prop · GZ03105 · 2012-03-15 00:00:00 — EU har medverkat i genomförandet av mot terrorism och bidragit aktivt i arbetet med att försöka nå en överenskommelse om en övergripande konvention mot terrorism. EU:s medlemsstater arbetar med att stärka informations- och erfarenhetsutbytet för att utarbeta god praxis och smidiga samarbetsformer i det dagliga konsulära arbetet. Arbetet för att förbättra verktyg och rutiner för samverkan vid större konsulära kriser som drabbar EU- medborgare fortgår. satte händelserna i och jordbävningen i EU:s konsulära krishantering på prov. Ett löpande informationsutbyte skedde mellan EU-huvudstäderna om reseråd, strandsatta EU- medborgare och befintliga transportmöjligheter ut ur länderna. Särskilt under krisen i , ett land där saknar fast representation, var informationsutbytet och det konkreta bistånd som andra medlemsstater kunde erbjuda av avgörande betydelse. En internationell insats, med deltagande från flera medlemsstater, samordnade evakueringen från . I denna evakueringsinsats deltog med ett Hercules-plan. Under det ungerska ordförandeskapet inriktades arbetet på erfarenhetsutbyte om reseinformation och användandet av sociala medier. Det polska ordförandeskapet prioriterade det s.k. Lead state-konceptet, där en medlemsstat tar på sig ansvar för att samordna beredskapsarbete och eventuella insatser vid en konsulär kris i tredjeland. Ett antal nya Lead state-länder tillkom . mål är att främja frihandel genom att värna och utveckla öppna, enkla, rättvisa och legitima spelregler för internationell handel och investeringar. Detta gynnar såväl export, import och investeringar som utvecklingsländernas möjligheter att delta i världshandeln och dra nytta av globaliseringens fördelar. verkar för att detta synsätt ska få genomslag i EU:s gemensamma handelspolitik både i världshandelsorganisationen och i andra fora, inklusive EU:s bilaterala och regionala handels- och associeringsavtal. Syftet är att skapa förutsättningar för tillväxt, sysselsättning och hållbar utveckling i EU och omvärlden. Till framgångarna hör beslutet att välkomna som medlem i WTO samt start för tillämpning av frihandelsavtalet mellan och . De WTO-förhandlingar som går under benämningen Doharundan inleddes i , , . Förhandlingarna, som bland annat omfattar handel med jordbruksvaror, industrivaror och tjänster, har varit svåra och präglats av flera sammanbrott. stod det slutligen klart att förhandlingarna inte kommer att avslutas i närtid. Givet de mycket stora ekonomiska värden som står på spel, inte minst mot bakgrund av det världsekonomiska läget och den positiva injektion som en avslutad Doharunda skulle inneburit, måste andra vägar sökas för att uppnå Doharundans mål. Regeringen arbetar för att EU ska fortsätta spela en aktiv och konstruktiv roll i den fortsatta processen. Inför WTO:s åttonde ministermöte i arbetade EU dels för att en ambitiös färdplan för det fortsatta arbetet skulle antas, dels för att utvecklingsfrågorna skulle få genomslag, men lyckades inte nå hela vägen fram. Positivt är dock att möjligheterna öppnats för separata överenskommelser i enskilda sakfrågor framöver och att flera beslut som är positiva för utvecklingsländerna fattades vid ministermötet. Att , , och kunde välkomnas som nya medlemmar var även det ett stort steg framåt. Vid mötet uppnåddes även en överenskommelse om uppdatering av WTO:s avtal om offentlig upphandling. Överenskommelsen innebär mer transparenta och modernare regler samt utökat marknadstillträde uppskattat till ett värde av ca . Öppnare upphandling innebär bättre användning av offentliga medel eftersom det gynnar konkurrensen. De nya reglerna underlättar även anslutning av utvecklingsländer och snabbt växande ekonomier som . EU:s regionala och bilaterala handelspolitik Regionala och bilaterala frihandelsavtal EU förhandlar bilaterala och regionala frihandelsavtal med prioriterade länder och regioner, som komplement till de multilaterala förhandlingarna i WTO. Kommissionen fick 