prop · GZ03159 · 2012-06-13 00:00:00 — Som framgått ovan föreskriver hälso- och sjukvårdslagen att hälso- och sjukvården ska vara behovsstyrd och att det inte är tillåtet att låta behovet av vård stå tillbaka av åldersrelaterade skäl. Som utredningen anfört utesluter inte detta att det kan förekomma att ålder i vissa fall tillmäts betydelse inom hälso- och sjukvårdsverksamheten. Utredningens genomgång visar att det förekommer åldersgränser såväl i författningar som styr verksamheten inom hälso- och sjukvården, som utanför det författningsreglerade området. För att motverka oberättigad särbehandling och säkerställa att skyddet mot diskriminering är så likartat som möjligt oavsett diskrimineringsgrund, bör ett förbud mot åldersdiskriminering införas på detta samhällsområde. Samtliga remissinstanser som har yttrat sig särskilt om detta samhällsområde, tillstyrker utredningens förslag. Undantaget från förbudet mot åldersdiskriminering Som framgår av avsnitt 6.2 kan i vissa fall åldersgränser användas för syften som är legitima och skyddsvärda. Samtliga skäl som anförts i avsnitt 6.2 för ett undantag från förbudet mot åldersdiskriminering, har giltighet också för verksamheten inom hälso- och sjukvården. Att undanta berättigad särbehandling på grund av ålder stöds också av remissinstanserna. För att sådan berättigad särbehandling inte ska komma i konflikt med ett åldersdiskrimineringsförbud måste därför förbudet förenas med undantag i enlighet med de principer som redovisats i avsnitt 6.2. Särskilt om lagreglerade åldersgränser Av utredningens kartläggning framgår att i vissa lagar på området finns åldersrelaterade regler, framför allt när det gäller annan medicinsk verksamhet. Dessa regler handlar bl.a. om vilken ålder som gäller för beslutskompetens i fråga om vissa beslut av livsavgörande eller särskilt betydande karaktär. Det finns också regler som fastställer vilka som åtnjuter kostnadsfri tandvård och statligt tandvårdsstöd. Utmärkande för de nu nämnda reglerna om åldersgränser är att de syftar till att skydda ungas hälsa i olika avseenden. Det finns också högre åldersgränser som utgår från skyddssyften. Ingen av remissinstanserna har ifrågasatt de åldersrelaterade reglerna i lag på detta område. Regeringen anser att de syften som redogjorts för är berättigade och väl avvägda. Särbehandling på grund av ålder bör alltså få förekomma i enlighet med dessa regler. Av de skäl som redovisats i avsnitt 6.2 föreslår regeringen i motsats till utredningen att de åldersgränser som föreskrivs i lagar med anknytning till samhällsområdet ska undantas från det föreslagna förbudet mot åldersdiskriminering. Som framhållits tidigare medför en sådan regel betydande fördelar när det gäller tillämpningen av såväl de lagar som föreskriver åldersgränser, som diskrimineringslagen. Åldersgränser utanför det lagreglerade området Det förekommer enligt utredningen också att det inom hälso- och sjukvårdens område tillämpas åldersgränser som inte föreskrivs i lag. Utredningen anför att friheten för ett landsting att utforma insatser med hänsynstagande till lokala behov bör kunna medföra ett visst utrymme för att tillämpa åldersgränser, t.ex. i fråga om avgifter och vissa insatser av preventiv karaktär. Regeringen instämmer i detta. Ett undantag för åldersgränser utanför det lagreglerade området bör därför ha en sådan generell utformning som angetts i avsnitt 6.2 av de skäl som anges där. Utredningen har kartlagt ett fåtal åldersgränser av detta slag. En sådan åldersgräns tar sikte på avgifter för hälso- och sjukvård. I de flesta landsting är hälso- och sjukvård avgiftsfri för barn och ungdomar som inte har fyllt , andra landsting kan ha en reducerad avgift för denna grupp. Syftet anges av utredningen vara att säkerställa barnets tillgång till hälso- och sjukvård. Regeringen anser i likhet med utredningen att detta syfte bör omfattas av det nu föreslagna undantaget. Att avgifter inte tas ut av äldre för vaccinationer mot influensa torde motiveras av att vaccination mot influensa är av värde för denna åldersgrupp enligt allmänna råd (SOSFS 1997:21). Även denna särbehandling har sin grund i ett särskilt behov av skydd för vissa åldersgrupper. Det är regeringens uppfattning att också denna åldersgräns bör kunna omfattas