prop · H0031d31 · 2012-09-20 00:00:00 — Resterande 14 miljökvalitetsmål bedöms inte vara möjliga att nå till 2020 med beslutade eller planerade styrmedel. En beredskap för att föreslå förändrade styrmedel är således nödvändig. Etappmålet avseende utsläpp av växthusgaser för till 2020 bedöms vara nära att nås. De 13 etappmål som regeringen beslutade finns inte med i årets uppföljning. rådighet för måluppfyllelse ser olika ut för miljökvalitetsmålen. För ungefär hälften av miljökvalitetsmålen dominerar behov av insatser på internationell nivå, medan nationella insatser bedöms som viktigast för lika många miljökvalitetsmål. I flera fall lyfter dock fram att nationella och internationella insatser samverkar och att åtgärder behövs på olika nivåer. För många av naturtypsmålen lyfts däremot nationellt arbete med ökat skydd och skötsel fram som avgörande för måluppfyllelsen. redovisade rapporten, Steg på vägen fördjupad utvärdering av miljömålen 2012 (Rapport 6500). Utvärderingen har tagits fram i samverkan med länsstyrelserna och ett trettiotal statliga myndigheter med ansvar i miljömålssystemet. Även bransch- och intresseorganisationer har beretts möjlighet att delta i arbetet. Fördjupade utvärderingar har genomförts en gång per mandatperiod och detta är den tredje fördjupade utvärderingen sedan beslutade om miljömålssystemet 1999. Utöver de bedömningar av möjligheten att nå miljökvalitetsmålen som redovisades redan i den 2012/13:1 UTGIFTSOMRÅDE 20 årliga uppföljningen så innehåller utvärderingen bedömningar av generationsmålet samt målövergripande analyser. I rapporten redovisas även respektive ansvarig myndighets bedömning av utvecklingen av tillståndet i miljön. För fem av miljökvalitetsmålen bedöms tillståndet i miljön förändras i positiv riktning, vilket är oförändrat jämfört med förra årets uppföljning. Däremot bedöms tillståndet i miljön nu förändras i negativ riktning för fyra miljökvalitetsmål nämligen Be- gränsad klimatpåverkan, Myllrande våtmarker, Ett rikt odlingslandskap och Ett rikt växt- och djurliv. Detta är en försämring jämfört med förra årets uppföljning då endast Begränsad klimatpåverkan bedömdes ha en negativ utveckling av tillståndet i miljön. För resterande miljökvalitetsmål bedöms utvecklingen för tillståndet i miljön vara neutral. Regeringen delar de bedömningar om måluppfyllelse och för utvecklingen av tillståndet i miljön som myndigheterna gör för miljökvalitetsmålen. Miljöarbetet går framåt och många styrmedel och åtgärder har gett effekt. Bland annat syns en positiv utveckling för vissa farliga kemikalier tack vare lagstiftning och åtgärder. Inom skogsbruket har avsättningar ökat, vilket gett positiva effekter för miljökvalitetsmålet Levande skogar. Skyddande ozonskikt kommer att nås, bland annat tack vare de bindande internationella överenskommelser som Montrealprotokollet innehåller. Även målet om säker strålmiljö är möjligt att nå, Trots dessa framsteg visar myndigheternas utvärdering att vi inte kommer att nå flertalet av målen med beslutade eller planerade styrmedel. Regeringen konstaterar att bedömningarna nu utgår från faktiska förutsättningar och ger en mer korrekt bild över möjligheterna att nå miljökvalitetsmålen. I avsnitt 3.5.13.5.16 redovisas miljökvalitetsmålen. Vid bedömningen av möjligheten att nå miljökvalitetsmålen utgår myndigheterna bl.a. från de indikatorer som finns redovisade på Miljömålsportalen (). Med anledning av de reviderade preciseringarna till miljökvalitetsmålen som regeringen nu beslutat kommer indikatorerna att ses över i syfte att få en tydligare och mer transparent redovisning. I samband med arbetet med att ta fram fokus på förutsättningarna Årlig uppföljning av miljökvalitetsmålen 2012 tog SCB fram un- 2012/13:1 UTGIFTSOMRÅDE 20 derlag till rapporten. Detta presenterades i rapporten till indikatorer för uppföljning av generationsmålet. miljö- och jordbruksutskott har gjort en uppföljning av delar av regeringens resultatredovisning i budgetpropositionen