prop · GZ03102 · 2012-04-16 00:00:00 — Dessutom kan skillnaderna bl.a. förklaras av olikheter när det gäller ambitionsnivå och effektivitet. Kommunernas och landstingens sammantagna skatteintäkter uppgick till , vilket var en ökning med ca eller jämfört med 2010.4 Den senaste femårsperioden har skatteintäkterna i genomsnitt ökat . Skatteintäkterna ökade i genomsnitt den senaste tioårsperioden. 4 Till grund för utbetalningen av de preliminära skatteintäkterna ligger det skatteunderlag som baserats på inkomsterna . När utfallet är klart görs en slutavräkning . Kommunerna och landstingen har i bokslutet gjort en prognos för denna slutavräkning. Jämfört med kommunernas och landstingens budgeterade skatte- Skr. 2011/12:102 intäkter blev prognosen i samband med bokslutet högre vilket påverkade resultatet positivt med . Den genomsnittliga skatteintäkten för kommunerna uppgick till per invånare 2011. De högsta skatteintäkterna 2011 fanns i kommungruppen förortskommuner till storstäderna (per invånare) och de lägsta i kommungruppen kommuner i tätbefolkad region (per invånare). hade de högsta skatteintäkterna, per invånare medan hade de lägsta, per invånare. Samma landsting har redovisat högst respektive lägst skatteintäkterna . För kommungrupperna har samma kommungrupp haft de högsta skatteintäkterna den senaste femårsperioden medan den kommungrupp som har haft lägst skatteintäkter har varierat mellan åren. I systemet för kommunalekonomisk utjämning sker en utjämning av skatteintäkterna mellan kommuner och mellan landsting (se avsnitt 2.3.4). Intäkterna från den kommunala fastighetsavgiften 2011 prognostiseras till , vilket innebär en ökning med eller jämfört med . Ökningen var betydligt mindre än 2009, då den ökade och även mindre än 2010, då ökningen uppgick till . En orsak till den måttliga ökningen är att småhusen på lantbruk som taxerades 2011 utgör en liten del av fastighetsbeståndet. Dessutom har ökningen av inkomstbasbeloppet 2011 fastställts till måttliga . Intäkterna från fastighetsavgiften varierar mellan kommunerna. I absoluta tal hade de högsta intäkterna från fastighetsavgiften (1,eller per invånare) medan hade den lägsta intäkten (3,eller per invånare). Den genomsnittliga fastighetsavgiften uppgick till per invånare. Den högsta fastighetsavgiften i kronor per invånare uppgick till () och den lägsta per invånare (). I genomsnitt var intäktsförändringen per invånare . Den högsta ökningen för en enskild kommun uppgick till per invånare, medan den största minskningen var -per invånare. Uppdelat per län hade kommunerna i den största ökningen , per invånare. Kommunerna i hade den minsta ökningen (per invånare). Uppdelat i kommungrupper hade kommungruppen turism- och besöksnäringskommuner störst ökning i kronor per invånare (per invånare) medan kommungruppen glesbygdskommuner hade den minsta ökningen (per invånare). Statsbidrag till kommuner och landsting Statsbidragen, såsom de redovisas i statens budget, uppgick sammantaget till 2011. Diagram 2.11 visar utvecklingen av generella och specialdestinerade statsbidrag (inklusive skattenedsättningar på statsbudgetens inkomstsida). De generella statsbidragen motsvarade av kommunsektorns intäkter 2011. De specialdestinerade bidragen motsvarade av kommunsektorns intäkter. Diagram 2.11 Statliga bidrag till kommuner och landsting 20072011 Summa generella och specialdestinerade statsbidrag Generella statsbidrag (inklusive konjunkturstöd) Specialdestinerade statsbidrag och riktade stöd på statsbudgetens inkomstsida Källor: Statsbudgetens realekonomiska fördelning (preliminär ), och . Med generella statsbidrag avses här bidrag som inte är verksamhetsanknutna och som ingår i utgiftsområde 25 Allmänna bidrag till kommuner, anslaget 1:1 Kommunalekonomisk utjämning och även anslaget 1:4 Tillfälligt konjunkturstöd till kommuner och landsting.5 Anslaget för kommunalekonomisk utjämning uppgick till , vilket var mer än 2010. Av ökningen utgjorde en tillfällig ökning av anslaget motiverat av en beräknad relativt svag inkomstutveckling i kommunsektorn. I budgetpropositionen aviserades ytterligare en sänkning av skatten för pensionärer genom ett förhöjt grundavdrag. Till följd av det förslaget beräknades kommunernas och landstingens skatteintäkter minska. För att reformen skulle vara neutral för kommuner och landsting ökades anslaget med . Därutöver ökades anslaget främst till följd av regleringar enligt den kommunala finansieringsprincipen. 