prop · H0031d29 · 2012-09-21 00:00:00 — I det av Lantmäteriet förvaltade fastighetsregistret finns en plandel där bl.a. lagakraftvunna detaljplaner och områdesbestämmelser ska registreras. I nedanstående tabell 4.3 redovisas antalet planer som har vunnit laga kraft . Tabell 4.3 Antal lagakraftvunna detaljplaner och områdesbestämmelser Av tabellen framgår att planeringsaktiviteten hos kommunerna har minskat när det gäller rättsverkande planer . Det är angeläget att uppgifterna om planer i registret är aktuella. Lantmäteriet har haft regeringens uppdrag att redovisa vilka åtgärder som vidtagits för att registreringen ska komma till stånd utan onödigt dröjsmål samt vilka tidsmässiga effekter som uppnåtts till följd av vidtagna åtgärder. Myndigheten har redovisat vissa uppgifter i delårsrapporten och därefter kompletterat uppgifterna och (dnr S2012/691). Av materialet framgår bl.a. att den eftersläpning i registreringen som föreligger beror på kommunernas leverans av de lagakraftvunna planerna men också på Lantmäteriets registrering. Materialet visar även att de åtgärder som Lantmäteriet vidtagit har medfört att mediantiden från lagakraft till registrering minskat . handläggningstider för överklagade planbeslut minskar Av i praktiken 2011 framgår bl.a. att av de detaljplaner som har antagits av kommunerna överklagades (dnr S2012/2746). Den genomsnittliga handläggningstiden för länsstyrelsernas prövning av sådana överklaganden har minskat och låg 2011 på 2012/13:1 UTGIFTSOMRÅDE 18 (se tabell 4.4). Variationen mellan de olika länsstyrelsernas handläggningstider är fortsatt stor. Av rapporten framgår vidare att av de detaljplaner som överklagades upphävdes till följd av länsstyrelsernas prövning av överklagandet. I såväl den gamla som den nya finns bestämmelser om statlig kontroll/tillsyn över den kommunala planläggningen. Kontrollen innebär att , när vissa förhållanden kan antas föreligga, på eget initiativ ska pröva kommunens beslut att anta detaljplaner. Om det vid en sådan prövning visar sig att planen strider mot vissa bestämmelser i (bl.a. om riksintressen) ska upphäva kommunens beslut att anta planen. Enligt i praktiken 2011 beslutade länsstyrelserna att på eget initiativ pröva 25 detaljplaner, vilket motsvarar drygt en procent av alla antagna detaljplaner. Vid den slutliga prövningen beslutade länsstyrelserna att helt eller delvis upphäva elva av dessa detaljplaner. Frågor som lett till ett upphävande har varit riksintressepåverkan, hälsa och säkerhet samt påverkan på miljökvalitetsnormer för vatten. Länsstyrelsernas handläggningstider för överklagade planer och antalet helt eller delvis av länsstyrelserna på eget initiativ upphävda planer redovisas i tabell 4.4. Tabell 4.4 Länsstyrelsernas handläggningstider för överklagade planer och antal beslut om upphävda detaljplaner planer enl. 12 kap. ÄPBL eller 11 kap. nya Av sambanden mellan tabell 4.3 och 4.4 ovan kan slutsatsen dras att de fall där på eget initiativ upphäver kommunala planer inskränker sig till drygt en halv procent 2012/13:1 UTGIFTSOMRÅDE 18 handläggningstider för överklagade lovärenden är oförändrade Antalet kommunala beslut om bygglov och förhandsbesked uppgår till över 100 000 . An- delen beslut som överklagas bedöms uppgå till . Länsstyrelsernas handläggningstider avseende dessa ärenden uppgick vilket är samma nivå som . Till mark- och miljödomstolarna överklagade plan- och byggärenden Från kan det stora flertalet av beslut i plan- och byggärenden överklagas till mark- och miljödomstol. överklagades 191 planer och 951 byggnadsärenden till de fem mark- och miljödomstolarna. När av ärendena avgjorts hade den genomsnittliga omloppstiden för planärendena uppgått . för byggnadsärendena var . Mark- och miljödomstolarnas domar kan överklagas till Mark- och . överklagades 42 planer och 172 byggnadsärenden till Mark- och . När av planärendena avgjorts hade omloppstiden för dessa uppgått . När drygt av byggärendena avgjorts hade uppgått . Ärenden som prövas av regeringen