prop · GZ03120 · 2012-03-20 00:00:00 — (31)För att öka öppenheten när det gäller energiprestandan på unionens marknad för byggnader som inte är bostad shus bör enhetliga villkor upprättas för ett frivilligt ge mensamt certifieringssystem för energiprestanda i andra byggnader än bostadshus. I enlighet med artikel 291 i EUF-fördraget ska det i förväg fastställas allmänna regler och principer för medlemsstaternas kontroll av kommis sionens utövande av sina genomförandebefogenheter ge nom en förordning som ska antas i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet. I avvaktan på att den nya förordningen antas fortsätter rådets beslut /468/EG av om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens ge nomförandebefogenheter (2) att vara tillämpligt, med un dantag för det föreskrivande förfarandet med kontroll, som inte är tillämpligt. (32)Kommissionen bör ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 290 i EUF-fördraget när det gäller att anpassa vissa delar av den allmänna ramen i bilaga I till den tekniska utvecklingen och när det gäller att utarbeta en ram för jämförbara metoder för beräkning av kostnadsoptimala nivåer för minimikrav avseende energiprestanda. Det är av särskild betydelse att kommis sionen genomför lämpliga samråd under sitt förbere dande arbete, inklusive på expertnivå. (33)Eftersom målet för detta direktiv, nämligen att förbättra byggnaders energiprestanda, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna på grund av komplex iteten i bygg- och fastighetssektorn och på grund av de nationella bostadsmarknadernas oförmåga att på lämpligt sätt ta itu med de utmaningar som hör samman med energieffektivitet och det därför på grund av åtgärdens omfattning och verkningar bättre kan uppnås på unions nivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidia ritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unio nen. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma (1) EUT L 255, 30.9.2005, s. 22. (2) EGT L 184, , s. 23. artikel går detta direktiv inte utöver vad som är nödvän digt för att uppnå detta mål. (34)Skyldigheten att införliva detta direktiv med nationell lagstiftning bör endast gälla de bestämmelser som utgör en materiell ändring i förhållande till direktiv /91/EG. Skyldigheten att införliva de oförändrade bestämmelserna följer av det direktivet. (35)Detta direktiv bör inte påverka medlemsstaternas skyldig heter när det gäller tidsfristerna för införlivande med nationell lagstiftning och tillämpning av direktiv /91/EG. (36)I enlighet med punkt 34 i det interinstitutionella avtalet om bättre lagstiftning (3) uppmuntras medlemsstaterna att för egen del och i unionens intresse upprätta egna tabeller som så långt det är möjligt visar överensstäm melsen mellan detta direktiv och införlivandeåtgärderna samt att offentliggöra dessa tabeller. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. 1.Detta direktiv främjar en förbättring av energiprestanda i byggnader i unionen som hänsyn tas till utomhuskli mat och lokala förhållanden samt till krav på inomhusklimat och kostnadseffektivitet. 2.I detta direktiv fastställs krav i fråga om följande: a)Den gemensamma allmänna ramen för en metod för beräk ning av integrerad energiprestanda för byggnader och bygg nadsenheter. b)Tillämpningen av minimikrav avseende energiprestanda på nya byggnader och nya byggnadsenheter. c)Tillämpningen av minimikrav avseende energiprestanda på i)befintliga byggnader, byggnadsenheter och byggnadsele ment som genomgår större renoveringar, ii)byggnadselement som ingår i klimatskalet och som har en avgörande betydelse för klimatskalets energiprestanda, när de efterinstalleras eller ersätts, iii)installationssystem varje gång det installeras, ersätts eller uppgraderas. (3) EUT C 321, 31.12.2003, s. 1. L 153/18 Europeiska unionens officiella tidning d)Nationella planer för att öka antalet nära-nollenergibygg nader. e)Energicertifiering av byggnader eller byggnadsenheter. f)Regelbundna kontroller av värme- och luftkonditionerings system i byggnader. g)Oberoende kontrollsystem för energicertifikat och inspek tionsrapporter. 