prop · GZ0359 · 2012-01-17 00:00:00 — Möjlig- heterna att få information om särskilt farliga kemikalier i varor är därför mycket viktig och skyldigheten att lämna sådan information har stor Sanktionen för den som låter bli att följa kraven på att tillhan- Prop. 2011/12:59 dahålla information måste också vara effektiv. Den nuvarande straffbestämmelsen i 29 kap. 6 § första stycket 5 c har vid tillämpningen uppfattats som otydlig och som att den innebär att en överträdelse av artikel 33 i EU-förordningen endast kan sägas ha ägt rum om informationsskyldigheten avser ett ämne som har förts upp på bilaga XIV till förordningen. Att ett ämne tagits upp i kandi- datförteckningen har inte bedömts vara tillräckligt för att en straffbar överträdelse ska ha ägt rum. Av ordalydelsen i EU-förordningen framgår dock att den skyldighet som anges i artikel 33 omfattar ämnen som har identifierats som sådana särskilt farliga ämnen som avses i artikel 57 och som av kemikaliemyn- digheten har tagits in i kandidatförteckningen enligt den procedur som anges i artikel 59. Ämnet behöver ännu inte ha införts i bilaga XIV. Mot bakgrund av hur den nuvarande straffbestämmelsen i har uppfattats, bör den svenska straffbestämmelsen förtydligas så att EU- förordningens krav på sanktioner uppfylls. Av straffbestämmelsen bör det tydligt framgå att den straffbara gärningen utgörs av att låta bli att tillhandahålla en mottagare eller konsument information om namn på ett ämne i en vara om ämnet förts in i bilaga XIV till förordningen eller tagits upp i kandidatförteckningen. Det kan konstateras att ämnen har tagits upp på kandidatlistan och att tillämpningen av artikel 33 därmed varit aktuell allt . När det gäller ordet konsument i straffbestämmelsen i 29 kap. 6 § första stycket 5 c knyter det direkt till den handlingsregel i EU:s kemikalieregistreringsförordning som straffbestämmelsen hänvisar till. Det finns inget utrymme att för att i den svenska lagtexten ge ordet en annan eller mer precis innebörd än den som kan läsas ut av EU-för- ordningen. I samband med den översyn av sanktionssystem som skedde gjordes det en lagändring avseende 29 kap. 6 § miljö- balken som dels innebar att straffskalan för bristfällig miljöinformation ändrades på så sätt att maximistraffet höjdes från fängelse till två, dels att undantaget för ringa brott enligt 29 kap. 11 § första stycket inte längre omfattar bristfällig miljöinformation. Dessa ändringar gjordes mot bakgrund av att det straffbara området förtydligades och avgränsades till de centrala förpliktelserna om miljöinformation. En förutsättning för att fällas till ansvar är dock att den bristande informationen har varit ägnad att försvåra bedömningen av riskerna för att människors hälsa eller miljön ska skadas. Av förarbetena till den ändrade straffbestämmelsen (prop. 2005/06:182 s. 102) framgår tydligt att det är överträdelser som saknar betydelse som faller utanför det straffbara området. Ett generöst utrymme för ansvars- frihet finns således inte och därför bör den nuvarande bestämmelsen inte ändras. I fråga om den lagtekniska utformningen av straffbestämmelserna har Lagrådet anfört att det , om det då finns behov av att lägga till ytterligare punkter i straffbestämmelsen i 29 kap. 3 §, finns skäl att på nytt överväga vilken lagteknisk lösning som lämpligen bör väljas. Reger- ingen konstaterar att den nu använda lagstiftningstekniken använts i 29 kap. . Lagstiftningstekniken syftar till att skapa användbara straffbestämmelser med en tydlig avgränsning och ett tydligt innehåll och som tillgodoser kravet på legalitet. Den valda tekniken har också fungerat utan kända problem. finns inte anledning att göra några förändringar i fråga om lagstiftningstekniken vilket inte heller har efterfrågats av Lagrådet men i framtida ärenden om ändring- ar i 29 kap. kommer det som Lagrådet nu har anfört att finnas med i övervägandena. Lagrådet har också påpekat att man bör ta hänsyn till de särskilda straffbestämmelsernas förhållande