av undantagsregeln. Utredningen pekar vidare på, vilket även några remissinstanser framfört synpunkter kring, att det förekommer skillnader avseende bl.a. i vilka åldrar kvinnor inbjuds till mammografiscreening i olika landsting. Utredningen hänvisar till att det enligt en undersökning genomförd 2008 endast var knappt hälften av alla landsting som erbjöd mammografiscreening till hela den åldersgrupp () som omfattas av rekommendationer. Utredningen ger vidare uttryck för uppfattningen att det förhållandet att vissa landsting inte fullt ut följer rekommendationer utan erbjuder screening till en mer begränsad åldersgrupp, inte innebär att landstingen tar otillåten hänsyn till ålder. Utredningen anför härvid att den kommunala självstyrelsen och hälso- och sjukvårdslagens karaktär av ramlag får anses ge landstingen visst utrymme att själva bestämma vilka åldersgrupper som ska omfattas av den screening som erbjuds. kommun har ifrågasatt denna bedömning. Regeringen konstaterar, som också utredningen anfört, att för det fall en enskild begär men förvägras en undersökning med hänvisning till vederbörandes ålder, kan det vara fråga om diskriminering. Enbart det förhållandet att en person inom den rekommenderade åldersgruppen inte kallas till undersökning, bör emellertid inte anses strida mot förbudet mot åldersdiskriminering. Ytterst ankommer det emellertid på rättstillämpningen att i det enskilda fallet bedöma om särbehandling i ett visst fall utgör diskriminering eller inte. Regeringens förslag: Diskriminering som har samband med ålder ska vara förbjuden i fråga om verksamhet inom samt stöd i form av färdtjänst och riksfärdtjänst och bostadsanpassningsbidrag. Förbudet ska dock inte hindra tillämpning av bestämmelser i lag som föreskriver viss ålder, eller annan särbehandling på grund av ålder, om den har ett berättigat syfte och de medel som används är lämpliga och nödvändiga för att uppnå syftet. Utredningens förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. Utredningen föreslog att det generellt utformade undantaget skulle omfatta författningsreglerade åldersgränser. Remissinstanserna: , , , kommun, Kommuner och Landsting och Antidiskrimineringsbyråer tillstyrker förslaget i denna del. kommun tillstyrker också utredningens förslag och anser att det är viktigt att det generella undantaget från åldersdiskriminering är tydligt och att ett eventuellt utvidgat skydd mot åldersdiskriminering inte står i kontrast till socialtjänstlagens rådande lagstiftning. Kommuner och Landsting berör frågan om en lagstadgad övre åldersgräns vid adoption. Antidiskrimineringsbyråer efterlyser fler exempel på vilken typ av situationer som kan anses vara giltiga undantag från diskrimineringsförbudet eller ett förtydligande av vilka skäl som är godtagbara för att särbehandling på grund av ålder ska vara tillåten. () tillsammans med ett antal andra organisationer som företräder äldre i och Gröna Seniorer har synpunkter på några lagstadgade åldersgränser inom område. Enligt 2 kap. 13 § 2 diskrimineringslagen (2008:567) är diskriminering förbjuden i fråga om verksamhet inom samt stöd i form av färdtjänst och riksfärdtjänst och bostadsanpassningsbidrag. Diskrimineringsgrunden ålder är undantagen från förbudet. Från förbudet gäller även ett undantag avseende kön med innebörd att förbudet som gäller verksamhet inom inte hindrar att kvinnor och män behandlas olika, om det har ett berättigat syfte och de medel som används är lämpliga och nödvändiga för att uppnå syftet. Vad som menas med Samhällsområdet omfattar i huvudsak verksamhet enligt socialtjänstlagen (2001:453) och anslutande lagstiftning. Med verksamhet inom avses för det första verksamhet enligt socialtjänstlagen, lagen (1988:870) om vård av missbrukare i vissa fall och lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga. Därutöver avses sådan verksamhet som anges i lagen (2001:454) om behandling av personuppgifter inom , dvs. verksamhet som i annat fall enligt lag handhas av socialnämnd, verksamhet som i övrigt bedrivs av , verksamhet hos kommunala invandrarbyråer, verksamhet enligt lagstiftningen om stöd och service till vissa funktionshindrade, handläggning av ärenden om bistånd som lämnas av socialnämnd enligt lagstiftning om mottagande av