prop · GZ03162 · 2012-06-18 00:00:00 — Myndigheten ska även utöva tillsyn över de beredskapslager som hålls inom landet på uppdrag av en lagringsskyldig i en annan medlemsstat i Europeiska unionen enligt rådets direktiv /119/EG om skyldighet för medlemsstaterna att inneha minimilager av råolja och/eller petroleumprodukter. 2 § har rätt att på begäran få de upplysningar och ta del av de handlingar som behövs för tillsynen. ska på begäran få tillträde till anläggningar samt lokaler och områden som hör till sådana anläggningar i den utsträckning som behövs för tillsynen. ska på begäran lämna den hjälp som behövs för sådant En sådan begäran får göras endast om 1.det på grund av särskilda omständigheter kan befaras att åtgärden inte kan vidtas utan att polisens särskilda befogenheter enligt 10 § polislagen (1984:387) behöver tillgripas, eller 2.det annars finns synnerliga skäl. 3 § Europeiska kommissionen har rätt att på begäran få uppgifter och tillträde till anläggningar samt lokaler och områden enligt vad som anges i 2 §. Skyldighet att spara uppgifter 4 § Den som är lagringsskyldig och den som utför lagring åt någon annan enligt 4 kap. 1 § ska spara uppgifter om lager som hålls enligt denna lag från utgången av det lagringsår som uppgifterna avser. 5 § får meddela de förelägganden som behövs för tillsynen. Ett beslut om föreläggande får förenas med vite. 6 § Ett tillstånd enligt denna lag eller föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen ska återkallas om förutsättningarna för tillståndet är uppfyllda. 7 § En lagringsavgift ska tas ut av en lagringsskyldig som inte håller lager i den omfattning som har beslutats. Lagringsavgiftens storlek ska beräknas per dag och motsvara kapitalkostnaden för den mängd bränsle som bristen i lagret uppgår till, med ett kostnadstillägg på högst 1 av kapitalkostnaden. En lagringsavgift får sättas ned eller efterskänkas helt eller delvis om det finns synnerliga skäl. 8 § En förseningsavgift på ska tas ut av den som är lagringsskyldig enligt denna lag om sådana uppgifter som avses i 3 kap. 5 § eller i 6 kap. 3 § inte har kommit in till tillsynsmyndigheten inom föreskriven tid. En andra förseningsavgift på ska tas ut om uppgifterna inte har kommit in till tillsynsmyndigheten från det att en underrättelse om att en förseningsavgift har tagits ut sänts till den som är lagringsskyldig. En förseningsavgift får sättas ned eller efterskänkas helt eller delvis om det finns synnerliga skäl. 9 § Om en lagringsavgift eller en förseningsavgift inte har betalats efter betalningsuppmaning ska avgiften lämnas för indrivning. får verkställighet enligt utsökningsbalken ske. 1 § Regeringen får meddela föreskrifter om lagringsbränslen. Regeringen får meddela ytterligare föreskrifter om tillsyn, lagrings- avgift och förseningsavgift. 2 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om 1.beräkning av beredskapslager, 2.lagringsskyldighet samt om undantag och befrielse från lagringsskyldighet, 3.förutsättningar för tillstånd enligt 3 kap. 2 § och 4 kap. 1 §, 4.förvaring av lager och om underrättelseskyldighet enligt 5 kap. 2 §, 5.register över beredskapslager och statistiska sammanställningar, och 6.beredskapsplan, användning och återställande av beredskapslager. 1 § Beslut om lagringsskyldighet enligt 3 kap. 4 §, beslut om tillstånd enligt 3 kap. 2 § och 4 kap. 1 §, beslut om föreläggande som har förenats med vite enligt 8 kap. 5 §, beslut om återkallelse av tillstånd enligt 8 kap. 6 §, om lagringsavgift enligt 8 kap. 7 § och om förseningsavgift enligt 8 kap. 8 § får överklagas till allmän förvaltningsdomstol. 