prop · GZ03100 · 2012-04-16 00:00:00 — Anm.: Säsongrensad data. Diagram 5.18 Utflödet från tidsbegränsad anställning Tidsbegränsad anställd till fast anställd (vänster axel) Tidsbegränsad anställd till arbetslös (vänster axel) Tidsbegränsad anställd till ej i arbetskraften (vänster axel) Kvarstående tidsbegränsad anställd (höger axel) Anm.: Säsongrensad data. Erfarenheten har visat att sannolikheten för en arbetslös att få en tidsbegränsad anställning är större än att få en fast anställning. Tidsbegrän- sade anställningar är således en viktig väg in på arbetsmarknaden för många personer. I diagram 5.18 visas hur stor andel av personer med tidsbegränsade anställningar som kvarstår i en tidsbegränsad anställning påföljande kvartal, och hur stor andel som fått en fast anställning, blivit arbetslösa eller lämnat arbetskraften. Av diagrammet framgår att av de med tidsbegränsade anställningar har fått en fast anställning påföljande kvartal. kvarstår i en tidsbegränsad anställning.46 Det är dock svårt att avgöra om detta är en hög eller låg nivå. Statistiken finns endast , vilket är en för att bedöma om utvecklingen inneburit att fler blir kvar i tidsbegränsade kontrakt. Flödena i diagram 5.18 visar att tidsbegränsade anställningar är en viktig väg för många personer till en fast förankring på arbetsmarknaden. Statistiken visar också att unga har tids- begränsade anställningar i betydligt större ut- sträckning än andra grupper. Bland personer som är i åldern är andelen anställda på tidsbegränsade anställningar betydligt mindre.47 De allra flesta etablerar sig således på arbetsmarknaden. Det är dock viktigt bevaka frågan om människor fastnar i tidsbegränsade anställningar under långa perioder. Hur väl matchningen mellan lediga jobb och arbetssökande fungerar är av central betydelse för utvecklingen på arbetsmarknaden. Om matchningen mellan lediga jobb och arbetssök- ande blir mer effektiv och fler anställningsavtal kan slutas minskar arbetslöshets- tiderna och därmed arbetslöshetsnivån. Ett vanligt sätt att belysa matchningen är med hjälp av den s.k. Beveridgekurvan (se diagram 5.19). Den relaterar antalet vakanser till nivån på 46 Det går inte att i datamaterialet särskilja om personerna är kvar i samma arbete eller om de har bytt till en annan tidsbegränsad anställning. 47 Enligt hade i genomsnitt av alla sysselsatta unga tidsbegränsad anställning 20002009. Motsvarande andel för personer i åldern var (SOU 2011:11). arbetslösheten och har en negativ lutning, dvs. när vakanserna ökar så minskar arbetslösheten. Anm.: Vakansgrad avser vakanser enligt Konjunkturstatistik för vakanser i procent av Arbetslöshet i procent av arbetskraften. vakanserna länkats med hjälp av Arbetsförmedlingens statistik på kvarstående lediga Data är säsongrensad och trendad. Källor: , , och egna När efterfrågan i ekonomin minskar leder det till att arbetslösheten ökar och att antalet vakanser minskar. Det beskrivs som en rörelse längs Beveridgekurvan. Om både arbetslösheten och vakanserna ökar kan det bero på att matchnings- effektiviteten försämrats. Det beskrivs som en förskjutning utåt av kurvan. Ju närmare origo kurvan ligger, desto bättre fungerar matchningen. I diagram 5.19 visas att Beveridgekurvan tycks ha förskjutits utåt, dels i samband med krisen , dels . Det är dock inte uppenbart hur Beveridgekurvan ska tolkas. Svårigheterna handlar bl.a. om att kunna särskilja på vad som är en rörelse längs kurvan, och vad som faktiskt är en förskjutning. Att vakanserna och arbetslösheten ökar , vilket tar sig uttryck i att kurvan förskjuts utåt, behöver inte betyda att själva matchnings- effektiviteten har försämrats, då det kan bero på många andra faktorer. En sådan faktor är det rådande konjunkturläget. När efterfrågan vänder uppåt tenderar nämligen vakanserna att öka innan arbetslösheten sjunker, vilket ger en temporär förskjutning utåt av kurvan. Även på relativt lång sikt är det svårt att bedöma om det observerade mönstret är en