och statens insatser för biologisk mångfald i rinnande vatten (2011/12:MJU1). Uppföljningen har genomförts av utskottets uppföljnings- och utvärderingsgrupp. En utgångspunkt för arbetet har varit att det ska vara möjligt för att följa kopplingen mellan mål, insatser, resultat och regeringens anslagsförslag. Utskottet har lämnat förslag på utvecklingsområden. Regeringen ser positivt på det utvecklingsarbete som har inlett. För att skapa en fördjupad dialog har en arbetsgrupp med deltagare från och , under ledning av , inlett ett arbete . Miljökvalitetsmålet är att halten av växthusgaser i atmosfären i enlighet med för klimatförändringar ska stabiliseras på en nivå som innebär att människans påverkan på klimatsystemet inte blir farlig. Målet ska uppnås på ett sådant sätt och i en sådan takt att den biologiska mångfalden bevaras, livsmedelsproduktionen säkerställs och andra mål för hållbar utveckling inte äventyras. har tillsammans med andra länder ett ansvar för att det globala målet kan uppnås. Indikatorer och andra bedömningsgrunder för redovisningen Miljökvalitetsmålet preciseras med ett temperaturmål och ett koncentrationsmål. Preciseringarna förtydligar innebörden av miljökvalitetsmålet och det miljötillstånd som ska nås i ett generationsperspektiv. Preciseringarna ska utgöra grunden för att tolka miljökvalitetsmålens innebörd, vara kriterier vid bedömningen av möjligheterna att nå målen och vara vägledande för miljöarbetet. har antagit ett etappmål för utsläpp av växthusgaser till 2020 som ett nationellt mål. slagit ett nationellt mål för utsläppen av växthus- gaser för . Utöver det har EU gemensamt slagit fast mål för utsläppsminskningar till 2020 och 2050, som ska bidra till uppfyllelsen av. Till grund för uppföljningen av miljökvalitetsmålet finns även indikatorer. För Begränsad klimatpåverkan finns fem indikatorer redovisade på Miljömålsportalen (). är ansvarig för att samordna uppföljning och utvärdering av miljökvalitetsmålet. Tillståndet i miljön förändras i en negativ riktning. De globala utsläppen av växthusgaser fortsätter att öka och den globala årsmedeltemperaturen fortsätter att stiga. Ny forskning visar även att utsläppen av så kallade kortlivade klimatgaser, så kallade SLCP:s såsom metan eller sot, medför oväntat stora bidrag till temperaturhöjningen. Vid klimatkonventionens sjuttonde partsmöte i fattades beslut om att inleda en process för att förhandla fram en ny, rättsligt bindande överenskommelse som ska omfatta alla konventionens parter. Den nya överenskommelsen ska, enligt beslutet vara färdigförhandlad och träda i kraft . I fattades också ett politiskt beslut om att en andra åtagandeperiod under Kyotoprotokollet ska träda ikraft samt beslut om hur utsläpp och upptag inom skogsbruk och annan markanvändning ska räknas in under andra åtagandeperioden, medan frågorna om periodens längd och om övergångsregler från den första till den andra perioden ska beslutas vid det artonde partsmötet i , . Vidare beslutades att tillsätta en styrelse som kan arbeta med att operationalisera den gröna klimatfonden. Vidare fattades i beslut om att skapa ett arbetsprogram för långsiktig finansiering i syfte att underlätta genomförandet av industriländernas långsiktiga finansieringsåtagande under konventionen att via olika finansieringskällor; privata, offentliga och innovativa mobilisera 100 miljarder USD per 2020 till klimatrelaterade åtgärder i utvecklingsländer i samband med att meningsfulla, transparenta, åtgärder för utsläppsminskning genomförs. Framsteg gjordes också i frågan om nya marknadsmekanismer om anpassning till ett förändrat klimat, rörande tekniköverföring till och hållbart skogsbruk i utvecklingsländer. När det gäller den centrala frågan om att begränsa utsläppen beslutades om en process för att höja ambitionsnivån för utsläppsbegränsningar men inga konkreta beslut om att ytterligare begränsa utsläppen fattades. Utvecklingen visar att EU-15 är på väg att uppfylla sitt gemensamma