2007 mandat att inleda förhandlingar om frihandelsavtal med , och länderna i (ASEAN). Kommissionen fick också mandat att inleda förhandlingar om associeringsavtal med och Andinska gemenskapen, där handel utgör en viktig del. inleddes dessutom förhandlingar med och med . förs även förhandlingar med samarbetsråd (GCC) samt med (återupptogs efter ett uppehåll ). EU inledde 2010 bilaterala förhandlingar om frihandelsavtal med ASEAN-länderna och . Målsättningen att sluta ett interregionalt avtal mellan EU och ASEAN kvarstår dock alltjämt. Diskussioner pågår även för att fördjupa existerande handelsrelationer mellan EU och länderna i Östliga partnerskapet och Södra grannskapet. Förhandlingar om djupgående frihandelsavtal kommer att inledas när respektive land är redo. I förhandlingarna ska kommissionen verka för breda och ambitiösa frihandelsavtal som även innefattar frågor som investeringar, standarder och offentlig upphandling. Förhandlingarna har kommit olika långt. Betydande framsteg har dock gjorts i flertalet fall. Det långtgående och ekonomiskt viktiga frihandelsavtalet med undertecknades och tillämpas provisoriskt . avslutades förhandlingarna om ett flerpartsavtal med och samt ett associeringsavtal med . Även frihandelsavsnittet i associeringsavtalet med är i det närmaste färdigförhandlat. har vidare betydande framsteg skett i förhandlingarna om bilaterala frihandelsavtal mellan och respektive EU och . inleddes DCFTA-förhandlingar med och . Samma månad antogs DCFTA-förhandlingsdirektiv för , , och . Arbetet med att förhandla de ekonomiska partnerskapsavtalen (EPA) mellan EU och AVS-länderna (ett 70-tal utvecklingsländer i , och ) fortsatte utan att formella framsteg i form av avslutade förhandlingar kunde uppnås. Processen är komplicerad då förhandlingarna sker mellan parter på olika utvecklingsnivåer. Av den anledningen finns en medvetenhet om betydelsen av stöd till AVS-länderna för anpassning och utveckling samt av att EU erbjuder ett generöst tillträde för produkter från AVS-länderna Skr. 2011/12:105 till EU:s marknad. Kommissionen presenterade förslaget att den nuvarande tillfälliga EPA-förordningen för marknadstillträde till EU ska upphöra . Förhandlingarna kommer därför fortsättningsvis ske med målsättningen att de länder som väljer att ingå ett partnerskapsavtal med EU ska ha kunnat avsluta förhandlingarna. Arbetet med för marknadstillträde i tredjeland har ytterligare utvecklats i ambitionen att fortsatt stärka och förbättra detta instrument. Medlemsstaterna och kommissionen har i nära samarbete arbetat särskilt med de viktigaste handelshindren på EU:s 30 största marknader och gemensamt verkat på alla nivåer gentemot tredjeland för borttagande av hindren. 10.3EU:s arbete med företags samhällsansvar Frågor om företags samhällsansvar (CSR) behandlas i en högnivågrupp med representanter från medlemsstaterna som möts . har kommissionen lagt fram ett meddelande om en CSR- strategi för 20112014, ett meddelande om socialt ansvarstagande samt aviserat att man avser återkomma med ett lagförslag om obligatorisk hållbarhetsrapportering. Inom ramen för 2020-strategin prioriteras också CSR-frågorna, framför allt med tonvikt på små och medelstora företag. EU utvecklar också referenser till CSR inom de bilaterala frihandelsavtal som unionen förhandlar med en rad länder och regioner. Lissabonfördraget har inneburit betydande förändringar för handels- politiken, både vad gäller kompetens och beslutsprocedurer. fått ökade befogenheter, dels har fått en betydande roll genom bland annat medbeslutande i rättsakter samt godkännande av Genom EU-lagstiftningen kan kommissionen tilldelas befogenhet att anta beslut om hur ska genomföras. presenterade två förslag om förändringar i besluts- ordningarna för många centrala handelspolitiska rättsakter. skapa en mer enhetlig struktur för genomförande av EU:s rättsakter och anpassa beslutsordningarna till Lissabonfördraget. har i de diskussioner som följt på förslagen haft som ståndpunkt att Lissabonfördraget ska respekteras, liksom balansen och rollerna mellan institutionerna som de fastlagts i fördraget. stödja de beslutsprocedurer och förfaranden som mest gynnar ett Skr. 2011/12:105 frihandelsvänligt genomförande (se faktapromemoria 2010/11:FPM93). 