prop · GZ03105 · 2012-03-15 00:00:00 — I samband med president- och parlamentsval deltog EU med en valobservatörsmission som gav rekommendationer om uppföljning och reformer för att stärka demokratin. Höge representanten gjorde ett uttalande i samband med valet. En känd ugandiska försvarare av hbt-personers mänskliga rättigheter dödades , vilket föranledde EU att av regering och berörda myndigheter kräva en effektiv, fri och rättvis utredning och rättsprocess. EU agerade också för att stödja de rättighetsorganisationer i som framgångsrikt stoppade ett lagförslag i parlamentet som skulle ha skärpt förbudet mot homosexualitet och infört dödsstraff för vissa former av homosexuellt umgänge. EU följer nära den politiska utvecklingen i . en översyn av EU:s viseringsrestriktioner och frysning av tillgångar, vilken innebar att 35 personer kunde avföras EU:s lista. representanten uttalande en tydlig beredskap att på nytt se över åtgärderna i ljuset av ytterligare framsteg. Centralt i EUs engagemang är stöd till SADC:s och ansträngningar att bidra till förutsättningar för fria, fredliga och rättvisa Situationen i behandlas regelbundet i EU:s politiska dialog med regionen, framförallt . EU:s bistånd i kanaliseras via multilaterala och enskilda Skr. 2011/12:105 organisationer, bland annat för stöd till reformer enligt GPA samt för att lindra humanitär nöd. Inom ramen för det strategiska partnerskapet mellan och EU genomfördes det fjärde toppmötet . Mötet ägde rum i . EU företräddes av , ordförande för , och av , ordförande för kommissionen. Även handelskommissionär närvarade. Republiken företräddes av president . Vid mötet diskuterades bl.a. miljöfrågor och förberedelser för COP17 och +20 samt regionala och globala politiska frågor. EPA-frågan diskuterades i god anda med vissa signaler om positivt momentum i förhandlingarna. , och var några av de övriga frågor som diskuterades. Beslut togs också vid mötet om inrättande av en strukturerad MR-dialog mellan och . Samarbetet mellan och har fortsatt att fördjupas och stärkas genom det strategiska partnerskapet och genomförandet av den gemensamma handlingsplan som antogs vid toppmötet och som uppdaterades 2008. Den viktigaste frågan och inför toppmötet har varit förhandlingarna om ett bilateralt frihandelsavtal mellan och . Förhandlingarna inleddes och stora framsteg har skett . har den säkerhetspolitiska dialogen mellan och stärkts ytterligare. En rad expertmöten har arrangerats inom områden som krishantering, internationell terrorism, cybersäkerhet och internationell bekämpning av pirater. Andra viktiga samarbetsområden mellan och är miljö-, klimat- och energifrågor. EU har ägnat fortsatt stor uppmärksamhet åt . Fokus har legat på landets bräckliga demokratiska utveckling, dess roll och ansvar för ut- vecklingen i samt följderna av de allvarliga översvämnings- katastroferna 2010 och 2011. EU är i slutskedet av att förhandla fram en femårig samarbetsplan med . behandlas ett förslag i WTO om att bevilja utökat marknadstillträde för export till EU Skr. 2011/12:105 av nyckelprodukter en fråga i vilken haft en pådrivande roll. antogs rådsslutsatser i vilka uppmanas till närmare dialog med EU inom områden som säkerhet, mänskliga rättigheter och ekonomiska reformer. Vidare förväntas vidta mer kraftfulla åtgärder för att bekämpa terrorism och extremism samt bistå i försoningsprocessen. har överföringen av säkerhetsansvaret till afghanska säkerhetsstyrkor fortsatt. Målsättningen är att dessa vid slutet av 2014 helt ska ha övertagit ansvaret för säkerheten i landet och det internationella militära engagemanget då ska vara inriktat på utbildande verksamhet. Parallellt med denna process pågår en intensifierad diskussion om hur det internationella samfundet långsiktigt ska kunna bistå på det civila området. har fortsatt varit en prioriterad fråga på EU:s utrikespolitiska dagordning . Fokus har till stor del legat på EU:s långsiktiga engagemang och på den internationella konferens om som ägde rum i . har EU:s utrikesministrar diskuterat utvecklingen i och antagit rådsslutsatser . På svenskt initiativ har EU utarbetat och antagit ett förhandlingsmandat för ett fördjupat och långsiktigt partnerskap mellan och som omfattar ett stort antal samarbetsområden. Kommissionen och EU:s medlemsstater är stora bidragsgivare till återuppbyggnad och andra utvecklingsinsatser i . Den handlingsplan för fördjupat samarbete med och som antogs under det svenska ordförandeskapet utgör fortsatt en viktig utgångspunkt för EU:s gemensamma engagemang i . Utrikesministrarna har antagit två rapporter om genomförandet av handlingsplanen. Den polisinsats (EUPOL) som EU etablerade i har förstärkts personellt och konsoliderats i sitt syfte att bidra till uppbyggnaden av en effektiv polis och rättsapparat. bidrag till missionen uppgår till ca 20 poliser och civila experter. EU:s utrikesministrar fattade beslut om en principiell förlängning av missionen efter det att dess nuvarande mandat går ut . fattades beslut om en översyn av missionen . EU:s särskilde representant och chef för i har spelat en viktig roll i att representera EU på plats och i samordningen med den afghanska regeringen och representanter för det internationella samfundet. Genom deltagande i den internationella säkerhetsstyrkan ISAF bidrar EU:s medlemsstater med en stor del av det internationella militära stöd som behövs för att stabilisera och bidra till att förbättra förmågan hos afghansk militär och polis. genomfördes förhandlingar i EU-kretsen om en uppdatering av EU:s position i förhållande till . Dessa förhandlingar rörde bl.a. EU:s övergripande strategiska hållning till inom områden som internationell fred och säkerhet, mänskliga rättigheter, energi och klimat, ekonomi samt finansiella frågor. Ett toppmöte mellan och skulle ha ägt rum , men fick med anledning av det extrainsatta skjutas upp till . Toppmötet väntas särskilt fokusera på EU:s och strategiska partnerskap, globala och internationella frågor och ekonomi samt några särskilda teman som urbanisering, grön tillväxt och former för utökade mellanfolkliga kontakter. Politisk dialog har förts inom ramen för den strategiska högnivådialog som den höga representanten och den kinesiske ministern etablerade . En fjärde högnivådialog om handel och ekonomi, med särskilt fokus på bl.a. konkurrensfrågor, investeringar, tjänstehandel och energisamarbete, skulle ha ägt rum i men sköts upp till 2012. EU har fortsatt arbeta för att stärka de mänskliga rättigheterna i , bl.a. genom ett antal demarcher och uttalanden. I genomfördes den 30:e halvårsvisa dialogen mellan och om mänskliga rättigheter. Dialogen utgör ett viktigt instrument för EU:s politik beträffande mänskliga rättigheter i förhållande till . EU har tagit aktiv del i räddnings-, sanerings- och återuppbyggnadsarbetet efter katastrofen i . Kommissionen och medlemsstaterna har tillsammans bidragit med över 15 MEUR genom EU Civil Protection and Humanitarian for . EU och har också fördjupat samarbetet kring kärnkraftssäkerhet och katastrofberedskap. Det 20:e toppmötet mellan och hölls i . På toppmötet tillsattes en högnivågrupp med uppgift att undersöka hur banden mellan och kan stärkas. På basis av gruppens arbete beslutades om konkreta åtgärder för att fördjupa samarbetet mellan och . En förstudie har inletts i syfte att undersöka förutsättningarna och omfattningen för framtida frihandels- och ramavtalsförhandlingar. Om utfallet av förstudien anses tillfredsställande kan förhandlingar komma att inledas efter att kommissionen inhämtat mandat från medlemsstaterna. Den höga representanten besökte för politisk dialog. har EU fortsatt att stödja ansträngningarna att förmå att avbryta sitt kärnvapenprogram. EU har särskilt framhållit vikten av att återuppta sexpartsprocessen när parterna ser en möjlighet att komma till förhandlingsbordet. Parallellt med skarpa sanktioner mot har EU signalerat beredskap till dialog och ökat utbyte med , när politiska förutsättningar för detta