5 Det tillfälliga konjunkturstödet uppgick till och utbetalades . Förutom en miljard för landstingens utgifter i samband med influensapandemin avsåg att användas av kommuner och landsting 2010. Uppföljning av det tillfälliga konjunkturstödet anslogs 20 miljarder i tillfälligt konjunkturstöd till Syftet med stödet var att värna kärnverksamheten genom att dämpa fallet i den kommunala sysselsättningen och att mildra effekterna av konjunkturnedgången som följde efter finanskrisen . Mot den bakgrunden gavs Statskontoret i uppdrag att undersöka hur kommuner och landsting agerade till följd av konjunkturnedgången samt följa upp hur de tillfälliga statsbidragen till kommunsektorn som tillfördes 2010 och 2011 användes (dnr Fi2012/906). gränsades till när konjunkturnedgången inträffade , under konjunkturnedgången och . Statskontorets rapport bygger på svar från en enkätundersökning riktad till landets samtliga kommuner och landsting samt intervjuer med företrädare för ett urval kommuner och landsting. Statskontorets slutsatser enligt rapporten är att användningsområdena för konjunkturstödet var varken ömsesidigt uteslutande eller isolerade. Många kommuner och landsting hade redan påbörjat arbetet med att möta konjunkturnedgången när konjunkturstödet aviserades. liksom förbättringar i prognoserna för skatteunderlaget 2009 och att stödet var tillfälligt, påverkade agerandet. kommun eller landsting kan dessutom ha använt konjunkturstödet till Enligt rapporten bidrog konjunkturstödet till att över- brygga nedgången i konjunkturen. Kommuner och landsting skulle ha genomfört större verksamhetsbesparingar om inte de tillfälliga konjunkturstöden hade beslutats. Som ett led i detta har konjunkturstödet även motverkat uppsägningar. Vidare framgår av rapporten att konjunkturstödet användes till att förbättra resultatet och bidrog till att förhindra besparingar eller sänkningar i servicenivån. Det föreligger inte några tydliga skillnader mellan hur kommun- grupperna agerade till följd av konjunkturstödet. dock ses mellan glesbygdskommuner och förortskommuner. föranledde de försämrade skatteprognoserna besparingar och minskade anslag i betydligt större utsträckning i glesbygdskommunerna än i för- ortskommuner till storstäder. Vidare konstateras att förortskommuner och kommuner i tätbefolkade regioner var mindre återhållsamma i sin uppräkning av anslag än andra kommungrupper. svarade i större utsträckning att stöden bidrog till upprätthållande av servicenivån, till att besparingar inte behövde genomföras och till att Förortskommuner, å andra sidan, var överrepresenterade bland de som svarat att stöden inte alls påverkade deras arbete med besparingar och effektiviseringar. Enligt preliminära uppgifter från utbetalades från statsbudgeten 2011 specialdestinerade statsbidrag från 83 anslag, vilket var 8 färre jämfört med . uppgick till 2011, vilket var en minskning med ca jämfört med 2010.6 Minskningen är huvudsakligen Skr. 2011/12:102 att hänföra till att de specialdestinerade statsbidragen inom utgiftsområde 9 Hälsovård, sjukvård och social omsorg minskade med . Resterande del av minskningen är fördelad över ett flertal utgiftsområden. Inom utgiftsområde 9 uppgick de specialdestinerade statsbidragen 2011 till , varav läkemedelsförmånen utgjorde . Specialdestinerade statsbidrag inom utgiftsområde 9 utgjorde av de totala specialdestinerade statsbidragen. Andra specialdestinerade statsbidrag fanns främst inom utgiftsområde 16 Utbildning och universitetsforskning, totalt , och utgiftsområde 13 Integration och