Till följd av den instansordningsreform som trädde i kraft prövar regeringen i princip inte längre några överklaganden av kommunernas beslut enligt . Det finns emellertid vissa undantag från denna princip. Undantagen gäller ärenden där har upphävt ett kommunalt planbeslut (detaljplan eller områdesbestämmelser) eller beslut om lov (bygglov, marklov och förhandsbesked) med stöd av bestämmelserna om statligt ingripande (riksintresse, mellankommunala intressen, miljökvalitetsnormer eller strandskydd), ärenden rörande lov där försvarsintressen är berörda samt ärenden där kommunen eller vägrat medgivande till en fastighetsbildningsåtgärd med hänsyn till bl.a. planmässiga intressen eller naturvårdsintressen. Regeringen prövar även ansökningar om tillstånd till expropriation. Antalet inkomna ärenden inom vart och ett av ovan angivna områden återfinns i tabell 4.5. Tabell 4.5 Regeringens förvaltningsärenden inom samhällsplaneringsområdet Enligt ska varje kommun ha en aktuell översiktsplan. Planen ska bl.a. ange inriktningen för den långsiktiga utvecklingen av den fysiska miljön. Den ska vara vägledande för beslut om hur mark- och vattenområden ska användas och hur den byggda miljön ska användas, utvecklas och bevaras. Kommunfullmäktige ska minst en gång pröva om översiktsplanen är aktuell. Genom den nya har översiktsplanens strategiska funktion stärkts genom att det av planen ska framgå hur kommunen i den fysiska planeringen avser att ta hänsyn till och samordna nationella och regionala mål, planer och program av betydelse för en hållbar utveckling. I i praktiken 2011 konstateras att kommunerna antog 24 kommunomfattande översiktsplaner. Efter den markanta ökningen av nya kommunomfattande översiktsplaner minskade således antalet planer . Nedgången kan dock delvis förklaras av att det var i mandatperioden då aktiviteten erfarenhetsmässigt är låg. Det kan också vara så att en stor del av kommunernas resurser för planering har tagits i anspråk i arbetet inför och i samband med övergången till nya . En knapp tredjedel av landets kommuner har en översiktsplan som är antagen under 1990-ta- let. Många kommuner saknar således en aktuell översiktsplan. Antalet antagna ändringar (fördjupningar och tillägg) av översiktsplanerna har ökat markant. Av samtliga fördjupningar av översiktsplaner som antogs , utgjorde fördjupningar av översiktsplaner som antogs . Motsvarande siffra för tillägg till översiktsplaner är . En förutsättning för att sådana ändringar ska kunna komma till stånd är dock att den grundläggande planen är aktuell. Antalet antagna och ändrade översiktsplaner redovisas i tabell 4.6. Tabell 4.6 Antalet antagna och ändrade översiktsplaner En rationell planläggning och ett effektivt plangenomförande Regeringen har tagit flera initiativ som bl.a. syftar till att på olika sätt underlätta en rationell planläggning och ett effektivt plangenomförande. Otidsenlig lagstiftning ska undanröjas, plangenomförandet ska förenklas, tilldelningen av mark för byggandet ska bli mera transparent, planberedskapen förbättras, planeringsförenklande åtgärder tas fram, samrådsförfarandet förbättras, konkurrensförutsättningarna belysas samt ny teknik introduceras och harmoniseras. Lagen om exploateringssamverkan har upphävts Med regeringens förslag i propositionen Upphävande av lagen om exploateringssamverkan (1987:11) som grund har beslutat att lagen om exploateringssamverkan ska upphöra att gälla (prop. 2011/12:54, bet. 2011/12:CU22, rskr. 2011/12:186). Lagen har endast tillämpats vid ett fåtal tillfällen sedan lagens tillkomst och inte, såvitt känt, . Regeringen har bedömt att lagen inte kommer att tillämpas framöver samt att den inte heller kommer att fylla någon funktion i övrigt. Ett upphävande av lagen har utgjort ett steg i regeringens regelförenklingsarbete inom plan- och byggområdet. Lagen upphörde att gälla vid utgången av . 