prop · GZ03167 · 2012-07-05 00:00:00 — Viktiga framtidsfrågor är förbättrad statistik över produktion, konsumtion, lagerhållning och prisutveckling, liksom funktionella och transparenta finansiella marknader som kan bidra till att säkra prisrisker i råvarusektorn. Förstärkta multilaterala regler som begränsar användandet av exportrestriktioner på jordbruksvaror är viktigt för att minska användandet av åtgärder som riskerar bidra till kraftigare prissvängningar. Exempel: och samarbetar om djurhälsa och småskalig livsmedelsproduktion En stor del av den fattiga befolkningen i lever på landsbygden. De är ofta beroende av jordbruk och djurhållning för sitt dagliga uppehälle. Grisuppfödning är mycket vanligt. Ofta är husdjursskötsel central för familjers försörjning. Utbrott av smittsamma djursjukdomar kan därmed få katastrofala följder för inkomster, livsmedelsförsörjning och hälsa. är ett av världens mest drabbade länder vad gäller klassisk svinpest. och jordbruksministrar har skrivit under ett avtal Skr. 2011/12:167 om samarbete inom jordbruks- och landsbygdsutvecklingsområdet i syfte att främja kunskaps- och erfarenhetsutbyte. Mer konkret omfattar samarbetet bl.a. djurhälsa, skogsskötsel, livsmedelssäkerhet samt landsbygdsutveckling. Berörda myndigheter i och kan därmed ingå egna avtal om tekniskt samarbete. veterinärmedicinska anstalt (SVA) och dess vietnamesiska motsvarighet har till exempel ingått ett samarbetsavtal om djursjukdomar och samarbetar bl.a. om kunskapsöverföring mellan de båda länderna inom områdena patologi, diagnostik och kontroll. Ett övergripande mål i samarbetet är att bidra till en uthållig och väl fungerande småskalig livsmedelsproduktion. På lång sikt eftersträvas en allmänt förbättrad kunskapsbas och effektivare diagnostisk kapacitet om klassisk svinpest. får, genom detta samarbete, ökade kunskaper om djursjukdomar som ännu inte finns på våra breddgrader, men som kan komma hit. 3.2.4Mål-/intressekonflikt: Bioenergiproduktion och livsmedelsförsörjning Bioenergiproduktion representerar en möjlighet för många utvecklingsländer att öka sina inkomster, skapa sysselsättning och minska det ekonomiska utanförskapet. Det kan också vara ett sätt för utvecklingsländer att minska importberoendet av fossil energi. Lämpliga naturresurser för utvecklingen av bioenergiproduktion finns i många utvecklingsländer, till exempel i vissa länder i söder om . Den ökade globala efterfrågan på bioenergi har lett till ökade investeringar i bioenergiproduktion i utvecklingsländer. Detta har bidragit till ökade inkomster för dessa länder. Ökad bioenergiproduktion kan dock bidra till ökad konkurrens om markanvändning i utvecklingsländer. Tendenser finns att mark köps upp eller arrenderas bl.a. av andra länder eller företag utanför kontinenten för produktion av energigrödor eller livsmedel. Det finns också en risk för att produktion av energigrödor konkurrerar med livsmedelsproduktion på ett icke- önskvärt sätt, vilket kan få konsekvenser för livsmedelsförsörjningen i berörda länder och globalt. Ökad odling av energigrödor har i vissa rapporter, som till exempel of Food Insecurity in the World, pekats ut som en bidragande orsak till de ökade och rörliga livsmedels- och råvarupriser , bl.a. på grund av kraftiga subventioner som getts till sådan produktion och konsumtion. Det finns dock inga studier som kvantifierar de ovan nämnda faktorernas påverkan på priserna. Frågan om förhållandet mellan markanvändning för energigrödor och livsmedel, samt prispåverkan, har diskuterats inom det internationella samarbetet, bl.a. inom G20 och i för tryggad 2011/12:167 livsmedelsförsörjning (CFS). G20-länderna efterfrågar bl.a. mer analys av energigrödeproduktionens effekt på livsmedelstillgång, prisrörlighet och hållbar jordbruksproduktion. CFS kommer att göra en översyn av olika länders politik på området. Översynen ska utgå från en vetenskaplig bedömning av de möjligheter och utmaningar dessa politiska beslut innebär för tryggad