till exempelvis den generella straffbestämmelsen om miljöbrott i 29 kap. 1 § . Den bestäm- melsen innebär emellertid bl.a. krav på att ett skadligt utsläpp ska ha ägt rum medan det enligt 29 kap. 3 § andra stycket för ansvar är tillräckligt att en viss där angiven handlingsregel har överträtts. Det är fråga om regler som innehåller krav på förebyggande åtgärder och försiktighets- mått som är centrala för skyddet för hälsa och miljö. Överträdelser av sådana regler bör därför kunna leda till ansvar utan att ett utsläpp faktiskt har skett. Enligt regeringens bedömning finns det, bl.a. mot den bakgrun- den, ett behov av särskilda straffbestämmelser i den omfattning som före- slås i denna proposition. Förhållandet mellan 29 kap. 1 § och 3 § är reglerat i 3 § tredje stycket så att inga tillämpningsproblem riske- rar att uppkomma. En bedömning av behovet av särskilda straffbestäm- melser görs i varje lagstiftningsärende. Regeringens förslag: Lagändringarna träder i kraft . Förslaget i promemoria innebar att ändringar- na skulle träda i kraft . Kemikalieinspektionens förslag: Ändringarna träder i kraft Remissinstanserna har inte haft några synpunkter på tidpunkten för Skälen för regeringens förslag: Eftersom samtliga de EU-förordning- ar som berörs av förslaget har trätt i kraft bör lagändringarna träda i kraft Lagrådsremissen innehöll ett förslag till övergångsbestämmelse. rådet har dock förordat att bestämmelsen ska utgå eftersom det redan av huvudregeln i 5 § andra stycket lagen (1964:163) om införande av brotts- balken följer att straff ska bestämmas efter den lag som gällde när gär- Prop. 2011/12:59 ningen företogs. Regeringen instämmer i denna bedömning. Kemikalielagstiftningen är ett viktigt styrmedel för att det ska vara möj- ligt att nå miljökvalitetsmålet Giftfri miljö. Genom att utgöra effektiva och avskräckande sanktioner bidrar de föreslagna straffbestämmelserna indirekt till förbättrade möjligheter att nå miljökvalitetsmålet. har anfört att en effektiv tillämpning av straffsanktionerna förutsätter extra resurser till polis, åklagare och rättsväsende. Domstols- verket har avseende samtliga föreslagna ändringar anfört att även om de ändringar som föreslås i detta lagstiftningsärende inte kommer att kräva någon ökning av personella resurser på domstolarna, så är det ofrånkom- ligt att ett flertal mindre resurskrävande reformer sammantaget kan med- föra behov av resurstillskott. När det gäller frågan om resurser har anfört att ytter- ligare resurser behövs för rättsväsendet medan pekat på att, trots att de nu föreslagna straffbestämmelserna inte i sig kan antas medföra något behov av ökade resurser, flera reformer sammantagna kan leda till behov av resursförstärkning. Förslaget om att införa straffbestämmelser till följd av att en ny EU- förordning om ozonnedbrytande ämnen har ersatt den gamla innebär att överträdelser av de centrala EU-rättsliga reglerna om hanteringen av ozonnedbrytande ämnen ska vara fortsatt kriminaliserade. Detta medför inga statsfinansiella konsekvenser. Detsamma gäller den förtydligade straffbestämmelsen kopplad till EU:s kemikalieregistreringsförordning Reach. De föreslagna bestämmelserna bedöms inte heller i övrigt medföra några behov av ytterligare resurser för domstolar eller andra statliga myndigheter. Frågan om de samlade konsekvenserna av flera olika refor- mer måste dock alltid uppmärksammas och följas löpande. De föreslagna straffbestämmelserna medför inga konsekvenser för kom- munerna. Konsekvenser för statliga myndigheter och domstolar De föreslagna straffbestämmelserna omfattar i stor utsträckning sådant som är föremål för sanktioner men där handlingsreglerna nu ersatts av nya. Förslaget medför därför inte heller i denna del några statsfinansiella konsekvenser eller andra konsekvenser för myndigheter och domstolar. De föreslagna straffbestämmelserna medför inte några direkta konse- kvenser för allmänheten. Genom att bidra till att viktiga regler till skydd för människors