prop · GZ03110 · 2012-03-19 00:00:00 — Konventionen kan inte antas medföra en ökning av betydelse med av- seende på antalet mål om underhåll vid allmän domstol. Konventionen kan inte heller väntas innebära någon ökad ärendetill- strömning till . Myndigheten hanterar sådan verkställighet efter ett exekvaturförfarande i och konventionen innebär ingen skillnad för myndigheten i detta avseende. Konventionen ställer krav på fri rättshjälp till barn. Redan beviljas Prop. 2011/12:110 dock rättshjälp så gott som undantagslöst när det gäller gränsöverskrid- ande tvister om underhåll till barn. Sammantaget bedömer regeringen att den begränsade kostnadsökning som konventionen kan medföra för handläggning ryms inom befintliga ramar och att konventionen totalt sett inte kommer att medföra några ökade kostnader för det allmänna. Utvidgningen av kretsen av personer som är obehöriga att vara testa- mentsvittnen bedöms inte medföra fler tvister vid domstol eller i övrigt några kostnader för det allmänna. 10.1Förslaget till lag om ändring i 10 kap. Om upprättande och återkallelse av testamente 4 § Den som är eller på grund av en psykisk störning saknar insikt om betydelsen av vittnesbekräftelsen får inte vara testamentsvittne. Inte heller testatorns make, sambo eller den som står i rätt upp- eller nedstigande släktskap eller svågerlag till testatorn eller är hans eller hennes syskon får vara vittne. Ingen får bevittna ett förordnande till honom eller henne själv, en make eller sambo, ett syskon eller någon som står i rätt upp- eller nedstigande släktskap eller svågerlag till honom eller henne. Den som är förmyndare, god man eller förvaltare för någon får inte bevittna ett förordnande till denne. Inte heller ledamot av styrelsen för ett bolag, en förening, ett trossamfund eller en stiftelse får bevittna ett förordnande till den juridiska person som han eller hon företräder. Förordnande att vara testamentsexekutor medför dock inte hinder att vara vittne. Om ett testamentsvittne åberopas till bevis i en rättegång, gäller rättegångs- balkens bestämmelser om sådant bevis. I paragrafen finns bestämmelser om hinder mot att vara testamentsvittne. I första stycket anges de jävssituationer som gör att hela testamentet blir ogiltigt (jfr 13 kap. 1 § första meningen). I andra stycket anges de situa- tioner som gör att ett visst förordnande blir ogiltigt (jfr 13 kap. 1 § andra meningen). Paragrafen ändras genom att kretsen av personer som är obe- höriga att vara testamentsvittnen utvidgas. Övervägandena finns i av- snitt 7. Bestämmelsen i första stycket ändras på så sätt att också den som är sambo till testatorn är förhindrad att bevittna testamentet. Med sambo avses den som stadigvarande bor tillsammans med testatorn i ett parför- hållande och har gemensamt hushåll med denne (jfr 1 § sambolagen [2003:376] och prop. 2002/03:80 s. 27 f. och 43 f.). Sammanboendet ska ha en viss varaktighet eller i alla fall vara tänkt att ha det. Om testatorn och en annan person bor tillsammans och har gemensamma barn, kan man regelmässigt utgå från att det är ett samboförhållande. I annat fall kan gemensam folkbokföringsadress tyda på att de har gemensam bostad och att deras samlevnad inte är endast tillfällig. Det är situationen när testamentet upprättades som är avgörande. Att någon bevittnat ett testamente innan han eller hon blivit sambo med testatorn gör alltså inte testamentet ogiltigt. Detsamma gäller om ett bevittnande sker sedan ett samboförhållande upphört. Om testamentet klandras med hänvisning till att ett vittne var sambo med testatorn, är det som utgångspunkt den som gör gällande att testa- mentet är ogiltigt som får bevisa att det förelåg ett samboförhållande när det upprättades. Andra stycket ändras så att kretsen av personer som inte får bevittna ett visst testamentsförordnande utvidgas. För det första jämställs sambo med make även i denna bestämmelse, vilket innebär att ingen får bevittna ett förordnande till förmån för sin sambo. För det andra utvidgas