livsmedelsförsörjning. Målet är att energigrödeproduktionen sker där det är socialt, ekonomiskt och miljömässigt gynnsammast. FAO har också tagit fram ett verktyg för hållbar bioenergiproduktion i syfte att motverka skador på levnadsförhållanden och miljö. För att säkerställa att internationella investeringar i mark i utvecklingsländer sker på ett ansvarsfullt sätt har det inom ramen för CFS antagits frivilliga riktlinjer för ansvarsfull förvaltning av mark, fiske och skog ur ett livsmedelsförsörjningsperspektiv, med ett särskilt fokus på de mest utsatta grupperna. Inom EU har hållbarhetskriterier för biodrivmedel och andra vätskeformiga biobränslen tagits fram. Dessa fokuserar på bevarande av mark och ekosystem med särskilt hög biodiversitet samt utsläpp av växthusgaser i samband med förändrad markanvändning, odling och förädling.8 Arbete inom och med myndigheter arbetar flera departement med bioenergi och berörs då även av utvecklingsperspektivet av frågan. Exempel på de huvudsakliga departementen som arbetar med frågan är , och . Myndigheter som , , , (), Sida och bidrar med kunskap och expertis. Regeringen anser att bioenergi är en viktig del i en ökad hållbar energianvändning och klimatanpassning. Regeringen anser att risken för mål-/intressekonflikt mellan odlade grödor för energiändamål och en tryggad livsmedelsförsörjning kan minimeras Regeringen anser att marknadskrafterna i första hand ska styra hur markresurser används, dvs. Nödvändiga komplement till marknaden (skatter, subventioner, regleringar etc.) bör analyseras kontinuerligt utifrån förändrade förhållanden och tillgänglig forskning så att målsättningen bruka utan att förbruka nås. Generellt sett kan det vara motiverat med någon form av stöd i en inlednings- och uppbyggnadsfas för att främja ny teknik. 8 Direktiv /28/EG om främjande av användningen av energi från förnybara energikällor och om ändring och ett senare upphävande av direktiven /77/EG och 2003/30/EG. Direktivet är införlivat i svensk lagstiftning bl.a. genom lag (2010:598) om hållbarhetskriterier för biodrivmedel och flytande biobränslen. Regeringen verkar för att öka förutsättningar för en övergång till Skr. 2011/12:167 användning av icke-livsmedelsråvaror i bioenergiframställningen genom utveckling och demonstration av teknik för den s.k. andra generationens biodrivmedel. Andra generationens biodrivmedel är drivmedel som producerats från till exempel avfall och restprodukter samt inte är konkurrerande med livsmedelsförsörjning. Inom EU verkar regeringen bl.a. för att EU:s hållbarhetskriterier för flytande biodrivmedel följs och utvecklas, samt för att de frivilliga riktlinjer för ansvarsfull förvaltning av mark, fiske och skog (som förhandlades fram inom ramen för CFS) följs ur ett livsmedelsförsörjningsperspektiv, både inom EU och internationellt. Regeringen stödjer och deltar aktivt i arbetet med globala riktlinjer kring hållbart skogsbruk. har en ledande roll i utveckling av ISO- standarder beträffande hållbarhet och bioenergi. Regeringen verkar för att en hållbar global jordbruksproduktion, ett minskat svinn i livsmedelskedjan samt för en effektivisering av energianvändningen. Ökade investeringar bör göras i hållbart jordbruk i utvecklingsländer genom bl.a. privata sektorn och med stöd av biståndet där så efterfrågas. Klimatanpassning kräver hållbar energianvändning och regeringen avser bl.a. identifiera möjliga handlingsalternativ och nyckelåtgärder för regeringens arbete med att reducera transportsektorns utsläpp och beroende av fossila bränslen. Arbetet med att utveckla en nationell forskningsstrategi om en s.k. biobaserad samhällsekonomi, dvs utvecklingen av ett samhälle som i hög grad baseras på förnybara biologiska resurser, kan bidra till en framtida modell för andra länder, inklusive utvecklingsländer. Utvecklingen av den s.k. andra generationens biodrivmedel kan bidra till ökad livsmedelstrygghet. Exempel: Skogen en samstämmighetsfråga där har god kompetens Enligt FN:s