3.Kraven i detta direktiv är minimikrav som inte ska hindra någon medlemsstat från att behålla eller införa strängare skydds åtgärder. Sådana åtgärder ska vara förenliga med fördraget om Europeiska unionens funktionssätt. De ska anmälas till kommis sionen. I detta direktiv avses med 1.byggnad: en takförsedd konstruktion med väggar, för vilken energi används för att påverka inomhusklimatet, 2.nära-nollenergibyggnad: en byggnad som har mycket hög energiprestanda, som bestäms i enlighet med bilaga I. Nära nollmängden eller den mycket låga mängden energi som krävs bör i mycket hög grad tillföras i form av energi från förnybara energikällor, inklusive energi från förnybara energikällor som produceras på plats, eller i närheten, 3.byggnadens installationssystem: teknisk utrustning för en eller byggnadsenhets uppvärmning, kylning, ven tilation, varmvatten, belysning eller för en kombination av dessa ändamål, 4.en energiprestanda: den beräknade eller uppmätta energimängd som behövs för att uppfylla det energibehov som är knutet till normalt bruk av byggnaden, vilket bland annat inbegriper energi som används för uppvärmning, kylning, ventilation, varmvatten och belysning, 5.primärenergi: energi från förnybara och icke-förnybara ener gikällor som inte har genomgått någon omvandling, 6.energi från förnybara energikällor: energi från förnybara, icke- fossila energikällor, nämligen vindenergi, solenergi, aeroter misk energi (luftvärme), geotermisk energi, hydrotermisk energi (vattenvärme) och havsenergi, vattenkraft, biomassa, deponigas, gas från avloppsreningsverk samt biogas, 7.klimatskal: de integrerade delar av en byggnad som skiljer dess interiör från utomhusmiljön, 8.byggnadsenhet: en del, våning eller lägenhet inom en bygg nad som är konstruerad eller ombyggd för att användas som en separat enhet, 9.byggnadselement: ett byggnadsinstallationssystem eller en komponent i klimatskalet, 10.större renovering: renovering av en byggnad där a)totalkostnaden för renoveringen av klimatskalet eller byggnadens installationssystem överstiger av bygg nadens värde, exklusive värdet av den mark där bygg naden är belägen, eller b)av klimatskalets yta renoveras. Medlemsstaterna får välja om de vill tillämpa alternativ a eller b, 11.europeisk standard: standard som antagits av Europeiska stan dardiseringskommittén, för elektro teknisk standardisering eller för tele kommunikationsstandarder och som gjorts tillgänglig för allmänt bruk, 12.energicertifikat: ett certifikat, som erkänns av en medlemsstat eller en juridisk person som har utsetts av denna stat, vilket anger energiprestanda för en byggnad eller en enhet, beräknad i enlighet med en metod som antas i enlighet med artikel 3, 13.kraftvärme: samtidig framställning i en och samma process av värmeenergi och elektrisk och/eller mekanisk energi, 14.kostnadsoptimal nivå: den energiprestandanivå som leder till den lägsta kostnaden under den beräknade ekonomiska livscykeln, där a)den lägsta kostnaden bestäms med beaktande av ener girelaterade investeringskostnader, kostnader för under håll och drift (inklusive energikostnader och sparande, berörd byggnadskategori, inkomst från producerad energi), i tillämpliga fall, och kostnader för bortskaf fande, i tillämpliga fall, samt Europeiska unionens officiella tidning L 153/19 b)den beräknade ekonomiska livscykeln bestäms av varje medlemsstat. Den avser den återstående beräknade eko nomiska livscykeln för en byggnad när kraven på ener giprestanda fastställs för byggnaden som helhet, eller den beräknade ekonomiska livscykeln för ett element när kraven på energiprestanda fastställs för byggnadselement. Den kostnadsoptimala nivån ska ligga inom värdena på de prestandanivåer där nyttokostnadsanalysen beräknad över den beräknade ekonomiska livscykeln är positiv, 15.luftkonditioneringssystem: en kombination av de komponen ter som krävs för att