prop · H0031d14 · 2012-09-20 00:00:00 — Därefter följer insatser mot skadegörelse, alkohol- och narkotikarelaterade brott. har kartlagt överenskommelserna och den bild som framträder är positiv. Polisens arbete med att utveckla metoder för den brottsförebyggande verksamheten har fortsatt . Polisens underrättelsemodell är ett bra stöd för detta. Modellen ska leda till att rätt åtgärder mot brott sätts in , med rätt resurser och med rätt utformning. Det kan handla om att vidta förebyggande åtgärder på platser där man vet att brottslighet förekommit eller där det finns risk för att brott begås, till exempel i krogmiljöer. Polisen bedriver också ett arbete för att förbättra förmågan att systematiskt följa upp och utvärdera olika brottsförebyggande insatser. Därmed förbättras förutsättningarna för att identifiera fler arbetsmetoder som kan konstateras ge bra effekt och därefter spridas till alla polismyndigheter. Det är viktigt att det brottsförebyggande arbetet sker på lokal nivå av dem som bäst känner till de problem som finns i närområdet. Olika aktörer som polis, skola, socialtjänst och näringsliv samarbetar för att förebygga brott och öka tryggheten. Även många ideella organisationer på lokal nivå bidrar aktivt i det brottsförebyggande arbetet. har i uppgift att se till att de brottsförebyggande aktörerna på lokal nivå har tillgång till kunskap för att utifrån sina lokala förutsättningar kunna förebygga brott och otrygghet. Brottsförebyggande rådets stöd till nätverksträffar och särskilda utbildningsseminarier är viktiga instrument för att utveckla det arbete som bedrivs på lokal nivå. Även i arbetet med att förebygga återfall i brott vill regeringen uppmärksamma vikten av samverkan och att samtliga samhällsföreträdare aktivt tar ansvar för det förebyggande arbetet. Ett exempel är vikten av en fortsatt fördjupning av samverkan mellan kommunala företrädare och Kriminalvården. Förebyggande arbete mot ekonomisk brottslighet har utvecklat sitt kriminalunderrättelsearbete genom att stärka sin roll dels i de myndighetsövergripande regionala underrättelsecentren, dels i det nationella underrättelsecentret. Därutöver har myndigheten vidareutvecklat sitt samarbete med bland annat skattebrottsenheter. Myndigheten har bedrivit ett aktivt informations- och påverkansarbete i samverkan med myndigheter, företag och organisationer och utvecklat en ny strategi för det utåtriktade brottsförebyggande arbetet. kommer fortsättningsvis rikta sina insatser mot myndigheter och organisationer som verkar i miljöer med särskilt stora risker för ekonomisk brottslighet. Arbetet ska inriktas på att utveckla metoder och system och föreslå regelförändringar som gör det möjligt att på ett tidigare stadium upptäcka och motverka ekobrott. Säkerhetspolisen har prioriterat terrorismbekämpning och personskydd högst. Liksom har arbetet mot terrorism i hög grad inriktats på att avbryta attentatsplanering i . Säkerhetspolisens förebyggande arbete har även bidragit till att avvärja attentat utomlands. En betydelsefull del i det förebyggande arbetet är Säkerhetspolisens omfattande samarbete med andra svenska organisationer och myndigheter. Det skapar bland annat förutsättningar för direkta kontakter med viktiga aktörer, inte minst på det lokala planet. Tabell 2.6 Kostnadsutvecklingen 20092011 Källa: för Polisen, och . För Säkerhetspolisen har anslagsutfallet enligt Årsredovisning för staten använts. Rättsväsendets möjligheter att förebygga brott förutsätter ett utvecklat samarbete mellan såväl de rättsvårdande myndigheterna som andra aktörer i samhället. Regeringens bedömning är att Polisens brottsförebyggande arbete har utvecklats . Det är dock nödvändigt att arbetet fortsätter att förbättras. Det är positivt att förmågan att bedriva brottsförebyggande arbete har förbättrats. Polisen har också lagt ner mer resurstid på brottsförebyggande åtgärder 2011 än året innan. rekommenderade i sin granskning av Polisens brottsförebyggande arbete (RiR 2009:12) att regeringen bör se till att uppföljningen av verksamheten förbättras. Utifrån ett regeringsuppdrag har Polisen och återrapporterat olika förslag till hur Polisens brottsförebyggande verksamhet kan utvecklas. Även arbetsprocessen med att sätta mål och mäta resultat av brottsförebyggande arbete med syfte att förbättra uppföljningen kan bli bättre. Det är därför viktigt att utvecklingen fortsätter och arbetet följs av regeringen. För att förebygga till exempel ungdomsbrottslighet måste samverkan formaliseras och utvecklas gemensamt mellan och av bland annat polis, skola, socialtjänst och ideella organisationer. 