prop · H00329 · 2012-10-24 00:00:00 — 1En avaktualisering innebär att den arbetssökande avregistreras från Arbetsförmedlingen. 2Arbetsförmedlingen (2011), s. 1720. 52§ förordningen (2007:1030) med instruktion för Arbetsförmedlingen. EFFEKTIVITETSMÄTNING SOM METOD FÖR ATT JÄMFÖRA ARBETSFÖRMEDLINGSKONTOR I samband med bildandet av den nya myndigheten arbetade den nya myndigheten med begreppet Målbild 2010 som en vision för vad den nya myndigheten skulle befinna sig 2010 när de organisatoriska förändringarna fått fullt genomslag.6 I denna målbild anges att verksamheten ska bedrivas kostnadseffektivt, vilket förutsätter resurseffektivitet, samt ha en flexibel och resurssnål administration. Regeringen har betonat vikten av att Arbetsförmedlingens verksamhet bedrivs kostnadseffektivt. Myndigheten har därför ett uppdrag enligt regleringsbrevet att beskriva och analysera sin kostnadseffektivitet.7 gav regeringen i uppdrag att analysera Arbetsförmedlingens användning av anslaget för förmedlingens förvaltningskostnader. Denna åtgärd aviserades av regeringen i budgetpropositionen . Syftet med uppdraget är att få ett bättre analysunderlag för hur Arbetsförmedlingens förvaltningsanslag används och att därigenom möjliggöra en förbättrad uppföljning av hur verksamhetens prestationer utvecklas med avseende på volym och kostnader, samt förbättra förutsättningarna för att förvaltningsmedlen används effektivt.8 granskade arbetsmarknadspolitikens styrning samt hur Arbetsförmedlingens styrkort tillämpades för att uppnå effektivitet i förhållande till det av regeringen fastställda uppdraget för arbetsmarknadspolitiken.9 bedömning var bland annat att Arbetsförmedlingens styrkort innehöll inslag som bör kunna förbättras i syfte att öka effektiviteten i styrningen. I Arbetsförmedlingens årsredovisning anges att det pågår en översyn av ekonomistyrningen, principerna för hur ekonomiska resurser fördelas inom myndigheten och hur de följs upp.10 Myndigheten har även genomfört en genomlysning av de myndighetsgemensamma kostnaderna. För att Arbetsförmedlingen ska utvecklas mot en högre grad av kostnadseffektivitet krävs bland annat att verksamheten bedrivs med en hög grad av resurseffektivitet. har därför granskat hur resurseffektiva de olika arbetsförmedlingskontoren är i jämförelse med varandra. 6Skoog (2008), s. 15. 7Se regleringsbreven för budgetåren 20102012 avseende Arbetsförmedlingen. 8 Uppdraget ska redovisas . 10 Arbetsförmedlingen (2012). Syftet med granskningen är att analysera Arbetsförmedlingens effektivitet utifrån de mål som riksdag och regering fastställt.11 Granskningen har även undersökt hur regeringen styr Arbetsförmedlingens arbete för att åstadkomma en effektiv verksamhet. Granskningen besvarar följande revisionsfrågor: Har regeringen styrt så att arbetsförmedlingskontoren använder sina resurser effektivt? Använder arbetsförmedlingskontoren befintliga resurser på ett effektivt sätt? Med effektivt arbetsförmedlingskontor avses i granskningen att ett kontor inte kan åstadkomma fler prestationer utan att ytterligare resurser behöver tillföras. Effektiviteten för förmedlingskontoren beräknas med hjälp av kvantitativa metoder. Den relativa effektiviteten bestäms utifrån jämförelser mellan enskilda förmedlingskontor. Inom ramen för granskningen har även ingått att försöka finna möjliga yttre strukturella faktorer som samvarierar med de beräknade effektivitetstalen för arbetsförmedlingskontoren. I 1 § lagen (1996:1059) om statsbudgeten anges att statens verksamhet ska eftersträva hög effektivitet och iaktta god hushållning. Det innebär att har bestämt att verksamheten ska kunna bedömas utifrån kriterierna god hushållning och effektivitet. Detta är den grundläggande utgångspunkt som granskningen vilar på.12 Den nya sammanhållna myndigheten föreslogs av regeringen i prop. 2006/07:89. Regeringens bedömning var att den tidigare myndighetsstrukturen inte var utformad så att den kunde utföra sina uppgifter på ett tillfredställande sätt. Regeringen menade vidare att den nya sammanhållna myndighetsorganisationen skulle främja såväl den operativa verksamhetens inriktning som den interna styrningen och effektiviteten. Ett viktigt syfte med omorganisationen var enligt regeringen att skapa bättre förutsättningar för myndigheten att utnyttja de samlade resurserna på ett sätt som gör verksamheten mer effektiv. 