jämställdhet, (se tabellerna 7 och 8 i bilaga 4). Fördelningen av de specialdestinerade statsbidragen på kommuner och landsting 2010 redovisades specialdestinerade statsbidrag7 om sammanlagt till kommuner och landsting, vilket motsvarade per invånare. På grund av läkemedelsbidraget, som uppgick till , var de specialdestinerade statsbidragen en viktigare inkomstkälla för landstingen än för kommunerna. De specialdestinerade statsbidragen till kommunerna motsvarade i genomsnitt av de totala medan bidragen till landstingen motsvarade knappt Landstingen redovisar dock det specialdestinerade stats- bidraget för läkemedelsförmånen som ett generellt statsbidrag. Utifrån landstingens egen redovisning uppgick de specialdestinerade statsbidragen därför till av landstingens intäkter.8 uppgick de specialdestinerade statsbidragen till för kommunerna, vilket i genomsnitt motsvarade per invånare. Bidragen till kommunerna varierade per invånare. Av diagram 2.12 framgår att kommungruppen glesbygdskommuner redovisade högst belopp, per invånare 2010, medan förortskommuner till storstäder redovisade det lägsta beloppet, per invånare. 6Beloppet skiljer sig något från vad som redovisas i nationalräkenskaperna. 7De specialdestinerade statsbidragens fördelning per kommungrupp och per landsting redovisas enligt kommunernas och landstingens egen redovisning enligt räkenskapssammandraget. 8Med intäkter avses totala intäkter exklusive extraordinära intäkter. Diagram 2.12 Specialdestinerade statsbidrag 2010 per kommungrupp Förortskommuner till större städer Kommuner i tätbefolkad region Kommuner i glesbefolkad region Källa: , räkenskapssammandraget. De specialdestinerade statsbidragen till landstingen, inklusive läkemedelsförmånen, uppgick till 2010, vilket i genomsnitt motsvarade per invånare (se diagram 2.13).9 I motsvarade bidragen per invånare medan de i uppgick till per invånare. Diagram 2.13 Specialdestinerade statsbidrag 2010 per landsting Källor: , räkenskapssammandraget samt regleringsbrev för . 9 I summan av de specialdestinerade statsbidragen till landstingen är läkemedelsförmånen till inkluderad. redovisas dock inte i diagram 2.13. Uppföljning av de specialdestinerade statsbidragen anförde med anledning av regeringens föregående skrivelse om utvecklingen inom den kommunala sektorn (skr. 2010/11:102) att utskottet förutsätter att regeringen fortsätter att fördjupa kunskapen om statsbidragen med tonvikt på om bidragsgivningen nått sina mål och att detta arbete återspeglas i skrivelsen (bet. 2010/11:FiU34). Regeringen gav Statskontoret i uppdrag att bl.a. ta fram ett underlag som ska kunna användas som ett stöd vid utformandet av specialdestinerade bidrag. I uppdraget ingick även att redovisa erfarenheter av tidigare specialdestinerade statsbidrag. Statskontoret avrapporterade sitt uppdrag (dnr Fi2011/3996). Huvudresultaten av studien visar att utifrån de utvärderingar som gjorts är det svårt att dra entydiga slutsatser om vilka effekter specialdestinerade statsbidrag har som styrmedel och om de leder till måluppfyllelse. En förklaring är att det är metodologiskt svårt att utvärdera sådana bidrag. En annan förklaring är att utformningen av statsbidragen är så olika. De specialdestinerade statsbidragen kan ha undanträngningseffekter som innebär att de från statlig synvinkel ger upphov till oönskade omprioriteringar. En kommun eller ett landsting kan exempelvis välja att minska sina egna satsningar och låta statsbidraget finansiera verksamheten. Det är vanligt att den kommunala nivån anser att tiderna för genomförande är för korta i samband med införandet av bidragssystem. För korta tider för genomförande kan leda till att kommunerna och landstingen inte har möjlighet att planera för verksamheten och att bidragen därför inte får avsedda effekter. Ansvariga myndigheter behöver också tid för att förbereda införandet av ett nytt bidragssystem. har en genomgång av gjorda utvärderingar avseende specialdestinerade statsbidrags måluppfyllelse genomförts. Det