prop · H00343 · 2012-11-14 00:00:00 — Regeringens skrivelse 2012/13:43 redogörelse för tillämpningen av lagen Regeringen överlämnar denna skrivelse till . I skrivelsen redogör regeringen för tillämpningen av lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll till och med och för utvecklingen av den internationella terrorismen . Regeringen har fattat ett beslut med stöd av lagen. Beslutet innebar avslag på ett överklagande av ett beslut om utvisning. Lagen om särskild utlänningskontroll ............................................... Den parlamentariska kontrollen ........................................................ Tillämpningen av lagen om särskild utlänningskontroll ................... Utvecklingen av den internationella terrorismen .............................. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde ..... I samband med införandet av lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll angavs det i propositionen att den parlamentariska kontrollen av hur regeringen tillämpar terroristbestämmelserna och reglerna om tvångsåtgärder skulle ske genom att regeringen lämnar en skrivelse till (prop. 1990/91:118 s. 72, bet. 1990/91:JuU29 s. 32, rskr. 1990/91:298). Den senaste redogörelsen lämnades i regeringens skrivelse 2011/12:38. Regeringen lämnar nu en motsvarande redogörelse för tiden till och med . Säkerhetspolisen har lämnat underlag för redogörelsen till regeringen, dnr Ju2012/4791/L4. 2 Lagen om särskild utlänningskontroll Särskilda bestämmelser som syftar till att bekämpa terrorism infördes i svensk lagstiftning genom lagen (1973:162) om särskilda åtgärder till förebyggande av vissa våldsdåd med internationell bakgrund. Reglerna syftade till att göra det möjligt att hindra presumtiva terrorister från att komma in eller stanna kvar i och att skapa utrymme för kontroll i de fall då dessa personer av asylrättsliga skäl ändå måste beredas en här i landet. Bestämmelserna har ändrats . återfinns de i lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll. Vid lagens tillkomst konstaterades det att särskilda bestämmelser som ger utrymme för att utvisa sådana utlänningar som bedöms som farliga med hänsyn till risken för terroristhandlingar fortfarande behövs (se prop. 1990/91:118 s. 30). Enligt lagen ska en utlänning kunna utvisas om det är särskilt påkallat av hänsyn till rikets säkerhet, eller om det med hänsyn till vad som är känt om personens tidigare verksamhet och övriga omständigheter kan befaras att personen kommer att begå eller medverka till terroristbrott enligt 2 § lagen (2003:148) om straff för terroristbrott eller försök, förberedelse eller stämpling till sådant brott. Det krävs inte att personen i fråga tillhör en viss organisation för att lagen om särskild utlänningskontroll ska kunna tillämpas. Lagen kan tillämpas även vid befarad brottslig gärning i en främmande stat. Om ett utvisningsbeslut inte kan verkställas på grund av att det t.ex. finns risk för dödsstraff eller tortyr i det land som personen ska utvisas till, ska den beslutande myndigheten, efter ett beslut om utvisning enligt lagen, besluta att verkställigheten ska skjutas upp (inhibition) eller bevilja personen ett tidsbegränsat uppehållstillstånd. Myndigheten får i ett sådant fall besluta om skyldighet för personen att på vissa tider anmäla sig hos en polismyndighet (anmälningsplikt). Efter ett beslut om utvisning får den beslutande myndigheten även besluta att vissa särskilda bestämmelser om tvångsmedel i spaningssyfte får tillämpas, t.ex. husrannsakan och hemlig teleavlyssning. Beslut om tvångsmedel i det 2012/13:43 enskilda fallet fattas av domstol. Ett beslut om anmälningsplikt eller ett beslut om befogenhet att tillämpa tvångsmedelbestämmelserna är giltigt i högst . Under vissa förutsättningar får domstol efter treårsfristens utgång besluta om fortsatt anmälningsplikt och besluta om fortsatt befogenhet att använda tvångsmedel. Har utlänningen beviljats ett tidsbegränsat uppehållstillstånd ska ompröva utvisningsbeslutet när uppehållstillståndet löper ut. 3 Den parlamentariska kontrollen Terroristbestämmelserna och reglerna om särskilda tvångsåtgärder fick vid sin tillkomst en begränsad giltighetstid, vilket innebar en möjlighet att kontrollera regeringens och myndigheternas handlande. När terroristbestämmelserna permanentades beslutades det att regeringen skulle lämna en skrivelse till med redovisning av bestämmelsernas tillämpning (prop. 1975/76:18 s. 161). En motsvarande redovisning görs när det gäller bestämmelserna i 27 kap. om hemlig teleavlyssning, hemlig teleövervakning och hemlig kameraövervakning. I samband med att lagen om särskild utlänningskontroll infördes ansågs det att den parlamentariska kontrollen av hur regeringen tillämpar bestämmelserna och reglerna om tvångsåtgärder även i fortsättningen bör göras genom att regeringen lämnar en skrivelse till (prop. 1990/91:118 s. 72). 