rörelse längs kurvan eller om ett skift av kurvan har ägt rum. Ytterligare en faktor som försvårar tolkningen av Beveridgekurvan är att kurvan vid en given matchningseffektivitet kommer att ligga längre från origo om inflödet till arbetslöshet blir permanent högre.48 Mot bakgrund av ovanstå- ende resonemang går det inte att på basis av Beveridgekurvans utseende dra några säkra slut- satser kring matchningseffektivitetens utveck- ling. Det finns även andra indikatorer på hur väl matchningen fungerar. Till exempel går det att relatera jobbchanserna till arbetsmarknadsläget och Arbetsförmedlingen har utvecklat en s.k. matchningsindikator. Ingen av indikatorerna kan dock på ett fulltäckande sätt ge en rättvisande bild av hur matchningen på arbetsmarknaden fungerar. Det är därför angeläget med bättre och mer utvecklade indikatorer på matchningen. Geografiska och yrkesmässiga obalanser Ett indirekt tecken på om matchningen fungerar bristfälligt är förekomsten av yrkesmässiga och geografiska obalanser på arbetsmarknaden. För att matchningen ska fungera, dvs. för att efterfrågan av arbetskraft ska omsättas till sysselsättning, är det viktigt att de arbetssökande har rätt kompetens, är geografiskt rörliga och att de söker de jobb som finns. och redovisar undersökningar av inom vilka yrken det råder brist respektive överskott på sökande.49 Undersökningarna visar att det råder brist på bl.a. vissa typer av sjuksköterskor och civilingenjörer, medan det finns ett över- skott på sökanden till yrken som exempelvis journalister, jurister, socionomer och bibliote- karier. Bristen på t.ex. sjuksköterskor och civil- ingenjörer har funnits , vilket indikerar att de yrkesmässiga obalanserna på ar- betsmarknaden i stor utsträckning är bestående. Arbetsförmedlingen redovisar även ett aggregerat mått på den geografiska obalansen på arbetsmarknaden.50 Det är svårt att tolka nivån på det mått som använts, men resultaten indikerar att det finns betydande geografiska obalanser på arbetsmarknaden som också är 48 Se Pissarides (2000), Equilibrium Unemployment Theory, för en detaljerad beskrivning av hur flödena på arbetsmarknaden kan beskrivas i jämvikt. 49 Se rapport 2011:6 från Arbetsförmedlingen och Arbetskrafts- barometern 2011 från . 50 Se Arbetsmarknadsrapport från Arbetsförmedlingen. Att det finns stora regionala skillnader på arbetsmarknaden framgår också av diagram 5.20, som visar sysselsättnings- graden och arbetslösheten per län 2011.51 Av diagrammet framgår att det nästan skiljer mellan de län som har högst respektive lägst sysselsättningsgrad, och att det skiljer mellan de län som har högst respektive lägst arbetslöshet. Diagram 5.20 Sysselsättningsgrad och arbetslöshet fördelat på län Sysselsättningsgrad (vänster skala) Arbetslöshet (höger skala) Anm.: Avser . En viktig uppgift för politiken är därmed att stärka den yrkesmässiga och geografiska rörligheten och att säkerställa att arbetslösa har rätt kompetens. 5.3Regeringens strategi för högre sysselsättning Vid regeringsskiftet var de stora problemen på arbetsmarknaden att allt för få arbetade och att möjligheterna till arbete var ojämnt fördelade mellan olika grupper. En indikation på detta var att antalet som fick ersättning vid arbetslöshet och sjukdom samt ekonomiskt bistånd mätt som helårsekvivalenter trendmässigt hade ökat (se diagram 5.21).52 Diagram 5.21 Antal personer som får ersättning från vissa Arbetsmarknadspolitiska program (inkl etableringsers.) Anm.: Antal personer mätt som helårsekvivalenter. Källor: , och egna beräkningar. Mot bakgrund av den situation som rådde 2006 och den utveckling på arbetsmarknaden som presenterades tidigare i avsnittet redovisas i det följande först orsaker till utanförskapet och därefter regeringens strategi för högre syssel- sättning genom ett minskat utanförskap. Det finns flera förklaringar till utanförskapet och till att effekterna av 1990-talskrisen dröjt sig kvar. Forskningen har identifierat ett antal bidragande