livsmedels- och jordbruksorganisation (FAO) är av världens befolkning beroende av skogsresurser för sitt levebröd. Majoriteten av dessa lever i utvecklingsländer. Skog och träd bidrar till livsmedel och bränsle, liksom till miljötjänster som markförbättring och vattenavrinning, samt som råvarukälla till skogsindustri. Skogarna har stor inverkan på det globala klimatet och har en viktig roll i den framtida vattenförsörjningen. av världens biologiska mångfald är knuten till skogsekosystemen. Illegal och informell timmeravverkning är ett problem i vissa länder, framför allt i länder med svaga institutioner. Många småbrukare och folkgrupper i utvecklingsländer är direkt eller indirekt beroende av skog och skogsmark för sin överlevnad, både vad gäller det som kan skördas (ved, frukt, medicinalväxter etc.) och de ekosystemtjänster (till exempel vatten) som skogen genererar. Ekonomiskt utanförskap i skogssektorn handlar om att fattiga människor saknar grundläggande rättigheter och förutsättningar att hållbart nyttja 2011/12:167 skogen som bidrag till sitt livsuppehälle, vilket inte minst drabbar fattiga kvinnor. I utvecklingsländer är skogssektorn ofta en del av den informella ekonomin. I områden med oklara land- och nyttjanderättigheter och högt befolkningstryck finns det risk för att småbrukare bidrar till avskogning genom till exempel ett alltför intensivt svedjebruk. God skogsförvaltning, god samhällsstyrning och tydliga ägande- och nyttjanderättssystem kan motverka avskogning och olaglig skogsavverkning samt förbättra inkomstmöjligheterna för de människor som lever i och av skogarna. Skogsbruket är tätt kopplat till jordbruket. Avskogning sker till exempel ofta som en följd av att livsmedelsproduktionen expanderar. ökar den globala produktionen av biomassa för energiändamål, vilket också kan bidra till ökad avskogning. Samordning mellan sektorer är väsentlig för ett hållbart skogsbruk. Regeringen verkar för hållbart skogsbruk på global nivå med frågor som fattigdomsbekämpning och ekonomisk utveckling, skogens roll för motverkandet av global uppvärmning, samt bevarandet av biologisk mångfald. I linje med regeringens handlingsplan för Skogsriket sprids kunskap om hur skogspolitik byggts upp och om hållbart skogsbruk. Som skogsnation, med betydande kompetens och lång erfarenhet, spelar en aktiv roll i samarbetet kring hållbara skogsfrågor, bl.a. inom EU-FLEGT (and Trade) och den s.k. REDD+ (Reducing Emissions from Deforestation and and the role of conservation, sustainable management of and enhancement of carbon in development countries) inom ramen för . I syfte att öka öppenheten och bidra till god skogsförvaltning stödjer regeringen också det förslag till EU-direktivet om företags offentliga redovisning som innebär att EU-listade och större inom bl.a. skogssektorn ska redovisa skatter och betalning av en viss nivå som sker till regeringar i olika länder. 3.3Fokusområde: Svensk handel och investeringar Målet för detta fokusområde är ett förbättrat klimat för handel och investeringar i utvecklingsländer vilket gynnar såväl lokal näringslivsutveckling som svenska affärsintressen. Svenska företag kan genom handel och investeringar bidra till att bryta fattiga människor och länders ekonomiska utanförskap på flera sätt. Företag bidrar till detta genom ökad sysselsättning, ökade skatteintäkter och teknik- och kunskapsutveckling. Företag kan också bidra med nya lösningar, produkter och tjänster specifikt anpassade för fattigas behov och köpkraft och genom att inkludera fattiga människor i sina värdekedjor som ägare, producenter eller konsumenter. Förutsättningarna för att företags verksamhet ska leda till fattigdomsminskning ökar om den sker på ett hållbart sätt, med respekt för människan och med hänsyn till miljön. Sysselsättning är centralt för fattiga människor att bryta sitt ekonomiska utanförskap. Enligt står den privata sektorn för av alla arbetstillfällen i utvecklingsländer som helhet, Skr. 2011/12:167 merparten inom den informella sektorn och framförallt inom jordbruket. Ökad framtida sysselsättning måste framförallt skapas inom den privata sektorn. Företag är också allt viktigare som finansiärer av investeringar i infrastruktur och andra gemensamma nyttigheter som verksamt kan bidra till att människor eller länder kan bryta sitt ekonomiska utanförskap. 