finns. I likhet initierade EU 2011 en resolution som antogs av om situationen för de mänskliga rättigheterna i . gjordes ett besök i av och genomfördes en politisk dialog mellan och i . mellan och trädde provisoriskt i kraft . EU har inlett ratificeringsprocessen för det ramavtal mellan och som undertecknades 2010. De båda avtalen innebär att EU:s relation med uppgraderas till ett strategiskt partnerskap. EU har inlett ratificeringsprocessen för det partnerskaps- och samarbetsavtal som slutförhandlades med . Avtalet innehåller bestämmelser om former för politisk dialog och skapar en ram för ett bredare och fördjupat samarbete mellan parterna. Utvecklingen i har kontinuerligt funnits på EU:s utrikespolitiska upplöstes den styrande militärjuntan formellt och ersattes av en nominellt civil regering som dock till största delen består av f.d. höga militärer. Rådet fattade beslut om vissa revideringar av de restriktiva åtgärderna mot i samband med förlängningen av dessa på tolv I syfte att uppmuntra reformer i riktning mot demokrati och respekt för mänskliga rättigheter beslutades att de riktade sanktionerna tillfälligtvis inte ska tillämpas i fråga om de av regeringens ministrar som saknar anknytning till militären eller som är väsentliga för dialogen med det internationella samfundet. beslutade rådet, i syfte att främja dialog med relevanta parter i , att häva moratoriet mot regeringsbesök på hög nivå från EU till . EU:s särskilde sändebud reste tillsammans med rådgivaren till höge Skr. 2011/12:105 representanten , till (den senare besökte återigen Även en av EU-kommissionärerna besökte landet . har ett antal ministerbesök från medlemsstater skett, inklusive från . De förändringar i positiv riktning (frisläppande av ett antal politiska fångar, avbrutet dammbygge i Kachin-staten som skulle fått skadliga ekologiska konsekvenser, ändring av partiregistreringslagen inför de planerade fyllnadsvalen, m.m.) som skett har välkomnats av EU. har EU konsekvent framhållit angelägenheten av fortsatta förändringar i positiv riktning i , framförallt att samtliga politiska fångar bör släppas fria. EU utgör fortsatt en av de största givarna av humanitärt bistånd i . regleras EU:s samarbete med av ett icke-bindande ramavtal. fattade EU beslut om inledande av förhandlingar om ett rättsligt bindande ramavtal med och den första förhandlingsrundan hölls . Avtalet ska omfatta samarbete på en rad områden, bl.a. utrikes- och säkerhetspolitik, handels- och investeringsaspekter, hållbar utveckling och mellanfolkliga förbindelser. Regionalt samarbete (ASEAN och ASEM) Samarbetet mellan EU och () fortsätter att utvecklas, inte minst genom EU:s stöd till ASEAN:s integrationsprocess och inrättandet av nya organisatoriska strukturer i enlighet med ASEAN-stadgan . Ett utrikesministermöte mellan EU och ASEAN kommer att äga rum i då en ny gemensam handlingsplan för samarbetet ska presenteras. Samarbetet mellan och inom ramen för Meeting (ASEM) har fortsatt. förberedelser inför utrikesministermötet, det tionde i ordningen, som ägde rum i med fokus på samarbete kring icke- 2007 gav rådet kommissionen mandat att inleda förhandlingar om fri- handelsavtal med ASEAN. Till följd av att förhandlingarna med ASEAN gått långsamt enades parterna om att göra en paus i dessa för att se över formerna för framtida förhandlingar. På basis av det existerande förhandlingsmandatet beslutade EU att in- leda bilaterala frihandelsförhandlingar med individuella ASEAN-länder Skr. 2011/12:105 och, som ett första steg, att förhandlingarna med skulle inledas Den åttonde förhandlingsrundan om ett frihandelsavtal mellan och hölls och målsättningen är att avsluta förhandlingarna . 