hälsa och miljön följs, kan dock bestämmelserna förvän- tas ha positiva konsekvenser för allmänheten. De aktuella förordningarna är beslutade av och rådet och har trätt i kraft. Förordningarna är därmed direkt gällande i . Hänsyn till konsekvenserna av förordningarna togs vid beslutandet av förordningarna och behandlas därför inte i denna proposition. Den föreslagna kriminaliseringen syftar till att de materiella handlings- reglerna ska följas. Effektiva och avskräckande sanktioner för överträdel- ser av de viktigaste handlingsreglerna är en förutsättning för god konkur- För företag som följer de skyldigheter som finns i förordningen är de föreslagna straffbestämmelserna naturligtvis inte alls betungande och medför inga konsekvenser. Förslaget om att förtydliga straffbestämmelsen som rör informations- skyldighet enligt kemikalieregistreringsförordningen Reach innebär en- bart att bestämmelsens innehåll klargörs och medför därmed inga konse- kvenser för företagen. I samtliga berörda EU-förordningar ställs krav på effektiva, proportio- nella och avskräckande sanktioner. För att genomföra förordningarna krävs alltså att sanktioner införs. Att i stället för de föreslagna straff- bestämmelserna införa andra sanktioner bedöms inte vara lämpligt och inte heller tillräckligt för att följa förordningarnas krav. 29 kap. 3 § I inledningen av andra stycket görs, i enlighet med Lagrådets syn- punkter, en redaktionell ändring för att förtydliga bestämmelsens omfatt- I stycket utgår den nuvarande punkten 3 eftersom den angivna EU- förordningen om ozonnedbrytande ämnen har upphävts och ersatts med den nya EU-förordning som anges i en ny punkt 12. punkten 4 betecknas i den nya lydelsen som punkten 3. I andra stycket införs två nya punkter, punkterna 4 och 5. Med den nya punkten 4 införs en sanktion mot överträdelser av de begränsningar som föreskrivs i artikel 3 i EU-förordningen om långliv- ade organiska föroreningar. Den artikeln innebär krav på kontroll av produktion, utsläppande på marknaden och användning av långlivade Sådana ämnen som enligt bilaga I till förord- ningen är förbjudna ämnen får inte framställas, släppas ut på marknaden Sådana ämnen som enligt bilaga II är underkastade restriktioner får framställas, släppas ut på marknaden eller användas en- dast på de villkor som anges i den bilagan. De ämnen som är föremål för reglering i EU-förordningen är sådana som medför allvarliga hälso- och miljörisker. Med den nya punkten 5 införs en sanktion mot överträdelser av de handlingsregler som framgår av artiklarna 7.2 och 7.3 i EU-förordningen om långlivade organiska föroreningar. I artikel 7 finns krav som rör av- fallshantering. Enligt artikel 7.2 ska avfall som består av, innehåller eller har förorenats med ämnen som anges i bilaga IV till förordningen bort- skaffas eller återvinnas utan oskäligt dröjsmål, i enlighet med del 1 i bilaga V, på ett sätt som garanterar att de långlivade organiska föroren- ingarna förstörs eller omvandlas på ett irreversibelt sätt så att återstående avfall och utsläpp inte uppvisar långlivade organiska föroreningars egen- skaper. Vid ett sådant bortskaffande eller en sådan återvinning får varje ämne som anges i bilaga IV skiljas från avfallet, om detta ämne sedan bortskaffas. Artikel 7.3 innebär ett förbud mot bortskaffnings- eller åter- vinningsmetoder som kan leda till att ämnen som anges i bilaga IV åter- vinns, återanvänds, återtas eller materialåtervinns. Punkterna 611 innebär endast en ny numrering av nuvarande punkt- erna 510. Sammanbindningsordet eller i slutet av den nuvarande punkten 9 utgår i den nya punkten 10 eftersom stycket utökas med sex nya punkter, punkterna 1217. Med den nya punkten 12 införs en sanktion mot överträdelser av några förbud i om ozonnedbrytande ämnen. Det är förbud mot produktion, användning och utsläppande på marknaden av kontrolle- rade ämnen (artiklarna 4, 5 och 6), mot import och export av kontrollera- de ämnen (artiklarna 15, 17 och 20) samt mot