förklaringar. För det första är utformningen av skatter och arbetslöshets- och sjukförsäkringarna betydelse- fulla för utfallet på arbetsmarknaden. Kombi- nationen av höga inkomstskatter och höga ersättningsnivåer gör det mindre lönsamt att arbeta och ökar riskerna för att arbetslösa och sjuka fastnar i utanförskap. För det andra minskar sannolikheten att hitta ett arbete med tiden som arbetslös. Det kan bero på att individens kompetens eller motivation att hitta ett arbete minskar med tiden eller att arbetsgivare tror att långtidsarbetslösa är mindre 51 Sysselsättningsgraden och arbetslösheten på länsnivå ska tolkas med viss försiktighet. Särskilt för län med liten befolkning kan nivåerna variera relativt kraftigt , bl.a. på grund av migration och demografi. 52 En helårsekvivalent motsvarar en person som försörjs av ett ersättningssystem . Exempelvis blir två personer som är sjukskrivna på halvtid tillsammans en helårsekvivalent. produktiva än andra arbetssökande med i övrigt likvärdiga meriter. För det tredje hänger utanförskapet samman med lönestrukturen och hur flexibel den är. En alltför sammanpressad lönestruktur innebär att personer med relativt låga kvalifikationer eller som inte jobbat kan ha svårt att hitta ett jobb. Om lönestrukturen är stel innebär det t.ex. att lönerna inte anpassas till nya situationer på arbetsmarknaden. I förlängningen kan detta leda till högre arbetslöshet och minskat arbetskraftsdeltagande. En alltför flexibel lönestruktur skulle, å andra sidan, kunna medföra att vissa jobb gav löner som var fördelningspolitiskt oacceptabla. I likhet med utanförskap kan alltför låga löner leda till ekonomiska och sociala problem både för individen och för samhället i stort. Lönestrukturen kan begränsa jobbchanserna för lågutbildade personer, men även för personer med osäker produktivitet, t.ex. unga eller utrikes födda som varit i landet. I diagram 5.22 visas sysselsättningsgraden och den genom- snittliga lönen för män respektive kvinnor i åldern med olika långa utbildningar. Punkterna som sammanbinds av linjerna i diagrammet motsvarar sex utbildningsnivåer, där den lägsta utbildningsnivån återfinns längst till vänster i diagrammet. Av diagrammet framgår att personer med enbart förgymnasial utbildning (punkten längst till vänster) har ungefär samma genomsnittslön som personer med yrkes- gymnasial utbildning (punkten näst längst till vänster), trots att sysselsättningsgraden är lägre för män respektive lägre för kvinnor med endast förgymnasial utbildning. För personer med högre utbildning stiger lönen med utbildningen, medan sysselsättningen endast påverkas marginellt. har dragit liknande slutsatser, men för den bredare ålders- gruppen 3054 år.53 53 Se Lönebildningsrapporten , . Diagram 5.22 Löner och sysselsättningsgrad för kvinnor och män, fördelat efter utbildningsnivå Anm.: Avser , åldersgruppen . Sex utbildningsnivåer illustreras, från lägsta i nedre vänstra delen av diagrammet, till högsta i övre högra delen. Källor: och . Varför har vissa grupper arbetsmarknadsrelaterade problem? Unga, utrikes födda, personer med högst förgymnasial utbildning, äldre och personer med funktionsnedsättning som innebär nedsatt arbetsförmåga drabbas av utanförskap i större uträckning än andra. De ovan redovisade förklaringarna är generella, men för dessa grupper kan dock även andra förklaringar vara minst lika viktiga. Det är inte ovanligt att unga har en period av arbetslöshet mellan avslutad skolgång och det första jobbet, och det är heller inte ovanligt att unga varvar kortare anställningar med perioder av arbetslöshet. Några få, kortare arbetslöshets- perioder i övergången från skola till arbete kan till viss del betraktas som en naturlig del av ungas etableringsprocess på arbetsmarknaden. Under denna etableringsfas kan det vara svårt för arbetsgivare att bedöma ungas kompetens eftersom de har begränsad arbetslivserfarenhet och få referenser från tidigare arbetsgivare. Erfarenheten visar att ungdomar