2010 inleddes frihandelsförhandlingar med och har fem förhandlingsrundor genomförts. Förhoppningen är att förhandlingarna ska avslutas . Preliminära diskussioner om eventuellt inledande av förhandlingar förs med flera andra ASEAN-länder, bl.a. . Målsättningen att sluta ett regionalt avtal mellan EU och ASEAN kvarstår alltjämt. Partnerskaps- och samarbetsavtal med enskilda ASEAN-länder Samarbetet mellan EU och flertalet ASEAN-länder har breddats genom förhandlingarna om partnerskaps- och samarbetsavtal. Dessa avtal omfattar samarbete på en rad områden, bl.a. mänskliga rättigheter, handel och investeringar, miljö och migration. Det första avtalet som förhandlades färdigt var med . Avtalet undertecknades 2009 och pågår ratificeringsprocessen. Avtalen med och färdigförhandlades , men har ännu inte undertecknats av alla medlemsstater. Förhandlingar pågår med och . 2010 inleddes förhandlingar med och förberedelser pågår för att inleda förhandlingar även med . DEL 4 EKONOMISKA OCH FINANSIELLA 13 Ekonomi och finans Det ekonomiska samarbetet inom EU sker genom samordning av den ekonomiska politiken och syftar bl.a. till ekonomisk tillväxt, hög sysselsättning och hög konkurrenskraft. Stora delar av arbetet inriktades på akut krishantering, men även viktigt långsiktigt och preventivt arbete fick utrymme. Det gemensamma EU-arbetet inom det ekonomiska och finansiella området var fortsatt fokuserat på att hantera den ekonomiska och finansiella krisen. Finanskrisen 20082009 och den efterföljande skuldkrisen satte ljuset på betydande svagheter i . Behovet av en mer regelbaserad och tydlig struktur för krishantering, i synnerhet för medlemsstater med euron som valuta, blev allt tydligare. Med början 2010 och fortsättning pågick ett arbete med att stärka regelverket och att bygga ut krishanteringssystemet inom EU. Under årets senare del fick även frågor av mer system- och/eller institutionell karaktär aktualitet. har flera medlemsstater inom EU fortsatt mycket allvarliga statsfinansiella problem. och befinner sig i finansiella stödprogram och ingick i ett program. Andra länder inom unionen som har en svår offentligfinansiell situation är och . fördes diskussioner alltmer i eurokretsen, både på finansminister- och stats- och regeringschefsnivå. stod utanför diskussionerna och beslutsfattandet, men eftersom dessa är av stor betydelse för unionen tas de upp i detta kapitel. På grund av ansträngda offentliga finanser i några särskilt utsatta medlemsstater uppkom svårigheter för dessa att låna på marknaden till en Därför inrättades inledningsvis två tillfälliga låne- Den ena, den europeiska finansiella stabiliseringsfaciliteten (EFSF) är till för euroländer, medan den andra, den europeiska finansiella stabiliseringsmekanismen (EFSM), kan nyttjas av alla medlemsstater. permanent mekanism, den europeiska stabilitetsmekanismen (ESM). har EU även en betalningsbalansfacilitet för utlåning till medlemsstater med nationell valuta och möjlighet till makrofinansiellt Skr. 2011/12:105 stöd för länder i unionens närområde. och finansutskottet informerades om de finansiella stödmekanismerna löpande när de fanns på rådsdagordningen. Vid sitt möte antog slutsatser om att inrätta ESM, som i mitten av 2013 skulle ersätta de två tillfälliga lånefaciliteterna. ESM ska bli en internationell finansiell institution, upprättad genom ett mellanstatligt avtal mellan . Syftet med ESM ska vara att ge finansiellt stöd, under strikt konditionalitet, till ett euroland som drabbats eller hotas av allvarliga finansieringsproblem om det är nödvändigt för att säkerställa den finansiella stabiliteten i euroområdet som helhet. ESM ska arbeta mycket nära IMF och söka medverkan av IMF finansiellt och tekniskt när stöd lämnas. Vid uttalade stats- och regeringschefer som mål att ESM ska träda i kraft och då existera parallellt med de tillfälliga lånemöjligheterna . Inrättandet av ESM kräver ett tillägg i fördraget. Fram till att ESM träder i kraft har EU således två tillfälliga lånefaciliteter, EFSF och EFSM, som kan användas för utlåning till euroländer. Utlåning via EFSF ges under strikt konditionalitet och i samverkan med IMF. I praktiken förhandlas ett ekonomisk-politiskt anpassningsprogram fram gemensamt av kommissionen, IMF och (trojkan) och den berörda medlemsstaten. har lån givits till