produktion, import, utsläpp- ande på marknaden, användning och export av nya ämnen (artikel 24). Med den nya punkten 13 införs en sanktion mot överträdelser av artikel 22 i EU-förordningen om ozonnedbrytande ämnen. Artikel 22 handlar om återvinning och destruktion av använda kontrollerade ämnen. I artikel 22.1 föreskrivs att kontrollerade ämnen som används i kyl-, luftkondi- tionerings- och värmepumpsutrustning, utrustning som innehåller lös- ningsmedel eller brandskyddssystem och brandsläckare ska, vid under- håll eller service, eller före nedmontering eller bortskaffande av utrust- ningen, återvinnas för att destrueras, återanvändas eller regenereras. I artikel 22.2 anges att kontrollerade ämnen och produkter om innehåller sådana ämnen ska destrueras endast med hjälp av de tekniker som anges i bilaga VII eller, i fråga om kontrollerade ämnen som inte anges i den bi- lagan, med hjälp av den mest miljömässigt godtagbara destruktionsteknik som inte medför orimliga kostnader, under förutsättning att användning- en av dessa tekniker är förenlig med relevant gemenskapslagstiftning och nationell lagstiftning om avfallshantering och att ytterligare krav i denna lagstiftning uppfylls. De ämnen som inte anges i bilaga VII utgörs av metylbromid, HBFC och bromklormetan, vilka inte får användas i . När det gäller dessa är någon destruktionsteknik därför inte rele- vant. Artikel 22.4 ställer krav på att kontrollerade ämnen som används i andra produkter och i annan utrustning än de som nämns i artikelns punkt 1 ska, om det är tekniskt och ekonomiskt genomförbart, återvinnas för att destrueras, återanvändas eller regenereras eller ska destrueras utan föregående återvinning med hjälp av de tekniker som avses i artikelns punkt 2. Kommissionen ska upprätta en bilaga till förordningen med en förteckning över produkter och utrustning för vilka återvinning av Prop. 2011/12:59 kontrollerade ämnen eller destruktion av produkter och utrustning utan föregående återvinning av kontrollerade ämnen ska betraktas som tek- niskt och ekonomiskt genomförbar. Det är inte känt när denna bilaga kommer att upprättas. Med den nya punkten 14 införs en sanktion mot överträdelser av artikel 23 i EU-förordningen om ozonnedbrytande ämnen. Artikel 23 innehåller regler om läckage och utsläpp av kontrollerade ämnen och syftar till att förhindra och begränsa eventuella utsläpp. I artikel 23.1 slås fast att det finns en skyldighet att vidta alla praktiskt möjliga försiktighetsåtgärder för att hindra och minska eventuella läckage och utsläpp av kontrollerade ämnen. Sådana åtgärder ska enligt artikel 23.5 och 23.6 även vidtas för att hindra och minska läckage och utsläpp av kontrollerade ämnen som används som råmaterial och som agens i tillverkningsprocessen samt av kontrollerade ämnen som bildas oavsiktligt under framställning av andra kemikalier. Enligt artikel 23.7 får kommissionen upprätta en förteckning över den teknik eller praxis som ska användas av företag för att förhindra och minimera eventuella läckage och utsläpp av kontrollerade ämnen. Det är inte känt när denna förteckning kommer att presenteras. Med den nya punkten 15 införs en sanktion mot överträdelser av artikel 55 i EU:s växtskyddsmedelsförordning. Enligt artikeln ska växtskydds- medel användas på ett korrekt sätt. Det innebär bl.a. ett krav på att växt- skyddsmedlet ska användas i enlighet med de villkor som har fastställts vid produktgodkännandet och som kommer till uttryck i märkningen av medlet. Förslaget innebär att det blir förenat med straffansvar att använda växtskyddsmedel i strid med märkningen. Med den nya punkten 16 införs en sanktion mot överträdelser av artikel 64.2i EU:s växtskyddsmedelsförordning. Straffansvar införs för den som på marknaden släpper ut växtskyddsmedel eller hjälpämnen som allmän- heten har tillgång till och som kan misstas för mat, dryck eller foder, utan att se till att medlet eller ämnet innehåller sådana beståndsdelar att de avskräcker från eller förhindrar konsumtion. Med