har ett större inflöde till, men också ett snabbare utflöde från arbetslöshet än äldre. Ungdomars arbetslöshets- tider är därför väsentligen kortare än äldres och de allra flesta når en etablering på arbets- marknaden, vilket indikeras av den höga syssel- sättningsgraden i åldersgruppen . Trots att de flesta unga efter en anpassnings- process lyckas etablera sig på arbetsmarknaden finns det vissa unga som får en svag förankring på arbetsmarknaden. Det gäller framför allt de som blir arbetslösa vid upprepade tillfällen eller de som fastnar i långtidsarbets- löshet. I gruppen unga är det framför allt de som saknar fullständig gymnasieutbildning, utrikes födda och personer med funktionsnedsättning som innebär nedsatt arbetsförmåga som har svårt att etablera sig på arbetsmarknaden. Den höga ungdomsarbetslösheten har flera förklaringar. En förklaring är att det finns brister i utbildningssystemet. Internationella jämför- ande studier visar att svenska högstadieelevers kunskaper har försämrats det , särskilt i ämnena matematik och naturvetenskap. Andra tecken på brister i skolan är den svaga genomströmningen och de många avhoppen. Under en lång rad av år har mer än var tionde grundskoleelev saknat behörighet till gymnasie- skolan, och av de elever som påbörjar gymnasie- studier är det endast cirka två tredjedelar som fullföljer studierna . Avhoppen i gymnasieskolan är många, särskilt inom de yrkesorienterade programmen. Där har kvali- teten brustit inom det arbetsplatsförlagda lärandet och kontakterna med arbetslivet varit för svaga. Studier visar också att införandet av det nya betygssystemet (meritvärdessystemet) har haft negativa effekter på examensfrekvensen och på studiesvaga elevers framtida arbetsmarknadsutfall. Anledningen till detta är att det har blivit svårare att få slutbetyg. Avhoppen från gymnasieskolan är särskilt allvarliga då forskning har visat att arbets- marknadssituationen är mycket bekymmersam bland den grupp unga som lämnat gymnasie- skolan utan fullständiga betyg. Andra förklaringar till den höga ungdoms- arbetslösheten är den sammanpressade löne- strukturen och de förhållandevis höga ingångs- lönerna i . Ungdomar får svårt att få arbete om arbetsgivare bedömer att deras produktivitet är lägre än vad som motsvaras av rådande lön. Höga ingångslöner är särskilt problematiska för unga, då arbetsgivare har svårt att bedöma deras produktivitet. En tredje förklaring är att arbetsrätts- lagstiftningen omfördelar arbetslösheten mellan olika grupper. Det finns ett tämligen entydigt stöd i forskningen för att särskilt unga drabbas i denna omfördelning. Det är dock inte bara arbetslösheten som är problematisk när det gäller ungas arbets- marknadssituation. Det finns också inaktiva unga, dvs. unga som befinner sig utanför arbets- kraften och som inte studerar. Kunskapen om denna grupp är mycket begränsad, men det kan t.ex. handla om unga som befinner sig utomlands eller unga som blir försörjda av sina föräldrar. Det handlar också om unga som har okänd försörjning. Det finns i denna grupp troligen vissa som löper stor risk att fastna i passivitet och utanförskap. Gruppen utrikes födda är mycket heterogen och består av personer med olika förutsättningar att lyckas på arbetsmarknaden. Till exempel har många utrikes födda som kommit till för att de flyr situationen i sitt hemland en betydligt svårare arbetsmarknadssituation än andra som kommit till för att utbilda sig eller för att arbeta. Det finns flera orsaker till varför utrikes födda, och i synnerhet de som kommer av asyl- skäl, har svårt att etablera sig på arbetsmark- naden. Många nyanlända har fått en mycket kort utbildning i sitt hemland. Detta gäller särskilt kvinnor. En stor andel unga utrikes födda som invandrat efter skolstart får stora problem att klara sin skolgång i , vilket senare försvårar inträdet på arbetsmarknaden. Samman- taget är utrikes födda överrepresenterade bland dem som saknar gymnasiebehörighet och en mindre andel