åstadkomma en form av behandling av inomhusluft, i vilken temperaturen kan kontrolleras eller sänkas, 16.värmepanna: kombination av hölje och brännare som är konstruerad för att till vätskor överföra den värme som uppkommer vid förbränningen, 17.nominell effekt: den maximala värmeeffekt, uttryckt i kW, som tillverkaren fastställt och garanterar vid kontinuerlig drift om de av tillverkaren angivna verkningsgraderna re spekteras, 18.värmepump: en maskin, anordning eller installation som överför värme från den naturliga omgivningen, som luft, vatten eller jord och levererar värmen till byggnader eller industritillämpningar genom att vända det naturliga vär meflödet så att det flyter från en lägre till en högre tem peratur. För reversibla värmepumpar kan den även flytta värme från byggnaden till den naturliga omgivningen, 19.fjärrvärme eller fjärrkyla: distribution av värmeenergi i form av ånga, hetvatten eller kylda vätskor från en central pro duktionskälla, via ett nät, till ett flertal byggnader eller anläggningar i syfte att värma eller kyla ner utrymmen eller processer. Antagande av en metod för beräkning av byggnaders energiprestanda Medlemsstaterna ska tillämpa en metod för beräkning av bygg naders energiprestanda i enlighet med den gemensam allmänna ramen i bilaga I. Fastställande av minimikrav avseende energiprestanda Medlemsstaterna ska vidta nödvändiga åtgärder för att se till att minimikrav avseende byggnaders eller byggnadsenheters energiprestanda fastställs i avsikt att uppnå kostnadsoptimala nivåer. Energiprestandan ska beräknas i enlighet med den metod som avses i artikel 3. De kostnadsoptimala nivåerna ska beräk nas enligt ramen för jämförbara metoder som avses i artikel 5, när ramen införts. Medlemsstaterna ska vidta nödvändiga åtgärder för att se till att minimikrav avseende energiprestanda fastställs för byggnadsele ment som ingår i klimatskalet och som i betydande grad på verkar klimatskalets energiprestanda, när de byts ut eller utru stas med nya delar, i syfte att nå kostnadsoptimala nivåer. Medlemsstaterna får, när de fastställer dessa krav, skilja mellan nya och befintliga byggnader och mellan olika kategorier av byggnader. Dessa krav ska ta hänsyn till allmänna förhållanden när det gäller inomhusklimatet för att undvika möjliga negativa effekter såsom otillfredsställande ventilation liksom till lokala förhållan den och till byggnadens avsedda användning och ålder. En medlemsstat ska inte vara skyldig att fastställa minikrav för energiprestanda som inte är kostnadseffektiva med hänsyn till den skattade ekonomiska livslängden. Minimikraven för energiprestanda ska ses över med jämna mel lanrum som inte får överstiga , och ska vid behov upp dateras för att återspegla den tekniska utvecklingen inom bygg- och fastighetssektorn. Medlemsstaterna får besluta att inte fastställa eller tillämpa de krav som avses i punkt 1 på följande kategorier av bygg nader: a)Byggnader med officiellt skydd som del av en utvald miljö, eller på grund av deras särskilda arkitektoniska eller his toriska värde, i den mån överensstämmelse med vissa mini mikrav avseende energiprestanda skulle medföra oacceptabla förändringar av deras särdrag eller utseende. Denna metod ska antas på nationell eller regional nivå. b) Byggnader som används för andakt och religiös verksamhet. L 153/20 Europeiska unionens officiella tidning c)Tillfälliga byggnader som ska användas eller , industrianläggningar, verkstäder och jordbruksbyggnader med lågt energibehov som inte är avsedda som bostäder samt jordbruksbyggnader som inte är avsedda som bostäder och som används inom en sektor som omfattas av ett na tionellt sektorsavtal om energiprestanda. d)Bostadshus som används eller är avsedda för användning antingen mindre än eller under en begränsad del av året motsvarande en energianvändning som beräknas vara av vad som skulle vara fallet vid helårsanvändning. e)Fristående byggnader med en total användbar golvyta på mindre än . Beräkning av kostnadsoptimala nivåer