åtagande under Kyotoprotokollet om att minska utsläppen för perioden 20082012 jämfört med . För EU-27 har utsläppen minskat med (rapport från EEA miljö, Tillstånd och utblick ). Centralt för de utsläppsminskningar som uppnåtts inom EU 27 är unionens system för handel med utsläppsrätter som omfattar ungefär hälften av EU:s utsläppskällor. har flyget och vissa ytterligare industrier införlivats i systemet. Priset på utsläppsrätter inom EU:s handelssystem har halverats. När regeringens klimatproposition arbetades fram beräknade Kommissionen att priset under tredje handelsperioden skulle uppgå till ca per ton. Under 20072008 handlades utsläppsrätter mestadels i intervallet per ton, för perioden var priset ca per ton för att därefter sjunka till runt per ton . Prissignalen till marknaden att investera i koldioxideffektiva långsiktiga lösningar har försvagats. Det nationella etappmålet för utsläpp av växthusgaser till 2020 och målet för 20082012 Etappmålet innebär att ska utsläppen av växthusgaser, från verksamheter som inte omfattas av systemet för handel med utsläppsrätter, vara lägre än utsläppen . Detta innebär att utsläppen av växthusgaser från dessa verksamheter ska vara koldioxidekvivalenter lägre jämfört med nivå. Etappmålet om en 40 procentig minskning står fast och uppföljningsmetoden för målet bör ta hänsyn till de förändringar i handelssystemets omfattning som sker . 2012/13:1 UTGIFTSOMRÅDE 20 Minskningarna ska till två tredjedelar ske i och till en tredjedel i form av investeringar i andra EU-länder eller i flexibla mekanismer som Kyotoprotokollets Mekanism för ren utveckling, Clean Development Mechanism, (CDM). För de verksamheter som omfattas av EU:s system för handel med utsläppsrätter bestäms ambitionen för minskningen av utsläppen gemensamt på EU-nivån av EU:s samlade mål inom klimat och energipaketet och inom ramen för handelssystemets regler. De svenska utsläppen av växthusgaser har minskat jämfört med . Den senaste prognosen för utsläppsutvecklingen till 2020 visar, utifrån de antaganden om hur målet ska nås som gjorts i prognosen, att målet är inom räckhåll men att ytterligare utsläppsreduktioner om knappt CO2-ekvivalenter fordras för att målet ska nås. Regeringen bedömer även att det nationella målet för kommer att nås med god marginal. Målet innebär att de svenska utsläppen av de sex växthusgaser som omfattas av Kyotoprotokollet som ett medelvärde för perioden 20082012 ska vara lägre än utsläppen . Målet ska uppnås utan kompensation för upptag i kolsänkor eller med flexibla mekanismer. För att målet ska nås får utsläppen i snitt vara högst . Under 20082010 var utsläppen av växthusgaser i genomsnitt drygt koldioxidekvivalenter vilket är lägre än utsläppen var 1990. Internationella klimatinsatser är ett viktigt element i svensk klimatpolitik. Investeringar i och förvärv av utsläppsminskningscertifikat för att uppfylla klimatmålet ombesörjs av . /2012 förvaltade myndigheten en portfölj med 47 enskilda projekt och deltog dessutom i sju multilaterala fonder. kunde bl.a. kontrakt tecknas rörande beskogningsprojekt i , vatten kraftanläggningar i , energieffektiva hushållspisar för vedeldning i samt småskalig vattenkraft i . Totalt deltar i projekt i 37 länder. Sammantaget har myndigheten t.o.m. regleringsbrevet 2012 anvisats för ändamålet. Sammantaget hade det kontrakterats eller förvärvats 2012/13:1 UTGIFTSOMRÅDE 20 utsläppsminskningscertifikat motsvarande omkring koldioxidekvivalenter. Den genomsnittliga kostnaden har beräknats till per ton vilket framstår som mycket kostnadseffektivt jämfört med andra åtgärder. redovisade ett förslag på hur återrapporteringen till inom detta område kan utvecklas. lämnade på regeringens uppdrag förslag på hur internationella klimatinsatser ska räknas in i det nationella målet. Förslaget innebär att de utsläppsminskningar som investeringarna medför i enlighet med det klimatpolitiska beslutet ska utgöra en tredjedel av de totala utsläppsminskningarna i den