3.3.1Regeringens arbete med näringsliv och utveckling Regeringen arbetar inom flera politikområden för att stärka det svenska näringslivets bidrag till utveckling. Genom den internationella handelspolitiken verkar regeringen för att skapa förutsättningar för ökad handel med och investeringar i utvecklingsländer. Det sker genom att verka för öppna, enkla, icke-diskriminerande regler för internationell handel och för breda, ambitiösa och utvecklingsvänliga frihandelsavtal, som är en viktig förutsättning såväl för internationella som svenska företag som för företag i utvecklingsländer att delta på den internationella marknaden. Genom att arbeta efter principerna om ansvarsfullt företagande (CSR) bidrar företag till en positiv samhällsutveckling som långsiktigt leder till fattigdomsminskning. med en bas i det sociala entreprenörskapet är långsiktig vinnare på en global marknad. Innovativa affärsmodeller med ett tydligt fokus på ansvarstagande stärker företagens konkurrenskraft. Särskilda ansträngningar görs inom handelspolitiken, inom ramen för Globalt Ansvar, att driva och samordna regeringens arbete med företagens ansvarstagande inom såväl som i samverkan med olika aktörer i det civila samhället nationellt och internationellt. Parallellt sker påtryckningar gentemot andra stater att leva upp till åtaganden om att skydda mänskliga rättigheter inom ramen för utrikespolitiken. Svenska staten är också företagsägare och en stor upphandlare av varor som i många fall har sitt ursprung i utvecklingsländer. Den statliga ägarpolitiken bidrar till regeringens ambition att stärka det svenska näringslivets bidrag till utveckling. Genom handels- och investeringsfrämjandet arbetar regeringen för att fler svenskaföretag ska se möjligheter på marknader i utvecklingsländer. Det sker genom insatser för att öka svenska företags handel och investeringar genom till exempel och statsstödda exportkrediter. Särskilda satsningar görs också för att öka antalet svenska företag som deltar i internationell konkurrensupphandling i utvecklings- och transitionsländer i bl.a. och . Genom näringspolitiken arbetar regeringen för att stärka den svenska konkurrenskraften och skapa förutsättningar för fler jobb i fler och växande företag. Insatser för att stärka innovationskraften kan få effekter på svenska företags förmåga att utveckla och anpassa lösningar på utvecklingsutmaningar som klimatförändringar eller fattiga människors behov. Verket för innovationssystem () har bl.a. till uppgift att stimulera internationellt samarbete som stärker svensk forskning och innovation. 2011/12:167 En av huvuduppgifterna för det internationella utvecklingssamarbetet är att skapa förutsättningar för befolkningen i fattigare länder att försörja sig själva och därmed för företagande och entreprenörskap i utvecklingsländer. Detta kan bl.a. ske genom stöd till uppkomsten av bättre fungerande och mer konkurrenskraftiga marknader samt ökade möjligheter att använda handel som instrument för tillväxt och fattigdomsminskning. Det statliga bolaget har till exempel till uppgift att medverka till investeringar i utvecklingsländer som inte bedöms kunna realiseras med enbart kommersiell finansiering. Sammantaget gynnar detta såväl utvecklingen av den lokala privata sektorn i utvecklingsländer som möjligheten för svensk och internationell handel och investeringar. Exempel: Så kan svenskt biståndet bidra till näringslivets och företagandets roll för utveckling och fattigdomsminskning Det svenska biståndet ska bidra till att skapa förutsättningar för fattiga människor att förbättra sina levnadsvillkor. Den privata sektorn i utvecklingsländer