10.4.2Investeringskydd (övergångsregler och mandat för nya förhandlingar) Genom Lissabonfördragets ikraftträdande har beslutsbefogenheten på investeringsområdet förskjutits från medlemsstaterna till EU. Denna förskjutning påverkar medlemsstaternas bilaterala investeringsskyddsavtal (BITs). Kommissionen har därför lagt fram ett förslag till förordning för att skapa en ordning för övergången för BITs från situationen före och efter Lissabonföredraget. Regeringen är i grunden positiv till att kommissionen ges utökade befogenheter på investeringsområdet vilket möjliggör en gemensam investeringspolicy för EU. Vad gäller existerande BITs är det viktigt att säkerställa att de får fortsätta gälla till dess att de ersatts av likvärdiga för investeringar. antog sitt yttrande . Trepartsmöten har hållits för att nå en överenskommelse. Samråd med ägde rum . Rådet har antagit mandat för att förhandla investeringsskydd i EU:s pågående förhandlingar med , och . Diskussioner förs även om att inleda förhandlingar med , , och . 10.4.3Handelspolitiska skyddsåtgärder (antidumpning, subventioner och skyddsåtgärder) Handelspolitiska skyddsåtgärder är samlingsnamnet för åtgärder mot import (skyddstullar) som befunnits vara dumpad eller subventionerad, eller mot import som kraftigt ökat. Åtgärderna får bara användas om man funnit att europeisk industri lider skada, och att det är i gemenskapens intresse att införa åtgärderna. Den svenska uppfattningen är att skyddsåtgärder, och i synnerhet antidumpningsåtgärder, är allvarliga ingrepp i det fria handelsutbytet och bör användas restriktivt. har konsekvent framfört behovet av en reform av regelverket i frihandelsvänlig riktning. har fortsatt att kritiskt granska kommissionens förslag till åtgärder. Ett antal nya åtgärder har påbörjats . Till detta kommer frågor om förlängning och utvidgning av existerande åtgärder. I de flesta fallen har förslagen godkänts med en klar majoritet. har följt sin traditionella frihandelslinje och motsatt sig samtliga förslag på nya och förlängda åtgärder. hade EU 127 åtgärder i kraft, vilket är en historiskt låg siffra, den lägsta sedan EU-inträde. Vad gäller nya åtgärder kan noteras att dessa i stor utsträckning riktats mot kemiprodukter. Som vanligt är det land som flest nya undersökningar riktas mot. EU:s åtgärder mot läderskor från , som länge varit EU:s i värde räknat största åtgärd, avslutades. EU införde en antisubventionsåtgärd mot , i ett Skr. 2011/12:105 fall som rör finpapper. EU har fällts i en WTO-tvist mot för att för införande av antidumpningåtgärder mot strider mot WTO:s antidumpningsavtal. På grund av utslaget i denna tvist kommer att behöva ses över. 10.4.4Minskade kostnader genom vissa tullförfaranden Inom ramen för EU:s särskilda tullförfarande för bearbetning under tullkontroll fick svenska företag tillstånd att importera etanol från tredjeland för bearbetning till biobränslena E85 och E95, vilket ger en lägre tull för slutprodukten. En förlängning av tillstånden medgavs 2010, men endast . En ny förlängning medgavs dock , nu med . Detta har haft positiv betydelse för priset och tillgången av /E95 på den svenska marknaden. Genom EU:s system med autonoma tullsuspensioner och tullkvoter kan exempelvis vissa insatsvaror för industrin bli tullfria eller få en tullnedsättning. blev 192 nya varor tullfria medan fyra nya varor fick tullnedsättning genom så kallad tullkvot. Detta innebar en total besparing av för svenska företag. beslutades om 191 nya suspensioner; samtliga fem svenska ansökningar beviljades. har arbetat mycket aktivt med frågorna. EU har ett system, Allmänna preferenssystemet (GSP), med tullsänkningar och tullfrihet för utvecklingsländer vid import till EU. Syftet med EU:s