2012/13:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 det gäller unga människor är det viktigt att åtgärder är tydliga och sätts in tidigt för att avbryta kriminella karriärer. Polisens samverkan med kommunerna är av stor betydelse för att samhället ska kunna påverka brottslighetens utveckling. Strategiska samverkansöverenskommelser finns snart i landets alla kommuner. Det centrala i överenskommelserna är att de leder fram till konkreta åtgärder. Den samverkan som , Kommuner och Landsting samt har tagit fram har visat sig vara till god hjälp när de strategiska överenskommelserna ska omvandlas till konkreta lokala insatser. Samverkan har ökat och blivit mer strukturerad. Därmed ges också förutsättningar för en effektivare samverkan. Det bästa sättet att öka tryggheten för alla är att förhindra att brott begås. Regeringen anser att myndigheterna måste fortsätta att utveckla sin förmåga att förebygga brott genom att kontinuerligt följa upp och utvärdera vidtagna åtgärder med beprövade metoder. Kunskap om metoder som visat sig verkningsfulla bör spridas både inom och mellan myndigheter. Verktyg och metodstöd måste utnyttjas för att effektiva insatser ska få genomslag i hela landet. Det kunskapsbaserade stödet i rättsväsendet behöver förstärkas för att möta de ökade behoven av uppföljning och verksamhetsutveckling inom hela rättskedjan. har en viktig roll i det arbetet med sitt uppdrag att bidra till att rättsväsendets verksamheter bedrivs kunskapsbaserat. Förebyggande arbete mot ekonomisk brottslighet insatser för att sprida information, förbättra samverkan och utveckla kriminalunderrättelseverksamheten är av stor betydelse för att vidareutveckla det förebyggande arbetet mot ekonomisk brottslighet. Det är angeläget att på bred front vidta åtgärder för att förebygga denna typ av brottslighet. Möjligheten att skapa stor ekonomisk är en grundläggande drivkraft för kvalificerad ekonomisk brottslighet och grov organiserad brottslighet. En central brottsförebyggande åtgärd är därför att minska incitamenten till att begå sådana brott genom att allt effektivare kunna spåra, förverka och återföra vinster av brott. Regeringen förutsätter att detta arbete utvecklas ytterligare. 2012/13:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 Den centrala statsledningen och de personer som omfattas av Säkerhetspolisens personskydd har kunnat utöva sina åtaganden under trygga och säkra former. Skyddsinsatserna har anpassats efter individuella hotbilder och präglats av stor flexibilitet. På terrorismbekämpningsområdet fortsätter samarbetet mellan olika aktörer. mot terrorism är den centrala samarbetsstrukturen för att förebygga terrorism, förhindra attentat och förbereda för det fall ett attentat ändå inträffar. Målet för utredning och lagföring är att brottsuppklaringen ska öka och att verksamheten ska bedrivas med högt ställda krav på rättssäkerhet, kvalitet och effektivitet. Regeringens bedömning är att målet delvis har uppnåtts. Bedömningen att målet inte helt har nåtts görs huvudsakligen mot bakgrund av att det totala antalet personuppklarade brott ökade marginellt . Inom vissa brottsområden har antalet och andelen personuppklarade brott ökat, medan det har minskat inom andra områden. Personuppklaringen har exempelvis ökat avseende sexualbrott, men minskat avseende våldsbrott. De myndigheter som framför allt bidrar till måluppfyllelsen är Polisen, och . Därutöver bidrar , och Kriminalvården (avseende häktesverksamhet). Domstolarnas handläggning av brottmål, som är en del i rättskedjan, ingår i verksamheten Dömande verksamhet. Regeringens analys och slutsatser av domstolarnas resultat redovisas i avsnitt 2.5.4 Dömande verksamhet. Säkerhetspolisens verksamhet, som även omfattar brottsutredning, redovisas i avsnitt 2.5.2 Brottsförebyggande arbete. Antalet anmälda brott till Polisen ökade till 1 420 000. redovisade Polisen något färre ärenden till åklagare än innan, medan antalet redovi- sade brottsmisstankar ökade något. Antalet utfärdade förelägganden om ordningsbot var i stort sett oförändrat, bortsett från antalet ordningsbot föranledd av automatisk trafiksäkerhetskontroll som minskat. Antalet och andelen äldre öppna ärenden har fortsatt att minska och har under 2000talet aldrig varit lägre. Till inkom totalt drygt 210 000 ärenden varav drygt 205 000 ärenden rörande brott. Det är en marginell ökning jämfört med både totalt och för brottmålsärenden. Av de brottsmisstankar som inkom till var av enkel karaktär där polismyndighet leder förundersökningen, medan var av mer komplicerad karaktär där åklagare är förundersökningsledare. totala ärendebalans fortsatte att minska och uppgick vid utgången av året till drygt 62 000 ärenden. Det motsvarar en minskning jämfört med . Balansen fördelar sig på ärenden där förundersökning pågår, ärenden där åklagaren ska fatta beslut i åtalsfrågan och ärenden vid domstol för avgörande. minskade alla balanser. Till inkom cirka 4 900 ärenden , vilket är en ökning med jämfört med . Antalet inkomna brottsmisstankar var drygt 38 000, vilket var en oförändrad nivå i jämförelse med 2010. På grund av en stor ökning av antalet avslutade brottsmisstankar minskade interna balanser av brottsmisstankar . Den totala balansen, inklusive ärenden som väntar på avgörande i domstol, minskade med . Tillströmningen av brottmål till tingsrätterna minskade (se avsnitt 2.5.4 Dömande verksamhet). Tabell 2.7 Inkomna ärenden Källa: Årsredovisningarna 2009-2011 för Polisen, och . Medelgenomströmningstiden för samtliga ärenden hos Polisen, som mäts från anmälningsdagen till dess att ärendet har avslutats hos Polisen, minskade från 43 . Även medelgenomströmningstiden för bearbetade ärenden, det vill säga ärenden där förundersökning eller annan slags brottsutredning bedrivits, minskade och uppgick . genomströmningstider fortsatte att minska . Tiden mätt från inkommen anmälan till beslut i åtalsfrågan minskade i åklagarledda förundersökningar . Även genomströmningstiden mätt från inkommet förundersökningsprotokoll eller annat färdigt beslutsunderlag från polisen till åklagarens beslut i åtalsfrågan minskade och uppgick . Vid minskade genomströmningstiderna till 2011. Det är en något högre genomströmningstid än under 20082009, men fortsatt en betydande minskning sett ur ett längre tidsperspektiv. Det bör i sammanhanget påpekas att de av och redovisade siffrorna inte är jämförbara med varandra. Tingsrätternas genomströmningstider för att avgöra av brottmålen uppgick , vilket innebär en marginell försämring av måluppfyllelsen i förhållande till 2010 (se avsnitt 2.5.4 Dömande verksamhet). Antalet brott som klarades upp var ungefär detsamma som . Den totala uppklaringsprocenten minskade med en procentenhet till . Med termen uppklarade brott avses personuppklarade brott där en misstänkt person kan knytas till brottet samt tekniskt uppklarade brott (det sistnämnda innebär till exempel att brott inte kan styrkas, att gärningen inte är något brott eller att den misstänkte är ). Antalet personuppklarade brott uppgick till 248 000 brott, vilket innebär en ökning jämfört med föregående år. Personuppklaringsprocenten var , vilket är en oförändrad nivå i förhållande till 2010. Inom minskade antalet lagförda personer till drygt 136 000 personer. Det är en minskning . Andelen lagförda personer ligger dock . Antalet brottsmisstankar som lett till lagföring ökade till 297 000 brottsmisstankar. avslutade drygt 45 000 brottsmiss- 