4Tillämpningen av lagen om särskild utlänningskontroll Regeringen har fattat ett beslut med stöd av lagen till och med . Beslutet innebar avslag på ett överklagande av ett beslut om utvisning. När det gäller detta ärende kan följande nämnas. beslutade att en person skulle utvisas från men beviljade personen ett tidsbegränsat uppehållstillstånd eftersom det bedömdes föreligga verkställighetshinder. Beslutet överklagades till regeringen och överlämnade handlingarna i ärendet till Migrationsöverdomstolen för yttrande. Domstolen yttrade sig . Regeringen avslog överklagandet . Tillämpning av lagen åren 19912011 Nedan redovisas antalet fall då lagen om särskild utlänningskontroll har tillämpats. I redovisningen ingår nya utvisningsärenden enligt lagen om särskild utlänningskontroll, ärenden där omprövning har begärts av tidigare meddelade utvisningsbeslut och omprövning av andra Skr. 2012/13:43 beslut som regeringen fattat med stöd av lagen, t.ex. beslut i fråga om begränsning av anmälningsplikt. Det stora flertalet av de redovisade fallen gäller ärenden där omprövning har begärts av tidigare meddelade utvisningsbeslut. I redovisningen anges de tidsperioder som regeringen har redogjort för i tidigare skrivelser till . Varje skrivelse avser en tidsperiod ett visst år till och med året därpå. 1991/1992 lagen tillämpades 1992/1993 lagen tillämpades 1993/1994 lagen tillämpades inte 1994/1995 lagen tillämpades vid fem tillfällen 1995/1996 lagen tillämpades vid fyra tillfällen 1996/1997 lagen tillämpades inte 1997/1998 lagen tillämpades 1998/1999 lagen tillämpades inte 1999/2000 lagen tillämpades 2000/2001 lagen tillämpades vid fyra tillfällen 2001/2002 lagen tillämpades inte 2002/2003 lagen tillämpades vid fem tillfällen 2003/2004 lagen tillämpades 2004/2005 lagen tillämpades 2005/2006 lagen tillämpades 2006/2007 lagen tillämpades 2007/2008 lagen tillämpades inte 2008/2009 lagen tillämpades 2009/2010 lagen tillämpades inte 2010/2011 lagen tillämpades inte 5Utvecklingen av den internationella terrorismen Den gränsöverskridande och globala terrorismen har haft stort genomslag . Det nätverk som varit mest framträdande är al- Qaida, men även andra grupperingar inspirerade av ideologi har visat avsikt och förmåga att genomföra attentat i . Denna typ av aktörer fortsätter att sträva efter att genomföra attentat som kan orsaka ett stort antal civila dödsoffer. Förmågan att utföra storskaliga attentat, dvs. planera, förvärva kunskap, vapen och vidta andra liknande åtgärder, har dock minskat något , bl.a. som resultat av ökat globalt samarbete och effektivare bekämpning av terrorism. Den minskade förmågan att genomföra storskaliga attentat har lett till en förändring i taktik. Aktörer inspirerade av försöker ofta genomföra mindre, mer begränsade attentat och de personer som är involverade har generellt sett mindre träning och erfarenhet. 2012/13:43 Bland de mer uppmärksammade islamistiskt motiverade attentaten är attentatet mot den amerikanska ambassaden i och den serie attentat som ägde rum i Toulouseområdet då tre franska militärer och fyra civila med judisk bakgrund dödades. har personer misstänkta för attentatsplanering gripits i exempelvis , , och . Fallen påvisar en variation beträffande val av mål och tillvägagångssätt. När det gäller aktörer finns det exempel på såväl grupper som ensamagerande individer. I utfördes två omfattande attentat med i första hand anti-islamska förtecken. Gärningsmannen i förefaller ha planerat och genomfört attentaten ensam. höjdes hotnivån avseende terrorism i från lågt till förhöjt hot, dvs. från två till tre på en femgradig skala. Det förekommer fortsatt terroristrelaterade aktiviteter med bäring på som föranleder en förhöjd hotnivå varför denna bedömning kvarstår (). Våldsfrämjande islamistiska extremister i och utomlands har i högre grad än tidigare pekat ut som legitimt mål för attentat. Upplevda kränkningar av islam och svensk truppnärvaro i har liksom tidigare använts som motiv för att legitimera attentat i . Individer inom de våldsbejakande islamistiska miljöerna i har fortsatt att ha kontakt med utländska terroristnätverk. Kontakterna rör sig om såväl finansiell och logistisk stödverksamhet som rekrytering av individer som vill resa till konfliktområden i syfte att delta i terrorist-relaterad träning och strid. har och varit etablerade mål för sådana resor och har även och blivit resmål som aktörer i intresserat