är dock, som bl.a. framgår av Statskontorets ovan nämnda rapport, komplicerat att utvärdera statsbidragens måluppfyllelse. Det kan bl.a. bero på att bristen i tillgången på statistik kan göra det svårt att följa upp måluppfyllelsen. Därtill kan målen vara formulerade på ett sådant sätt att det är svårt att följa upp och utvärdera statsbidraget. I genomgången ingick 31 riktade bidrag inom utgiftsområdena 9 Hälsovård, sjukvård och social omsorg, 10 Ekonomisk trygghet vid sjukdom och handikapp, 16 Utbildning och universitetsforskning, 17 Kultur, medier, trossamfund och fritid, 20 Allmän miljö- och naturvård och 21 Energi. Genomgången är avgränsad till statsbidrag som betalats ut . Ytterligare en urvalsgrund är att statsbidragen utbetalats till kommunerna och landstingen med syfte att stimulera eller åstadkomma en utveckling som är politiskt önskvärd. Vissa bidrag har utvärderats och antalet utvärderingar uppgår sammantaget till 51. I 17 fall utvärderas statsbidragens samhällseffekter. Detta innebär inte att denna aspekt av bidragen studerats uttömmande, vare sig i förhållande till målen för bidragen eller i förhållande till en föreställd effektkedja. Ett exempel avser den prestationsbundna vårdgarantin, där bidrag betalats ut för landstingens arbete med att öka tillgängligheten till vården. I utvärderingarna av detta bidrag mäts hur väntetiderna till vården har förändrats, men detta är endast en av flera dimensioner på vårdens I 12 utvärderingar kopplas effekter och kostnader samman Skr. 2011/12:102 i en integrerad analys, vilket möjliggör en analys av det samhälls- ekonomiska värdet av insatserna. Den nationella utvärderingen av rehabiliteringsgarantins effekter på sjukfrånvaro och hälsa är ett exempel på när en sådan analys har gjorts. Baserat på resultaten för risken för sjukersättning genomfördes i utvärderingen en ekonomisk kalkyl av kostnaderna för rehabilitering i relation till potentiell undviken kostnad för framtida förlorade arbetsår. Det finns 4 utvärderingar som pekar på att målen för statsbidragen har nåtts i hög grad. Huvuddelen av utvärderingarna, 34 stycken, pekar på att målen har nåtts delvis, medan 2 utvärderingar kan tolkas som att målen till mindre del har nåtts. Det finns också 11 utvärderingar som inte besvarar frågan om i vilken grad målen för statsbidraget har nåtts. En redovisning av hur vissa specialdestinerade statsbidrag bidrar till måluppfyllelsen beskrivs i respektive verksamhetsavsnitt. I avsnittet 3 redovisas bl.a. bidrag till psykiatri och psykisk ohälsa. Satsningen har bl.a. resulterat i kortare väntetider till den specialiserade barn- och ungdomspsykiatrin. I flera kommuner och landsting har det även tagits fram handlingsplaner för samverkan när det gäller barn och unga med psykisk ohälsa. I avsnitt 4 redovisas bl.a. stimulansbidrag och åtgärder inom äldrepolitiken. En utvärdering visar att regeringens satsning på att bl.a. inrätta två kompetenscentra har lyckats väl när det gäller att sprida och synliggöra sin verksamhet. I avsnitt 5 redovisas bl.a. yrkesvux. Resultat av uppföljning av det specialdestinerade statsbidraget till yrkesinriktad gymnasial vuxenutbildning visar att kommunerna av olika skäl haft svårt att följa upp studerande inom yrkesvuxsatsningen. Därmed har det varit svårt att lämna uppgifter om t.ex. studerandes verksamhet efter yrkesvux, varför det inte går att dra några slutsatser av satsningens måluppfyllelse utifrån uppföljningen. 