kretsen till vissa företrädare för den som förordnandet avser. Den som är förmyndare, god man eller förvaltare får inte bevittna ett förordnande till den som han eller hon företräder. Bestämmelser om förmyndare finns i 10 kap. . Vanligtvis utövar föräldrarna förmynderskapet för ett barn, och de omfattas då redan av vittnesjävet i styckets första mening. I denna del får vittnesförbudet alltså praktisk betydelse i de undantagssituationer när någon eller några andra än föräld- rarna på grund av ett särskilt förordnande är förmyndare, se t.ex. 10 kap. 3 § . God man och förvaltare regleras i 11 kap. . Dessutom finns det vissa bestämmelser om god man i särskilda lagar (se t.ex. lagen [2005:429] om god man för ensamkommande barn). Förevarande bestämmelse avser bara fall då den gode mannen företräder en fysisk person, jfr för någon i lagtexten. Vidare får inte den som är ledamot av en styrelse för ett bolag, en före- ning, ett trossamfund eller en stiftelse bevittna ett förordnande till den juridiska person som han eller hon företräder. Termen bolag omfattar aktiebolag enligt aktiebolagslagen (2005:551) och handelsbolag enligt lagen (1980:1102) om handelsbolag och enkla bolag. Förening omfattar ideella föreningar och ekonomiska föreningar enligt lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar. avses registrerade trossamfund enligt lagen (1998:1593) om trossamfund. Stiftelser regleras i stiftelselagen (1994:1220). Bestämmelsen tar sikte på ledamöter av en vederbörligen utsedd styrel- se. För aktiebolag, ekonomiska föreningar och registrerade trossamfund följer det av lag att det ska finnas en styrelse som utses på visst sätt (se 8 kap. 1 § aktiebolagslagen, 6 kap. 1 § lagen om ekonomiska föreningar och 7 § lagen om trossamfund). Det finns inget motsvarande krav på handelsbolag, men ett handelsbolag kan inrätta en styrelse genom beslut i bolagsavtalet. En ideell förening har i regel en styrelse (och är bara en juridisk person om den har en styrelse). Om en eller flera fysiska per- soner åtar sig att förvalta en stiftelses egendom, bildar de styrelse för stiftelsen (se 2 kap. 2 § andra stycket stiftelselagen). Endast den som formellt är utsedd till styrelseledamot omfattas av vittnesförbudet, inte den som bara är suppleant. En styrelseledamot omfattas även om han eller hon endast i förening med någon annan före- träder den juridiska personen. Regleringen aktualiseras när det är fråga om ett förordnande till en juridisk person, dvs. ett rättssubjekt som kan vara föremål för ett förord- Även om ett enkelt bolag inrättat en styrelse, faller ledamöterna i . 2011/12:110 denna utanför, eftersom ett enkelt bolag inte är en juridisk person. En del företrädarfall som inte täcks av detta vittnesförbud kan, bero- ende på omständigheterna, falla in under något annat vittnesförbud. Bestämmelsen gäller förordnanden till förmån för den juridiska person som styrelseledamoten företräder; den hindrar förstås inte att en styrelse- ledamot bevittnar ett förordnande till någon annan. Liksom när det gäller första stycket är det förhållandena vid testamen- tets upprättande som är avgörande. Det saknar betydelse för frågan om förordnandets giltighet att testatorn eller vittnet inte känt till att vittnet varit obehörigt att bevittna förord- nandet. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Om ett testamente har upprättats före ikraftträdandet, gäller 10 kap. 4 § i sin äldre lydelse. Av första punkten framgår att ändringen träder i kraft . Enligt andra punkten gäller paragrafen i sin äldre lydelse om testa- mentet har upprättats före ikraftträdandet. Ett testamente anses upprättat först när det har bevittnats. Ett testamente som har bevittnats före ikraft- trädandet är alltså inte ogiltigt bara för att detta har gjorts av testatorns sambo. Motsvarande gäller för utvidgningen av vittnesförbudet i övrigt. 