prop · GZ03142 · 2012-04-18 00:00:00 — När det gäller fastställelse enligt 1 § kan det exempelvis finnas behov av föreskrifter om den medicinska utredning som sökanden ska genomgå före ett fastställelsebeslut, han eller hon ska ha uppträtt i enlighet med den upplevda könsidentiteten samt i vilken mån behandling och utredning som sökanden i förekommande fall genomgått utomlands kan tillgodoräknas i den utredningsgång som tillämpas i . När det gäller kraven för fastställelse enligt 2 § kan föreskrifter exempelvis behövas om vilka diagnoser som omfattas av uttrycket med- född avvikelse i könsutvecklingen. Paragrafen behandlas närmare i avsnitt 8.1. 14.3Förslaget till lag om ändring i steriliseringslagen (1975:580) Paragrafen ändras endast språkligt. I paragrafen anges förutsättningarna för att sådan sterilisering som avses i lagen får göras utan tillstånd från . Enligt nu gällande lydelse krävs bl.a. att den som vill sterilisera sig är svensk medborgare eller bosatt här i riket. Bestämmelsen ändras på så sätt att det i fortsätt- ningen även för en svensk medborgare krävs att han eller hon är bosatt i för att sterilisering ska få ske. I övrigt görs vissa språkliga justeringar. Paragrafen behandlas närmare i avsnitt 9. I paragrafen regleras under vilka förutsättningar en enskild kan få Social- styrelsens tillstånd till sådan sterilisering som avses i lagen, exempelvis sterilisering i samband med ansökan om fastställelse enligt lagen (1972:119) om fastställande av könstillhörighet i vissa fall (punkt 3). Även denna paragraf ändras på det sättet att såväl svenska som utländska medborgare ska vara bosatta här i landet för att få steriliseras. Övriga ändringar är endast språkliga. Paragrafen behandlas närmare i avsnitt 9. 46 och 8 §§ Paragraferna ändras endast språkligt. Förslaget till lag om ändring i patientdatalagen 1 kap. 3 § Som en följd av att lagen (1944:133) om kastrering upphävs ändras förevarande paragraf på det sättet att det i definitionen av hälso- och sjukvård i stället hänvisas till den upphävda lagen. Ändringen innebär att patientdatalagens bestämmelser om exempelvis vårdgivares behandling av personuppgifter inom hälso- och sjukvården gäller även fortsättnings- vis för verksamhet som avsågs i kastreringslagen. Paragrafen, som behandlas i avsnitt 10, har utformats i enlighet med 14.5Förslaget till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) 25 kap. 1 § I paragrafen görs en följdändring med anledning av att lagen (1944:133) om kastrering upphävs. Paragrafen reglerar sekretess för vissa uppgifter inom hälso- och sjukvården och annan medicinsk verksamhet. Kastrering kommer fortsättningsvis att ske enbart inom ramen för hälso- och sjuk- vård eller i samband med fastställande av könstillhörighet och bör därför inte längre nämnas som exempel på annan medicinsk verksamhet. Upp- gifter om enskilda som kastrerats enligt den upphävda lagen anses dock även fortsättningsvis som uppgifter i annan medicinsk verksamhet än hälso- och sjukvård och skyddas därmed av sekretess enligt bestäm- melsen. Paragrafen behandlas i avsnitt 10 och 12. Ändrad könstillhörighet förslag till ny lag (SOU 2007:16) Lagen (1972:119) om fastställande av könstillhörighet i vissa fall berör personer som på grund av att de är transsexuella eller intersexuella vill få en annan könstillhörighet fastställd för sig än den som framgår av folkbokföringen. Antalet som ansöker om sådant tillstånd har ökat rätt väsentligt och var närmare 60 personer. Vårt uppdrag har varit att undersöka hur lag tillämpas och att ta ställning till om lagens krav i olika hänseenden skall finnas kvar och om några nya krav skall införas. En transsexuell person har en permanent upplevelse av att hans eller hennes kropp inte motsvarar det kön som han eller hon upplever sig tillhöra. Vården av transsexuella (TS-vården) är i viss mån centraliserad och sker i huvudsak hos något av de utredningsteam som finns på några orter i . Diagnosen transsexuell ställs efter