2012/13:1 UTGIFTSOMRÅDE 18 Regeringen har konstaterat att bestämmelserna om plangenomförande i (2010:900) inte är ändamålsenligt utformade och inte ger den flexibilitet i plangenomförandet som är nödvändig. Bestämmelserna har inte vunnit någon bred acceptans hos berörda kommuner, fastighetsägare eller exploatörer och de bidrar inte heller till en rationell och effektiv planering och plangenomförandeprocess. Dessa förhållanden leder i många fall till långa handläggningstider. Regeringen har därför tillkallat en särskild utredare som utifrån ett helhetsperspektiv ska analysera bestämmelserna om plangenomförande och föreslå de förändringar som är nödvändiga för att skapa en tydlig, effektiv och transparent genomförandeprocess (dir. 2011:104). I uppdraget ligger bl.a. att utarbeta förslag till gatukostnads- och exploatörsbestämmelser som är enkla att förstå och tillämpa och som innebär att kostnaderna kan fördelas på ett skäligt sätt och som kan vinna acceptans hos kommuner och fastighetsägare. I uppdraget ligger även att analysera vilka frågor som bör, respektive inte bör, kunna ingå i exploateringsavtal samt redovisa lämpliga kriterier för när sådana avtal ska tecknas och avtalens innehåll. Frågan om tillgång till mark är nära förknippad med frågan om hur planeringsprocessen fungerar. Därmed har också frågan om tillgång till mark stor betydelse för bostadsbyggandet. Hur kommunen agerar när den anvisar mark är avgörande för en byggherre som saknar egen mark. Det är viktigt att det finns tydliga och transparenta kriterier för hur markpriset sätts, hur kommunen värderar inlämnade förslag till bostadsutformning på mark och vilka kriterier som blir avgörande när kommunen avgör vilken byggherre som ska få köpa marken. Det är också viktigt att kommunens krav inte utestänger vissa aktörer. Det finns stora skillnader mellan hur kommunerna väljer att fördela sin mark till olika byggherrar och vilka grunder som ligger bakom de kommunala markanvisningarna. Markanvisning är av betydelse för en effektiv konkurrens och regeringen har därför funnit skäl att låta Statskontoret beskriva och utvärdera den kommunala markanvisningsprocessen för bo- 2012/13:1 UTGIFTSOMRÅDE 18 stadsbyggande (dnr S2011/10454). Statskontoret har redovisat uppdraget. Regeringen har gett i uppdrag att kartlägga omfattningen av detaljplanelagd mark för bostadsändamål som inte bebyggts, analysera den kommunala planläggningsaktiviteten och planberedskapen, och analysera orsaken till bristande bostadsbyggande. I uppdraget ingick också att redovisa förslag till lämpliga åtgärder i syfte att undanröja förekommande hinder. Mot bakgrund av detta har inkommit med rapporten (dnr S2011/10456). Enligt svaren på bostadsmarknadsenkät råder det nu brist på bostäder i fler kommuner än (dnr S2012/4461). har i rapporten konkurrens i bostadsbyggandet (2006:2) pekat på de ökade kostnader för byggprojekt som en låg planberedskap medför. Kritik har i vissa sammanhang framförts mot att detaljregleringsgraden i kommunernas detaljplaner har ökat, vilket kan innebära att planprocessen blir onödigt lång och att kostnaderna för plangenomförandet kan bli höga. Ambitionen är att plan- och byggprocessen ska vara enkel och transparent samt att genomförandet av detaljplaner ska ske på ett så rationellt och effektivt sätt som möjligt utan att för den skull ge avkall på kraven på insyn, rättsäkerhet och demokratiskt inflytande. Mot denna bakgrund fick , , regeringens uppdrag att närmare redovisa erfarenheter och möjligheter samt sprida information och kunskap dels om hur en aktiv bör bedrivas, dels hur regelverket kan tillämpas i syfte att åstadkomma en effektiv planprocess, en ökad planberedskap och ett rationellt plangenomförande (dnr S2011/10458). Uppdraget ska delredovisas i form av en grundläggande kunskaps- och erfarenhetsrapport. Slutredovisningen ska ske som en avrapportering av den kunskapsspridningsverksamhet som bedrivits efter utarbetandet av nämnda rapport inklusive de erfarenheter som vunnits från genomförda informationsinsatser. Konkurrens- och tillväxtbestämmelserna utvärderas Genom en ändring i som trädde