är motorn för tillväxt och fattigdomsminskning genom att skapa sysselsättning, utgöra skattebas för staten och bidra med nya lösningar, produkter och tjänster anpassade för fattigas behov och köpkraft. Regeringen vill lyfta fram tre områden där biståndet ska bidra till att stärka näringslivets och företagandets roll för fattigdomsminskning. Bistånd kan stimulera företagande och entreprenörskap i utvecklingsländer genom att stödja öppna och bättre fungerande marknader som skapar förutsättningar för fattiga människor att delta som ekonomiska aktörer på jämlika villkor. Detta är biståndets mest centrala uppgift i förhållande till utveckling genom näringsliv. Det handlar om kapacitets- och kunskapsbyggande stöd som stärker institutioner och underlättar handel nationellt, regionalt och globalt genom att till exempel effektivisera tullhantering, stärka äganderätten och bekämpa korruption. Biståndet kan också möjliggöra investeringar som annars inte skulle ha ägt rum genom att dela viss finansiering. Biståndsinstrument som lån och garantier kan lyfta bort viss risk som öppnar upp för andra investerare och marknadsaktörer. Här har det statliga bolaget en viktig uppgift genom att bidra med finansiering till investeringar i utvecklingsländer. Samverkan lokalt och internationellt för att mobilisera näringslivets resurser, innovationskraft och expertis för fattigdomsminskning. Biståndet kan ge katalytiskt stöd till att efter ett konkurrensförfarande utveckla och testa de bästa idéerna vilket bl.a. sker genom Sidas program Innovation Against Poverty. Det kan också handla om gemensam finansiering mellan biståndet och företag för genomförandet av insatser för fattigdomsminskning, sk Public Private Partnerships. Näringslivet kan också bidra med kunskap om hinder för utveckling. Biståndet kan bidra till att stärka utvecklingseffekten av företags kärnverksamhet i syfte att minska de negativa och maximera de positiva effekterna av företags verksamhet för fattigdomsminskning. Detta kan till exempel gälla mänskliga rättigheter, jämställdhet och miljö. Det handlar om att stimulera drivkrafter för ansvarsfullt företagande samt genomföra komplementära insatser i nära anslutning till till exempel Skr. 2011/12:167 privata investeringar i utvecklingsländer. Målgruppen för näringsliv och utveckling inom biståndspolitiken är huvudsakligen företagare i utvecklingsländer. Framförallt egenföretagare, främst i den informella ekonomin, och i synnerhet inom jordbruket, samt företagare i små- och medelstora företag som har en potential att skapa jobb samt bidra till en inkluderande och hållbar tillväxt. En annan målgrupp är det lokala internationella näringslivet, inklusive det svenska, där uppdraget är att mobilisera innovation och resurser för fattigdomsbekämpning, eller stärka utvecklingseffekter av näringslivets verksamhet. Svensk handel och investeringar i utvecklingsländer Att öka andel handeln med och investeringar i utvecklingsländer från den relativt sett låga nivån är centralt för att stärka det svenska näringslivets bidrag till tillväxt och fattigdomsminskning är. Handeln med utvecklingsländer utgör fortsatt en liten andel av den totala svenska utrikeshandeln. kan noteras att den svenska exporten till söder om har fördubblats i värde 2011 från 2006 till 2011. sker lokala samråd mellan svenska beskickningar och svenska och lokala näringslivet kring näringsliv och utveckling (NU-råd på landnivå) i merparten av samarbetsländerna för svenskt bistånd. De hinder för handel och investeringar som förts fram vid dessa samråd berör ofta likartade frågeställningar. Det handlar bl.a. om att länder bedöms som outvecklade och riskfyllda vad gäller till exempel kreditmöjligheter, lagstiftning, regelverk, skydd för äganderätt etc. Utbredd korruption, brist på öppenhet och godtycke i tillämpning av gällande lagstiftning utgör också hinder. Brist på energi, dåligt utvecklad infrastruktur och kvalificerad arbetskraft är andra exempel på utmaningar