prop · GZ0397 · 2012-03-19 00:00:00 — Regeringens proposition 2011/12:97 Bemyndiganden i fartygssäkerhetslagen (2003:364) och barlastvattenlagen (2009:1165) Regeringen överlämnar denna proposition till . I propositionen föreslås ändringar i fartygssäkerhetslagen (2003:364) och barlastvattenlagen (2009:1165). När det gäller fartygssäkerhetslagen innebär förslaget att det införs ett bemyndigande för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om eller i enskilda fall besluta om undantag från ett i lagen föreskrivet krav på viss kost till de ombordanställda. I fråga om barlastvattenlagen avser ändringen ett bemyndigande som ger regeringen rätt att meddela föreskrifter om krav på hantering av barlastvatten. Ändringen i fartygssäkerhetslagen föreslås träda i kraft . Ändringen i barlastvattenlagen är avhängig ikraftträdandet av den s.k. barlastvattenkonventionen som genomförs genom bl.a. lagen. Eftersom det ännu är okänt barlastvattenkonventionen kommer att träda i kraft och barlastvattenlagen därmed träder i kraft den dag regeringen bestämmer, kommer den föreslagna ändringen i barlastvattenlagen att träda i kraft . Förslag till riksdagsbeslut................................................................. Förslag till lag om ändring i fartygssäkerhetslagen (2003:364).......................................................................... 2.2Förslag till lag om ändring i barlastvattenlagen (2009:1165)........................................................................ Ärendet och dess beredning.............................................................. Lag om ändring i fartygssäkerhetslagen (2003:364)......................... Fartygssäkerhetslagen och inre fart Behovet av .......................ändring i fartygssäkerhetslagen Lag om ändring i barlastvattenlagen ..........................(2009:1165) Behovet av ..........................ändring i barlastvattenlagen 8.1Förslaget till lag om ändring i fartygssäkerhetslagen (2003:364)........................................................................ 8.2Förslaget till lag om ändring i barlastvattenlagen (2009:1165)...................................................................... Förteckning över remissinstanser avseende Sjöarbetskonventionen om anslutning (SOU Lagförslag avseende fartygssäkerhetslagen (2003:364) i 2011/12:35................................................................... Förteckning över remissinstanser avseende (SOU 2008:1) ....................................................................... 2 kap. 1 § barlastvattenlagen ................................................ Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde . 1 Förslag till riksdagsbeslut Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till 1.lag om ändring i fartygssäkerhetslagen (2003:364), 2.lag om ändring i barlastvattenlagen (2009:1165). 2.1Förslag till lag om ändring i fartygssäkerhetslagen (2003:364) Härigenom föreskrivs att 7 kap. 9 § fartygssäkerhetslagen (2003:364) ska ha följande lydelse. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får 1.meddela föreskrifter om eller ienskilda fall medge undantag från de särskilda kraven för användning av fartyg enligt 3 kap. 19 §§, och 2.med avseende på vissa fartyg meddela föreskrifter om eller medge undantag från skyldigheten enligt 5 kap. 26 § att ge in ritningar. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får 1.meddela föreskrifter om eller ienskilda fall besluta om undantag från a) de särskilda kraven för användning av fartyg enligt 3 kap. 19 §§, och b) kravet på särskild anpassning av de ombordanställdas kost enligt 4 kap. 5 § första stycket andra meningen, och 2. med avseende på vissa fartyg meddela föreskrifter om eller besluta om undantag från skyldigheten enligt 5 kap. 26 § att ge in ritningar. Denna lag träder i kraft . Förslag till lag om ändring i barlastvattenlagen Härigenom föreskrivs att 2 kap. 1 § barlastvattenlagen (2009:1165) ska ha följande