GSP-system är att bidra till att skapa inkomster i utvecklingsländerna genom ökad handel. EU:s GSP-system innehåller tre delsystem som erbjuder tullfrihet eller tullnedsättning beroende på land och produkt. Kommissionen presenterade ett förslag till nästa förordning. De mest betydande förändringarna i förslaget är att systemet inte ska gälla för länder som klassificeras av som ett höginkomstland eller ett över-medelinkomstland eller som har ingått ett preferensavtal med EU. De ekonomiska kriterierna för det särskilda delsystemet för hållbar utveckling utvidgas så att ytterligare länder ska kunna ansöka om att omfattas av det. Förslaget anger att omfattningen av preferenser inte kommer att förändras. Förhandlingarna om förslaget kommer att fortsätta . Aid for Trade-arbetet syftar till att ta ett helhetsgrepp om det handelsrelaterade stödet till utvecklingsländer. Det handlar om att stödja deras deltagande i handelsförhandlingar och att utveckla kapacitet såväl att producera som att exportera och importera. central roll i Aid for Trade-arbetet och avsätter fortsatt betydande Skr. 2011/12:105 resurser på området. Inriktningen på arbetet anges i EU:s Aid for Trade-strategi . I strategin utlovade EU att uppnå ett bistånd inom området om sammanlagt . Målet uppnåddes då kommissionens och medlemsstaternas gemensamma handelsrelaterade stöd uppgick till . Den tredje globala översynen av Aid for Trade hölls i den 18- med uppföljning , inklusive framtagande av de gemensamma prioriteringar som ska styra Aid for Trade-agendan . prioritering har fortsatt varit att analysera fattigdomsperspektivet i det handelsrelaterade biståndet för att se hur ökad handel gynnar de allra fattigaste människorna i utvecklingsländer. Osäkerheten på finansmarknaderna gör att behoven av statliga exportkrediter är större än normalt. Regelverken på området finns främst i men även i WTO:s och . Det faktum att blivit en av världens största statliga exportkreditgivare men står utanför utgör ett växande problem. EU försöker få igång en dialog med om detta. Även i G20 har liknande försök gjorts. har OECD-förhandlingarna om ett sektorsavtal med flexiblare villkor för klimatvänliga teknologier förts framåt, liksom översynen av riktlinjerna för miljöbedömningar. 11 EU som global utvecklingsaktör EU är en central global utvecklingsaktör som i sitt arbete för att utrota fattigdomen tillsammans med sina medlemsstater står för mer än hälften av världens totala utvecklingsbistånd (). I och med Lissabonfördragets ikraftträdande är utvecklingspolitiken nu att betrakta som en integrerad del av EU:s gemensamma utrikespolitik. fortsatte arbetet med att uppdatera EU:s utvecklingspolicy för att säkerställa utvecklingssamarbetets relevans och ändamålsenlighet. 11.1 Framtiden för EU:s utvecklingspolicy Kommissionen presenterade ett meddelande om uppdatering av EU:s policy för utvecklingssamarbete (se faktapromemoria 2011/12:FPM23). Det baseras på en s.k. grönbok som lades fram i slutet av 2010 och på de konsultationer som genomfördes med grönboken som Meddelandet innebär att EU ska fokusera på två prioriterade områden: mänskliga rättigheter och demokratisk samhällsstyrning samt hållbar tillväxt för mänsklig utveckling. För att säkerställa bästa kostnads- Skr. 2011/12:105 effektivitet innebar meddelandet en ambitionshöjning kring differenti- ering av partnerskap, koordinering av EU:s agerande och förbättrad samstämmighet mellan . Meddelandet är styrande för utrikestjänsten EEAS och kommissionen, medan medlemsstaterna uppmanas att ansluta sig till genomförandet av policyn. Meddelandet diskuterades av biståndsministrarna vid rådsmötet . Rådsslutsatser om meddelandet planeras . Förslaget till uppdaterad utvecklingspolicy kommer att påverka nästa års utformning av förordningar för EU:s externa finansiella instrument, genom vilka EU:s gemensamma offentliga utvecklingsbistånd () kanaliseras. Överläggningar och samråd med ägde rum inför biståndsministrarnas rådsmöte . ägde det fjärde