som förs fram. En del av förklaringen kan ligga i att många svenska företag och investerare dras med en delvis föråldrad syn på fattiga länder, inte minst söder om , som alltför riskfyllt med kapitalsvaga kunder. Detta trots att sex av de tio snabbast växande ekonomierna i världen ligger i . Det har skett viktiga och grundläggande förändringar i många länder (övergång till demokrati, färre konflikter, förbättrad ekonomisk och finansiell infrastruktur, makroekonomisk stabilitet, framväxande medelklass etc.) vilket har ökat tilltron till och bl.a. ökat inflödet av utländska direktinvesteringar. En annan viktig faktor som lyfts fram av svenska företag är vikten av att investerare måste bli bättre på att värdera risk och öka sin kunskap om utvecklingsländer - och möjligheter att investerare i och handla med dessa. finns förväntningar på svenska företag om ökad förståelse för lokala behov och att bättre kunna samverka kring aktiviteter i utvecklingsländer. I anslutning till detta kan också noteras att marknader i många fall måste skapas vilket ställer krav på entreprenörskap. Exempel: Svensk handel med länder i Med en värdeökning på utgjorde söder om (för som helhet) den särklassigt snabbast växande regionen för svensk export. Även om utvecklingen uppvisar en mera modest ökning på , kan noteras att regionens andel av den totala svenska exporten fördubblats från 1,3 till . Svensk import från söder om är en betydligt dystrare läsning då dess andel legat stilla på låga av den totala svenska importen. Ovanstående utveckling för svensk handel med söder om reflekteras också i statistik på landnivå där länder som , , , och för uppvisar tydliga ökningar i svensk export en del mycket kraftiga ökningar (och ). Siffrorna för svensk import från dessa länder har lägre värden några med stagnerad () eller minskad () export. Ansvarsfullt företagande, Corprorate Social Responsibility (CSR) Många utvecklingsländer står inför stora utmaningar vad gäller respekten för mänskliga rättigheter, arbetsvillkor, miljöhänsyn och korruptionsbekämpning. Det finns ett flertal internationella konventioner kring dessa områden som nästan samtliga världens länder ställt sig bakom och därmed åtagit sig att leva upp till. Många länder brister dock i efterlevnaden med svag eller otillräcklig uppföljning som följd. Detta kan utgöra en utmaning för företag som vill bedriva sin verksamhet på ett ansvarsfullt vis. Detta gäller särskilt i förhållande till lokala affärspartners i länderna. Sådana situationer ställer krav på företag att själva ansvara i större utsträckning för miljömässiga och sociala effekter av sin verksamhet. För att underlätta för företag har de mest centrala internationella konventionerna om mänskliga rättigheter, arbetsvillkor, miljöhänsyn och korruptionsbekämpning omsatts till företagsrelevanta riktlinjer bl.a. inom och genom tio principer för FN:s Global Compact som definierar vad det är företag ska förhålla sig till. Därtill finns en rad olika riktlinjer och standarder som ger företag vägledning kring hur integrering av sociala och miljömässiga frågor i verksamheten kan ske. Ett exempel är den internationella vägledande standarden ISO 26000 vägledning i socialt ansvarstagande som arbetades fram i en internationell arbetsgrupp under ledning av de nationella standardiseringsorganisationerna i och . Därtill finns internationella standarder för att företag och andra aktörer på ett transparent och jämförbart vis kan redovisa sitt arbete så som Global Reporting Initiative (GRI, se faktaruta). Företag som beaktar hur deras verksamhet påverkar omgivningen bidrar positivt till samhällsutvecklingen. Företag har också en central roll för entreprenörskap och innovationer som en länk till nya affärsmodeller. med innovativa affärsmodeller kan bidra till att hitta nya lösningar på utmaningar som påverkar global utveckling. Förutom att effekten för fattigdomsbekämpning ökar med ett ansvarsfullt företagande, stärker detta företagens konkurrenskraft.