sig för. I samband med denna typ av resande utsätts individer sannolikt för påverkan av aktörer med en uttalad attentatsavsikt mot västvärlden. Såväl resenärer som befinner sig utomlands och har kontakt med aktörer i , som återvändare som upprätthåller kontakt med utländska terroristnätverk, utgör ett potentiellt attentatshot mot . Individer som tillhör olika etnonationalistiskt och separatistiskt motiverade terroristorganisationer utomlands verkar alltjämt i . Liksom tidigare utgörs deras verksamhet främst av opinionsbildning och finansiellt och logistiskt stöd till aktörer i utlandet. Terroristhotet från separatistiska och etnonationalistiska grupper i bedöms vara lågt. erfarenheter visar att det inom de politiska extremistmiljöerna, dvs. vit makt-miljön och den autonoma miljön, kan finnas våldsbenägna aktörer med avsikt att utföra handlingar som skulle kunna rymmas inom definitionen av terroristbrott. Autonoma nätverk i södra har genomfört flera terroristattentat i regionen och nätverken har även inspirerat till sympatiaktioner i . I manifesteras hotet från de politiska extremistmiljöerna främst av våld mot enskilda meningsmotståndare, förtroendevalda och företrädare för myndigheter. Det bedöms inte, vare sig från den autonoma miljön eller från vit makt-miljön, finnas aktörer med avsikt att genomföra terroristattentat i . medverkan i det internationella arbetet mot terrorism agerande inom ramen för kampen mot terrorism bygger på vikten av respekt för internationell rätt, inklusive de mänskliga rättigheterna. Terrorismen är ett globalt hot som kräver internationellt samarbete baserat på multilaterala ramverk och lösningar. En bred strategi är nödvändig och traditionella insatser från polis och rättsväsende måste kombineras med långsiktiga förebyggande åtgärder. antog en övergripande FN- strategi mot terrorism (A/RES/60/288). Antagandet av strategin är en viktig manifestation av att FN står bakom en global respons mot terrorismen och lägger grunden för en mer samlad FN-ansats på området. Strategin är det centrala dokumentet i det globala arbetet mot terrorism och fokus ligger nu på genomförandet. En översyn av strategin ska äga rum . Utöver strategin arbetar FN med att ta fram en övergripande mot terrorism. ska även i fortsättningen aktivt verka för att nå en överenskommelse om en sådan övergripande . har aktivt bidragit till genomförandet av FN-strategin genom att bl.a. verka för kapacitetshöjande insatser inom rättsvårdande myndigheter med fokus på rättssäkerhet i terroristbrottmål. Detta har skett bilateralt, via EU och FN, t.ex. genom stöd till on Drugs and Crime Terrorism Prevention Branch (UNODC- TPB). Direkt stöd har getts till den samordnande institutionen () och till som arbetar för stärkandet av mänskliga rättigheter i antiterrorismarbetet. är den största bidragsgivaren till denna arbetsgrupp. Arbetsgruppen leds av FN:s högkommissarie för mänskliga rättigheter (OHCHR) och samverkar tätt med UNODC-TPB. EU-samarbetet mot terrorism baseras främst på för att motverka terrorism . lämnas en rapport om genomförandet av strategin till medlemsstaternas ministrar vid rådet för rättsliga och inrikes frågor, en rapport som även tar del av. stöder det övergripande arbetet inom EU för att möta hotet från terrorism. På det nationella planet har regeringen uppdaterat den nationella strategin mot terrorism som det redogörs för i skrivelsen Ansvar och engagemang en nationell strategi mot terrorism 2011/12:73. I strategin för regeringen fram sin syn på utgångspunkterna, målsättningarna och inriktningen för svensk bekämpning av terrorism. Strategin antogs av regeringen . Säkerhetspolisens arbete mot terrorism har i hög grad inriktats på att avbryta attentatsplanering i . Säkerhetspolisens förebyggande arbete har även bidragit till att avvärja attentat utomlands. Terrorhändelserna i bl.a. () och () har gjort hotet från bl.a. våldsbejakande extremism och terrorism mycket påtagligt. För att ge Säkerhetspolisen möjlighet att vidareutveckla arbetet mot terrorism och genomföra förstärkningar av skyddet för vitala funktioner i samhället gör regeringen ytterligare satsningar på Säkerhetspolisen. Säkerhetspolisens anslag ökades med 2012. I budgetpropositionen har regeringen föreslagit att anslaget ska ökas med 2012/13:43 42 miljoner kronor 2013. Anslaget beräknas därefter öka med 2014 och 51 miljoner 2015. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde . Närvarande: Vice statsministern , ordförande, och statsråden , , , , , , Adelsohn , , , , , , , Elmsäter- , , , och . Regeringen beslutar skrivelse 2012/13:43 redogörelse för tillämpningen av lagen om särskild utlänningskontroll