2012/13:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 tankar, vilket är fler i jämförelse med 2010. var lagföringsandelen i princip oförändrad, . Antalet lagförda brottsmisstankar ökade från omkring 8 000 till 10 000. Antalet lagförda personer ökade i jämförelse med 2010, till drygt 1 800 personer, och är därmed tillbaka på samma nivå som 2009. Källa: Brå:s officiella kriminalstatistik. Samarbetet mot internationell brottslighet Internationellt samarbete är ett normalt inslag i verksamheten vid Polisen, och . Särskilt frekvent är detta vid och tre internationella åklagarkammare. Det rättsliga samarbetet inom EU sker i huvudsak genom direktkontakter mellan behöriga myndigheter och vid behov kan biträde fås av det europeiska rättsliga nätverket (EJN), Europol och Eurojust. Polisen har även internationellt samarbete genom . hanterar omkring 200 000 informationsposter i de olika samarbetsformerna. har infört en ny process för ärendehanteringen, A Single Point of Contact. Detta innebär en samlad plats för bedömning, avgränsning och prioritering av ärenden. Vidare har påbörjat arbetet med en metod för uppföljning, redovisning och visualisering av internationella ärenden. Europol utgör navet för svensk brottsbekämpning inom EU och för att undvika parallella informationskanaler har beslut fattats att inte längre utstationera poliser som sambandsmän i inom ramen för det nordiska polis- och tullsamarbetet. genomförde rådets beslut om förstärkning av Eurojust och det europeiska rättsliga nätverket. Genomförandet, som letts av , har bland annat inneburit att det inrättats ett nationellt samordningssystem för Eurojust i och att det skapats en jourfunktion vid det svenska Eurojustkontoret som är tillgänglig dygnet runt för brådskande ärenden. Genom implementeringen av rådets beslut har förutsättningar skapats för ett effekti- 2012/13:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 vare samarbete över gränserna. har antalet ärenden vid det svenska kontoret vid Eurojust ökat jämfört . När det gäller det gränsöverskridande arbetet med att återföra brottsvinster har antalet förfrågningar mellan det svenska Asset Recovery Office () och motsvarande kontor i andra EU- medlemsstater ökat . Såväl Polisen, som deltar i verksamheten vid såväl mot grov organiserad brottslighet som Operativa rådet där utredningar rörande grov gränsöverskridande brottslighet ofta hanteras. Vid den internationella åklagarkammaren i finns en operativ samordningsfunktion som bland annat biträder i arbetet vid det Operativa rådet. Det ovan nämnda nationella samordningssystemet för Eurojust ingår i den operativa samordningsfunktionen. Denna förening av samordningssystem på nationell och internationell nivå förväntas innebära effektivitetsvinster. Den kriminaltekniska verksamheten har stor betydelse i brottsutredningar. Teknisk bevisning kan såväl bidra till att binda en gärningsperson till ett brott som fria en misstänkt. Efter en kontinuerlig ökning av efterfrågan på tjänster från , noterades en minskning . Antalet begärda undersökningar i brottmålsärenden ökade återigen . Beträffande dna-analyser har både antalet spårprover och personprover ökat 2011 i förhållande till 2010. Antalet expedierade ärenden vid förändrades på olika sätt i verksamheterna. Inom rättspsykiatrin ökade antalet rättspsykiatriska undersökningar . Antalet rättsmedicinska obduktioner var knappt 5 200, det vill säga i stort sett samma antal . Handläggningstiderna avseende obduktioner kortades med . Antalet utfärdade rättsintyg var ungefär detsamma som , det vill säga drygt 6 600. Efter att ha ökat minskade det totala antalet expedierade ärenden inom rättskemin 2011, främst på grund av ett minskat ärendeinflöde från Kriminalvården. Inom rättsgenetiken var det totala antalet expedierade ärenden i stort sett detsamma som 2010, det vill säga cirka 3 000 ärenden. Insatser för att förbättra effektiviteten och kvaliteten i brottsutredningsverksamheten Polisen och har fortsatt sitt arbete för att utveckla mängdbrottshanteringen. Inom ramen i det