lydelse. Innan barlastvatten släpps ut ska det 1.behandlas ombord med ett godkänt system, 3.lämnas i en mottagningsanordning, eller 4.hanteras med någon annan godkänd metod. Hanteringen enligt första stycket Regeringen får meddela före- ska ske i enlighet med föreskrifter skrifter om kraven enligt första meddelade av regeringen. enligt första stycket 2 får ske stycket 2 får ske endast fram till de endast fram till de tidpunkter som tidpunkter som följer av dessa följer av dessa föreskrifter. Ärendet och dess beredning Förslag till lag om ändring i fartygssäkerhetslagen (2003:364) FN:s internationella arbetsorganisation () antog det dokument som på svenska kallas sjöarbetskonvention (Labour Convention MLC). överlämnade en särskild utredare, , sitt betänkande Sjöarbetskonventionen om anslutning (SOU 2009:95) med förslag om anslutning och nödvändiga författningsändringar. Betänkandet har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 1 och en sammanställning av remissinstansernas yttranden finns tillgänglig i (dnr N2009/9913/TE). Regeringen beslutade att överlämna propositionen sjöarbetskonvention (prop. 2011/12:35) till med förslag som till stora delar överensstämde med förslag. Förutom förslag om att ska ansluta sig till sjöarbetskonventionen lämnades förslag på de författningsändringar som krävs för att konventionen ska kunna genomföras i svensk rätt. Propositionens lagförslag finns i bilaga 2. beslutade att anta regeringens förslag vilket innebär att vissa lagförslag träder i kraft (bet. 2011/12:TU6, rskr. 2011/12:133). Förslag till lag om ändring i barlastvattenlagen (2009:1165) FN:s internationella sjöfartsorganisation (IMO) antog den internationella konventionen om kontroll och hantering av fartygs barlastvatten och sediment, vanligtvis benämnd barlastvattenkonventionen. På regeringens uppdrag har en särskild utredare, , granskat förutsättningarna för en svensk ratificering av konventionen och lämnat betänkandet Barlastvattenkonventionen om anslutning (SOU 2008:1). Betänkandet har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 3 och en sammanställning av remissinstansernas yttranden finns tillgänglig i (dnr N2009/9913/TE). Utredningens lagförslag avseende den i denna proposition aktuella paragrafen finns i bilaga 4. Regeringen beslutade att överlämna propositionen Anslutning till och genomförande av Barlastvattenkonventionen (prop. 2008/09:229) till . beslutade att i enlighet med regeringens förslag godkänna anslutning till konventionen och anta förslaget till barlastvattenlag (bet. 2009/10:TU3, rskr. 2009/10:21). Barlastvattenlagen (2009:1165) utfärdades och träder i kraft den dag regeringen bestämmer, vilket ännu inte skett. Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över lagförslagen i bilaga 5. Lagrådet lämnade förslagen utan erinran. Lagrådets yttrande finns i bilaga 6. Lag om ändring i fartygssäkerhetslagen () sjöarbetskonvention innehåller ett stort antal bestämmelser om sjömäns arbets- och levnadsförhållanden ombord på fartyg och utgör ett enhetligt dokument som samlar ett stort antal tidigare . Det handlar om bestämmelser om t.ex. sjömännens arbetsmiljö ombord, anställningsförhållanden och rätt till social trygghet. Eftersom redan ratificerat de flesta av de tidigare konventionerna och genomfört dem i svensk rätt var många av sjöarbetskonventionens bestämmelser redan gällande rätt i när konventionen antogs. Ett mindre antal av bestämmelserna hade dock inte någon nationell motsvarighet. En av de sistnämnda var bestämmelsen i regel 3.2.1 som föreskriver att varje medlemsstat ska se till att fartyg som för dess flagg medför och serverar mat som är anpassad till olika kulturella och religiösa bakgrunder. 