den nya punkten 17 införs en sanktion mot överträdelser av artikel 64.3i EU:s växtskyddsmedelsförordning. I artikeln anges att artikel 9 i direktiv /45/EG även ska gälla växtskyddsmedel och hjälpämnen som inte omfattas av det direktivet. Det är fråga om sådana medel som visserligen inte har de inneboende egenskaper som medför att direktiv /45/EG är direkt tillämpligt men som när det gäller förpackning allt- så ska likställas med dessa. I artikel 9 i direktivet ställs detaljerade krav på hur en förpackning ska vara utformad. Där framgår bl.a. att en för- packning ska vara utformad och konstruerad på ett sådant sätt att inne- hållet inte kan läcka ut. Genom den föreslagna straffbestämmelsen införs straffansvar för den som på marknaden släpper ut växtskyddsmedel och hjälpämnen utan att följa de angivna förpackningskraven. 29 kap. 4 § En ny bestämmelse införs i första stycket 1 n. I artikel 28.1 i EU:s växt- skyddsmedelsförordning finns det ett förbud mot att släppa ut växt- skyddsmedel på marknaden om inte medlet har produktgodkänts. get innebär att det blir förenat med straffansvar att bryta mot kravet på Prop. 2011/12:59 produktgodkännande enligt artikeln. En ändring görs i första stycket 2 som innebär att överträdelser av vill- kor som gäller för ett produktgodkännande enligt EU:s växtskyddsme- delsförordning förenas med straffansvar. I artikel 31 finns en bestäm- melse om innehållet i ett produktgodkännande. I ett godkännande ska bl.a. anges kraven för utsläppande på marknaden av växtskyddsmedlet. Den som fått ett produktgodkännande men bryter mot villkoren eller andra bestämmelser i godkännandet kan straffas enligt 29 kap. 4 § första stycket 2. Med anledning av synpunkter från Lagrådet görs ett förtyd- ligande i lagtexten så att det klart framgår att ansvarsbestämmelsen avse- ende överträdelse av villkor gäller den som har fått ett tillstånd eller beslut om tillåtlighet, godkännande eller dispens (se avsnitt 4.3.2). 29 kap. 5 § En ändring görs i punkt 1 a som innebär att bestämmelsen om oriktiga uppgifter kompletteras och även kommer att omfatta uppgifter som ska ges in i ansökan om produktgodkännande av växtskyddsmedel eller om ändring av ett sådant produktgodkännande enligt artikel 33.13 i EU:s växtskyddsmedelsförordning. Till följd av att det införs en ny sjunde punkt flyttas sammanbindnings- ordet eller i slutet av punkten 5 till slutet av punkten 6. Den nya punkten 7 innebär att den som i fråga om ett godkänt växt- skyddsmedel underlåter att lämna sådan information om medlet som krävs enligt artikel 56.1 i EU-förordningen kan dömas till ansvar. Upp- gifter ska enligt den artikeln lämnas om all sådan information som tyder på att växtskyddsmedlet inte längre uppfyller kriterierna i artikel 29 respektive artikel 4. Artikel 29 anger kraven på produktgodkännande för utsläppande på marknaden och artikel 4 kriterierna för godkännande av verksamma ämnen. 29 kap. 6 § I första stycket 5 görs, förutom en språklig justering i punktens ingress, en ändring i punkten c som innebär ett förtydligande av den nuvarande straffbestämmelsen om ansvar för överträdelser av informationsskyldig- heten i artikel 33 i EU:s kemikalieregistreringsförordning Reach. Det framgår nu direkt av lagtexten att straffbestämmelsen även omfattar information om namn på ett ämne som ingår i en vara och finns angivet i den kandidatförteckning som avses i artikel 59 och inte enbart ämnen som tagits in i bilaga XIV till förordningen. I första stycket 6 görs en språklig justering i punktens ingress och i slutet av punkten b införs sammanbindningsordet eller till följd av att en ny sjunde punkt införs i stycket. Den nya punkten 7 innebär en kriminalisering av reglerna om märk- ning och produktinformation i EU:s växtskyddsmedelsförordning. I punkten 7 a kriminaliseras överträdelser av artikel 49.4 i förord- ningen. Det är den som på marknaden släpper ut behandlat utsäde som är skyldig att se till att det på etiketten och i de handlingar som följer