och . beslutade om en höjning av EFSF:s effektiva utlåningskapacitet, från till , vilket krävde att garantierna höjdes till . EFSF finansierar sin utlåning genom upplåning på marknaden. Upplåningen garanteras av medlemmarna i EFSF, dvs. För EFSM gäller samma krav på konditionalitet och samverkan med IMF. skedde utlåning till och . Totalt har EFSM beviljat lån omfattande till och till . EU-budgeten står som garanti för faciliteten som således bygger på betalningsförpliktelser till EU-budgeten från samtliga medlemsstater. Därigenom är en garant för dessa stödlån. enades om förbättrade villkor för programländerna och . För framtida utbetalningar från EFSF förlängdes löptiden från till ett minimum och upp till och räntan sänktes till nivån för betalningsbalansstödet. gäller även för lån från . Inom EU finns en betalningsbalansfacilitet för finansiellt stöd till medlemsstater med nationell valuta och som har drabbats av, eller allvarligt hotas av, svårigheter i betalningsbalansen. Stöd ges i form av medelfristiga lån som finansieras genom marknadsupplåning av kommissionen i EU:s namn. Stödet ges med konditionalitet. har stöd getts tillsammans med stöd från IMF, och de båda organisationernas villkor har i huvudsak varit identiska. Medverkan från IMF är dock inte ett krav. har och haft pågående program inom ramen för betalningsbalansstödet. har varit föremål för särskild bevakning efter avslutat program. EU:s makrofinansiella stöd kan ges till länder i unionens närområde. fanns pågående program i , och , , och inom ramen för det makrofinansiella stödet. Inga nya beslut om att ge makrofinansiellt stöd fattades . 13.1.2Medlemsstater som befinner sig i finansiellt stödprogram har , trots det stödpaket på från och från IMF som beviljades , inte förmått stabilisera sin ekonomiska situation. enades därför om ett andra stödpaket till . beslutades även att den privata sektorn på frivillig basis ska delta med en 50 procentig nedskrivning av det nominella värdet på deras innehav av grekiska statsobligationer. På grund av det inrikespolitiska läget i drog förhandlingsprocessen om det andra stödpaketet och den privata sektorns deltagande ut och kunde därmed inte färdigställas innan utgången av 2011. Oron över den ekonomiska situationen och statsskuldens långsiktiga hållbarhet kvarstår i hög grad. budgetunderskott väntas uppgå till och den konsoliderade offentliga bruttoskulden väntas uppgå till av BNP. bidrar med finansiering till via sin andel av IMF:s resurser. Efter en förfrågan från beslutade ett extrainsatt Ekofinråd om ett stödpaket från EU. Paketet omfattar , varav 67,5 miljarder är externt stöd, vilket är lika fördelat mellan IMF, EFSM och EFSF. I stödpaketet ingår också bilaterala lån från , och . Fyra översyner har gjorts av program . De har visat att följer programmet väl. Tillväxten väntas bli positiv . Budgetunderskottet bedöms nå av BNP och den konsoliderade offentliga bruttoskulden förväntas bli av BNP. del i stödpaket är dels genom EFSM och IMF, dels genom ett bilateralt lånelöfte om . Något avtal om bilateralt lån med har ännu inte slutits, men förhandlingar pågår och en första utbetalning planeras . begärde externt finansiellt stöd för att inte behöva ställa in sina betalningar. Detta föranleddes av en akut likviditetskris och en politisk kris som ledde till att det portugisiska parlamentet upplöstes och att en ny regering tillträdde. Vid sitt möte beslutade om ett stödpaket till på totalt , varav IMF, EFSF och EFSM står för 26 miljarder vardera. Två översyner av anpassningsprogram genomfördes . Bedömningen har varit att i stort sett genomfört stödprogrammet enligt plan. Den konsoliderade offentliga bruttoskulden förväntas uppgå till av BNP 2011 och budgetunderskottet väntas hamna på av BNP. Budgetunderskottet överträffar målsättningen (5,av BNP) på grund av engångsåtgärder som överföring av pensionsfonder till det statliga socialförsäkringssystemet. Utan dessa extrainsatta åtgärder beräknas underskottet ha hamnat på