2011/12:35 föreslogs bestämmelsen genomföras i svensk rätt genom en ändring i 4 kap. 5 § första stycket fartygssäkerhetslagen (2003:364) i form av ett tillägg med i sak motsvarande innehåll. Konventionen träder i kraft efter det att minst 30 stater som tillsammans svarar för av världshandelstonnaget har ratificerat den. Ratificering beräknas ske . I artikel II punkt 1 (i) i konventionen regleras dess tillämpningsområde. Där föreskrivs att konventionen är tillämplig på fartyg som inte navigerar enbart i inlandsvatten, i vatten inom eller nära skyddade farvatten, eller i områden där hamnregler gäller. I SOU 2009:95 konstaterade utredningen att konventionen inte är tillämplig på nämnda område och att detta område i svensk rätt motsvaras av begreppet inre fart så som det definierats i förordningen (2007:237) om behörigheter för sjöpersonal. 2011/12:35 bedömdes dels att konventionen inte omfattar fartyg som uteslutande går i inre fart, dels att inte bör tillämpa konventionen i större omfattning än vad som krävs. går i inre fart omfattas således inte av konventionens tillämpnings- Begreppet inre fart är dock inte enhetligt definierat i svensk rätt utan förekommer med olika definitioner i olika författningar. sjöarbetskonventionen föreslogs genomföras i ett flertal befintliga författningar skapade inte dessa olika definitioner något problem. fall någon definition inte redan fanns i den lag i vilken en konventions- bestämmelse föreslogs genomföras, lämnades i propositionen förslag även på en sådan definition, se t.ex. förslag till ändring i 3 § sjömans- lagen (1973:282). Fartygssäkerhetslagen och inre fart I fartygssäkerhetslagen finns bestämmelser om krav på fartyg, certifikatsinnehav, fartygens bemanning och arbetsmiljön ombord, allt i syfte att uppnå sjösäkerhet. Vidare finns bestämmelser om bl.a. tillsyn och möjlighet att inskränka rätten att använda fartyg. Det finns också bemyndiganden i 7 kap. 8 och 9 §§ samma lag för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om de flesta förhållanden i lagen liksom att medge undantag från vissa krav och skyldigheter. Regeringen har subdelegerat rätten att meddela föreskrifter till Transportstyrelsen som också är tillsynsmyndighet enligt lagen. Transportstyrelsen prövar även frågor om de nyssnämnda undantagen, vilket framgår av 8 kap. 1 och 2 §§ fartygssäkerhetsförordningen (2003:438). Begreppet inre fart definieras inte i fartygssäkerhetslagen. I stället görs en fartområdesbestämning bestående av fem olika fartområden, AE, enligt 1 kap. 3 § fartygssäkerhetsförordningen. Fartyg är med vissa undantag skyldiga att ha fartcertifikat där det anges i vilket eller vilka fartområden fartygen får gå. 4.2Behovet av ändring i fartygssäkerhetslagen Regeringens förslag: Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om eller i enskilda fall besluta om undantag från kravet om att kosten ska vara anpassad till de ombordanställdas olika kulturella och religiösa bakgrunder. Utredningens förslag: lämnade inget uttryckligt förslag om bemyndigande utan konstaterade endast att sjöarbetskonventionen enligt sin lydelse inte omfattar fartyg som enbart går i vad som motsvarar svensk inre fart. Därefter gjorde utredningen en bedömning av vilken av de svenska inrefartsbestämningarna som bäst motsvarar konventionens. Slutligen konstaterade utredningen att begreppet ändå inte har någon större självständig betydelse eftersom konventionens bestämmelser kommer att genomföras i olika svenska författningar vari det inre-fartsområde som redan gäller även fortsättningsvis kommer att tillämpas. Skälen för regeringens förslag: Regeringen konstaterar inledningsvis att även om inget uttryckligt bemyndigande i fartygssäkerhetslagen (2003:364) varit föremål för remiss så ingick frågan i den diskussion som fördes och den bedömning som gjordes vad avser konventionens tillämpningsområde, dvs. att fartyg som uteslutande går i inre fart inte omfattas av konventionens bestämmelser (se SOU 2009:95 s. 5356). Betänkandet har remitterats och några av remissinstanserna har kommenterat frågan om tillämpningsområdet. Således noterar () att konventionen inte är tillämplig på svensk inre fart och att konsekvensen blir att huvuddelen av skärgårdstrafiken