2 § Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Denna lag träder i kraft då lagen (1984:1049) om beredskapslagring av olja och kol ska upphöra att gälla. Lagringsåret som har inletts ska avslutas . Den upphävda lagen gäller fortfarande för det lagringsår som har inletts . Förslag till lag om ändring i lagen (1994:1776) om skatt på energi Härigenom föreskrivs att 4 kap. 4 § lagen (1994:1776) om skatt på energi ska ha följande lydelse. En upplagshavare som avser att flytta bränsle enligt 3 a kap. 2 § ska ställa säkerhet för betalning av den skatt som kan påföras upplagshavaren i eller ett annat EU-land vid flyttningen av bränslet. Säkerheten ska ställas hos innan flyttning påbörjas och uppgå till ett belopp som motsvarar den skatt som i medeltal belöper på de bränslen som upplagshavaren flyttar . Vid beräkningen av medeltalet ska hänsyn endast tas till de dygn då flyttningar av bränsle enligt 3 a kap. 2 § sker. Ställd säkerhet får tas i anspråk om påförd skatt inte betalas i rätt tid. Har en upplagshavare påförts skatt i ett annat EU-land får säkerheten tas i anspråk om skattefordran är befogad och skatten inte har betalats i rätt tid. Upplagshavare ska även ställa säkerhet för betalning av skatt för sådana lagerbrister som avses i 5 kap. 1 § 1 c. Säkerheten ska uppgå till ett belopp som motsvarar av skatten på de bränslen som upplagshavaren i medeltal förvarar i skatteupplaget . säkerhet får tas i anspråk om påförd skatt inte betalas i rätt tid. Vid beräkning av säkerhets- Vid beräkning av säkerhets- belopp enligt tredje stycket får belopp enligt tredje stycket får bortses från bränslen som bered- bortses från bränslen som bered- (2012:xxx) om lagring av olja och kol. Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse 2011:287. Förslag till lag om ändring i elberedskapslagen (1997:288) Härigenom föreskrivs att 2 och 10 §§ elberedskapslagen (1997:288) ska ha följande lydelse. omfattas av lagen endast i fråga omfattas av lagen endast i fråga om rätt till ersättning enligt 10 §. om rätt till ersättning enligt 10 §. Särskilda bestämmelser om bered- (2012:xxx) om lagring av olja och kol. I skyddslagen (2010:305) och i säkerhetsskyddslagen (1996:627) (2010:305) och i säkerhets- finns bestämmelser om tillträdes- skyddslagen (1996:627). Lydelse enligt prop. Ersättning lämnas för kostnader för beredskapsåtgärder som vidtas efter beslut enligt 5 §. Ersättning lämnas dock inte för 1.merkostnader som avses i 11 §, eller 2.kostnader för upprättande av risk- och sårbarhetsanalys avseende säkerheten i den egna verksamheten eller för uppgiftslämnande och planering av egna uppgifter inom totalförsvaret. Ersättning lämnas även för kostnader för sådan beredskapslagring för krigssituationer som ålagts innehavare av elproducerande anläggningar enligt lagen (1984:1049) om beredskapslagring av olja och kol. Ersättning för kostnader för beredskapsåtgärder beslutas av elberedskapsmyndigheten. Ersättningen ska betalas ut efter det att åtgärden genomförts. Ersättningen får dock betalas ut i förskott, om det finns särskilda skäl för det. Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse 2010:312. Förslag till lag om ändring i tullagen (2000:1281) Härigenom föreskrivs att 11 kap. 6 § tullagen (2000:1281) ska ha ska på begäran tillhandahålla följande myndigheter uppgifter som förekommer hos och som rör import eller export av varor: , , , Havs- och vattenmyndigheten, , , , , , , , Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, , , Myndigheten för radio och tv, riksbank, , , Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll och Transportstyrelsen. ska vidare på begäran tillhandahålla Säkerhetspolisen uppgifter som förekommer hos och som rör export av varor. ska på begäran tillhandahålla följande myndigheter uppgifter som förekommer hos och som rör import eller export av varor: , , , Havs- och vattenmyndigheten, , , , , , , , Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, , , Myndigheten för radio och tv, riksbank, , , , Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll och Transportstyrelsen. ska vidare på begäran tillhandahålla Säkerhetspolisen uppgifter som förekommer hos och som rör export av varor. Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse 2011:613. Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: F.d. justitierådet samt justitieråden och . En ny lag om beredskapslagring av olja Enligt en lagrådsremiss () har regeringen beslutat att inhämta Lagrådets yttrande över förslag till 1.lag om beredskapslagring av olja, 2.lag om ändring i lagen (1994:1776) om skatt på energi, 3.lag om ändring i elberedskapslagen (1997:288), 4.lag om ändring i tullagen (2000:1281). Förslagen har inför Lagrådet föredragits av kanslirådet . Förslagen föranleder följande yttrande av Lagrådet: Förslaget till lag om beredskapslagring av olja I remissen föreslås en ny lag om beredskapslagring av olja som ska ersätta lagen (1984:1049) om beredskapslagring av olja och kol. Lagen är avsedd att genomföra rådets direktiv /119/EG av om skyldighet för medlemsstaterna att inneha minimilager av råolja och/eller petroleumprodukter. Enligt direktivet ska de lagar och andra författningar som krävs för att följa direktivet sättas i kraft före . Till grund för det nu framlagda förslaget ligger närmast en inom upprättad promemoria med förslag till ny lagstiftning och remissbehandlingen av denna. Promemorian utgjorde en vidareutveckling av förslag som tidigare lämnat i en rapport och som också remissbehandlats. I sak ligger det nu framlagda förslaget nära förslaget i promemorian. Under remissbehandlingen av promemorian var det också endast i detaljer som det riktades kritik mot promemorians förslag. Några sakliga invändningar mot förslagets materiella innehåll av det slag som Lagrådet har att beakta har inte heller Lagrådet funnit. Lagrådet är emellertid av den uppfattningen att det finns vissa ofullkomligheter och otydligheter i förslaget och att detta bör genomgå en formell bearbetning innan det läggs till grund för lagstiftning. I första kapitlet, alltså före de materiella reglerna, finns en bestämmelse enligt vilken regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska pröva frågor enligt denna lag. Av senare bestämmelser följer emellertid att vissa frågor ska prövas av regeringen och andra av tillsynsmyndigheten (det senare torde, även om detta inte klart framgår av lagtexten, för övrigt ha varit avsikten med alla beslut som enligt lagen ska överklagas till allmän förvaltningsdomstol). Vilka frågor som bestämmelsen i första kapitlet egentligen är avsedd att vara tillämplig på är inte lätt att utläsa med den föreslagna formella regleringen. I första kapitlet finns också en bestämmelse om att beslut som huvudregel gäller . Både placeringen och formuleringen av bestämmelsen avviker från hur motsvarande regleringar brukar utformas. Definitionen av referensår och förhållandet till begreppet lagringsår kan uppfattas på olika sätt och ge upphov till tillämpningsproblem. Enligt 3 kap. 4 § ska beslut om lagringsskyldighet enligt kapitlet fattas för varje lagringsår. Det framgår emellertid av remissen att beslut om lagringsskyldighet under vissa förutsättningar kan behöva ändras under löpande lagringsår (se 5 kap. 2 §). Mot bakgrund härav synes 3 kap. 4 § ha fått en alltför kategorisk utformning. Det finns oklarheter när det gäller terminologin. Detta gäller inte minst de för lagen väsentliga beteckningarna för olika former av lager och de skyldigheter som är anknutna till sådana. Enligt direktivet åläggs medlemsstaterna att vidmakthålla oljelager, beredskapslager, på en viss nivå. För svensk del är avsikten att den nationella lagringsskyldigheten ska uppfyllas genom att lagring sker hos importörer m.fl. Direktivet innebär således att ska vidmakthålla beredskapslager av en viss storlek, vilken skyldighet fullgörs genom att lagringsskyldigheten med stöd av den föreslagna lagen vidareförs till kommersiella operatörer. Terminologiskt uttrycks detta i lagen så att ska hålla beredskapslager (1 kap. 1 §) eller ha ett beredskapslager (2 kap. 1 §). När det gäller de lagringsskyldiga anges att dessa ska hålla beredskapslager (2 kap. 2 §) eller hålla lager (5 kap. 2 § första stycket, 8 kap. 7 §), eller att lagringsskyldigheten ska fullgöras alternativt lagerhållning utföras på visst sätt (3 kap. 2 § och 4 kap. 1 §). Beteckningen