en utredningstid som uppgår till . observeras patienten och genomgår en rad olika tester. Efter det att diagnosen ställts skall patienten leva i ett s.k. Real Life Experience under . Detta innebär att patienten lever fullt ut som medlem av det motsatta könet. Patienten genomgår ofta hormonbehandling och viss annan behandling, såsom kirurgiskt borttagande av brösten (mastektomi), talträning och hårborttagning (epilering). De allra flesta transsexuella vill få sina könskörtlar borttagna i sam- band med att de får ändrad könstillhörighet. Ett borttagande av könskörtlarna innebär alltid att patienten blir steril. Många transsexuella vill också genomgå s.k. könskorrigerande operation, vilken syftar till att göra deras yttre könsorgan mer lika den önskade könstillhörighetens. Med nuvarande reglering krävs särskilt tillstånd såväl till borttagande av könskörtlarna som till könskorrigerande operation. Tillståndet lämnas av råd för vissa rättsliga sociala och medicinska frågor (Rättsliga rådet). Gruppen transsexuella kan indelas i olika undergrupper, dels beroende av i vilken riktning de önskar ändra könstillhörighet, dels beroende av när i livet transsexualismen har framträtt. Man brukar tala om man-till-kvinna-transsexuella, dvs. en biologisk man som önskar få könstillhörigheten ändrad till kvinna, och kvinna-till- man-transsexuella, dvs. en biologisk kvinna som önskar få könstill- hörigheten ändrad till man. Resultaten av de könskorrigerande operatio- nerna skiljer sig åt ganska markant för man-till-kvinna-transsexuella och kvinna-till-man-transsexuella. Den första gruppen får i regel ett mycket gott resultat med fullgod sexuell funktion av könsorganen medan opera- tionsteknikerna för den andra gruppen inte är lika väl utvecklade. Personer som är verksamma inom brukar karakterisera en transsexuell som antingen primärt transsexuell eller sekundärt trans- sexuell (se avsnitt 6.6). En primärt transsexuell har i regel haft känslor av annan könsidentitet sedan barndomen, medan en sekundärt transsexuell inte kommit till insikt om sin diagnos förrän i vuxen ålder. I gruppen sekundärt transsexuella återfinns nästan uteslutande man-till-kvinna- 2011/12: 142 En allt större del av dem som ansöker om ändrad könstill- hörighet hos Rättsliga rådet tillhör denna grupp. Beslut om ändring av könstillhörighet fattas av Rättsliga rådet. Inför beslutet får sökanden möjlighet att träffa Rättsliga rådets ledamöter, som innefattar en jurist som ordförande samt dessutom både lekmän och verksamma inom den medicinska professionen. En intersexuell person är född med könsorgan av tvetydigt utseende. Intersexuella tillstånd kan variera mycket och uppenbaras i vissa fall inte förrän personen har uppnått tonåren. I de allra flesta fall kommer dock ett nyfött intersexuellt barn under behandling redan under de första lev- nadsveckorna och i samband med detta bestäms också en könstillhörighet för honom eller henne. Förekomsten uppgår till något enstaka fall i , beroende på vilka tillstånd som räknas in i gruppen. Som framgått är det ett relativt litet antal personer som berörs av lagstiftningen om ändring av könstillhörighet. Den rör emellertid en fråga som är av stor vikt för de berörda och som på ett genomgripande sätt kan få betydelse för personens livskvalitet. Transsexuella personer uppfattar sig ofta som trakasserade och diskriminerade på grund av sin könsuppfattning och kan ha perioder när de mår mycket dåligt. Det är uppenbarligen en utsatt grupp. Våra förslag präglas av ambitionen att underlätta för hela patientgruppen. lag framstår i många avseenden som föråldrad jämfört med annan nu gällande lagstiftning. Efter lagens tillkomst har det på bl.a. familjerättens område gjorts betydande förändringar av lagstiftningen och det kan även sägas att det i samhället i stort har skett en förändring av inställning och attityder till frågor som är relevanta för lagen. Exempelvis har homosexuella par getts rätt att registrera partnerskap, att