arbetet har rutiner skapats för att säkerställa en fungerande central och lokal samverkan mellan myndigheterna. har dessutom i syfte att få en mer enhetlig och effektiv hantering av mängdbrottsärenden inom myndigheten fattat beslut om att på försök koncentrera handläggningen av vissa enklare bötesärenden till två orter i landet och att handläggningen av merparten av mängdbrottsärendena i koncentreras till en kammare i länet. Den nationella resurs som tillsatts inom Polisen för att förbättra bekämpningen av mängdbrott av seriekaraktär ska arbeta mer fokuserat med denna typ av brottslighet. Satsningen leds av en nationell operativ ledningsgrupp som bestämmer var och när resurser ska sättas in. Efter beslut av ledningsgruppen är det polismyndigheterna som leder det operativa arbetet på plats. Som ett led i satsningen har fyra polismyndigheter utsetts att vara sakkunniga myndigheter med ansvar för att samla och bygga kunskap kring en viss brottstyp. Inom satsningen riktas också särskilt fokus mot seriebrott som utförs av kriminella grupperingar från andra länder. Arbetet med att förankra och utveckla Polisens nationella utredningskoncept fortsätter inom polisorganisationen. För att säkerställa kompetens, beslutsbefogenheter och ansvarstagande i varje del av den brottsutredande verksamheten har Polisen i samverkan med också arbetat med att utveckla den nationella förundersökningsledarutbildningen för poliser. infördes första delen av Polisens nya it-baserade utredningsstöd (PUST) vid samtliga polismyndigheter. Utredningsstödet utvecklas i etapper och ska vara helt utbyggt . har utvecklat ärendehanteringssystemet (Cåbra) så att information kan tas emot från Polisens utredningsstöd. har det också blivit möjligt att skicka elektroniska stämningsansökningar och förundersökningsprotokoll från åklagare till domstol. Även har utvecklat en elektronisk hantering så att beställningar kan tas emot och svar lämnas till Polisen. En viktig del i kvalitetsarbete är verksamheten vid myndighetens tre Utvecklingscentrumen har i likhet utarbetat en rad rättspromemorior och handböcker som utgör ett viktigt stöd i den operativa åklagarverksamheten. Ut- vecklingscentrumen har också utövat tillsyn och bedrivit överprövningsverksamhet. Även myndighetens arbete med brottsutbytesfrågor har utvecklats positivt . Myndigheten har bland annat genomfört omfattande utbildningsinsatser inom området. har åklagarrollen specialiserats allt mer och åklagarna arbetar i allt större utsträckning i team med fokus på ett visst brottsområde. Till exempel är det oftast specialiståklagare eller särskilt utpekade åklagare som hanterar vålds- och sexualbrott samt ungdomsbrott. har gjort en översyn av arbetet med finansmarknadsbrott. Detta har bland annat föranlett bildandet av en ny renodlad finansmarknadskammare . Myndigheten har även fortsatt att utveckla arbetet med att återföra vinster av brottslig verksamhet, bland annat genom ett starkare fokus på brottsutbytesfrågor i den interna styrningen och uppföljningen. Tabell 2.9 Kostnadsutvecklingen 20092011 Källa: Årsredovisningarna 2009-2011 för Polisen, , och Kriminalvården. Myndigheternas kostnader inom verksamheten utredning och lagföring uppgick till 2011, vilket är en ökning jämfört med föregående år. Polisen och har i likhet använt stora delar av sina resurser till att hantera vålds- och sexualbrott. Polisen använde av utredningstimmarna åt att utreda våldsbrott (inklusive grova sexualbrott) som denna brottskategori utgjorde av de anmälda brotten. Inom utgjorde av de avslutade brottsmisstankarna olika typer av vålds- och sexualbrott. av resurserna användes till handläggning av sådana brottsmisstankar. använde av sina utredningsresurser för att utreda och lagföra allvarlig ekonomisk brotts- 2012/13:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 Detta innefattade cirka 2 500 ärenden med 35 500 brottsmisstankar. Övriga utredningsresurser användes främst för utredning och lagföring av cirka 2 000 mängdbrottsärenden innefattande drygt 8 900 