högnivåmötet om biståndseffektivitet rum i , . Inför mötet antogs rådsslutsatser som anger att EU ska främja och stödja initiativ på följande fem områden: 1.gemensam programmering på landnivå för att minska fragmentering av biståndet och främja harmonisering, 2.en ny ansats i sviktande stater, 3.en EU-transparensgaranti för att stärka ansvarsutkrävande och förutsägbarhet, demokratiskt ägarskap och förbättrade utvecklingsresultat, 4.ett fördjupat samarbete mellan den offentliga sektorn och näringslivet för fattigdomsminskning, och 5.stärkt ansvarsutkrävande, mätning och uppvisande av hållbara resultat. De tre senare tillkom på initiativ från . hade gärna sett ännu mer ambitiösa och konkreta EU-åtaganden kring hur det fortsatta arbetet med biståndseffektivitet ska tas vidare. har efterfrågat tekniska arbetsgrupper runt transparens och den privata sektorn liksom en ledande roll för EU i att stödja samarbetspartners i arbetet med resultatöverenskommelser på landnivå. Konkreta slutsatser från Busan-mötet blir viktiga i utformandet av EU:s framtida utvecklingspolicy. Budgetstöd är ett finansiellt bidrag till ett samarbetslands statsbudget i syfte att stödja landets genomförande av ett reformprogram, t.ex. en nationell strategi för fattigdomsbekämpning. Budgetstöd är ett instrument i EU:s utvecklingssamarbete som har vuxit i omfattning. Inom EU pågår ett arbete med att stärka EU:s dialog och samordning kring budgetstöd i syfte att förbättra budgetstödets effekter och hantera Skr. 2011/12:105 utmaningar och risker. Kommissionen presenterade en grönbok om budgetstöd i syfte att inhämta synpunkter från olika intressenter som ett led i utvecklingen av det budgetstöd som hanteras av kommissionen. En bred konsultation genomfördes, vars slutsatser låg till grund för det meddelande om budgetstöd som kommissionen presenterade . I meddelandet föreslås bl.a. att budgetstöd utformas som ett kontrakt mellan EU och samarbetsländerna baserat på gemensamma grundläggande värden vad gäller respekt för mänskliga rättigheter, demokrati och rättstatsprinciper. Meddelandet innehåller vidare förslag till hur EU (kommissionen och medlemsstaterna) kan göra budgetstödet effektivare och bättre hantera utmaningar genom en samordnad ansats. Meddelandet diskuterades av biståndsministrarna vid rådsmötet och rådsslutsatser väntas . EU är en av världens största givare av humanitärt bistånd. Användandet av den humanitära budgeten är behovsbaserat och styrs av de internationella humanitära principerna om humanitet, opartiskhet, neutralitet och oberoende. En stor del av den humanitära budgeten avsattes för insatser i . Insatser för att möta humanitära behov gjordes bl.a. i , , , , och på . Vidare gavs humanitärt stöd till exempelvis , , , , och . har aktivt verkat för att öka fokus, kunskap och medvetenhet om humanitära principer och humanitärt arbete inom alla relevanta delar av rådsstrukturen. 11.5EU och samstämmighetspolitiken för utveckling För att hitta lösningar på dagens globala utmaningar är hänsyn till utvecklingsperspektivet inom EU:s olika politikområden centralt. Med kvar till att milleniemålen ska uppnås behövs bland annat ytterligare insatser för samstämmighet för utveckling. pågick ett antal viktiga förhandlingsprocesser med ett tydligt utvecklingsperspektiv, som reformeringen av EU:s jordbruks- och fiskeripolitik, EU-förberedelserna av den s.k. om hållbar utveckling samt EU:s nästa fleråriga budgetram. har bidragit till en fokusering av kommissionens arbete med samstämmighet för utveckling (PCD). rapporterade kommissionen för tredje gången om EU:s arbete med PCD, vilket blir en viktig inlaga i arbete med samstämmighet för utveckling. EU-samarbetet med länder i , och Medlemsstaterna beslutade att en resultatöversyn av den tionde Europeiska utvecklingsfonden () ska genomföras tillsammans med AVS-länderna. är det viktigaste instrumentet för EU:s stöd till utvecklingssamarbetet med AVS-länderna, de utomeuropeiska länderna och territorierna. Den tionde är planerad att genomföras och uppgår till ca . Medlemsstaterna och kommissionen anser att fondens genomförandegrad utvecklats positivt. Kommissionen föreslog i sitt meddelande om nästkommande fleråriga budgetram att nästkommande fortsatt ska ligga utanför EU:s reguljära budget samt att dess implementeringscykel ska utökas från till sju. Diskussioner om AVS-samarbetet efter bortre gräns inleddes i liten skala och väntas fortsätta . Arbete har dessutom pågått med att utforma en gemensam strategi mellan EU och de karibiska länderna. 