adoptera barn och i vissa fall att få biologiska barn med hjälp av assisterad befruktning. De bestämmelser som könstillhörighetslagen innehåller speglar inte denna förändrade inställning utan kan i viss mån sägas särbehandla transsexuella personer. Vi föreslår att lag skall upphävas och ersättas med en ny lag om ändring av köns- tillhörighet. Vid en utvärdering av nuvarande lag och analys av olika aktörers behov har flera olika önskemål på den nya lagstiftningen kunnat identifieras (avsnitt 5.2.2). Bland synpunkterna ingår åsikter om vården av transsexuella och om sekretessfrågor men även om byte av namn och möjligheter att retroaktivt kunna få ändrad identitet i betyg, arbetsintyg m.fl. handlingar. De problem med namnlagen som har noterats är i första hand svårigheter för transsexuella att få byta förnamn. I vårt uppdrag har ingått att göra en översyn av den aktuella lag- stiftningen men inte att redovisa några förslag avseende rent medicinska frågeställningar. Denna gränsdragning har gjort att vi i vissa fall inte kunnat lämna konkreta förslag till åtgärder. Vi påtalar dock, där vi funnit det påkallat, behov av ytterligare översyn. Att ändra en persons könstillhörighet är en process som består av två vitt skilda delar. Den ena delen innefattar den medicinska utredning och behandling som en transsexuell patient genomgår inom . Den juridiska ändringen av könstillhörighet utgör en administrativ process som i stort sett endast innebär att anteckningen om kön i folkbokföringen ändras, efter det att individen sökt och fått beslut om sådan ändring av Rättsliga rådet. Som en följd av den ändrade köns- tillhörigheten i folkbokföringen ändras också personnumret till ett nummer som svarar mot det nya könet. lag reglerar endast denna senare del, med undantag för tillstånd till könskorrigerande operation och tillstånd till avlägsnande av könskörtlar (kastrering). Den medicinska delen, förutom den del som alltså omfattas av lagstiftningen om ändring av könstillhörighet, regleras av hälso- och sjukvårdslagen. All medicinsk verksamhet skall dessutom ske med tillämpning av de etiska principer som styr verksamheten på området samt i enlighet med vetenskap och beprövad erfarenhet. Såväl vetenskap som erfarenhet är föränderliga och icke beständiga och det lämpar sig inte att lagstifta alltför detaljerat om medicinsk verksamhet. Vi lämnar inte några författningsförslag i denna del utan ger endast några generella synpunkter på hur TS-vården kan bedrivas. I denna del betonar vi att det åligger landstingen att tillse att vården finns tillgänglig för alla oavsett bosättningsort, om än kanske som högspecialiserad vård. Vi föreslår att det i en ny lag om ändring av könstillhörighet ut- tryckligen skall anges vad ett beslut om ändrad könstillhörighet juridiskt sett innefattar. I lagen skall upptas en uttrycklig regel av innebörd att ändring skall göras av anteckningen i folkbokföringen om vilket kön personen tillhör (avsnitt 5.3). För en sådan person skall fastställas ett nytt personnummer, som motsvarar den erhållna könstillhörigheten. Ett beslut om ändrad könstillhörighet innebär vidare att personen skall ha rätt att få ett eller flera nya förnamn. Vi har kunnat konstatera att namnlagen i dess nuvarande utformning i och för sig tillgodoser de behov som finns i detta avseende. Vi anser emellertid att en uttrycklig bestämmelse bör införas i namnlagen av innebörd att en person som fått ändrad könstillhörighet har rätt att byta förnamn till ett eller flera som bättre motsvarar den erhållna könstillhörigheten. Det har också fram- kommit att praxis i mål och ärenden rörande namnlagen inte är enhetlig och vi anser därför att namnlagen bör ses över i särskild ordning. Detta gäller bl.a. rätten till nytt förnamn för personer som är i färd med att korrigera sin könstillhörighet (avsnitt 5.5). Ett uttryckligt krav för att en individ skall kunna få ändrad köns- tillhörighet bör vara att han eller hon är konstaterat transsexuell samt att han