2.3.4Systemet för kommunalekonomisk utjämning Syftet med systemet för kommunalekonomisk utjämning är att skapa goda och likvärdiga ekonomiska förutsättningar för kommuner respektive landsting. Skillnader i skattesatser ska därigenom i huvudsak spegla skillnader i effektivitet, ambitionsnivå och avgiftsfinansiering. Anslaget 1:1 Kommunalekonomisk utjämning inom utgiftsområde 25 Allmänna bidrag till kommuner uppgick till . Det var en ökning med jämfört med (se avsnitt 2.3.3). I tabell 6 i bilaga 4 redovisas de bidrag och avgifter som finns inom ramen för anslaget, uppdelat på kommuner respektive landsting.10 Systemet för kommunalekonomisk utjämning finansieras i huvudsak med statliga medel. betalade fem kommuner till systemet, där- 10 Systemet för kommunalekonomisk utjämning består av inkomstutjämning, kostnadsutjämning, strukturbidrag och regleringspost. emot inget landsting. I detta avsnitt redovisas utfallet i de olika delarna i Skr. 2011/12:102 utjämningssystemet för kommuner per kommungrupp respektive Kommunalekonomisk utjämning för kommuner 2011 I det kommunalekonomiska utjämningssystemet för kommunerna, dvs. nettot av alla bidrag och avgifter, utbetalades 2011. Den kommungrupp som mottog det högsta bidraget var större städer (18,3 miljarder kronor12). I kronor per invånare var det dock kommungruppen glesbygdskommuner som erhöll det högsta bidraget (per invånare). Lägst bidrag utbetalades till kommungruppen förortskommuner till större städer (2,4 miljarder kronor13). I kronor per invånare var det dock kommungruppen förortskommuner till storstäderna (per invånare) som erhöll lägst bidrag, se diagram 2.14. Diagram 2.14 Kommunalekonomisk utjämning för kommuner 2011 Förortskommuner till större städer Kommuner i tätbefolkad region Källa: , kommunalekonomisk utjämning. Kommuner i glesbefolkad region I inkomstutjämningen utbetalades av staten till kommunerna 2011. Även i inkomstutjämningen var det kommungruppen större städer som mottog det högsta bidraget (17,) och i kronor per invånare var det kommungruppen glesbygdskommuner som var den största bidragsmottagaren (per invånare). Alla kommungrupper var bidragstagare i inkomstutjämningen. Lägst bidrag erhöll kommungruppen förortskommuner till storstäderna (1,2 miljarder 11Gotlands kommun har både kommun- och landstingsuppgifter vilket innebär att är inkluderad i den kommunalekonomiska utjämningen för kommuner såväl som för landsting. kronor eller per invånare). betalade 11 kommuner en Skr. 2011/12:102 avgift (sammanlagt ) till inkomstutjämningen. In- komstutjämningen, totalt , finansieras således till allra största delen av statliga medel. Kostnadsutjämningen är sammantaget ett nollsummespel för kommunerna. En genomsnittlig strukturkostnad beräknas och de kommuner som har en lägre strukturkostnad än rikets genomsnitt får betala en avgift medan de kommuner som har en högre strukturkostnad än rikets genomsnitt får ett bidrag. För kommunerna omfördelade kostnadsutjämningen netto 2011. Det högsta bidraget i kostnadsutjämningen utbetalades till kommungruppen förortskommuner till storstäderna (1,). I kronor per invånare var det dock kommungruppen glesbygdskommuner som mottog det högsta bidraget även i kostnadsutjämningen (per invånare). Den högsta avgiften betalades av kommungruppen större städer (2,eller per invånare). betalade 154 kommuner en avgift i kostnadsutjämningen medan 136 kommuner erhöll ett bidrag. Den högsta avgiften betalade kommun (0,) och det högsta bidraget erhöll (1,). Även i kronor per invånare betalade kommun den högsta avgiften i kostnadsutjämningen (per invånare). Det högsta bidraget i kronor per invånare erhöll kommun (per invånare). Minst en kommun från varje kommungrupp erhöll strukturbidrag 2011. Totalt utbetalades till kommunerna. Högst bidrag utbetalades till kommungruppen kommuner i glesbefolkad region (0,eller per invånare). var positiv för kommunerna 2011. Ett bidrag betalades ut på totalt eller per invånare. är lika stor i kronor per invånare för samtliga kommuner. Kommunalekonomisk utjämning för landsting 2011 I det kommunalekonomiska utjämningssystemet för landstingen, dvs. nettot av alla bidrag och avgifter, utbetalades 2011. Det högsta bidraget utbetalades till Västra (4,5 miljarder kronor14). Det högsta bidraget i kronor per invånare erhöll (per invånare) se diagram 2.15. Diagram 2.15 Kommunalekonomisk utjämning för landsting 2011 I inkomstutjämningen utbetalades av staten till landstingen. Det högsta bidraget i inkomstutjämningen utbetalades till läns landsting (3,). Det högsta