inte kommer att och anser Prop. 2011/12:97 att även inre fart ska omfattas av konventionen. Det i denna proposition föreslagna bemyndigandet är således endast en följd av den bedömning som såväl utredningen som senare regeringen i prop. 2011/12:35 har gjort. Det får vidare anses vara i linje med bedömningen i samma proposition om att inte bör tillämpa konventionen i större omfattning än vad som krävs. Vad sedan gäller förslaget i sak anför regeringen följande. Såsom beskrivits i avsnitt 4.1.1 genomfördes sjöarbetskonventionens bestämmelse om krav på att kosten ombord ska vara anpassad till de ombordanställdas olika kulturella och religiösa bakgrunder genom ett tillägg i 4 kap. 5 § första stycket fartygssäkerhetslagen. Någon begränsning till fartyg som inte enbart går i inre fart gjordes emellertid inte. I och för sig förekommer inte inre fart som begrepp i lagen, men det finns inte heller någon annan möjlighet att begränsa bestämmelsens omfattning till det avsedda tillämpningsområdet. Enligt regeringens uppfattning bör därför ett bemyndigande införas i fartygssäkerhetslagen som innebär att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om eller besluta om undantag från kravet på särskild anpassning av de ombordanställdas kost. Detta för att åstadkomma en möjlighet att begränsa kravet till att avse endast de fartyg som sjöarbetskonventionen omfattar, dvs. sådana som inte enbart går i inre fart. Regeringen avser att utnyttja bemyndigandet på så sätt att subdelegation sker till Transportstyrelsen. Bestämmelsen bör införas i 7 kap. 9 § fartygssäkerhetslagen där möjlighet att meddela föreskrifter om och besluta om undantag från lagen redan är föreskriven. Bestämmelsen införs lämpligast som en ny punkt i paragrafen. 5Lag om ändring i barlastvattenlagen (2009:1165) sjöfartsorganisationens (IMO) syftar till att förebygga, begränsa och slutligen eliminera spridning av skadliga vattenlevande organismer och patogener genom kontroll och hantering av fartygs barlastvatten och sediment. kan utgöra ett hot mot ekosystem och dricksvattentäkter genom att akvatiska (vattenanknutna) växter och djur samt bakterier, virus och svampar transporteras till för dem främmande områden. vattenkvalitet i dricksvattentäkter och utrotning av inhemska arter är exempel på konsekvenser som kan uppstå. hanteras på visst sätt för att undvika detta. Hantering av barlastvatten kan enligt regel B3 i konventionen ske på olika sätt: genom skifte (det barlastvatten som finns i barlastvatten- ut mot annat barlastvatten), med system ombord på fartyget, genom lämnande av vattnet i en Prop. 2011/12:97 mottagningsanordning i land och genom annan godkänd metod. Konventionen träder i kraft efter det att minst 30 stater, vars handelsflottor sammanlagt motsvarar av världshandelstonnaget, har ratificerat den. Ratificering beräknas ske . Barlastvattenkonventionens bestämmelser har genomförts i barlastvattenlagen (2009:1165). Lagen innehåller bestämmelser om bl.a. krav på hanteringen av barlastvattnet, krav på barlastvattenhanteringsplan och barlastvattendagbok, tillsyn och straff. När det gäller hantering av barlastvatten föreskrivs i 2 kap. 1 § barlastvattenlagen följande. 1 § Innan barlastvatten släpps ut ska det 1.behandlas ombord med ett godkänt system, 3.lämnas i en mottagningsanordning, eller 4.hanteras med någon annan godkänd metod. Hanteringen enligt första stycket ska ske i enlighet med föreskrifter meddelade av regeringen. Skifte enligt första stycket 2 får ske endast fram till de tidpunkter som följer av dessa föreskrifter. Vidare finns i 2 kap. barlastvattenlagen bemyndiganden för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om bl.a. förutsättningarna för fartyg att få dispens från kraven på hantering och att meddela föreskrifter om en avgift för prövning av ansökan om godkännande av system för hantering. Regeringen har ännu inte beslutat någon förordning som ansluter till barlastvattenlagen. Efter vederbörlig anmälan i enlighet med direktiv /34/EG1 kan dock sådan beslutas, vilket beräknas ske . 