eller hon sedan avsevärd tid upplever att han eller hon tillhör annat kön än det som framgår av folkbokföringen, att han eller hon sedan avsevärd tid uppträder i enlighet med denna könsroll samt kan förväntas göra detta även . Vi föreslår det förtydligandet i lagtext i förhållande till lag att det där skall uttryckligen anges att den sökande skall vara konstaterat transsexuell för att en ändring av könstillhörigheten skall kunna komma till stånd. Vi föreslår inte närmare regler om hur denna diagnos skall ställas utan anser att den frågan bör överlämnas till den medicinska professionen. Vi noterar dock att diagnosredskapen ICD-10 och DSM- IV-TR är gängse för ställande av diagnoser inom vården i . Ett lag upptaget krav är att den transsexuelle skall ha haft känslor av en annan könstillhörighet sedan ungdomen. Enligt vårt förslag skall detta ersättas med uttrycket sedan avsevärd tid. Det har kommit till vår kännedom att Rättsliga rådet regelmässigt beviljar även s.k. sekundärt transsexuella personer ändring av könstillhörigheten och 2011/12: 142 att kravet sedan ungdomen inte längre upprätthålls i praktiken. Vi föreslår ingen ändring av denna faktiska tillämpning. För att markera att upplevelsen av en annan könstillhörighet måste ha varit bestående föreslår vi dock den angivna språkliga förändringen. Vi föreslår vidare att ett krav för att ett beslut om ändrad köns- tillhörighet skall kunna meddelas är att sökanden har fått sina köns- körtlar avlägsnade. Vi har valt att inte gå in i någon djupare diskussion rörande begreppet könsidentitet. Vi har emellertid på något plan försökt att definiera vad det är som gör en individ till man respektive kvinna. Rent objektivt kan därvid sägas att en man är en individ som normalt sett har ett visst utseende på sina yttre könsorgan, har en viss uppsättning kromosomer och en viss uppsättning könskörtlar. På motsvarande sätt kan en kvinna definieras. En annan definition hör samman med möjligheten att bli far respektive mor till ett barn. Detta är av intresse för frågeställningen om borttagande av könskörtlarna på en person som ansöker om ändrad könstillhörighet, en åtgärd som så gott som samtliga sökande begär tillstånd till och som i princip samtliga sökande klarar av att medicinskt genomgå. Vi anser det vara rimligt att kräva att en person som har kvinnlig könstillhörighet inte har manliga könskörtlar och tvärtom. Även om det framstår som ett extremt undantagsfall, vill vi undanröja möjligheterna att en person som är folkbokförd som man föder ett barn. Ännu en om- ständighet som vi beaktat vid våra ställningstaganden är den medicinska risk som ett kvarlämnande av de ursprungliga könskörtlarna kan innebära när personen genomgår hormonbehandling. Enligt vår uppfattning utgör förslaget i denna del en kodifiering av den praxis som råder i köns- tillhörighetsärenden och, som ovan nämnts, står väl i överensstämmelse med de önskemål som i princip alla transsexuella har. Något undantag från kravet bör inte kunna meddelas. Kravet på att den som ansöker om ändrad könstillhörighet skall vara steriliserad eller på annat sätt sakna fortplantningsförmåga skall enligt förslaget tas bort från lagstiftningen såsom varande obehövligt mot bak- grund av det nämnda förslaget om krav på avlägsnande av könskörtlarna. Vi föreslår emellertid dessutom att en transsexuell person skall ha samma möjligheter som alla andra personer som så önskar att spara köns- celler i nedfryst skick och använda dem för att bli förälder genom assisterad befruktning efter den juridiska ändringen av könstillhörigheten (avsnitt 6.2). Ändring av könstillhörigheten för en individ skall erkännas fullt ut i alla rättsliga sammanhang. En bestämmelse med den innebörden tas in i den nya lagen om ändring av könstillhörighet (avsnitt 5.5). Detta innebär att rättigheter eller skyldigheter som är kopplade till en viss könstill- hörighet frångår respektive åläggs individen i enlighet med den köns- tillhörighet han eller hon har