icke handlande sektorn till 2020 med 2013 som startår. Myndigheten uppskattar att det totala bidraget från internationella insatser behöver uppgå till omkring koldioxidekvivalenter varav närmare hälften uppgavs vara kontrakterade. Klimatforskningen är av stor betydelse för att nå de klimatpolitiska målen och som åtgärder för underlag inom klimatpolitiken nationellt och internationellt. Det finns flera finansiärer av klimatforskning. Ansvaret för att finansiera grundforskning är medan den mer riktade behovsmotiverade klimatforskningen finansieras främst av för miljö, areella näringar och samhällsbyggande (Formas). Exempel på sådan forskning är forskning om klimatmodeller, effekter av klimatförändringar på ekosystem och samhälle samt forskning om styrmedel. Den åtgärdsinriktade tillämpade klimatforskningen för att minska utsläppen av växthusgaser finansieras främst av och är en viktig del av energiforskningen. Resultaten från grundforskningen gör att vi vet allt mer om de grundläggande faktorerna som styr klimatet. Den mer riktade forskningen medför bl.a. att de klimatmodeller som används för att göra scenarier för klimatpåverkan blir allt mer tillförlitliga. Denna forskning bidrar också till ökade kunskaper om klimatpåverkan på samhället och ger viktig kunskap om anpassningsåtgärder. Den tillämpade och åtgärdsinriktade forskningen är av avgörande betydelse för att minska användningen av fossila bränslen och för att ställa om samhället till ökad användning av förnybar energi. har samtliga länsstyrelser i uppgift att strategiskt samordna och leda det regionala arbetet med att förverkliga den statliga politiken för minskad klimatpåverkan och energiomställning. Länsstyrelserna ska i bred samverkan utveckla och genomföra regionala klimat- och energistrategier, stödja både näringslivets och kommunernas klimat- och energiarbete och samordna anpassningsarbetet i kommunerna. För att samordna det regionala klimat- och energiarbetet har länsstyrelserna i de tre storstadslänen fått och de övriga . Sammanlagt har tilldelats länsstyrelserna för klimatanpassningsarbetet. För att ytterligare främja och utveckla det regionala klimat- och energiarbetet samt nyttja det för att främja en miljödriven tillväxt utsåg regeringen tre pilotlän för grön utveckling. Uppdraget riktar sig till Länsstyrelserna för , och län. Länsstyrelserna i pilotlänen får vardera för att (20102013) utveckla arbetsmetoder och verktyg samt dela med sig av sina erfarenheter och ge vägledning till andra län. Länsstyrelserna i pilotlänen ska också bidra med analyser av konsekvenser av nationella styrmedel på regional nivå i syfte att identifiera hinder och möjligheter för minskad klimatpåverkan och energiomställning. Arbetet förutsätter bred delaktighet från landsting, samverkansorgan, kommuner, näringsliv, myndigheter samt ideella organisationer. Som ett led i arbetet med klimatanpassning arbetar Lantmäteriet med uppbyggnaden av en ny nationell höjdmodell. Höjdmodellen framställs med hjälp av laserskanning från flygplan. Med bra höjdinformation ökar möjligheterna att ange riskområden för bland annat översvämningar och skred och därmed kan ny bebyggelse i sådana riskområden undvikas. återstår ungefär halva landet. lämnade en slutrapport över uppdraget om en skredriskkartering i . Utredningen visar att skredrisken är betydande på sina håll och att den kan öka ytterligare vid en klimatförändring. I samband med uppdraget har ett omfattande metodutvecklingsarbete utförts som även kan komma andra skredkänsliga områden i landet till nytta. har i uppdrag att upprätta ett för anpassning med uppgift att utveckla hur kunskap om klimatanpassning samlas in, utvecklas och sprids till olika delar av samhället. Det finns en särskild portal med information som riktar sig särskilt till länsstyrelser och kommuners anpassningsarbete. Arbetet med hållbar stadsutveckling, som även har en bärande inverkan på klimat och innefattar ekonomiskt stöd med syfte att minska utsläppen