har en utbildning på eftergymnasial nivå. Studier visar att goda språkkunskaper är viktigt för en lyckad arbetsmarknadsetablering. Förmågan att tala och skriva god svenska ökar dels sannolikheten att få ett jobb, dels ger det avkastning i form av högre lön. Många utrikes födda, särskilt nyanlända, har betydande brister i det svenska språket. De uppnår aldrig ens den kunskapsnivå som ska ge, oavsett vistelsetid i . Utrikes födda som varit i landet håller på att etablera sig på arbetsmarknaden och det kan då vara svårt för arbetsgivaren att bedöma personens kompetens, bl.a. på grund av kort arbetslivserfarenhet och få referenser. Det är möjligt att detta i kombination med höga ingångslöner och utformningen på lagen om anställningsskydd kan minska företagens benägenhet att anställa personer ur gruppen. En försvårande omständighet i sammanhanget är att det saknats verktyg för att rättvist validera utrikes föddas kompetens. Ytterligare en förklaring till utrikes föddas betydligt svagare arbetsmarknadssituation kan vara att tillgången på bra jobbrelaterade nätverk är mindre bland utrikes födda än för inrikes födda, åtminstone på en genomsnittlig nivå. Studier har visat att en persons nätverk har stor betydelse för chanserna att finna ett jobb och att nätverk är särskilt betydelsefulla för att hitta mer kvalificerade arbeten. Det tycks också vara så att nätverk spelar en allt större roll när lediga jobb tillsätts. Det finns också empiriska belägg för att det förekommer etnisk diskriminering på arbets- marknaden såväl bland de som rekryterar som de som anställer. Möjligheterna till försörjning som nyanlända möter vid ankomsten till , genom arbete och olika typer av ersättningar, påverkar också deras etablering på arbetsmarknaden. Det finns indikationer på att drivkrafterna till arbets- marknadsetablering historiskt har varit för svaga. Äldre (), och då främst kvinnor, har en internationellt sett hög sysselsättningsgrad. Sysselsättningsgraden minskar dock snabbt med stigande ålder. I viss mån beror det på att äldre tenderar att lämna arbetskraften med avtalspension eller sjukersättning. De flesta tar fortfarande ut ålderspension det år de fyller 65, trots att det inte längre finns någon formell pensionsålder och trots att rätten att kvarstå i anställning har höjts från 65 till . Detta avspeglar sannolikt att normer i stor ut- sträckning styr beteendet på arbetsmarknaden. Arbetslösheten bland äldre är låg, men de som drabbas av arbetslöshet riskerar långa tider i arbetslöshet och tenderar därför att ta ut avtalspension istället. Erfarenheterna från krisen visar att jämfört med yngre personer fick äldre personer som blev arbetslösa en betydligt svagare förankring på arbets- marknaden och många lämnade till slut arbetsmarknaden för gott. Förklaringar till äldres relativt svaga ställning på arbetsmarknaden går bl.a. att finna i anställningskostnaderna för äldre (), arbetsgivarnas attityder till äldre arbetskraft, avtalspensionssystemets utformning och normerna för utträdet från arbetslivet. Personer med högst förgymnasial utbildning I gruppen personer med högst förgymnasial utbildning återfinns bl.a. äldre som sökte sig till arbetsmarknaden direkt efter när utbildningskraven var lägre, men också många unga som har lämnat gymnasieskolan utan slutbetyg. En förklaring till att personer med relativt kort utbildning har problem på arbetsmarknaden är att personer med längre utbildning i viss mån konkurrerar om samma jobb och att den relativa efterfrågan på personer med kort utbildning tenderar att minska . En annan förklaring är att lönestrukturen begränsar jobbchanserna för personer med låga kvalifikationer (se ovan). Personer med funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga En stor andel av de personer med funktion- snedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga har behov av någon form av anpassning av arbetsförhållandena för att kunna arbeta.54 Med detta menas t.ex. anpassade arbetsuppgifter, anpassat