av BNP. bidrar med finansiering till via EFSM och andel av IMF. 13.1.3Medlemsstater i särskilt utsatt offentligfinansiellt läge Landet har en mycket stor konsoliderad offentlig bruttoskuld, av BNP 2011. Dessutom har betydande strukturella problem som bland annat lett till svag eller obefintlig tillväxt. Oro över tillväxtförutsättningar och återbetalningsförmåga har Skr. 2011/12:105 lett till mycket höga upplåningskostnader. Ett finanspolitiskt konsolideringsprogram har inletts. Vid eurotoppmötet presenterade ett paket med tillväxtfrämjande reformer på en rad områden. beslutade att ge kommissionen ett särskilt uppdrag att bedöma åtgärderna samt övervaka genomförandet av utlovande reformer. presenterade den nytillträdda regeringen utökade konsolideringsåtgärder för att komma till rätta med budgetunderskottet. Till följd av den finansiella krisen och den efterföljande statsfinansiella krisen i euroområdet, har ekonomi ställts inför stora problem. Den konsoliderade offentliga bruttoskulden har stigit i en snabb takt, från en relativt låg nivå (av BNP 2007) till av BNP 2011. Ett brett åtgärdsprogram finns på plats och omfattar sanering av de offentliga finanserna, privatiseringar, reformering av arbetsmarknaden och sparkassorna. En ny regering tillsattes och visade ambitioner för en fortsatt aktiv konsolidering och tillväxtfrämjande politik. står inför svåra strukturella utmaningar. Bland annat är situationen på arbetsmarknaden mycket bekymmersam med en arbetslöshet på och en ungdomsarbetslöshet på . och finansutskottet informerades löpande om det ekonomiska läget i EU i allmänhet samt i synnerhet läget i ovan beskrivna länder. Samråd med om ekonomiskt anpassningsprogram för ägde rum , liksom samråd med om ekonomiskt stöd till . Stabilitets- och tillväxtpakten är EU:s gemensamma finanspolitiska regelverk där medlemsstater med alltför stora underskott eller alltför stor skuld kan bli föremål för ett så kallat underskottsförfarande. Vid ingången av 2011 var det endast , och som inte var föremål för underskottsförfarande och vid beslutades att underskottsförfarandet för skulle upphävas. Underskottsförfaranden har löpande följts upp vid rådsmöten . När det gäller den europeiska terminen, se avsnitt 4.1.1 (2020 strategin, del 2). har förhandlingar förts mellan rådet, kommissionen och om det lagstiftningspaket om förstärkt ekonomisk styrning inom EU, det s.k. 6-packet, som presenterades (se faktapromemoria 2010/11:FPM7). träffades en överenskommelse, varpå kunde anta lagförslagen vid sitt möte . Rättsakterna trädde i kraft . Antagandet av de sex lagförslagen innebär i korthet följande förändringar: -Den förebyggande delen av stabilitets- och tillväxtpakten stärks genom införandet av ett utgiftskriterium, där den offentliga utgiftstillväxten relateras till medelfristig BNP-tillväxt. -Den korrigerande delen av stabilitets- och tillväxtpakten stärks, genom införandet av ett bindande skuldminskningskriterium som ska förmå medlemsstater med alltför hög offentlig skuld att minska den i tillfredsställande takt. -Ett direktiv införs med minimikrav på nationella finanspolitiska ramverk. Syftet är att förstärka det nationella ägarskapet och skapa bättre förutsättningar för att leva upp till de gemensamma reglerna. -En ny process för övervakning av makroekonomiska obalanser införs, som ett komplement till den finanspolitiska övervakningen i stabilitets- och tillväxtpakten. Ett verktyg för denna övervakning är en resultattavla, som innehåller ett antal ekonomiska variabler med tillhörande tröskelvärden. -Nya och tidigarelagda sanktioner för medlemsstater med euron som valuta införs i stabilitets- och tillväxtpakten samt i obalansförfarandet i form av två separata rättsakter. Den ena gäller sanktioner i stabilitets- och tillväxtpakten och den andra gäller sanktioner kopplade till obalansförfarandet. presenterade kommissionen ytterligare två förslag till förordningar om stärkt ekonomisk styrning i euroområdet (se faktapromemoria 2011/12:FPM70).