i kraft förtydligades att det vid planläggning ska tas hänsyn till den ekonomiska dimensionen av hållbar utveckling. Förtydligandet kom till uttryck genom ett formellt krav på att en god ekonomisk tillväxt och en effektiv konkurrens ska främjas vid planläggning och byggande. Regeringen har funnit det angeläget att det förtydligande som skett i får genomslag i kommunernas planering. har därför fått regeringens uppdrag att studera vilka effekter lagändringen har haft på utformningen av kommunala översiktsplaner och detaljplaner samt på beslut om bygglov och förhandsbesked (dnr S2011/10460). Vidare ska klargöras om ändringen i kan anses ha medfört de effekter som förutsågs i förarbetena till lagändringen. ska redovisa uppdraget . På uppdrag av regeringen redovisar i rapporten av kommunernas planarbete i digital miljö (dnr S2012/691) vissa övergripande frågor av infrastrukturell karaktär som det ankommer på E-delegationen och utvecklingsansvariga myndigheter att utveckla. har därför i dessa delar överlämnats till E-delegationen och Lantmäteriet för kännedom och erforderligt beaktande. I rapporten redovisas i övrigt till ett antal punkter som har ansvar för att tillsammans med kommunerna och Lantmäteriet driva framåt. Det gäller bl.a. att skapa en gemensam beskrivning av planprocessen inklusive en informationsstandard, att utforma vägledningar samt att genom en riktad informations- och utbildningsinsats etablera nya arbetssätt. Hushållning med mark och vatten fick i regleringsbrevet i uppdrag att bl.a. redovisa de åtgärder som vidtagits med anledning av verkets ansvar för bestämmelserna om hushållningen med landets mark- och vattenområden. Uppdraget, som också innefattade att redovisa erfarenheter om tillämpningen av bestämmelserna, har avrapporterats (dnr S2012/4038). Länsstyrelsernas arbete med planeringsunderlag Regeringen gav i regleringsbrevet länsstyrelserna i uppdrag att ta fram gemensamma arbetsformer för arbetet med planeringsunderlag avseende bl.a. sådana nationella mål som berör kommunerna i deras samhällsplaneringsverksamhet samt att ta fram riktlinjer för hur planeringsunderlaget bör kommuniceras till kommunerna. Länsstyrelserna har i rapporten och riktlinjer för länsstyrelsernas arbete med planeringsunderlag (dnr S2012/918) lämnat en redovisning med anledning av uppdraget. Analys av de nordiska ländernas plansystem Inom ramen för ett regeringsuppdrag har redovisat en jämförande studie av de nordiska ländernas plansystem (dnr S2012/258). Studien visar bl.a. att det finns stora likheter mellan de olika länderna. Skillnaden mellan och övriga nordiska länder anges främst vara att det i övriga länder är tydligare hur staten och den regionala nivån påverkar och styr den kommunala planeringen. har med anledning av ett regeringsuppdrag lämnat rapporten av nationella mål, planer och program av betydelse för samhällsplanering (dnr S2011/1069). Bakgrunden till uppdraget är de nya bestämmelserna i som anger att kommunen i sin översiktsplan ska redovisa hur kommunen i den fysiska planeringen avser att ta hänsyn till och samordna översiktsplanen med relevanta nationella och regionala mål, planer och program av betydelse för en hållbar utveckling. I en andra etapp av uppdraget ska utarbeta en Vision för 2025 som ska redovisas . Nya bestämmelser har införts De nya strandskyddsbestämmelserna som trädde i kraft syftade bl.a. till att stödja utvecklingen av landsbygden genom att göra strandnära bebyggelse möjlig i 2012/13:1 UTGIFTSOMRÅDE 18 särskilt utpekade områden i översiktsplanen. Författningsändringarna innebär också att de befintliga strandskyddsbestämmelserna har förtydligats i syfte att nå en mer enhetlig rättstillämpning och ett ökat lokalt och regionalt inflytande över strandskyddet. Den nya strandskyddsregleringen innebär att det lokala och regionala inflytandet över strandskyddet har ökat. Exempelvis har kommunerna fått huvudansvaret för att pröva frågor om dispens från strandskyddet. har roll stärkts genom de nya