10.2Förslaget till lag om ändring i rättshjälpslagen (1996:1619) 2 a § Rättshjälp ska beviljas under de förutsättningar som anges i artikel 46 i rådets förordning (EG) nr 4/2009 av om domstols behörighet, tillämplig lag, erkännande och verkställighet av domar samt sam- arbete i fråga om underhållsskyldighet eller i artikel 15 i av om internationell indrivning av underhåll till barn och andra familjemedlemmar, om den rättssökande behöver juridiskt biträde och detta behov inte kan tillgodoses på annat sätt. I ett sådant fall tillämpas inte 2 och 69 §§, 11 § 2 och 2325 §§. Paragrafen reglerar rättshjälp för en underhållsberättigad som vänder sig till en centralmyndighet med en ansökan avseende underhåll till barn. Rättshjälp som beviljas med stöd av denna bestämmelse är kostnadsfri. Övervägandena finns i avsnitt 6. Första meningen ändras så att det läggs till en hänvisning till artikel 15 . Att rättshjälp även ska beviljas under de för- utsättningar som anges i denna artikel innebär att rätten till rättshjälp omfattar fall som avser en förälders underhållsskyldighet mot den som inte fyllt , däremot inte underhåll till make (jfr artikel 46 i under- hållsförordningen). Rättshjälpen ska avse en ansökan som görs genom centralmyndigheten. Väcks talan i stället direkt vid domstol, kan rätts- hjälp inte beviljas enligt denna bestämmelse utan vanliga regler gäller. När det gäller en ansökan i syfte att få ett avgörande om underhåll, kan Prop. 2011/12:110 rättshjälp nekas om ansökan uppenbart saknar grund (jfr artikel 15.2). Som en förutsättning för rättshjälp gäller dessutom att den rättssökande ska behöva juridiskt biträde och att behovet inte ska kunna tillgodoses på annat sätt. Det kan vara tillräckligt med den hjälp som barnet kan få från centralmyndigheten, t.ex. med att vidarebefordra en ansökan om verk- ställbarhet till (jfr artikel 14.3). För en ytterligare kommentar hänvisas till prop. 2010/11:120 s. 47. Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. Det överlämnas till regeringen att bestämma när lagen ska träda i kraft. Denna tidpunkt ska sammanfalla med den tidpunkt då Haag- konvention träder i kraft i förhållande till genom EU:s tillträde till konventionen. 10.3Förslaget till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) Sekretess till skydd för enskild vid utsökning och indrivning, skuldsanering, m.m. Internationellt samarbete i fråga om underhållsskyldighet 10 a § Sekretess gäller hos den myndighet som är centralmyndighet enligt rådets förordning (EG) nr 4/2009 av om domstols behörighet, tillämplig lag, erkännande och verkställighet av domar samt samarbete i fråga om underhållsskyldighet och enligt av om internationell indrivning av underhåll till barn och andra familjemedlemmar i ärende enligt förordningen eller konventionen för uppgift om en enskilds person- liga eller ekonomiska förhållanden, om det kan antas att den enskilde eller någon närstående till denne lider skada eller men om uppgiften röjs. För uppgift i en allmän handling gäller sekretessen i högst . I paragrafen finns bestämmelser om sekretess hos den myndighet som är centralmyndighet. Övervägandena finns i avsnitt 6. avses bli centralmyndighet också . Första stycket ändras så att paragrafen även tar sikte på ärenden hos den myndighet som är centralmyndighet enligt konvention- en. För en kommentar hänvisas till prop. 2010/11:120 s. 48. Sekretess till skydd för enskild i vissa mål och ärenden hos domstol, i vissa fall av medling, i ärenden om rättshjälp, m.m. Vissa mål och ärenden hos domstol samt vissa fall av medling Familjerättsliga mål eller ärenden 1 § Sekretess gäller hos domstol för uppgift om en enskilds personliga eller ekonomiska förhållanden, om det kan antas att den enskilde eller någon när- stående till denne lider skada eller men om uppgiften röjs och uppgiften före- kommer i 1.ärende enligt lagen (1999:997) om särskild företrädare för barn, 2.ärende om adoption enligt 4 kap. , 3.ärende om anordnande av godmanskap enligt 11 kap. 4 § , 4.