11Förordningen (2007:1030) med instruktion för Arbetsförmedlingen. 12Från och med gäller budgetlagen (2011:203). Bestämmelsen om att i statens verksamhet ska hög effektivitet eftersträvas och god hushållning iakttas finns i 1 kapitlet 3§. EFFEKTIVITETSMÄTNING SOM METOD FÖR ATT JÄMFÖRA ARBETSFÖRMEDLINGSKONTOR ställde sig bakom regeringens förslag om ombildning av () och länsarbetsnämnderna.13 välkomnade regeringens förslag till en ny sammanhållen myndighet för arbetsmarknadsfrågor och menade vidare att en sådan myndighet bör ge bättre förutsättningar för rättsenlighet, effektivt resursutnyttjande och ökad flexibilitet i organisationen. Utskottet konstaterade även att förslaget i många delar låg i linje med vad anfört om en genomgripande översyn av den statliga arbetsförmedlingens roll och arbetsformer.14 Ytterligare utgångspunkter för granskningen är att förordningen med instruktion för Arbetsförmedlingen bland annat anger att myndighetens verksamhet ska utformas så att den bedrivs på ett effektivt, enhetligt och rättssäkert sätt.15 Vidare har myndigheten ett återkommande uppdrag i regleringsbrevet att beskriva och analysera verksamhetens kostnadseffektivitet.16 Begreppet effektivitet används på ett skiftande sätt inom såväl offentlig förvaltning som samhällsvetenskaplig litteratur. Inom den engelskspråkiga litteraturen på området används i detta sammanhang begreppet efficiency. Begreppet används i litteraturen på ett sätt som ligger nära hur INTOSAI (Audit Institutions) använder samma begrepp: att åstadkomma mesta möjliga av tillgängliga resurser. granskning utgår inte från någon egen definition av effektivt förmedlingsarbete. Revisionsfrågan om arbetsförmedlingskontorens resurseffektivitet besvaras istället med hjälp av kvantitativa metoder för att mäta förmedlingskontorens effektivitet. Arbetsförmedlingens effektivitet mäts genom inbördes jämförelser mellan förmedlingskontor varvid de kontor som åstadkommer flest prestationer, exempelvis övergångar till arbete eller studier, givet mängden resurser ses som mest effektiva. Granskningen avser perioden 20042010 och beräkningarna baseras på DEA- metoden (Data Envelopment Analysis). DEA-metoden är speciellt lämplig när både produktion och resursåtgång är flerdimensionella, det vill säga att flera typer av prestationer produceras med hjälp av olika typer av resurser. 2006/07:AU13. 14Framställning till 2006/07:RRS15. 153§ förordningen (2007:1030) med instruktion för Arbetsförmedlingen. 16Se regleringsbreven för budgetåren 20102012 avseende Arbetsförmedlingen. Detta är fallet för Arbetsförmedlingen. Metoden är relativ och det är således Arbetsförmedlingens eget arbetssätt som definierar vad effektiv förmedling är. Ett arbetsförmedlingskontor anses effektivt när det inte går att observera något annat kontor som producerar mer prestationer givet tillgängliga resurser. Den förbättringspotential som med hjälp av DEA-metoden identifieras, definieras följaktligen som att det finns förmedlingskontor som observeras producera färre prestationer med jämförbar resursförbrukning än de effektiva förmedlingskontoren. I vilken utsträckning de mest effektiva kontoren ytterligare kan öka sin effektivitet är utanför ramarna för analysen eftersom detta endast kan bygga på teoretiska antaganden. Under granskningens genomförande har metod för beräkning av effektivitet diskuterats och seminariebehandlats med företrädare för Arbetsförmedlingen. Dessutom har metod, modellspecifikation och preliminära resultat diskuterats med forskare på området. Granskningen har avgränsats till perioden 20042010 och har uteslutande genomförts med hjälp av kvantitativa