prop · GZ03160 · 2012-06-15 00:00:00 — före lämnas däremot inte någon annan förklaring än ett inte helt lättbegripligt resonemang om vikten av att undvika att systemet kan tillämpas jämsides med gällande civil- och straffrättsliga Följden av avgränsningen blir att fall som förekommit efter den aldrig kommer att kunna få ersättning enligt lagen även om de i sakligt hänseende inte på något sätt skiljer sig från fall före Detta gäller oavsett om den utsatte gått miste om sin normala rätt till ersättning på grund av preskription eller inte (vilket knappast heller borde vara relevant med hänsyn till att den föreslagna rätten gäller oberoende av om tidigare ersättning lämnats enligt normala Härtill kommer att den särskilda ersättningen bestämts till ett belopp som ligger högt i förhållande till vad som i allmänhet skulle kunna antas utgå om frågan om ersättning skulle prövas enligt Sammantaget innebär detta att den nu föreslagna ersättningen framstår som i väsentligt mindre grad förbunden med sådana särskilda förhållan- den som i sig kan motivera undantag från den normala rättsordningen än vad ersättningen enligt lagen om ersättning till steriliserade i vissa fall Vad Lagrådet anmärkte i samband med sin granskning av det för- slaget om de starka krav på likabehandling som det svenska rättssam- hället kännetecknas av och om den prejudicerande effekt som det förslaget kunde förväntas få gör sig därigenom i än högre grad gällande beträffande det nu framlagda förslaget. Av remissen framgår emellertid att det finns en bred politisk enighet bakom det framlagda förslaget. Det får, även om det inte återspeglas i remissen, antas att det finns seriösa överväganden beträffande problem av det slag som Lagrådet nu pekat på bakom den ramöverenskommelse som remissen sägs bygga på. Lagrådet anser sig mot den bakgrunden inte ha skäl att avstyrka att förslaget läggs till grund för lagstiftning. Lagrådet är det emellertid viktigt att det inte utvecklas till en mer allmän vana att göra undantag från den normala rättsordningen när olika grupper ställer krav på ersättning. I den mån sådana krav inte kan sägas grunda sig på rent extraordinära förhållanden synes det rimligare att överväga i vad mån det kan finnas skäl för att i stället genomföra gene- rella ändringar av de ersättningsrättsliga principer som normalt gäller. Lagrådet har inte någon erinran mot att frågan om ersättning enligt den föreslagna lagen ska prövas av en särskild nämnd. I och för sig krävs inte någon närmare lagstiftning om en sådan nämnd utan det kan ankomma på regeringen att meddela närmare bestämmelser om nämndens sammansättning och verksamhet. Att det ändå föreslås ett antal lagbestämmelser i remissen, angående bl.a. att ordförande vid beslut i ersättningsfrågor ska vara eller ha varit ordinarie domare och om muntlig förhandling, sammanhänger med att regeringen gjort den bedömningen att rätten till ersättning enligt den föreslagna lagen är en sådan civil rättighet som gör att artikel 6.1 i om rätten till förhandling inför en oavhängig och opartisk domstol som upprättats enligt lag är tillämplig. För att tillgodose krav skulle det visserligen vara tillräckligt att den sökande som får avslag i nämnden kan överklaga beslutet i vanlig ord- ning. Enligt förslaget ska det emellertid inte finnas någon rätt till över- klagande (i vad mån nämndens beslut kan angripas med extraordinära rättsmedel berörs inte i remissen). Det är under sådana förhållanden nödvändigt med en reglering av nämnden och dess verksamhet som gör att den kan godtas som domstol enligt . Av praxis framgår vilka krav som ställs på ett organ för att det ska uppfylla dessa krav (se t.ex. dom i målet Szal mot , no. 41285/02, § 58). Lagrådet anser att det inte framstår som självfallet att den nu före- slagna regleringen är tillräcklig för att den föreslagna nämnden ska god- tas som domstol. Lagrådet vill i sammanhanget peka på att förslaget avser en tidsbegränsad verksamhet och att det av lagen inte framgår något närmare om nämndens sammansättning eller ledamöternas villkor. Av allmänmotiveringen framgår vidare att avsikten är att det vid nämn- den ska inrättas ett eller flera beslutsorgan som är de som ska fatta besluten om ersättning. Övriga beslut i nämnden ska ankomma på myn- dighetsledningen. De särskilda beslutsorganen berörs emellertid inte i den föreslagna lagen i vidare mån än att det föreskrivs att ordföranden ska vara eller ha varit ordinarie domare när