beredskapslager används i vissa sammanhang för att beteckna det totala svenska lager som krävs enligt direktivet (se t.ex. 1 kap. 1 §, 2 kap. 1 § och 5 kap 2 § andra stycket) men också, såvitt framgår t.ex. i 2 kap. 2 § (jfr ovan), i 6 kap. 12 §§ och i 9 kap. 2 §, för att beteckna de enskilda lagerhållarnas lager. I andra sammanhang används enbart ordet lager, och det har vid föredragningen upplysts att när begreppet lager används syftar detta på sådana lager som hålls av enskilda lagerhållare och som utgör del av det svenska beredskapslagret, till skillnad från sådana kommersiella lager som inte ska inräknas i detta. I vissa fall, se 7 kap., synes begreppet lager även användas för att beteckna det (totala) svenska beredskapslagret. Enligt Lagrådets mening gör den oprecisa terminologin lagen svårläst och en översyn behövs i detta hänseende. Den bestämmelse som föreslagits i 7 kap. 3 § andra stycket riktar sig närmast till tillsynsmyndigheten. Regleringen behöver inte ske på lagnivå. Eventuella föreskrifter riktade till de lagringsskyldiga kan utfärdas med stöd av föreslagna 9 kap. 2 § punkten 6. De delar av den föreslagna lagstiftningen som är viktigast ur ett lagrådsperspektiv är de som öppnar för användning av tvång och sanktioner gentemot enskilda. Lagrådet tänker här främst på den i 8 kap. 2 § reglerade möjligheten att med tvång skaffa upplysningar och handlingar och skaffa sig tillträde till anläggningar samt lokaler och områden, på den i 8 kap. 5 § reglerade möjligheten att meddela före- lägganden och den i 8 kap. 7 och 8 §§ reglerade möjligheten att ta ut lagringsavgift och förseningsavgift. I samtliga fall framstår den före- slagna regleringen som knapphändig och oklar till omfattning om man jämför med hur lagreglering av motsvarande slag brukar utformas. När det gäller rätten att få upplysningar och ta del av handlingar liksom att få tillträde till anläggningar m.m. (8 kap. 2 §) noterar Lagrådet särskilt att förslaget, i motsats till exempelvis gällande lag och förslaget i promemoria, inte innehåller någon som helst formell begränsning av mot vilka rätten gäller eller vilka anläggningar etc. som omfattas. Några närmare överväganden presenteras inte beträffande den motsvarande rätt som kommissionen föreslås få. Befogenheten för tillsynsmyndigheten har enligt Lagrådet fått en alltför Som de två första styckena i 8 kap. 2 § är formule- rade skulle de t.ex. kunna användas mot subjekt som helt saknar anknyt- ning till den som är lagringsskyldig. Eftersom detta knappast kan vara avsikten bör det preciseras vilka som omfattas av skyldigheten (jfr 3032 §§ i den nuvarande lagen, 1984:1049, om beredskapslagring av olja och kol). En motsvarande oklarhet gäller regleringen angående förelägganden i 8 kap. 5 §. Enligt förslaget ska tillsynsmyndigheten, utan att adressat preciseras, få meddela de förelägganden som behövs för tillsynen. första stycket i paragrafen är formulerat tar det alltså sikte på att genom förelägganden kunna tvinga fram åtgärder som behövs för att kunna utöva själva tillsynen. Av remissen framgår emellertid att formuleringen är avsedd att generellt täcka förelägganden som behövs för att bestämmelserna enligt lagen ska fullgöras. Lagrådet, som inte kan se att den föreslagna formuleringen lämnar något sådant utrymme för före- lägganden, anser att förslaget behöver preciseras och avgränsas bättre. Även bestämmelserna om avgifter och hanteringen av dessa behöver utvecklas och bör i sina huvuddrag tas in i lagen. De frågor som Lagrådet nu tagit upp torde kunna preciseras och kompletteras med utgångspunkt från liknande reglering i annan lagstift- Lagrådet lämnar förslagen utan erinran. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde . Närvarande: Statsministern , ordförande, och statsråden , , , , , , , , , Adelsohn , , , , Elmsäter- , , , , . Föredragande: statsrådet . Regeringen beslutar proposition 2011/12:162 En ny lag om beredskapslagring av olja. inför, ändrar, upp- 9 kap. 1 och 2 §§