brottsmisstankar. Inflödet av ärenden till rättsväsendet ökade . skedde små förändringar när det gäller brottsuppklaring och lagföring. De stora satsningar som regeringen gjort på rättsväsendets myndigheter borde ha fått ett större genomslag i myndigheternas kapacitet att klara upp brott. Både inom Polisen och har det skett omfattande rekryteringar . Regeringen förväntar sig att myndigheterna förstärker och utvecklar sina insatser för att uppnå en varaktigt högre brottsuppklaring och lagföring. En viktig förutsättning för detta är ett nära och hållbart samarbete mellan polis och åklagare. Det är också av största vikt att myndigheterna alltid vidtar de utredningsåtgärder som är möjliga och relevanta. Myndigheterna har vidtagit åtgärder för att minska ärendebalanserna och korta genomströmningstiderna, vilket också märks i myndigheternas resultat. Både ur brottsuppklarings- och brottsofferperspektiv är det angeläget att genomströmningstiderna hålls så korta som det är möjligt med bibehållen kvalitet i utredningsarbetet. För att förbättra kvaliteten och effektiviteten i brottsutredningsarbetet bedriver myndigheterna ett systematiskt utvecklingsarbete, vilket är angeläget och nödvändigt. För att uppnå bättre resultat bör dock arbetet i ännu större utsträckning samordnas mellan myndigheterna. Det är också angeläget att utvecklingsarbetet även omfattar organisatoriska och strategiska frågor. Re- geringen vill särskilt betona vikten av att utvecklingsverksamheten ges en sådan inriktning att nedlagda resurser kommer myndigheternas kärnverksamhet till godo och att arbetet avspeglas i tydliga resultatförbättringar. har genom ett tillkännagivande begärt att regeringen ska återkomma till med ett förslag om snabbare rättslig prövning av ungdomsbrott. rekommenderade i sin granskning Hanteringen av unga lagöverträdare en 2012/13:1 UTGIFTSOMRÅDE 4 utdragen process regeringen att slå fast i myndigheternas instruktioner eller regleringsbrev att särskild skyndsamhet gäller för hantering av ärenden avseende unga lagöverträdare och se till att myndigheterna följer upp att detta mål uppfylls. Vidare att borde ges i uppdrag att utreda och föreslå åtgärder för att förbättra kvaliteten i yttranden samt förbättra samverkan mellan och polis och åklagare. Regeringen ställer, , i regleringsbreven krav på och att redovisa i vilken utsträckning de lagstadgade fristerna avseende unga lagöverträdare har hållits och redovisa vilka åtgärder myndigheterna vidtagit för att korta genomströmningstiderna i dessa ärenden. Polisen och har fortsatt utvecklingsarbetet för att förbättra kvaliteten och bekämpningen av ungdomsbrott. Polisen har inrättat en nationell samordningsgrupp för ungdomsfrågor. Syftet är att identifiera frågor som behöver hanteras på ett nationellt enhetligt sätt. Antalet åklagare som enbart arbetar med ungdomsärenden har ökat. Åtgärder har vidtagits för att förbättra samverkan mellan , , och Domstolar i syfte att uppnå en mer enhetlig rättstillämpning. Handläggningstiderna har minskat under en följd av år. Den lagstadgade fristen har hållits i högre grad , jämfört med . Regeringen kommer att fortsätta följa myndigheternas arbete på området. kan polismyndigheter leda förundersökningar mot unga lagöverträdare i fler fall . Då upphävdes den särreglering om förundersökningsledarskap i ungdomsbrottsärenden som funnits i lagen med särskilda bestämmelser om unga lagöverträdare och istället gäller regler om fördelning av förundersökningsledarskap mellan polis och åklagare. Ändringen innebär dels att handläggningstiderna för ungdomsärenden kan förkortas ytterligare eftersom det behövs färre kontakter mellan åklagare och polis, dels att åklagare får större möjlighet att utöva ett effektivt ledarskap i de förundersökningar som kräver särskild åklagarkompetens. har genom ytterligare ett tillkännagivande begärt att regeringen ska återkomma till med en redovisning som visar i vilken utsträckning sammanslagningarna av bland annat har lett till att rättstillämpningen har blivit mer enhetlig.