nämnden fattar beslut om ersättning. Det har under föredragningen upplysts att anledningen härtill är att det ska kunna tillsättas en chef för myndigheten som inte behöver vara eller ha varit ordinarie domare. En nämndmyndighet kännetecknas av att nämndens ledamöter som kollektiv är chef för myndigheten (se bl.a. 2 § myndighetsförordningen, 2007:515, samt prop. 2009/10:175 s. 110 och SOU 2008:118 Bilaga 7 s. 239 ff.). Om syftet är att den föreslagna myndigheten ska ledas av en särskild chef eller ha någon annan form av myndighetsledning än själva nämnden kan det enligt Lagrådet diskuteras om myndigheten i själva verket inte blir något annat än en nämndmyndighet, i praktiken en enrådighetsmyndighet eller en styrelsemyndighet. Den valda lagstiftningstekniken ger upphov till oklarheter om för- hållandet och ansvarsfördelningen mellan de särskilda beslutsorganen, själva nämndmyndigheten och myndighetschefen/myndighetsledningen vilket är besvärande när det gäller frågan om de särskilda beslutsorga- nens självständighet som domstol. Det är enligt Lagrådets uppfattning angeläget att dessa frågor ut under ärendets fortsatta beredning. Som närmare utvecklas i nästa avsnitt kommer nämndens verksamhet att till den allra största delen omfattas av en långtgående sekretess och inte vara offentlig. Även detta gör att nämndens ställning som domstol kan komma att ifrågasättas. Enligt Lagrådets mening är det inte möjligt att på det i remissen presenterade materialet göra någon säker bedömning av om den före- slagna regleringen av den särskilda nämndmyndigheten kommer att kunna uppfylla kraven enligt på att vara en domstol. Regeringen har emellertid tillkallat en särskild utredare med uppgift att bl.a. föreslå hur nämndmyndigheten bör organiseras och lämna förslag på Lagrådet vill inte utesluta att det där- vid kan visa sig nödvändigt eller lämpligt att vissa ytterligare frågor bör bli föremål för lagreglering. Enligt förslaget (9 § lagen om ersättning på grund av övergrepp eller försummelser i samhällsvården av barn och unga i vissa fall) ska den nämnd som avses ansvara för prövningen av ersättningsanspråk kunna hålla muntlig förhandling. Så ska ske om sökanden begär det och det inte är uppenbart obehövligt. Även utan yrkande kan muntlig förhandling komma att hållas, jfr 14 § andra stycket förvaltningslagen (1986:223). lagrådsremissen görs bedömningen att muntlig förhandling kommer att hållas i ett relativt stort antal ärenden och bli betydligt vanligare än vad som var fallet i fråga om ärenden enligt lagen (1999:332) om ersättning till steriliserade i vissa fall. En muntlig förhandling ska enligt vad som föreskrivs i den föreslagna lagen vara offentlig. Beslut kan emellertid meddelas om att förhand- lingen ska hållas inom stängda dörrar. En koppling finns här till de före- slagna nya sekretessreglerna i 26 kap. 14 a § offentlighets- och sekretess- lagen, som anger att sekretess med omvänt skaderekvisit ska gälla i verksamhet enligt lagen för uppgift om enskildas personliga förhållanden eller för uppgift om personliga förhållanden för viss vårdpersonal. leringen motsvarar den som tillämpats enligt lagen om ersättning till Enligt vad som upplysts vid föredragningen bedöms förhållandena vara sådana att det vid muntlig förhandling så gott som alltid kommer att för- ordnas om stängda dörrar. Om detta är riktigt kommer, i kombination med de föreslagna sekretessreglerna, principen om offentlighet att bli mycket uttunnad och insynen i nämndens verksamhet även i övrigt att bli Till detta bidrar att den föreslagna sekretessen också omfattar nämndens beslut i ersättningsärendena, till den del enskildas eller vård- personalens personliga förhållanden ska återges där. ligen antas komma att bygga på berättelser om sökandenas personliga upplevelser och på uppgifter om enskilda personer bland vårdpersonalen. Sekretessen torde därför komma att avse det mesta av de förhållanden som läggs till grund för besluten. Dessa kan dock, enligt lagrådsremissen, i avidentifierad form hållas tillgängliga för allmänheten. avidentifiering i praktiken ska kunna ske med bibehållande av sekretess- kraven framgår inte. Genom förfarandet ska emellertid enligt remissen allmänhetens berättigade krav på insyn i nämndens tillämpning av lagen Den föreslagna lagen och reglerna om nämndens sammansättning och verksamhet ska säkerställa att prövningen sker i enlighet med Europa- konventionens krav om rätten till domstolsprövning avseende