metoder. inte Arbetsförmedlingens inre arbete och rutiner studerats. Vidare omfattar beräkningarna enbart effektiviteten i Arbetsförmedlingens förmedlingsverksamhet. Detta innebär en avgränsning där andra delar av verksamheten som ingår i Arbetsförmedlingens uppdrag inte ingått. Dessa uppdrag är bland annat att säkerställa att felaktiga utbetalningar inte förekommer, motverka bidragsfusk samt att säkerställa att arbetslöshetsersättningen fungerar som en omställningsförsäkring. Granskningen har inte heller utvärderat myndighetsreformen som ägde rum och innebar att Arbetsförmedlingen blev en sammanhållen myndighet. EFFEKTIVITETSMÄTNING SOM METOD FÖR ATT JÄMFÖRA ARBETSFÖRMEDLINGSKONTOR Arbetsförmedlingen ansvarar för den offentliga arbetsförmedlingen och dess arbetsmarknadspolitiska verksamhet. I myndighetens instruktion17 anges att Arbetsförmedlingen ska verka för att förbättra arbetsmarknadens funktionssätt genom att effektivt sammanföra dem som söker arbete med dem som söker arbetskraft, prioritera dem som befinner sig långt från arbetsmarknaden, bidra till att stadigvarande öka sysselsättningen på lång sikt. Enligt Arbetsförmedlingens instruktion ska myndigheten bland annat även säkerställa att arbetslöshetsersättningen fungerar som en omställningsförsäkring, anlita kompletterande aktörer för att snabbt och effektivt få arbetssökande i arbete, säkerställa att felaktiga utbetalningar ej görs och motverka bidragsfusk, för del fullgöra de uppgifter som åligger den centrala arbetsmarknadsmyndigheten och de särskilda förmedlingarna om arbetskraftens fria rörlighet inom europeiska gemenskapen, ha ett samlat ansvar för handikappfrågor inom arbetsmarknadspolitiken, ha särskilt ansvar för att nyanlända invandrare erbjuds insatser som främjar en snabb och effektiv etablering på arbetsmarknaden. Enligt förordningen (2000:628) om den arbetsmarknadspolitiska verksamheten, ska verksamheten bedrivas i form av vägledning arbetsmarknadspolitiska program arbetsplatsintroduktion arbetslivsinriktad rehabilitering verksamhet för unga med funktionshinder insatser för vissa nyanlända invandrare. 17 2§ förordningen (2007:1030) med instruktion för Arbetsförmedlingen. EFFEKTIVITETSMÄTNING SOM METOD FÖR ATT JÄMFÖRA ARBETSFÖRMEDLINGSKONTOR Arbetsförmedlingen finansieras genom anslag från . av anslagen, , gick till försörjning för arbetslösa i form av arbetslöshetsersättning och aktivitetsstöd. Enligt instruktionen för Arbetsförmedlingen ska myndigheten anlita kompletterade aktörer för att snabbt och effektivt få arbetssökande i arbete. Samarbetet innebär att vissa av aktiviteterna kan anordnas av kommuner, organisationer eller privata företag efter överenskommelse med Arbetsförmedlingen. Av de totala anslagen var kostnaden för kompletterade förmedlingstjänster 1,3 miljarder. av Arbetsförmedlingens anslag till lönebidrag och andra särskilda insatser för funktionshindrade med nedsatt arbetsförmåga. Arbetsförmedlingens olika är lokaliserade i hela landet, men stora delar av huvudkontoret med avdelningar och staber finns i . hade Arbetsförmedlingen 10 769 Av de anställda hade cirka 8 400 direktkontakt med arbetssökande och arbetsgivare. Totalt har Arbetsförmedlingen cirka 220 lokala arbetsförmedlingskontor som bedriver förmedlingsverksamhet. Dessa var fram indelade i 68 arbetsmarknadsområden. har antalet arbetsmarknadsområden minskat till 55. Indelningen bygger på så kallade naturliga arbetsmarknader där människor arbetar eller företag söker arbetskraft. Arbetsmarknadsområdena är i sin tur samlade i tio marknadsområden samt ett nationellt marknadsområde som ansvarar för Arbetsförmedlingen Kundtjänst. anmäldes 551 000 lediga jobb till Arbetsförmedlingen och 493 900 arbetssökande avaktualiserades, det vill säga avregistrerades som arbetssökande, varav 281 800 fick ett arbete.18 Enligt utgjorde antalet anmälda jobb till Arbetsförmedlingen av samtliga rekryteringar som genomfördes . Detta var något högre än 2009 då marknadsandelen var . Antalet inskrivna