bidraget i kronor per invånare erhöll (per invånare). Ett landsting, , betalade en avgift i inkomstutjämningen (2,eller per invånare). Inkomstutjämningen, totalt , är således i huvudsak finansierad av statliga medel även för landstingen. Kostnadsutjämningen för landstingen är uppbyggd på motsvarande sätt som för kommunerna, dvs. en genomsnittlig strukturkostnad beräknas och de landsting som har en lägre strukturkostnad än rikets genomsnitt får betala en avgift medan de landsting som har en högre strukturkostnad än rikets genomsnitt får ett bidrag. För landstingen omfördelade kostnadsutjämningen netto . var det landsting som erhöll högst bidrag i kostnadsutjämningen (0,). I kronor per invånare var den största bidragsmottagaren (per invånare). Högst avgift betalade läns landsting (0,). I kronor per invånare var det som betalade den högsta avgiften (per invånare). betalade 13 landsting en avgift i kostnadsutjämningen medan åtta landsting erhöll ett bidrag. erhöll sex landsting strukturbidrag, vilka sammantaget uppgick till . Liksom för kommunerna var regleringsposten för landstingen positiv 2011, vilket innebar att ett bidrag betalades ut till landstingen på eller per invånare. är lika stor i kronor per invånare för samtliga landsting. Den relativt sett stora positiva regleringsposten var anledningen till att landsting blev nettobidragstagare i systemet för kommunalekonomisk Skr. 2011/12:102 utjämning . 2.3.5Kostnadsutjämning för verksamhet för funktionshindrade I utjämningssystemet för verksamhet enligt lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade, förkortad LSS, omfördelades 2011. Utjämningen sker genom att vissa kommuner får ett bidrag och andra betalar en avgift. Kommunernas prognostiserade nettokostnader för den verksamhet som utjämningen omfattar var totalt ca 2011. Vilka insatser som innefattas i verksamheten redovisas i avsnitt 4.4. Det var ungefär lika många kommuner som fick bidrag respektive betalade en avgift till systemet. Tabell 2.3 Utjämningsbidrag och utjämningsavgift för funktionshindrade samt LSS 20072011 Källa: , utjämning av LSS-kostnader. Det var främst kommuner i kommungrupperna förortskommuner till storstäder och större städer som betalade avgift medan kommuner i kommungrupperna glesbygdskommuner och glesbefolkad region var de främsta bidragsmottagarna uttryckt i kronor per invånare. Inom LSS-verksamheten fanns både de högsta och lägsta kostnaderna per invånare, främst i mindre kommuner. Kommuner med ett invånarantal upp till 25 000 invånare hade ett högsta bidrag på per invånare och en högsta avgift på per invånare. Detta kan jämföras med kommuner som har mer än 50 000 invånare. Deras högsta bidrag var per invånare och den högsta avgiften var per invånare. I diagram 2.16 redovisas spridningen mellan kommunerna. Diagram 2.16 Utjämningsbidrag och utjämningsavgift per invånare i relation till kommunens invånarantal Källa: , utjämning av LSS-kostnader. 2.4Kommunernas och landstingens kostnader 2.4.1 konsumtion och verksamhetens kostnader I nationalräkenskaperna redovisas kommunala konsumtionsutgifter, som motsvarar värdet av de varor och tjänster som finansieras med skatte- medel och som tillhandahålls genom kommuner och landsting. tionsutgifterna utgör av kommunsektorns totala utgifter. Kommunsektorns konsumtion i fasta priser ökade med som mest drygt ett enskilt år och minskade uppgick ökningen preliminärt till . Fördelat på kommuner respektive landsting takten var 20022011. utvecklingen ställer krav på anpassning av kommunsektorns verk- Genom att använda bestämda prislappar för varje åldersgrupp kan demografiska effekter på de kommunala konsumtionsutgifterna Ökningstakten i den demografiska påverkan av konsumtionen beräknas 2011 till . Fördelas den demografiska påverkan av konsumtionen på kommuner respektive landsting uppgick den till drygt för kommunerna och för Kommunsektorns kostnader påverkas bl.a. av löneutveckling, pris- utveckling, demografiska förändringar och förändrade politiska ambi-