enskilds När det gäller uppgifter som tas in i de svenska domstolarnas domar och beslut gäller emellertid normalt att sekretessen upphör, om domstolen inte förordnar annat (43 kap. 8 § offentlighets- och sekretesslagen). Den föreslagna sekretessregleringen innebär således ett avsteg från vad som normalt gäller i domstolarnas dömande verk- Enligt förslaget ska också i offentlighets- och sekretesslagen införas en bestämmelse som inskränker meddelandefriheten enligt 1 kap. 1 § tryck- frihetsförordningen och 1 kap. 1 och 2 §§ yttrandefrihetsgrundlagen såvitt avser de förhållanden som omfattas av sekretessen. remissen hänvisas här bl.a. till de bestämmelser av denna art som gäller i fråga om hälso- och sjukvårdssekretessen. Det kan således konstateras att de regler som föreslås om muntliga förhandlingar och stängda dörrar, om sekretess för åtminstone väsentliga delar av nämndens beslut samt om inskränkningar i meddelarfriheten kommer att innebära väsentliga svårigheter för allmänhet och media att få insyn i verksamheten. Detta är enligt Lagrådets mening problematiskt mot bakgrund av de besvärliga avväganden som nämnden kommer att ställas inför och de rättviseaspekter som gör sig gällande vid regleringen av ett förmodligen stort antal ersättningsanspråk. föregående avsnitt av Lagrådets yttrande måste i detta sammanhang också vägas in de krav på offentlighet som kan ställas enligt Europa- Det är å andra sidan uppenbart att många mycket känsliga uppgifter om enskildas förhållanden kommer att få hanteras i ersättningsärendena, och att en vidare offentlighet skulle kunna minska benägenheten för de mest drabbade att göra sina anspråk gällande. fattningsvis att tillräckliga skäl i detta fall kan antas föreligga för att den föreslagna regleringen ska kunna godtas. Förslaget till lag om ersättning på grund av övergrepp eller försummelser i samhällsvården av barn och unga i vissa fall Vid föredragningen har upplysts att tidpunkten för den föreslagna periodens början inte sammanhänger med någon då genomförd författningsändring eller någon annan faktisk omstän- dighet. Tidpunkten har emellertid inte uppfattats som problemfylld då det sannolikt inte finns någon i livet som utsatts för övergrepp eller för- summelser före den tidpunkten. Det har vidare upplysts att ålders- gränserna för de lagar till vilka det hänvisas i paragrafen växlar och i vissa fall än högre ålder. De föreslagna avgräns- ningarna av tillämpningsområdet skulle på dessa grunder kunna sättas i fråga. Lagrådet finner dock inte skäl att motsätta sig förslaget på den grunden. Som en förutsättning för rätten till ersättning gäller enligt första stycket att det kan antas att personen utsatts för övergrepp eller försummelser av allvarlig art. För att undvika den dubbeltydighet som denna formu- lering innefattar kan förutsättningen förslagsvis anges avse sådana över- grepp eller försummelser som är av allvarlig art. Enligt tredje stycket i förslaget ska frågan om övergreppen eller försummelserna varit av allvarlig art bedömas med hänsyn till omstän- digheterna för händelserna. Av remissen framgår att med omständigheterna avses inte endast då rådande faktiska för-hållanden utan också de värderingar som då rådde. Enligt Lagrådets uppfattning skulle detta komma till tydligare uttryck om ordet omständigheterna byttes ut mot förhållandena. Bestämmelsen innehåller regler om hur utbetalda ersättningar enligt lagen ska beaktas vid beräkning av sådan förmögenhet som påverkar förmånernas storlek vid tillämpning av socialförsäkringsbalken m.fl. lagar. Den motsvarar väsentligen 3 a § lagen (1999:332) om ersättning till steriliserade i vissa fall. I lagen (2009:1053) om förmögenhet vid beräkning av vissa förmåner finns generella bestämmelser om sådan förmögenhetsberäkning. I 1 § andra stycket den lagen hänvisas till de ytterligare bestämmelser som finns i bl.a. lagen om ersättning till sterili- serade. En motsvarande hänvisning lag till den nu föreslagna ersättningslagen bör ske. Förslaget till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen Se vad som anförts ovan under . Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: Statsministern , ordförande, och statsråden , , , , , , , , , Adelsohn , , , , , , , , Regeringen beslutar proposition Ersättning av staten till personer som utsatts för övergrepp eller försummelser i samhällsvården inför, ändrar, upp- Lag (2012:000) om 6 och 13 §§ ersättning på grund av vården av barn och unga