arbetssökande per var 708 600.19 Av dessa befann sig drygt 64 100 i Jobb- och utvecklingsgarantin som utgjorde den största åtgärden. Cirka 48 700 befann sig inom Jobbgarantin för ungdomar. Vid utgången av 2010 befann sig 210 500 individer i öppen arbetslöshet.20 18Arbetsförmedlingen (2011), Arbetsmarknadsrapport , s. 1720. Den sammanhållna myndigheten har funnits och föranleddes av propositionen Ytterligare reformer om arbetsmarknadspolitiken m.m.21 Regeringens bedömning var att den tidigare myndighetsstrukturen inte var utformad så att uppgifterna kunde utföras på ett tillfredställande sätt. Regeringen menade vidare att den nya sammanhållna myndighetsorganisationen skulle främja såväl den operativa verksamhetens inriktning som den interna styrningen och effektiviteten. I Arbetsförmedlingens instruktion anges att myndighetens verksamhet ska utformas bland annat så att den bedrivs på ett effektivt, enhetligt och rättssäkert sätt.22 har Arbetsförmedlingen även ett uppdrag att beskriva och analysera sin kostnadseffektivitet. Detta arbete ska avrapporteras i Arbetsförmedlingens årsredovisning.23 Uppdraget har bland annat lett till att Arbetsförmedlingen genomfört en översyn av ekonomistyrningen, principerna för hur ekonomiska resurser fördelas inom myndigheten och hur de följs upp. Myndigheten har även genomfört en genomlysning av de myndighetsgemensamma kostnaderna. Syftet med arbetet har varit att öka kostnadsmedvetenheten.24 av myndighetens totala anslag 2010 var förvaltningsanslag som i huvudsak avsåg kostnader för personal, lokaler och övriga driftskostnader. resultatstyrs verksamheten på Arbetsförmedlingen med så kallade balanserade styrkort. effekterna av styrkortet är, enligt myndigheten, att effektiviteten i verksamheten ska förbättras. Myndighetens resursfördelningsmodell för förvaltningsanslaget utgör en central del i styrsystemet och ska leda till att arbetsförmedlingarna tilldelas resurser i förhållande till arbetsbelastning. Detta krävs enligt Arbetsförmedlingen för att garantera en likvärdig, enhetlig, rättssäker och effektiv service i hela landet. Modellen ska också styra mot arbetssätt som främjar måluppfyllelse och regleringsbrevets intentioner. Vidare ska den även främja ett effektivare resursutnyttjande och ett ökat kostnadsmedvetande Arbetsförmedlingen strävar efter att modellen ska vara lätt att förstå och accepteras i verksamheten och även vara konsistent med programplaner och fastställda styrkortsmått. genomförde en granskning av hur Arbetsförmedlingens styrkort tillämpas för att uppnå effektivitet i förhållande 2006/07:89. 223§ förordningen (2007:1030) med instruktion för Arbetsförmedlingen. 23Regleringsbreven för budgetåren 20102012 avseende Arbetsförmedlingen. 24Arbetsförmedlingen (2012). EFFEKTIVITETSMÄTNING SOM METOD FÖR ATT JÄMFÖRA ARBETSFÖRMEDLINGSKONTOR till det av regeringen fastställda uppdraget för arbetsmarknadspolitiken.25 bedömning var att Arbetsförmedlingens styrkort innehöll inslag som bör kunna förbättras i syfte att öka effektiviteten i styrningen. Vidare gjordes bedömningen att resursfördelningsmodellen borde innehålla ett mått för effektivitet, åtminstone på marginalen, för att modellen ska kunna fungera som ett effektivt styrinstrument för Arbetsförmedlingen. 25 RiR 2010:1. I granskningen används den produktionsteoretiska definitionen för effektivitet, som är vanlig inom nationalekonomisk forskningslitteratur. Effektivitet definieras här som största möjliga produktion givet tillgängliga resurser. De vanligaste utgångspunkterna för att studera effektivitet inom nationalekonomisk produktionsteori är resursminimering Resursminimering utgår från att produktionsenheterna, i detta fall arbetsförmedlingskontor, minimerar resursåtgången (input) för att åstadkomma ett på förhand fastställt prestationsmål (output). Detta sätt brukar benämnas inputorienterad effektivitet. Det andra sättet att analysera effektivitet har sin utgångspunkt i prestationsmaximering, och brukar benämnas outputorienterad