av växthusgaser redovisas under avsnitt 3.5.15 God bebyggd miljö. Regeringen bedömer att det inte är möjligt att nå miljökvalitetsmålet till 2020 med beslutade eller planerade styrmedel. Regeringen bedömer att det är mycket svårt att inom en generation skapa förutsättningar för att nå miljökvalitetsmålet. De globala utsläppen av växthusgaser måste minska jämfört med och vara nära noll vid seklets slut för att miljökvalitetsmålet ska kunna nås. Möjligheterna att nå miljökvalitetsmålet är därmed beroende av att en global omställning till fossilbränslesnål energitillförsel och effektivare energianvändning sker. kommer fortsatt att arbeta aktivt för att nå en internationell överenskommelse som också innebär en större möjlighet för måluppfyllelse. Etappmål för utsläpp av växthusgaser till 2020 och det nationella målet för utsläppen 2012 Regeringen bedömer att det nationella målet för perioden 20082012 kommer att nås med marginal. Utsläppsminskningarna kan till stor del förklaras av den förda klimatpolitiken. Koldioxid- och energibeskattningen har spelat en särskilt viktig roll för den positiva utvecklingen inom bostads- och servicesektorn medan förbättrad hantering av avfall till följd bl.a. av deponiförbudet för organiskt avfall spelat en stor roll för de minskande utsläppen inom avfallssektorn. 2012/13:1 UTGIFTSOMRÅDE 20 har också varit verkningsfulla för att dämpa ökningen av utsläppen av växthusgaser från transportsektorn. Andra ekonomiska styrmedel inom transportsektorn, såsom utformningen av förmånsbeskattningen och den koldioxidrelaterade fordonsskatten har bidragit till de snabbt sjunkande utsläppen av växthusgaser från nya personbilar. Regeringens långsiktiga prioritering är att bör ha en fossiloberoende fordonsflotta. tillkallade regeringen en särskild utredare med syfte att föreslå åtgärder för att denna ambition ska kunna förverkligas. Regeringen ser också löpande över centrala element inom transportpolitiken. bedömer att etappmålet är nära att nås. Regeringen gör bedömningen att etappmålet ligger inom räckhåll. Trots betydande insatser för att minska utsläppen från transporter är dessa större än 1990. Dessutom har den tidigare minskande trenden för utsläpp förknippade med uppvärmning brutits. Regeringen avser återkomma till frågan om det behövs nya åtgärder i samband med den kontrollstation för klimatpolitiken som genomförs 2015. Kontrollstationen syftar till att analysera den faktiska utvecklingen av energibalans och kostnader, samt klimatpåverkan i förhållande till målen, liksom kunskapsläget vad gäller klimatförändringar. Kontrollstationen gäller inte politikens grundläggande inriktning, men kan komma att leda till justeringar av styrmedel och instrument. Förhandlingarna om en ny klimatregim ledde till ett beslut i om att inleda en process för att förhandla fram en ny rättligt bindande överenskommelse som ska omfatta alla konventionens parter, den s.k. Durbanplattformen. EU hade en ledande roll vid klimatförhandlingarna i . Genom för att gå in i en andra åtagandeperiod under Kyotoprotokollet och den allians som EU skapade med de minst utvecklade länderna och de små ö-staterna kunde ett tillräckligt tryck skapas på andra parter för att beslutet om Durbanplattformen skulle komma till stånd. är fokus i klimatförhandlingarna att få igång förhandlingarna om den nya överenskommelsen. EU:s och regeringens mål är att förhandlingarna ska resultera i ett protokoll som kan träda ikraft . En annan central fråga är att sätta det regelverk som ska 2012/13:1 UTGIFTSOMRÅDE 20 gälla för Kyotoprotokollets andra åtagandeperiod på plats så att den andra åtagandeperioden kan inledas 2013. I de internationella förhandlingarna verkar genom EU. En av flera nödvändiga kompletterande åtgärder för att klara tvågradersmålet är att minska utsläppen av kortlivade, klimatpåverkande ämnen. Det handlar bl.a. om sot, marknära ozon och metan. Genom att minska utsläppen av sådana ämnen kan koncentrationen av växthusgaser i atmosfären