med det behandlade utsädet anges namnet på det växtskyddsmedel som ut- sädet har behandlats med, namnet på det eller de verksamma ämnen som Prop. 2011/12:59 ingår i det växtskyddsmedlet, standardfraser för säkerhetsåtgärder enligt direktiv /45/EG och, i förekommande fall, de riskreducerande åtgär- der som anges i produktgodkännandet för växtskyddsmedlet. Att inte följa detta märkningskrav ska således medföra straffansvar för bristfällig miljöinformation. Detsamma gäller enligt punkten 7 b den som inte följer kraven på märkning i artikel 65.1. Av den bestämmelsen framgår att märkningen av växtskyddsmedel ska omfatta klassificerings-, märknings- och förpack- ningskraven i direktiv /45/EG och uppfylla de krav som fastställts i kommissionens förordning (EU) nr 547/2011 av om tillämpning av och rådets förordning (EG) nr 1107/2009 i fråga om märkningskrav för växtskyddsmedel. I punkten 7 c kriminaliseras överträdelser av artikel 66 om produktin- formation i reklam. Artikel 66.1 innehåller ett förbud mot reklam för växtskyddsmedel som inte är produktgodkända och krav på att reklam om växtskyddsmedel ska åtföljas av en text som lyder Använd växt- skyddsmedel med försiktighet. Läs alltid etiketten och produktinforma- tionen före användning. Denna text ska vara lättläst och tydligt urskilj- bar. Artikel 66.2 innebär krav på att reklamen inte får innehålla vilse- ledande information om risker för människors eller djurs hälsa eller miljön. I artikel 66.5 anges att reklamen inte får innehålla bilder som visar potentiellt farlig hantering som exempelvis att medlet används utan skyddsdräkt, nära livsmedel eller i närheten av barn. Överträdelser av dessa artiklar ska således vara förenade med straffansvar för bristfällig miljöinformation. 29 kap. 9 § Till följd av att det i första stycket införs en ny sjunde punkt flyttas sam- manbindningsordet eller i slutet av första stycket 12 till första stycket 13. Den nya punkten, första stycket 14, innebär att den som med uppsåt eller av oaktsamhet bryter mot kravet på parallellhandelstillstånd i EU:s växtskyddsmedelsförordning genom att till föra in, på markna- den släppa ut eller använda ett växtskyddsmedel utan att ett sådant till- stånd har beviljats döms till böter. Kravet på parallellhandelstillstånd i artikel 52 utgör ett undantag från kravet på produktgodkännande i enlig- het med artikel 28.2 e och innebär att ett växtskyddsmedel som har god- känts i en medlemsstat (ursprungsmedlemsstaten) får släppas ut på mark- naden i en annan medlemsstat (införselmedlemsstaten) om parallellhan- delstillstånd har beviljats. Att ett sådant tillstånd har beviljats är en förutsättning för användning, införsel och för utsläppande på marknaden. Ikraftträdandebestämmelsen behandlas i avsnitt 5, där även Lagrådets synpunkter när det gäller avsaknaden av behov av en övergångsbestäm- melse behandlas. Lag om ändring i ; Härigenom föreskrivs att 29 kap. 3 och 6 §§ ska ha följan- de lydelse. 3 §10 För miljöfarlig kemikaliehantering döms till böter eller fängelse i högst den som med uppsåt eller av oaktsamhet tar befattning med en kemisk produkt, bioteknisk organism eller vara som innehåller eller har behandlats med en kemisk produkt utan att vidta de skyddsåtgärder, produktval eller försiktighetsmått i övrigt som behövs på grund av produktens, organismens eller varans inneboende egenskaper och genom denna underlåtenhet orsakar eller riskerar att orsaka skada på människor eller i miljön. Detsamma gäller den som med uppsåt eller av oaktsamhet 1. bryter mot ett förbud att sprida bekämpningsmedel enligt 14 kap. 2.bryter mot ett förbud eller en föreskrift om en skyddsåtgärd, ett pro- duktval eller ett annat försiktighetsmått som regeringen har meddelat med stöd av 14 kap., 3.på marknaden släpper ut ett tvätt- eller rengöringsmedel eller en ten- sid för ett sådant medel utan att följa en skyldighet enligt artikel 3 eller 4 i och rådets förordning (EG) nr 648/2004 av den 31mars 2004 om tvätt- och rengöringsmedel11,