ärende om förvaltarskap. Sekretess gäller hos domstol för uppgift om en enskilds personliga eller ekono- miska förhållanden, om en part begär det och det kan antas att den enskilde eller någon närstående till denne lider skada eller men om uppgiften röjs och uppgiften förekommer i 2.mål eller ärende enligt i annat fall än som anges i första stycket, 3.ärende enligt lagen (1989:14) om erkännande och verkställighet av utländ- ska vårdnadsavgöranden m.m. och om överflyttning av barn, 4.mål eller ärende enligt rådets förordning (EG) nr 2201/2003 av om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar i äktenskapsmål och mål om föräldraansvar samt om upphävande av förordning (EG) nr 1347/2000 eller ärende enligt 8 § lagen (2008:450) med kompletterande bestämmelser till II-förordningen, 5.mål eller ärende enligt rådets förordning (EG) nr 4/2009 av om domstols behörighet, tillämplig lag, erkännande och verkställighet av domar samt samarbete i fråga om underhållsskyldighet och enligt Haagkonven- tionen av om internationell indrivning av underhåll till barn och andra familjemedlemmar, eller 6.mål eller ärende enligt lagen (2012:000) om 1996 års . För uppgift i en allmän handling gäller sekretessen i högst . I paragrafen finns bestämmelser om sekretess hos domstol. Övervägan- dena finns i avsnitt 6. Ändringen i andra stycket punkten 5 innebär att sekretessen även gäller i mål eller ärenden enligt . För en kommentar hänvisas till prop. 2010/11:120 s. 49. Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. Det överlämnas till regeringen att bestämma när lagen ska träda i kraft. Denna tidpunkt ska sammanfalla med den tidpunkt då Haag- konvention träder i kraft i förhållande till genom EU:s tillträde till konventionen. 10.4 Förslaget till lag om ändring i lagen (2011:603) med Prop. 2011/12:110 kompletterande bestämmelser till EU:s underhålls- 1 § Denna lag kompletterar rådets förordning (EG) nr 4/2009 av om domstols behörighet, tillämplig lag, erkännande och verkställighet av domar samt samarbete i fråga om underhållsskyldighet (underhållsförordningen) och av om internationell indrivning av underhåll till barn och andra familjemedlemmar (). I paragrafen anges vilka internationella instrument som lagens bestäm- melser kompletterar. Övervägandena finns i avsnitt 6. Paragrafen kompletteras med en hänvisning till Haagkonven- tion. Konventionen är genom EU:s tillträde till den direkt tillämplig i och övriga medlemsstater i EU förutom . I strikt mening kompletterar lagen rådets beslut om EU:s undertecknande och tillträde till konventionen med de förbehåll och förklaringar som EU lämnat. Detta uttrycks förenklat på så sätt att lagen kompletterar konven- tionen. Vilka förbehåll och förklaringar som gäller för EU:s medlems- stater framgår av rådsbeslutet om EU:s tillträde. De flesta bestämmelser i lagen som kompletterar Haagkon- vention har sina motsvarigheter för underhållsförordningen, som behand- las i prop. 2010/11:120. För en ytterligare kommentar hänvisas därför till den propositionen. 3 § är behörig domstol för de förfaranden om erkännande, verkställ- barhet och ändring som avses i artiklarna 23, 27 och 32 i underhållsförordningen och i artiklarna 23 och 26 . I paragrafen föreskrivs att är behörig domstol vid det första och andra ledet av exekvaturförfarandet, dvs. förfarandet för att få fast- ställt att ett utländskt avgörande ska erkännas eller får verkställas. Över- vägandena finns i avsnitt 6. Ändringen i paragrafen innebär att även är behörig dom- stol för de förfaranden om erkännande, verkställbarhet och ändring som föreskrivs . Bestämmelserna om exekvatur- förfarandet i konventionen ger, i likhet med underhållsförordningen, möjlighet till en prövning i tre led. Prövningen inleds genom en ansökan till om att ett utländskt avgörande ska förklaras vara verk- ställbart i (artikel 23.2 och 23.3). Det beslut som meddelas i den inledande prövningen kan bli föremål för en ansökan om ändring (till skillnad från underhållsförordningen kallas detta i konventionen för in- vändning och inte ansökan om ändring). Även prövningen i detta andra led sker i (artikel 