för minimikrav avseende energiprestanda Kommissionen ska genom delegerade akter i enlighet med artiklarna 23, 24 och 25 fastställa en ram för jämförbara metoder för beräkning av kostnadsoptimala nivåer för minimikrav avseende energiprestanda för byggnader och byggnadselement. Ramen för jämförbara metoder ska fastställas i enlighet med bilaga III och göra åtskillnad mellan nya och befintliga bygg nader och mellan olika kategorier av byggnader. Medlemsstater ska beräkna kostnadsoptimala nivåer för minimikrav avseende energiprestanda med hjälp av ramen för jämförbara metoder som fastställts i enlighet med punkt 1 och relevanta parametrar, exempelvis klimatförhållanden och ener giinfrastrukturens praktiska tillgänglighet, och jämföra resultaten av denna beräkning med gällande minimikrav avseende ener giprestanda. Medlemsstaterna ska rapportera till kommissionen alla indata och antaganden som använts för dessa beräkningar samt resul taten av dessa beräkningar. Rapporten får inkluderas i de hand lingsplaner för energieffektivitet som avses i artikel 14.2 i di rektiv 2006/32/EG. Medlemsstaterna ska överlämna dessa rap porter till kommissionen med jämna mellanrum som inte får överstiga . Den första rapporten ska överlämnas . Ifall resultaten av jämförelsen som utförts i enlighet med punkt 2 visar att de gällande minimikraven avseende energipre standa är betydligt mindre energieffektiva än kostnadsoptimala nivåer för minimikrav avseende energiprestanda ska den berörda medlemsstaten skriftligen för kommissionen motivera denna skillnad i den rapport som avses i punkt 2; i den utsträckning skillnaden inte kan motiveras, ska motiveringen åtföljas av en plan innehållande lämpliga åtgärder för att betydligt minska skillnaden senast för den översyn av kraven avseende energiprestanda som avses i artikel 4.1. Kommissionen ska offentliggöra en rapport om medlems staternas framsteg när det gäller att uppnå kostnadsoptimala nivåer för minimikrav avseende energiprestanda. Medlemsstaterna ska vidta nödvändiga åtgärder för att se till att nya byggnader motsvarar de minimikrav avseende ener giprestanda som fastställs i enlighet med artikel 4. I fråga om nya byggnader ska medlemsstaterna se till att den tekniska, miljömässiga och ekonomiska genomförbarheten be döms och beaktas, innan byggandet inleds, för sådana högeffek tiva alternativa system som anges nedan, om dessa är tillgäng liga: a)Decentraliserade energiförsörjningssystem, som baseras på energi från förnybara energikällor. b)Kraftvärme. c)Fjärr/närvärme eller fjärr/närkyla, särskilt om den helt eller delvis baseras på energi från förnybara energikällor. d)Värmepumpar. 2.Medlemsstaterna ska se till att analysen av alternativa sy stem som avses i punkt 1 dokumenteras och står till förfogande för kontroll. 3.Analysen av alternativa system får göras med avseende på enskilda byggnader eller grupper av byggnader eller för gemen samma typer av byggnader i samma område. Analysen av sy stem för fjärrvärme och fjärrkylning får göras med avseende på alla byggnader som är anslutna till systemet i samma område. Medlemsstaterna ska vidta nödvändiga åtgärder för att säker ställa att, när byggnader genomgår en större renovering, ener giprestanda för byggnaden eller den renoverade delen av denna förbättras så att de uppfyller minimikrav avseende energipre standa som ska fastställas i enlighet med artikel 4, i den mån det är tekniskt, funktionellt och ekonomiskt genomförbart. Kraven ska tillämpas på den renoverade byggnaden eller den renoverade byggnadsenheten i dess helhet. Kraven får dessutom, eller alternativt, tillämpas på de renoverade byggnadselementen. Europeiska unionens officiella tidning L 153/21 Medlemsstaterna ska dessutom vidta nödvändiga åtgärder för att se till att energiprestanda för ett byggnadselement som utgör en del av ett klimatskal och som i betydande grad påverkar klimat skalets energiprestanda, när detta byggnadselement utrustas med nya delar eller byts ut, uppfyller minimikraven