1 och rådets direktiv /34/EG av om ett informationsförfarande beträffande tekniska standarder och föreskrifter (EGT L 204, 21.7.1998, s. 37, Celex 31998L0034), ändrat genom och rådets direktiv /48/EG (EGT L 217, , s. 18, Celex 31998L0048). Behovet av ändring i barlastvattenlagen Regeringens förslag: Regeringen får meddela föreskrifter om kraven avseende hantering av barlastvatten. Utredningens förslag: lämnade ett förslag om att barlastvatten ska ha hanterats i enlighet med bl.a. föreskrifter meddelade av regeringen eller den myndighet som regeringen utser (SOU 2008:1, s. 23). Skälen för regeringens förslag: På samma sätt som i SOU 2008:1 gjordes i prop. 2008/09:229 bedömningen att den närmare regleringen av hanteringen av barlastvatten bör ske genom föreskrifter på lägre nivå än lag. Bestämmelsens utformning var också i huvudsak densamma som den av utredningen föreslagna och som remitterats. Inga remissinstanser har framfört några synpunkter på utredningens förslag. Den nu aktuella ändringen i bestämmelsen har däremot inte varit föremål för remittering med den föreslagna formuleringen. Bemyndigandet får dock anses ligga inom ramen för tidigare lämnade förslag. Bestämmelserna om de olika sätten att hantera barlastvatten beskriver mycket komplexa och detaljerade förhållanden. Det handlar om t.ex. barlastvattnets kvalitet som beskrivs med antal organismer av viss storlek per kubikmeter (regel D2.1 i barlastvattenkonventionen) och arten av organismer i form av bl.a. vissa bakterier och enterokocker (regel D2.2). Vidare föreskrivs i regel B3.15 i konventionen de olika tidpunkter vid vilka olika fartyg, beroende på byggnadsår, är skyldiga att uppfylla kraven på hantering av barlastvatten. Motsvarande bestämmelser bör införas i svensk rätt för att konventionen ska vara korrekt genomförd. Med hänsyn till de detaljerade krav som ställs upp i konventionen i fråga om hantering av barlastvatten bör sådana föreskrifter dock inte tas in i lag. De bör i stället meddelas av regeringen i förordning. Ett bemyndigande för regeringen att meddela föreskrifter om kraven avseende hantering av barlastvatten bör därför införas i 2 kap. 1 § barlastvattenlagen. Regeringens förslag: Ändringen i fartygssäkerhetslagen ska träda i kraft och ändringen i barlastvattenlagen ska träda i kraft den dag regeringen bestämmer. Utredningarnas förslag: lämnade såsom redovisats i avsnitt 4.2.1 inget uttryckligt förslag till bestämmelsen i fartygssäker- hetslagen (2003:364). bestämmelser bör träda i kraft den dag regeringen bestämmer. Skälen för regeringens förslag: Varken sjöarbetskonventionen eller barlastvattenkonventionen har ännu trätt i kraft. konventionerna föreskrivs krav på certifikat som ska visa att de respektive krav som ställs i konventionerna är uppfyllda för de fartyg . 2011/12:97 som faller under tillämpningsområdena. För att erhålla certifikat måste fartygen genomgå tillsyn som resulterar i att certifikat erhålls om förutsättningarna är uppfyllda. Eftersom fartygen måste ha sina certifikat den dag konventionerna och därmed de nationella föreskrifter vari konventionerna genomförs träder i kraft, måste certifieringsförfarandet ske i tiden före ikraftträdande. Härvid har olika författningstekniska alternativ använts vid genomförandet av de två konventionerna. När det gäller sjöarbetskonventionen har vissa bestämmelser föreslagits träda i kraft vid en viss tidigare tidpunkt än konventionens ikraftträdande för att möjliggöra certifiering. När det gäller barlastvattenlagen har däremot en teknik använts som innebär att tillsynsmyndigheten stöder sig på bestämmelser som visserligen är beslutade, men som ännu inte trätt i kraft (jfr prop. 1983/84:70 s. 72 f). Samtliga bestämmelser i barlastvattenlagen träder därför i kraft den dag regeringen bestämmer, vilket avses bli den dag barlastvattenkonventionen träder i kraft. Detta måste beaktas när