bestämmelserna om att ska bevaka strandskyddets intressen vid och överpröva kommunala beslut om upphävande och dispenser. Mycket tyder dock på att förändringarna 2009 och 2010 har lett till en icke avsedd skärpning av tillämpningen av strandskyddet i stora delar av landet. Arbetet med landsbygdsutveckling i strandnära lägen har sammanställt en lägesredovisning vad gäller arbetet med landsbygdsutveckling i strandnära lägen () (se i praktiken 2011, dnr S2012/2746). Det finns totalt 24 kommuner som har pekat ut s.k. LIS-områden och beslutat om detta i översiktsplan. LIS-områden har beslutats i tio översiktsplaner och i 14 s.k. tillägg till översiktsplaner. bedömer att det finns 88 kommuner som arbetar med frågan att peka ut LIS-områden. Samspelet mellan kommunerna och länsstyrelserna om frågor gällande sker i allmänhet i möten och i regionala vägledningar samt genom redovisning av goda exempel. Enligt länsstyrelserna varierar aktiviteten och synen på hur frågeställningarna ska hanteras. Antal dispenser för att få bygga i områden med strandskydd har sammanställt statistik vad gäller dispenser från reglerna om strandskydd (se av regeringsuppdraget uppföljning av strandskyddsbeslut , dnr M2012/1437). Statistiken bygger på beslut som kommuner och länsstyrelser har fattat om att medge dispens från strandskyddet, besluta om avslag, upphäva beslut som rör detaljplaner och upphäva beslut som rör en enskilds ansökan om dispens från strandskyddet. redovisar i sin sammanställ- 2012/13:1 UTGIFTSOMRÅDE 18 ning av dispenser från strandskyddsreglerna att antalet dispenser varierar kraftigt mellan olika kommuner och län. har kommunerna beslutat om 3 962 medgivanden till dispenser från strandskyddet. Antalet kommunala medgivanden till dispenser som har tagit upp och överprövat var 465. Av dessa har 177 upphävts av . Antalet beslut om dispens från strandskyddet som upphävts av och sedan överklagats till mark- och miljödomstol var 45. Länsstyrelserna fattar beslut om dispens när det gäller strandskydd i vissa skyddade områden. Länsstyrelserna har fattat 488 beslut om medgivanden eller avslag till dispens från strandskyddet. I en dispens kan en eller flera åtgärder ha medgivits eller avslagits. Länsstyrelserna har medgivit dispens från strandskyddet i 549 åtgärder och i 126 åtgärder har dispensen avslagits. har rätt att upphäva strandskyddet i enskilda fall. Totalt har länsstyrelserna gett 21 medgivanden till upphävanden av strandskyddet. Kommunerna har rätt att upphäva strandskyddet i detaljplaner under vissa förutsättningar. Kommunerna har upphävt strandskydd i 154 detaljplaner. Länsstyrelserna har överprövat två av dessa beslut om upphävande av strandskydd i detaljplaner. Antalet kommunala beslut där ansökan om dispens från strandskyddet avslagits av kommunen och som sedan har överklagats var totalt 211. Av dessa beslut har ändrat besluten i 27 fall och därmed beviljat dispens från strandskyddet. 136 av besluten överklagades till mark- och miljödomstol. handlägger mål enligt lagen (2006:412) om allmänna vattentjänster. ska också, på begäran av en domstol eller länsstyrelse, yttra sig i mål eller ärenden om vattenförsörjning och avlopp. Målet för nämndens verksamhet är att säkerställa ett rättssäkert avgörande av mål och ärenden inom va-området. Nämnden ska verka för att av målen avgörs och resten . inkom 362 nya mål och av dessa mål Den genomsnittliga ärendetiden var . Regeringen tillkallade en särskild utredare med uppgift att analysera verksamheten vid (dir 2010:133). Utredaren har, i betänkandet Ny instansordning för va-målen (SOU 2011:53), lämnat förslag på hur de mål som prövats av va-nämnden vid en avveckling av nämnden skulle kunna föras över till landets länsstyrelser och till mark- och miljödomstolen vid . Betänkandet har remissbehandlats och ärendet bereds i . Arbetet med att tydliggöra och klarlägga hur bulleraspekter ska beaktas i samband med prövning av den framtida samhällsutvecklingen fortgår. ska enligt sin instruktion samordna