tillfälligt bromsas. Utsläppsminskningarna har också en starkt positiv hälsoeffekt. har tillsammans med sex länder initierat ett globalt partnerskap för att minska utsläppen av dessa ämnen. Koalitionen lanserades i . Den har fått stort genomslag och ytterligare ett tiotal länder har gått in i samarbetet. Koalitionens första möte ägde rum i parallellt med regeringens internationella konferens +40. Inom verkar för ett avtal mellan medlemsstaterna om utsläpp av kortlivade klimatpåverkande ämnen. Utsläppsutvecklingen för EU-27 är positiv och EU-27 gör framsteg på väg mot sitt åtagande 2020. Europeiska kommissionens prognos tyder på att med gällande styrmedel (2011) skulle utsläppen i EU 2020 vara års nivå. Om klimat- och energipaketet genomförs fullt ut förväntas EU minska utsläppen till 2020 enligt kommissionens beräkningar. EU:s system för utsläppshandel är centralt för att uppfylla EU:s klimatpolitiska mål. Systemet omfattar närmare hälften av unionens utsläpp av växthusgaser och omkring en tredjedel av de svenska utsläppen. Fortsatt reformering och utveckling av systemet för att säkerställa dess långsiktiga funktion är nödvändigt. Utsläppsutrymmet inom den handlande sektorn inom EU ransoneras och minskar kontinuerligt och förutsägbart . Systemets omfattning med avseende på utsläppskällor vidgas och tilldelningen av utsläppsrätter till företagen kommer inte längre att ske helt utan kostnad utan i ökande grad genom auktionering. Auktioneringen ska i huvudsak ske på en EU- gemensam plattform. Enskilda medlemsstater kan välja att ha en nationell plattform, men det är inte avsikt. Den gemensamma auktionsplattformen upphandlas och beräknas vara i bruk då tidiga auktioner av utsläppsrätter är planerade att äga rum. har förordnats som svensk auktionsförrättare, vilket innebär att svara för tilldelning av utsläppsrätter till auktionsplattformen inför auktionering och administration av intäkterna. Att utsläppsrätterna inte längre fördelas fritt leder till ökande medvetenhet hos företagen om kostnaderna som är förenade med utsläpp och att utsläppsminskningar kan ge intäkter. omfattas luftfart inom, samt till och från EU av handelssystemet. och EU eftersträvar att systemet efter hand ska kopplas till andra framväxande system och att en tydlig global prissignal ska etableras till industrin och andra samhällssektorer. Utvecklingen av ett globalt marknadssystem för utsläppsminskningar går långsammare än önskvärt, men vid mitten av innevarande decennium kan flertalet av OECD- länderna komma att ha etablerat åtminstone nationella system. Även redovisar framskridna planer på att utveckla utsläppsmarknader. I detta sammanhang är det även viktigt att diskutera hur de nya systemen kan kopplas samman med EU:s system för handel med utsläppsrätter. För att det så kallade tvågradersmålet ska kunna nås behöver utsläppen minska i alla stora utsläppsländer och utsläppsökningar begränsas i de fattigaste länderna. Inom EU pågår arbete även med att staka ut färdriktningen för klimatpolitiken på . Rådet beslutade under det svenska ordförandeskapet 2009 om målet att EU:s utsläpp bör minska till 2050. Kommissionen antog ett meddelande (Färdplan för ett konkurrenskraftigt utsläppssnålt samhälle 2050) om hur EU ska nå den målsättningen på ett kostnadseffektivt sätt. Vid klimatkonventionens 16:e partsmöte i beslöts att industriländerna ska ta fram sådana färdplaner. Enligt kommissionens meddelande bör EU:s utsläpp minska till till 2040. Dagens priser på utsläppsrätter innebär att incitamenten för investeringar i infrastruktur och teknik med låga växthusgasutsläpp försvagats. Regeringen uppdrog åt att ta fram underlag för en svensk färdplan för att styra samhällsutvecklingen mot ett utan nettoutsläpp av växthusgaser till 2050. Arbetet med en svensk färdplan omfattar även en bred dialog med samhällets aktörer. Regeringen har för avsikt att närmare beskriva hur det svenska arbetet för att nå visionen om noll i nettoutsläpp ska genomföras.