det gäller ikraftträdandet av de nu föreslagna ändringarna i fartygssäkerhetslagen och barlastvattenlagen. När det gäller den förstnämnda så avser den att möjliggöra föreskrifter om och undantag från bestämmelsen i 4 kap. 5 § första stycket andra meningen samma lag. Denna bestämmelse träder i kraft . Det är därför av vikt att den nu föreslagna bestämmelsen i 7 kap. 9 § fartygssäkerhetslagen träder i kraft därefter, vilket bör kunna ske . Bestämmelsen i barlastvattenlagen, som i denna proposition föreslås ändras genom ett tillägg i form av ett bemyndigande har, som redovisats ovan, ännu inte trätt i kraft. Eftersom det sker den dag regeringen bestämmer bör lämpligen den föreslagna ändringen träda i kraft . Den föreslagna ändringen i fartygssäkerhetslagen (2003:364) innebär att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om och undantag från kravet i 4 kap. 5 § första stycket andra meningen samma lag om att viss kost ska tillhandahållas de ombord- Tanken är att Transportstyrelsen, som är tillsynsmyndighet inom bl.a. sjöfartsområdet, ska ges denna uppgift. styrelsens del innebär ändringen således ett något vidgat uppdrag. Konsekvenserna för de adressater som träffas är att dessa, för det fall föreskrifter eller undantag meddelas, inte omfattas av den föreskrivna Detta innebär följaktligen en viss lättnad såväl praktiskt som möjligen ekonomiskt för de rederier vars fartyg träffas av före- skrifterna eller undantagen på så sätt att särskilda hänsyn inte behöver tas vid tillhandahållandet av kost till de ombordanställda. I övrigt kan inga särskilda konsekvenser eller kostnader förutses med anledning av den föreslagna ändringen i fartygssäkerhetslagen. Ändringen i barlastvattenlagen (2009:1165) medför i praktiken endast konsekvensen att regeringen kan meddela föreskrifter om hante- ringen av barlastvatten. Detta innebär i sin tur att , genom att vissa konventionsbestämmelser genomförs i svensk rätt som inte redan genomförts i form av barlastvattenlagen, uppfyller det åtagande som en anslutning till barlastkonventionen medför. I förlängningen medför ändringen givetvis också handlingsregler i förhållande till de rederier som äger eller driver de fartyg som omfattas av konventionen och som därmed har att följa de bestämmelser varigenom konventionen genomförs i svensk rätt. De kostnader som barlastvattenkonventionens genomförande i svensk rätt medför i stort för sjöfartsnäringen har redan behandlats i prop. 2008/09:229. Den nu föreslagna lagändringen som sådan innebär därför inga ytterligare kostnader eller andra konsekvenser än de som redan redovisats. 8.1Förslaget till lag om ändring i fartygssäkerhetslagen (2003:364) Ändringen i 7 kap. 9 § fartygssäkerhetslagen innebär att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om eller i enskilda fall besluta om undantag från kravet på särskild anpassning av de ombordanställdas kost enligt 4 kap. 5 § första stycket andra meningen samma lag. Enligt den sistnämnda bestämmelsen ska kosten ombord vara anpassad till de ombordanställdas olika kulturella och religiösa bakgrunder. Genom ändringen ges möjlighet att från bestämmelsens krav undanta exempelvis fartyg som uteslutande går i s.k. inre fart och som därför inte omfattas av sjöarbetskonventionens tillämpningsområde. Paragrafen ändras även språkligt och redaktionellt. Förslaget har behandlats i avsnitt 4.2. 8.2Förslaget till lag om ändring i barlastvattenlagen (2009:1165) Ändringen innebär att det i 2 kap. 1 § andra stycket barlastvattenlagen införs ett bemyndigande för regeringen att meddela föreskrifter om kraven enligt första stycket samma paragraf som handlar om hantering av barlastvatten. Med stöd av bemyndigandet kan regeringen meddela de föreskrifter om hantering av barlastvatten som behövs för att genomföra barlastvattenkonventionens bestämmelser om detta. Förslaget har behandlats i avsnitt 5.2. Förteckning över remissinstanser avseende Sjöarbetskonventionen om anslutning (SOU 2009:95)