myndigheternas arbete med omgivningsbuller. Det projekt som verket startat med anledning härav syftar bl.a. till att identifiera och om möjligt lösa målkonflikter. Samordningen ska bidra till att förbättra samverkan mellan de myndigheter som arbetar med buller samt att effektivisera, stärka och tydliggöra såväl respektive myndighets eget arbete som det gemensamma arbetet avseende bullerfrågan. Förutom deltar , , och åtta andra centrala myndigheter samt representanter för länsstyrelserna och Kommuner och Landsting. Inom ramen för projektet har det bildats ett antal arbetsgrupper som studerar olika delfrågor. Ar- betsgrupperna behandlar frågor om gemensamma vägledningar och definitioner, gemensamma kunskapsbaser om buller och dess hälsoeffekter samt frågor om buller från olika verksamheter som trafik och industrier. De behandlar också frågor som rör möjligheter att reducera buller vid källan. Arbetsgrupperna har olika tidshorisonter för sina respektive projekt. har vidare tydliggjort sin roll i samband med kommunernas tillämpning av . Detta har skett i yttranden i ett antal förvaltningsärenden hos mark- och miljödomstolen och hos regeringen. I dessa yttranden tydliggör att verket inte har givits någon talerätt vid prövningen av mål enligt eller har någon direkt vägledningsuppgift för tolkning av hur bör tillämpas. konstaterar att vägledningsuppgiften inom detta område åligger . Kommuner och Landsting har avslutat ett tvåårigt samverkansprojekt som syftat till att öka de deltagande myndigheternas samsyn på bullerfrågan. I projektet har förutom Kommuner och Landsting även , , och deltagit. Av projektets slutsatser framgår bl.a. att buller är ett stort problem som berör många människor och medför stora samhällsekonomiska kostnader som det finns teknik och metoder att åtgärda buller. Projektet slår vidare fast att minskat buller är positivt och en del av ett attraktivt och hållbart samhälle. Geotekniska och miljögeotekniska frågor Stödet till kommuner och länsstyrelser avseende ras och skred ökar () ger myndighetsstöd till samtliga länsstyrelser och kommuner i planprocessen rörande geotekniska säkerhetsfrågor. Antalet ärenden uppgick till 443 vilket är en ökning jämfört med då motsvarande siffra var 396. SGI har bistått Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB) med geotekniskt expertstöd rörande kommunernas ansökningar om statsbidrag till förebyggande åtgärder mot ras och skred och andra naturolyckor inom bebyggda områden. Även här handlar det om komplexa ärenden med samtidiga risker för ras/skred, översvämning och erosion. har SGI handlagt 19 nya ärenden, motsvarande siffra var 16. SGI:s uppdrag att övervaka stabiliteten i omfattar återkommande besiktningar av hela älvsträckan, mätningar, löpande samråd och remisser samt geoteknisk kunskapsuppbyggnad. Kartläggningen av stranderosion fortsätter I SGI:s samordningsansvar för stranderosion med uppgift att bidra till att de risker som är förknippade med stranderosion minskar ingår att svara på remisser avseende stranderosion i ärenden som rör bl.a. fysisk planering och prövning enligt . SGI har fortsatt kartläggningen av var erosion kan förekomma och genomför fortlöpande en översiktlig inventering av 2012/13:1 UTGIFTSOMRÅDE 18 riskområden och behov av skyddsåtgärder längs kuster, sjöar och vattendrag. SGI har till uppgift att bedriva avgiftsfinansierad rådgivningsverksamhet. Målet är att bidra till ökad effektivitet och kvalitet i planering, utförande och förvaltning av byggandet i och på mark samt att tillgodose en långsiktigt hållbar och miljömedveten hantering av naturens resurser. Myndigheten har medvetet minskat antalet rådgivningsuppdrag som uppdragen blivit mer omfattande. SGI:s målsättning är att avgränsa och rikta uppdragsverksamheten mot sådant som främst offentliga och i vissa fall privata kunder efterfrågar och är beredda att betala för inom SGI:s kompetensområde. Därutöver fokuserar myndigheten på uppdrag i vilka den inte konkurrerar med andra aktörer på marknaden.