arbetstempo, anpassad arbetstid eller särskilda hjälpmedel. En tänkbar förklaring till den svåra arbets- marknadssituationen bland personer med funk- tionsnedsättning kan vara att arbetsgivare inte är informerade om vilken typ av hjälp de kan få för att anställa dem, t.ex. i form av lönesubven- tionerade anställningar. Det kan också vara så att vissa verksamheter har svårt att göra den typ av organisatoriska anpassningar som krävs för att anställa funktionsnedsatta. En ytterligare förklaring kan vara normer och attityder i arbetslivet. Det går inte att utesluta att vissa funktionsnedsatta diskrimineras på arbets- marknaden. Regeringen har utformat den långsiktiga sysselsättningspolitiken mot bakgrund av de orsaker till utanförskapet som redovisats i det föregående avsnittet. Politiken har inneburit en kombination av åtgärder som stimulerar arbetsutbudet och arbetskraftsefterfrågan samt förbättrar matchningen mellan arbetssökande och lediga platser. Denna kombination av åtgärder är nödvändig för att politiken så snabbt 54 Se rapporten situation på arbetsmarknaden - 4:e kvartalet 2008, . som möjligt ska få avsedd effekt på sysselsättningen. Regeringen har också vidtagit åtgärder för att särskilt öka sysselsättningen i grupper med svag förankring på arbets- marknaden. Den reformerade gymnasieskolan och lärlingsutbildningen är exempel på viktiga reformer för att motverka avhopp från gymnasieskolan och underlätta arbetsmarknadsinträdet.55 Utbudsstimulerande åtgärder i fokus Särskilt fokus har lagts på åtgärder som ökar arbetsutbudet, eftersom erfarenheterna visar att det är utbudet som på lång sikt bestämmer sysselsättningen. Den viktigaste reformen av detta slag har varit jobbskatteavdraget som har stärkt drivkrafterna till arbete genom att göra det mer lönsamt att arbeta. Andra viktiga åtgärder för att öka arbetsutbudet har varit förändringar i arbetslöshets- och sjukförsäkringarna. Samman- taget har jobbskatteavdraget och förändringarna inom arbetslöshets- och sjukförsäkringarna bidragit till att arbetsutbudet ökat och att långa tider utan arbete motverkats. Reformerna inom arbetslöshetsförsäkringen och jobbskatte- avdraget har också syftat till att förbättra löne- bildningen. Vidare har regeringen lagt om arbetsmark- nadspolitiken. Arbetsförmedlingen har fått ett tydligare uppdrag att förmedla arbete och de konjunkturberoende programmen har fått en tydligare inriktning mot att arbetslösa ska söka arbete. förbrukas ersättningsdagar i arbetslöshetsförsäkringen även när man deltar i arbetsmarknadspolitiska program och uppbär aktivitetsstöd. Vidare har möjligheterna att få en ny ersättningsperiod i arbetslöshetsförsäkringen utan att uppfylla ett nytt arbetsvillkor tagits bort. Arbetslöshetsförsäkringens roll som en omställningsförsäkring har således tydliggjorts. Dessa åtgärder förkortar arbetslöshetstiderna och ökar effektiviteten i programmen. Syftet med de arbetsmarknadspolitiska insatserna är att stärka deltagarnas sökarbete och produktivitet och därmed chanserna för dem att hitta ett arbete. I stor utsträckning riktas insatserna till de personer som varit arbetslösa och har svårt att hitta ett arbete. Det är emellertid också viktigt att redan tidigt urskilja personer som har en hög risk för att bli långtidsarbetslösa och i ett tidigt skede ge dem ändamålsenligt stöd. Regeringen har även vidtagit reformer inom det reguljära utbildningssystemet i syfte att förbättra elevernas kunskaper och därmed deras Efterfrågestimulerande åtgärder är också nödvändiga Åtgärder för fler och växande företag För att utbudet av arbetskraft ska omsättas i sysselsättning behövs ett väl fungerande näringsliv där nya företag kan startas och etablerade företag växa. Ett bra företagsklimat är således av central betydelse för sysselsättningen. Av denna anledning bör hindren för att starta och utveckla företag vara så låga som möjligt. Regeringen har därför stärkt incitamenten att starta, driva och utveckla företag.