23.5, se också 7 §). Hovrättens beslut i det andra ledet kan överklagas till (jfr artikel 23.10, se också 8 §). Exekvaturförfarandet kan även användas av den som vill få fastställt Prop. 2011/12:110 att ett utländskt avgörande ska erkännas. Artikel 26 hänvisar till det för- farande som föreskrivs för verkställbarhetsförklaring, och är behörig domstol även i detta fall. 5 § Den som ansöker om att ett utländskt avgörande ska erkännas eller förklaras vara verkställbart enligt ska tillsammans med ansökan ge in avgörandet i original eller en kopia av avgörandet som har bestyrkts av en behörig myndighet. I artikel 28.1 a i underhållsförordningen finns krav på att en kopia av avgörandet ska ges in. Paragrafen, som är ny, innehåller en kompletterande bestämmelse om vilka handlingar som ska ges in till i samband med en an- sökan om att ett utländskt avgörande ska erkännas eller förklaras vara verkställbart. Övervägandena finns i avsnitt 6. Av paragrafen framgår att sökanden tillsammans med ansökan ska ge in avgörandet i original eller en av behörig myndighet bestyrkt kopia av avgörandet. Med behörig myndighet avses den myndighet som får bestyrka det aktuella avgörandet enligt lagen i det land där det har med- delats. Att en ansökan även ska åtföljas av en handling som fastställer att av- görandet är verkställbart i ursprungsstaten följer direkt av Haag- konvention (artikel 25). Enligt konventionen ska också sådana handlingar ges in som intygar att en motpart, som uteblivit eller inte varit företrädd vid förfarandet i ursprungsstaten, underrättats om förfarandet och haft möjlighet att yttra sig. Paragrafen handlar om förfaranden enligt . I underhållsförordningen finns en bestämmelse om att en ansökan ska åt- följas av en kopia av avgörandet som uppfyller de villkor som är nöd- vändiga för att dess äkthet ska kunna fastställas (artikel 28.1 a). För att underlätta för tillämparna och undvika motsatsslut finns det i paragrafen en erinran om detta (detsamma gäller också för 6 och 7 §§). 6 § Ett beslut om bifall till en ansökan om verkställbarhetsförklaring enligt ska delges den mot vilken förklaringen gäller. I artikel 31.2 i underhållsförordningen finns krav på delgivning. I paragrafen, som är ny, regleras frågan om delgivning av ett beslut om verkställbarhetsförklaring. Övervägandena finns i avsnitt 6. Av bestämmelsen framgår att ett beslut om bifall till en ansökan om verkställbarhetsförklaring ska delges den mot vilken förklaringen gäller. Däremot finns det inget krav på att beslutet ska delges sökanden. Delgivningslagen (2010:1932) gäller utan några särskilda inskränk- ningar avseende vilka former för delgivning som är tillåtna. Fristen för att ansöka om ändring av ett beslut om verkställbarhetsför- räknas från det att den mot vilken förklaringen gäller har delgetts beslutet (se artikel 23.6). För en sökande, som inte fått bifall till sin ansökan om verkställbarhetsförklaring, börjar fristen räknas från den dag då beslutet meddelades. I fråga om under- hållsförordningen finns en motsvarande bestämmelse i artikel 31.2. 7 § Vid handläggningen i av en ansökan om ändring av ett beslut Prop. 2011/12:110 om erkännande eller verkställbarhet tillämpas bestämmelserna i om överklagande av en tingsrätts beslut, om inte annat följer av underhållsförord- ningen eller . En ansökan om ändring enligt underhållsförordningen ska, om den görs av den som har ansökt om erkännande eller verkställbarhet, ha kommit in till hov- rätt från den dag då beslutet meddelades. I artikel 23.6 i 2007 års finns en bestämmelse om inom vilken tid en ansökan om ändring ska göras. En domare som har prövat ansökningen om erkännande eller verkställbarhet får inte delta i prövningen av en ansökan om ändring av beslutet. Paragrafen, som förs över från 5 §, innehåller kompletterande bestäm- melser om prövningen i det andra ledet av exekvaturförfarandet. vägandena finns i avsnitt 6. Ändringen i första stycket innebär att bestämmelser om överklagande av en tingsrätts beslut