avseende ener giprestanda, i den mån det är tekniskt, funktionellt och ekono miskt genomförbart. styrsystem, till exempel automatiserings-, styr- och övervak ningssystem som är avsedda att spara energi. Medlemsstaterna ska se till att Medlemsstaterna ska fastställa dessa minimikrav avseende ener giprestanda i enlighet med artikel 4. I fråga om byggnader som genomgår större renovering ska medlemsstaterna främja att sådana högeffektiva alternativa sy stem som avses i artikel 6.1 övervägs och beaktas i den mån det är tekniskt, funktionellt och ekonomiskt genomförbart. För att optimera installationssystems energianvändning ska medlemsstaterna fastställa systemkrav avseende totala energipre standa, korrekt installation samt lämplig dimensionering, juste ring och kontroll för installationssystem som installeras i befint liga byggnader. Medlemsstaterna får även tillämpa dessa system krav på nya byggnader. Systemkrav ska fastställas för nya installationssystem, för instal lationssystem som byts ut och för installationssystem som ut rustas med nya delar, och ska tillämpas i den mån det är tek niskt, ekonomiskt och funktionellt genomförbart. Systemkraven ska åtminstone omfatta a)värmesystem, b)varmvattensystem, c)luftkonditioneringssystem, d)stora ventilationssystem, eller en kombination av sådana system. 2.Medlemsstaterna ska, i enlighet med punkt 2 i bilaga I till och rådets direktiv /72/EG av om gemensamma regler för den inre marknaden för el (1) främja att system med smarta mätare införs när en byggnad uppförs eller genomgår större renovering. Medlemssta terna får dessutom i lämpliga fall främja installation av aktiva (1) EUT L 211, , s. 55. a)alla nya byggnader är nära- nollenergibyggnader, och b)nya byggnader som används och ägs av offentliga myndig heter är nära-nollenergibyggnader efter . Medlemsstaterna ska upprätta nationella planer för att öka an talet nära-nollenergibyggnader. Dessa nationella planer får inne hålla differentierade mål beroende på byggnadskategori. 2.Medlemsstaterna ska dessutom, genom att följa det bästa exemplet inom den offentliga sektorn, utforma politik och vidta åtgärder, t.ex. mål, för att stimulera att byggnader som renove ras omvandlas till nära nollenergibyggnader och ska informera kommissionen om detta i sina nationella planer som avses i punkt 1. 3.De nationella planerna ska bland annat innehålla följande: a)Medlemsstatens närmare praktiska tillämpning av definitio nen av nära-nollenergibyggnader, som avspeglar nationella, regionala eller lokala förhållanden och där en numerisk in dikator för primärenergianvändning i kWh/m2 och år ingår. De primärenergifaktorer som används för att fastställa pri märenergianvändning får grundas på nationella eller regio nala årsgenomsnittsvärden och får ta hänsyn till relevanta europeiska standarder. b)Etappmål för förbättrade energiprestanda för nya byggnader, , i syfte att förbereda för genomförande av punkt 1. c)Information om politik och ekonomiska eller andra åtgärder som antagits i samband med punkterna 1 och 2 för att främja nära-nollenergibyggnader, inbegripet närmare uppgif ter om nationella krav och åtgärder för användning av energi från förnybara energikällor i nya byggnader och i befintliga byggnader som genomgår större renovering inom ramen för artikel 13.4 i direktiv /28/EG och artiklarna 6 och 7 i det här direktivet. L 153/22 Europeiska unionens officiella tidning 4.Kommissionen ska utvärdera de nationella planer som avses i punkt 1, framför allt med avseende på att medlems staternas planerade åtgärder är adekvata i förhållande till målen för detta direktiv. Kommissionen, med vederbörligt beaktande av subsidiaritetsprincipen, får begära ytterligare specifika upp gifter om kraven i punkterna 1, 2 och 3. Den berörda medlems staten ska i så fall lägga fram de begärda uppgifterna eller föreslå ändringar från och med kommissio nens begäran. Kommissionen får efter att ha utvärderat detta utfärda en rekommendation. 