asylsökande m.fl., handläggning av ärenden om introduktionsersättning för flyktingar och vissa andra utlänningar (se dock nedan), handläggning av ärenden om tillstånd till parkering för rörelsehindrade och verksamhet enligt lagen (2007:606) om utredningar avseende barn som har avlidit i anledning av brott m.m. (se dock nedan). Diskrimineringsförbudet gäller vidare i fråga om färdtjänst och riksfärdtjänst enligt lagen (1997:736) om färdtjänst respektive lagen (1997:735) om riksfärdtjänst, vilka områden inte brukar anses vara en del av . Vidare gäller förbudet hantering av bidrag för anpassning och återställning av bostäder enligt lagen (1992:1574) om bostadsanpassningsbidrag m.m. Med verksamhet förstås inte enbart handläggning av ett ärende utan även rent faktisk verksamhet, som t.ex. handlingar och uppgifter i övrigt som gäller uppsökande verksamhet, social hemhjälp, vård och behandling vid behandlingshem, och annan social service som lämnas av socialnämnden. Även tillsyn, uppföljning, utvärdering, kvalitetssäkring och administration av sådan verksamhet omfattas. Här avses framför allt arbete med bl.a. tillsyn och kommunernas arbete med kvalitet i verksamheten. hade även ett tillsynsansvar, men fördes länsstyrelsernas tillsyns- och tillståndsverksamhet enligt socialtjänstlagen och lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade, förkortad LSS, över till och samordnades med tillsyn av hälso- och sjukvården. Här ska observeras att lagen (1992:1068) om introduktionsersättning för flyktingar och vissa andra utlänningar upphävts genom lagen (2010:197) om etableringsinsatser för vissa nyanlända invandrare som trädde i kraft . Lagen om introduktionsersättning gäller dock fortfarande i vissa fall. Enligt den nya lagen kan nyanlända som uppfyller vissa villkor ha rätt till ersättning. Ärenden om sådan ersättning ska inte handläggas av kommunen utan bl.a. av Arbetsförmedlingen, varför handläggningen kommer att falla utanför det nu aktuella diskrimineringsförbudets tillämpningsområde (förordningen [2010:407] om ersättning till vissa nyanlända invandrare) Vidare ska observeras att har bestämmelser om utredningar avseende kvinnor och män som har avlidit med anledning av brott av närstående eller tidigare närstående införts i den tidigare lagen om utredningar avseende barn som avlidit i anledning av brott m.m. rubrik är lagen (2007:606) om utredningar avseende vissa döds- Prop. 2011/12:159 fall (prop. 2011/12:4). Bestämmelser som tar sikte på olika åldersgrupper förekommer både i socialtjänstlagen och i annan lagstiftning som hör till detta samhällsområde. I vissa fall innehåller bestämmelserna uttryckliga åldersgränser medan bestämmelserna i andra fall kan vara riktade till en åldersgrupp som inte är närmare definierad såsom t.ex. unga eller äldre människor. Här ska kort beröras några begrepp. I samband med att ett barnperspektiv tillförts olika lagar har även i några av dessa intagits en definition av begreppet barn, bl.a. finns en sådan i socialtjänstlagen (1 kap. 2 §). Där sägs att med barn avses varje människa under . Begreppet unga finns i såväl socialtjänstlagen som lagen med särskilda bestämmelser om vård av unga, men någon uttrycklig definition ges inte i dessa lagar. Här kan nämnas att den övre åldersgränsen för ungdomspolitikens målgrupp är (skr. 2009/10 53. s. 6). Beträffande begreppet äldre anfördes i propositionen Nationell handlingsplan för äldrepolitiken (prop. 1997/98:113 s. 16 f.) att vad som menas med äldre beror av sammanhanget. Människor åldras i olika takt och de flesta människor känner sig sannolikt oftast unga till sinnet oavsett kronologisk ålder. I formella sammanhang är man vanligen hänvisad till att använda en kronologisk gränsdragning. En sådan gräns som ofta används utgör inträdet i folkpensionssystemet vid . slutar de flesta, som inte redan gjort det, att aktivt delta i förvärvslivet. Men begreppet äldre kan i vissa sammanhang också ta sikte på personer äldre än så. Detta innebär att situationen i många fall får avgöra var gränsen ska dras. Skälen för regeringens förslag Förbud mot åldersdiskriminering på område Utredningens kartläggning visar att det förekommer uttryckliga åldersgränser i författningar som gäller på området och som uppställts av t.ex. kommuner