effektivitet. Där antas att en effektiv produktionsenhet kan åstadkomma den maximala kvantiteten prestationer givet den mängd resurser som är tillgänglig. I båda fallen definieras effektivitet i relation till vad som kan observeras. här fallet definieras de arbetsförmedlingskontor som i relation till andra förmedlingskontor åstadkommer mest, givet sina resurser, som effektiva. En fördel med denna empiriska definition av effektivitet är att det per definition är möjligt att åstadkomma de volymer som de effektiva enheterna gör. En nackdel med metoden är att även om vi vet vilka enheter som är effektiva vid just den tidpunkten som effektiviteten studeras behöver detta inte nödvändigtvis innebära att denna effektivitet är det teoretiskt bästa möjliga. I en konkurrensutsatt verksamhet ger detta troligen inte upphov till några större problem eftersom företag och organisationer inte skulle överleva på lång sikt om de inte är effektiva. I icke konkurrensutsatt sektor finns det dock situationer där detta skulle kunna utgöra problem, exempelvis om den målfunktion som är definierad och som används vid beräkningen av effektivitet inte har förankring i verksamheten. Detta problem benämns i den nationalekonomiska forskningslitteraturen som principal-agent problemet.26 26 Se exempelvis Fama (1980) eller (1995). EFFEKTIVITETSMÄTNING SOM METOD FÖR ATT JÄMFÖRA ARBETSFÖRMEDLINGSKONTOR För att jämföra arbetsförmedlingskontorens resurseffektivitet används i denna granskning DEA-metoden (Data Envelopment Analysis).27 Metoden utvecklades , och det finns ett mycket stort antal publicerade vetenskapliga studier baserade på metoden.28 DEA-metoden är speciellt lämplig när både produktion och resursåtgång är flerdimensionell, vilket är fallet för arbetsförmedlingskontor. Enligt metoden är ett förmedlingskontor effektivt när det bland övriga förmedlingskontor inte går att observera något annat kontor som åstadkommer mer prestationer givet tillgängliga resurser. Förbättringspotential definieras följaktligen som att det finns förmedlingskontor som observeras åstadkomma färre prestationer med jämförbar resursförbrukning än de effektiva förmedlingskontoren. Jämförelserna görs dock enbart med arbetsförmedlingskontor som liknar varandra vad gäller kombinationen av resurser och prestationer. De effektivitetstal som har beräknats i granskningen ska därför tolkas som effektivitet i relation till andra observerade enheter ett relativt effektivitetsmått. Effektivitetstalet kan därmed tolkas som den förbättringspotential som vissa arbetsförmedlingskontor har jämfört med, enligt modellen, fullt effektiva arbetsförmedlingskontor. Metoden kan illustreras med ett förenklat exempel. Antag att två olika slags prestationer åstadkoms, till exempel att arbetssökande får jobb och andra får utbildning (y1, y2) och att enbart en sorts resurs används (x), exempelvis I tabell 1 nedan presenteras prestationer och resursförbrukning för tre fiktiva arbetsförmedlingskontor. Exempel på hur DEA-metoden fungerar Resurs (x) Prestation 1 (y1) Prestation 2 (y2) 27Begreppet Data Envelopment Analysis användes först i Charnes m.fl. (1978). Parallellt utvecklades motsvarande metod inom nationalekonomi och benämndes icke-parametriska metoder (Färe m.fl., 1994). 28För en sammanställning av , se Emrouznejad m.fl. (2008). Samtliga arbetsförmedlingskontor i exemplet använder samma mängd resurser men åstadkommer olika mängd prestationer. I detta exempel åstadkommer arbetsförmedlingskontor A färre prestationer än arbetsförmedlingskontoren B och C. I figur 1 illustreras detta grafiskt. Beskrivning av en outputbaserad DEA-modell P(x) I figuren ovan mäts hur mycket prestationer som åstadkoms på axlarna i termer av mängden y1 och y2. Punkterna A, B och C är de arbetsförmedlingskontor som finns redovisade i tabellen ovan. Den yttre gränsen för mängden prestationer som observerats vara möjligt att åstadkomma är tre enheter y1 och tre enheter y2. Denna gräns illustreras av den horisontella linjen från tre enheter