5.Kommissionen ska och därefter offentliggöra en rapport om medlems staternas framsteg när det gäller att öka antalet nära-nollener gibyggnader. På grundval av den rapporten ska kommissionen utarbeta en handlingsplan och, vid behov, föreslå åtgärder för att öka antalet sådana byggnader samt främja bästa praxis för kostnadseffektiv omvandling av befintliga byggnader till nära- nollenergibyggnader. 6.Medlemsstaterna får besluta att inte tillämpa kraven i punkt 1 a och b i specifika och berättigade fall där kostnads nyttoanalysen, med hänsyn till byggnadens ekonomiska livs längd, är negativ. Medlemsstaterna ska informera kommissionen om principerna i det relevanta lagstiftningssystemet. Ekonomiska incitament och marknadshinder 1.Med hänsyn till betydelsen av att tillhandahålla lämplig finansiering och andra instrument för att driva på förbättring av byggnaders energiprestanda och övergången till nära-noll energibyggnader ska medlemsstaterna vidta lämpliga åtgärder för att ta ställning till de mest relevanta av dessa instrument mot bakgrund av de nationella förhållandena. 2.Senast den 30 juni 2011 ska medlemsstaterna utarbeta en förteckning över andra redan införda och, i lämpliga fall, före slagna åtgärder och instrument, inbegripet dem som är av eko nomisk karaktär, än dem som krävs enligt detta direktiv, vilka främjar målen för detta direktiv. Medlemsstaterna ska uppdatera denna förteckning . Medlemsstaterna ska underrätta kommissionen om dessa för teckningar, vilket de får göra genom att ta med dem i de hand lingsplaner för energieffektivitet som avses i artikel 14.2 i di rektiv 2006/32/EG. Kommissionen ska undersöka effektiviteten hos de för tecknade befintliga och föreslagna åtgärder som avses i punkt 2 samt relevanta unionsinstrument, för att stödja genomföran det av detta direktiv. På grundval av den undersökningen, och med vederbörligt beaktande av subsidiaritetsprincipen, kan kommissionen ge råd eller rekommendationer när det gäller särskilda nationella system och samordning med unionens fi nansinstitut och internationella finansinstitut. kan låta denna undersökning och eventuella råd eller rekom mendationer ingå i sin rapport om de handlingsplaner för ener gieffektivitet som avses i artikel 14.5 i direktiv /32/EG. 4.Kommissionen ska, i förekommande fall, på medlemssta ternas begäran bistå med att upprätta nationella eller regionala program för finansiellt stöd i syfte att öka energieffektiviteten i byggnader, särskilt i befintliga byggnader, genom att stödja ut byte av bästa praxis mellan ansvariga nationella eller regionala myndigheter eller organ. 5.För att förbättra finansieringen till stöd för genomförandet av detta direktiv och med vederbörligt beaktande av subsidiari tetsprincipen, ska kommissionen, helst , lägga fram en analys, särskilt om a)effektiviteten, lämpligheten av nivån för och det faktiska utnyttjandet av beloppet för de strukturfonder och de ram program som använts för att öka energieffektiviteten i byg gnader, framför allt i bostäder, b)effektiviteten i utnyttjandet av medel från EIB och andra offentliga finansieringsinstitutioner, c)samordningen av unionens finansiering och nationell finan siering och andra former av stöd som kan fungera som en hävstång för att stimulera investeringar i energieffektivitet och lämpligheten av sådana medel för att uppnå unionens mål. På grundval av den analysen och i enlighet med den fleråriga budgetramen, kan kommissionen därefter, om den anser det lämpligt, lägga fram förslag till unionsinstrument för Europapar lamentet och rådet. 6.Medlemsstaterna ska beakta energiprestandans kostnads optimala nivåer när incitament ges för konstruktion eller större renovering av byggnader. 7.Bestämmelserna i detta direktiv ska inte hindra medlems staterna från att tillhandahålla incitament för nya byggnader, renovering eller byggnadselement som går utöver de kostnads optimala nivåerna. Medlemsstaterna ska fastställa de åtgärder som är nödvän diga för att upprätta ett system för certifiering av byggnaders energiprestanda.