11.7EU-positioner inför utvecklingsrelaterade högnivåmöten i FN:s regi Vid ett högnivåmöte i FN antogs en politisk deklaration om förebyggande och kontroll av icke-smittsamma sjukdomar (NCD). Det var första gången som generalförsamlingen antog en deklaration med detta fokus och där den efterföljande diskussionen hölls på hög nivå. Den politiska deklarationen hade förhandlats fram . I egenskap av ordförandeland förhandlade för EU:s räkning. Förhandlingarna kom att bli svåra men till slut kunde man enas om en deklaration som återspeglade EU:s prioriteringar väl. hölls i den fjärde konferensen om utvecklingen i de 48 minst utvecklade länderna. De största förhandlingsfrågorna var definition av globalt partnerskap för utveckling, inte minst de nya framväxande ekonomiernas roll, handel, och biståndsåtaganden. EU fick igenom konstruktiva skrivningar om demokrati, mänskliga rättigheter, jämlikhet, fred och säkerhet, som beskrivs som nödvändigt för utveckling. om aids hölls i som en uppföljning till deklaration om hiv och aids och 2006-års politiska deklaration i vilka medlemsstaterna åtog sig att arbeta för allmän tillgång till hiv-prevention, vård och behandling och stöd. Högnivåmötet sammanföll dessutom med att det var hivviruset upptäcktes. EU:s positioner samordnades av . Arbete pågår med att genomföra den handlingsplan för EU:s och medlemsstaternas arbete med jämställdhet och utveckling 20102015 som antogs av rådet . EU:s medlemsstater har lämnat bidrag till den första årliga uppföljningsrapporten om arbetet och rapportering innehöll en sammanställning och bedömning Skr. 2011/12:105 av underlag från ett 40-tal utlandsmyndigheter om verksamheten på I många fall har en ledande roll inom EU-kretsen när det gäller arbetet med att uppfylla de mål och aktioner som omfattas av EU-handlingsplanen. Som medlem av OECD-DAC måste EU genomgå en s.k. . Med anledning av detta har en utvärderingsprocess påbörjats. DAC väntas presentera en slutrapport innehållandes rekommendationer . har lyft fram vikten av att rapporten innehåller en analys av hur samspelet mellan kommissionen och utrikestjänsten EEAS ser ut samt en utvärdering av hur kommissionen arbetar med biståndseffektivitet, transparens och tillgängliggörande av resultat. 12 EU:s bilaterala och regionala förbindelser EU har gemensamma intressen med länderna utanför EU. Goda förbindelser till andra länder och regioner främjar det ekonomiska, politiska, sociala och kulturella utbytet. EU bidrar till hanteringen av ett stort antal konflikter runt om i världen. 12.1Samarbete mellan EU och EFTA-länderna Vid årets två möten med , Europeiska ekonomiska samarbetsområdets (EU, , och ) högsta organ, markerades bl.a. i rådsslutsatserna den nära integrationen av de tre EFTA-länderna i EU:s inre marknad. slöts ett avtal mellan och om ytterligare liberalisering av handeln med jordbruksprodukter. Vid möte mellan ordföranden för och president diskuterades det framtida samarbetet mellan och , som står utanför EES. Nordliga dimensionen och EU:s deltagande i regionalt samarbete i norra Det främsta syftet med EU:s deltagande i regionalt samarbete i norra är att bidra till ett konstruktivt samarbete med . framgångsrikt är samarbetet inom Nordliga dimensionens miljö- partnerskap, där viktiga insatser görs för att åtgärda gränsöverskridande källor till förorening av . Nordliga dimensionen (ND) är en mellan EU, , och Under värdskap av hölls det tredje på vice utrikesministernivå.