efter ändringen. Att en person får ändrad könstillhörighet innebär emellertid inte att kopplingar mellan den gamla och den nya identiteten i alla avseenden försvinner. Det framstår tvärtom som nödvändigt att kopplingen finns kvar. Ett exempel är när en f.d. transsexuell är förälder. I sådana fall står han eller hon även efter könstillhörighetsändringen antecknad som den typ av förälder (far, mor eller förälder) till barnet som han eller hon var ursprungligen. Det kan inte heller vara så att exempelvis skulder som den f.d. transsexuelle har registrerade hos eller hos en bank helt upphör att existera efter en könstillhörighetsändring. En koppling av beskrivet slag är nödvändig också rörande bl.a. uppgifter i journaler som kan ha betydelse för personens framtida kontakter med hälso- och sjukvården. Uppgifter om den enskilde i hans eller hennes identitet före könstillhörighetsändringen i olika register och hos olika rättssubjekt kommer således att finnas kvar. En sådan koppling är i prin- cip alltid belagd med sekretess. De bestämmelser som finns i sekretesslagen innebär att sekretess gäller för uppgifter som bl.a. rör könstillhörighetsändring. Enligt vår uppfattning täcker den nuvarande regleringen det behov av sekretess kring personuppgifter som transsexuella och f.d. transsexuella har. Vi föreslår därför inga ändringar i sekretesslagen. Vi föreslår ingen lagreglerad rättighet för f.d. transsexuella att kunna få tidigare erhållna intyg och betyg korrigerade i efterhand eller att få nya sådana intyg och betyg utfärdade i den nya könstillhörigheten. Vi fram- håller däremot vikten av att olika intygsgivare m.fl. ställer sig positiva till framställningar från f.d. transsexuella med önskemål att få nya intyg, betyg, m.m. utfärdade med den nya identiteten. Handläggningen av könstillhörighetsärenden bör även fortsättningsvis ske i Rättsliga rådet, både såvitt avser transsexuella och intersexuella sökande (avsnitt 5.6). skall bemyndigas att lämna när- mare föreskrifter om vad som skall gälla för den medicinska utredning som skall föregå ett beslut om ändrad könstillhörighet. Besluten i könstillhörighetsärendena skall också fortsättningsvis bygga på samma principer som . Detta innebär att Rättsliga rådet i ett första led konstaterar att förutsättningar för ändring av könstillhörigheten föreligger och meddelar tillstånd till borttagande av könskörtlarna sam- tidigt som beslutet om ändrad könstillhörighet vilandeförklaras. När Rättsliga rådet fått besked om att könskörtlarna tagits bort, skall med- delas ett slutligt beslut om ny könstillhörighet. Den transsexuelle kan ansöka om tillstånd till könskorrigerande opera- tion antingen i samband med beslutet om ändring av könstillhörigheten eller när som helst därefter. Tillstånd till sådan operation kan meddelas i samband med tillståndet till borttagande av könskörtlarna eller därefter. Den som ansöker om ändrad könstillhörighet på grund av att han eller hon är transsexuell skall ha fyllt (avsnitt 6.1). Nuvarande ålders- gräns skall alltså kvarstå oförändrad. Åldersgränsen gäller emellertid bara för den juridiska ändringen av könstillhörigheten och för bort- tagandet av könskörtlar och könskorrigerande operation. Olika former av behandling och utredning inom ramen för TS-vården kan inledas redan långt . Detta gäller bl.a. hormonbehandling, epilering, röst- träning, mastektomi samt inledande av s.k. Real Life Experience. Det kan i vissa fall vara angeläget att sådan vård påbörjas före myndighetsåldern. Det nuvarande kravet att en sökande skall vara ogift för att kunna beviljas ändrad könstillhörighet tas i princip bort (avsnitt 6.3). Ett äkten- skap omvandlas till ett registrerat partnerskap och ett registrerat part- nerskap omvandlas till äktenskap om en make/registrerad partner får sin könstillhörighet ändrad. Omvandlingen av civilståndet sker i samband med registreringen av ändringen av kön i folkbokföringen och kräver att 2011/12: 142 maken eller den registrerade partnern