tillämpas vid handläggningen i av en ansökan om ändring av ett beslut om erkännande eller verkställbarhet även enligt , om inte annat följer av konventionen. Särskilda bestämmelser om prövningen i det andra ledet av exekvaturförfarandet, som ska tillämpas framför rätte- gångsbalken, finns i artikel 23. I andra stycket regleras tidsfristen för en sökande, vars ansökan om erkännande eller verkställbarhet inte bifallits, att initiera en prövning i det andra ledet av exekvaturförfarandet. I stycket klargörs att bestäm- melsen endast kompletterar underhållsförordningen. vention innehåller en egen reglering av detta (artikel 23.6). 8 § Vid handläggningen i av ett överklagande av ett beslut i en fråga som avses i 4 § tillämpas bestämmelserna i om över- klagande av en hovrätts beslut, om inte annat följer av underhållsförordningen Prövningstillstånd krävs vid överklagande. I paragrafen, som förs över från 6 §, finns kompletterande bestämmelser om exekvaturförfarandets tredje led, som sker i . vägandena finns i avsnitt 6. Första meningen hänvisar till bestämmelser om överklagande av hovrättens beslut. Ändringen innebär att det, på mot- svarande sätt som när det gäller underhållsförordningen, markeras att bestämmelserna i gäller om inte annat följer av 2007 års I konventionen finns regler rörande inhibition (artikel 23.10) och skyndsamhet (artikel 23.11). 9 § I fråga om förnyad prövning enligt artikel 19 i underhållsförordningen tillämpas vad som föreskrivs om särskilda rättsmedel i , om inte annat följer av underhållsförordningen. Paragrafen, som förs över från 7 §, innehåller en kompletterande regel för förfarandet vid förnyad prövning av ett avgörande enligt artikel 19 i I paragrafen klargörs att bestämmelsen endast kompletterar underhålls- Prop. 2011/12:110 förordningen. Vidare tas hänvisningen till bestämmelserna om särskilda rättsmedel i lagen om allmänna förvaltningsdomstolar och förvaltningsprocesslagen bort. Paragrafen utformades ursprungligen utifrån bedömningen att För- säkringskassan ska anses vara en sådan administrativ myndighet som enligt artikel 2.2 i underhållsförordningen omfattas av begreppet domstol (se prop. 2010/11:120 s. 15, 25 och 44). Sådana myndigheter ska för- tecknas i bilaga X till förordningen och deras beslut kan bli föremål för förnyad prövning enligt artikel 19. Det kommittéförfarande inom EU varigenom bilaga X har fastställts har resulterat i att inte har tagits med i förteckningen över administrativa myndigheter som jämställs med domstol (se kommissionens genomförandeförordning [EU] nr 1142/2011 av om upprättande av bilagorna X och XI i rådets förordning [EG] nr 4/2009 om domstols behörighet, tillämplig lag, erkännande och verkställighet av domar samt samarbete i fråga om underhållsskyldighet, EUT L 293, 11.11.2011, s. 24 [Celex 32011R1142]). Det innebär att beslut om betalnings- skyldighet för underhållsstöd inte kan bli föremål för förnyad prövning enligt artikel 19 i underhållsförordningen och att en hänvisning till de aktuella författningarna därmed inte behövs. 10 § Om ett utländskt avgörande är verkställbart utan att det behövs någon verk- ställbarhetsförklaring, eller om en ansökan om verkställbarhetsförklaring bifalls, får det utländska avgörandet verkställas enligt utsökningsbalken som ett motsvar- ande svenskt avgörande. Om det inte finns någon motsvarighet till det utländska avgörandet, verkställs avgörandet som en dom. Första stycket gäller inte om annat följer av underhållsförordningen eller . Paragrafen, som förs över från 8 §, innehåller bestämmelser om vad som gäller för verkställighet av utländska avgöranden som är direkt verkställ- bara eller som förklarats vara verkställbara. Direkt verkställighet av ett utländskt avgörande är inte möjlig med stöd av Haagkonven- tion. Regleringen i första stycket gäller alltså för konventionens del bara avgöranden som förklarats vara verkställbara. Övervägandena finns i av- snitt 6. Andra stycket kompletteras med en hänvisning till Haagkon- vention.