y2 till C, samt den vertikala linje som utgår från tre enheter y1 till B. I DEA-metoden antas att om det är möjligt att åstadkomma både som B och som C så är det även möjligt att åstadkomma alla kombinationer som ligger mellan dessa. Detta illustreras av linjen som går mellan punkt B och punkt C. Sammantaget illustrerar de tre linjestyckena (3 y1 B C 3 y2) den yttre gränsen för vad som är observerat möjligt att åstadkomma och de bildar därmed fronten (gränsen) för det som enligt best practice är möjligt att åstadkomma, den så kallade produktionsmöjlighetsfronten. För de arbetsförmedlingskontor som ligger på denna front är det inte möjligt att öka mängden prestationer utan att det tillförs mer resurser till verksamheten. Arbetsförmedlingskontoren betraktas därmed som effektiva. Alla kombinationer av prestationerna y1 och y2 som befinner sig innanför fronten är också möjliga, men dessa kontor betraktas som att de har en förbättringspotential. Området innanför produktionsmöjlighetsfronten benämns som produktionsmöjlighetsområdet (P(x)). Figuren ovan visar att arbetsförmedlingskontor A inte ligger på produktionsmöjlighetsfronten EFFEKTIVITETSMÄTNING SOM METOD FÖR ATT JÄMFÖRA ARBETSFÖRMEDLINGSKONTOR utan inne i produktionsmöjlighetsområdet. Arbetsförmedlingskontor A betraktas alltså enligt metoden som att det har en förbättringspotential relativt arbetsförmedlingskontoren B och C. Ett mått på förbättringspotentialen erhålls genom att besvara frågan: Hur mycket skulle ett arbetsförmedlingskontor kunna öka sin produktion givet befintliga resurser? I figuren ovan illustreras detta genom att jämföra avståndet från origo (0) till arbetsförmedlingskontoret A med avståndet till var arbetsförmedlingskontoret skulle hamna om samtliga åstadkomna prestationer ökade proportionellt lika mycket. Den punkt som används vid jämförelsen är i detta fall den hypotetiska observationen AEFF, som består av en linjär kombination av B och C. Att mäta utmed den linje som går genom origo och punkten A innebär att den potentiella prestationsökningen baseras på den prestationsmix som A redan har. Graden av effektivitet ges av följande formel: Graden av e ektivitet = Avståndet mellan origo och AEFF Avståndet mellan origo och A Denna kvot ger ett mått, uttryckt i procent, som visar hur effektivt ett specifikt arbetsförmedlingskontor är. I exemplet är graden av effektivitet 1,20 vilket också kan uttryckas som att arbetsförmedlingskontor A uppvisar en förbättringspotential motsvarande 1,201,00=0,20. Tolkningen av detta är att arbetsförmedlingskontor A skulle kunna öka sin mängd prestationer givet dess befintliga mängd resurser. 3.3Riksrevisionens modell för att studera arbetsförmedlingskontorens effektivitet Modellen i denna granskning baseras i huvudsak på m.fl. (2010). Det finns ett antal skillnader mellan den modellen och den som används i granskningen. En skillnad mellan modellen som används i denna studie och den traditionella modellen är att prestationerna delas upp i två olika typer av prestationer. Dels en prestationstyp som benämns slutlig prestation (yf), och dels en som är av mer mellanliggande, eller intermediär karaktär (yi). Den slutliga prestationen innebär att en individ lämnat arbetsförmedlingen antingen till följd av att personen erhållit arbete, eller gått till en utbildning inom det reguljära utbildningssystemet. Den mellanliggande prestationen innebär, grovt uttryckt, att individen skrivits in i någon typ av arbetsmarknadspolitisk åtgärd. Intermediära prestationer tas med i modellen för att Arbetsförmedlingen under det föregående året har lagt ner ett arbete på individen, och denna arbetsinsats bör explicit beaktas i effektivitetsberäkningarna. Ett sätt att betrakta detta förlopp är att det sker en typ av förädling exempelvis genom att individens konkurrenskraft på arbetsmarknaden stärks genom att delta i en arbetsmarknadspolitisk åtgärd. Detta arbete hade dock inte vid mättidpunkten resulterat i en avaktualisering från Arbetsförmedlingen.