har samtyckt till en sådan omvand- ling. Lämnar maken eller den registrerade partnern inte samtycke till att äktenskapet eller partnerskapet omvandlas, måste äktenskapet eller partnerskapet upplösas innan ändring av könstillhörigheten kan fast- ställas. Beslut om omvandling av äktenskapet/partnerskapet fattas av Rättsliga rådet i samband med att beslutet fattas om ändring av könstillhörigheten för en av makarna/partnerna, och registrering av den nya samlevnads- formen sker i samband med registreringen av ändringen av kön i folk- bokföringen. Förslaget är baserat på rådande lagstiftning på familjerättsområdet. Skulle könsneutrala äktenskap införas i , bortfaller frågan om omvandling och bör då spörsmålet om krav på samtycke från make eller registrerad partner till att äktenskapet består övervägas på nytt. Tillstånd till ändrad könstillhörighet skall inte längre vara förbehållet endast svenska medborgare (avsnitt 6.4). Sådant tillstånd skall kunna meddelas även utländsk medborgare som är bosatt här i landet. Bo- sättningsbegreppet bör därvid tolkas på samma sätt som i socialför- säkringslagen, dvs. den utländske medborgaren skall antas komma att vistas i framöver. Dessutom skall gälla som villkor att en utländsk medborgare har bott i i direkt anslutning till beslutet om ändrad könstillhörighet. Ett lagakraftvunnet beslut om ändring av könstillhörighet som med- delats beträffande en utländsk medborgare i det land där denne är med- borgare eller i ett annat land där han eller hon var stadigvarande bosatt då beslutet fattades skall erkännas i utan att särskilt beslut om fastställelse av ny könstillhörighet behöver fattas. Personen skall alltså i den svenska folkbokföringen registreras som tillhörande det kön som den utländska myndigheten har bestämt (avsnitt 6.5). En uttrycklig regel härom skall tas in i lagen om ändring av könstillhörighet. En svensk medborgare som fått sin könstillhörighet ändrad enligt ett annat lands lagstiftning kan på ansökan få sin könstillhörighet ändrad även i . Ändringen sker efter beslut av Rättsliga rådet. En person svensk eller utländsk medborgare som genomgått en könskorrigerande operation utomlands men för vilken frågan om köns- tillhörighet inte har prövats kan ansöka om ändring av könstillhörigheten hos Rättsliga Rådet. Samma regler skall därvid gälla för erhållande av ändrad juridisk könstillhörighet som för de transsexuella patienter som genomgått och den könskorrigerande operationen i . Detta innebär att en läkare som har erforderlig specialist- kompetens på området konstaterar att de krav som uppställs för ändring av könstillhörigheten är uppfyllda. Det bör överlämnas åt den medicinska professionen att utarbeta närmare rutiner för hanteringen i av sådana personer. Könstillhörighetslagen berör även personer som betecknas som inter- sexuella, dvs. har en tvetydig könstillhörighet. Intersexuella tillstånd, som beskrivs i avsnitt 2.4, kan ha många olika uttryck. Med den praxis som finns i rörande omhändertagandet av intersexuella patienter kommer de allra flesta nyfödda barn med sådana syndrom att behandlas medicinskt . kommer därefter inte att komma i fråga för ändring av könstillhörigheten enligt könstillhörighetslagen, såvida inte den bestämda könstillhörigheten av personen upplevs vara felaktig. En sådan patient skall då betraktas som transsexuell. Det kan dock inträffa att det intersexuella syndromet inte upptäcks förrän i tonåren. Det kan också hända att en utländsk medborgare med intersexuellt syndrom som kommer till inte har genomgått behandling eller operation som liten och därför har kvar köns- organ med ett tvetydigt utseende. Möjligheten för en intersexuell person att få sin könstillhörighet ändrad med stöd av könstillhörighetslagen bör därför kvarstå (avsnitt 6.7). Nuvarande bestämmelser bör överföras till den nya lagstiftningen med samma materiella innehåll men med en något annorlunda språklig ut- formning. Eftersom vårt förslag även omfattar kastrering, dvs.