vid fullgörande av skyldigheter enligt socialtjänstlagen. För att motverka oberättigad särbehandling och säkerställa att skyddet mot diskriminering blir så lika som möjligt för alla diskrimineringsgrunder inom samtliga samhällsområden, bör som utredningen föreslagit ett förbud mot åldersdiskriminering införas på område. Förslaget har starkt stöd bland remissinstanserna. Undantaget från förbudet mot åldersdiskriminering De övergripande målen för är enligt socialtjänstlagen att främja människors ekonomiska och sociala trygghet, jämlikhet i levnads- villkor och aktiva deltagande i samhällslivet. insatser underlätta för den enskilde att leva och bo självständigt under trygga förhållanden och ha en aktiv och meningsfull tillvaro i gemenskap med andra, ge äldre kvinnor och män stöd och hjälp i hemmet och annan lättåtkomlig service samt inrätta särskilda boendeformer för dem som behöver särskilt stöd. har också ett övergripande ansvar för att barn och unga växer upp under trygga och goda förhållanden. I det arbetet ingår att utreda barns behov av stöd och skydd när det kan finnas behov av åtgärder från samhällets sida. Vid behov ska tillhandahålla barn, unga och familjer insatser. Utredningens kartläggning av åldersgränser visar att ålder kan ha betydelse vid verksamhet på område. I vissa fall följer direkt av författning att ålder ska beaktas, i andra fall kan åldersrelaterade hänsyn ha sin grund t.ex. i kommunala riktlinjer för fullgörandet av kommunens skyldigheter. På socialtjänstområdet är det liksom på hälso- och sjukvårdens område den enskildes behov som ska styra insatserna. I likhet med utredaren anser regeringen att hänsynstagandet till ålder i vissa fall måste anses befogat, bl.a. mot bakgrund av att behovet av skydd, stöd och omsorg i regel skiljer sig åt beroende på vilken ålder man befinner sig i. Det finns således situationer där särbehandling på grund av ålder måste anses berättigad. För att sådan berättigad särbehandling inte ska komma i konflikt med ett åldersdiskrimineringsförbud, måste därför förbudet förenas med undantag i enlighet med de principer som redovisats i avsnitt 6.2. Remissinstanserna har tillstyrkt att förbudet förses med undantag. Särskilt om lagreglerade åldersgränser Det förekommer ett antal uttryckliga åldersgränser i lagar på område, bl.a. i socialtjänstlagen, lagen med särskilda bestämmelser om vård av unga och lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade. De regler som tar sikte på särskilt anpassad vård och rehabilitering av unga, åldersgränser som närmare slår fast barnets rättsliga ställning i vissa avseenden, t.ex. i fråga om talerätt, processbehörighet och barnets rätt att säga nej till vissa åtgärder eller insatser, kan enligt regeringens uppfattning inte anses diskriminerande. Som framgår av avsnitt 6.2 föreslår regeringen, i motsats till utredningen, att de åldersgränser som föreskrivs i lagar med anknytning till samhällsområdet generellt sett ska undantas från det föreslagna förbudet mot åldersdiskriminering. En sådan regel medför betydande fördelar när det gäller tillämpningen av såväl de lagar som föreskriver åldersgränser som diskrimineringslagen. Det blir därmed tydligt att det utvidgade skyddet mot åldersdiskriminering inte står i strid med socialtjänstlagens bestämmelser, så som kommun efterfrågat, men inte heller med bestämmelserna i lagen med särskilda bestämmelser om vård av unga och lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade. Åldersgränser utanför det lagreglerade området Genom utredningens kartläggning av åldersgränser utanför det lagreglerade området framkommer att ålder har betydelse när en kommun utformar sin verksamhet för att uppfylla sina skyldigheter på område. Regeringen anser i likhet med utredningen, att åldersrelaterade kriterier bör få användas för att anpassa och utforma insatser för och på bästa sätt tillgodose den enskildes behov av stöd och hjälp. Här finns sålunda också ett behov av undantag från det föreslagna förbudet mot åldersdiskriminering. Ett särskilt undantag för åldersgränser utanför det lagreglerade området bör av de skäl som anförts i avsnitt 6.2 ha en generell utformning och tillämpas på det sätt som anges där. Det innebär att särbehandling på grund av ålder utan lagstöd endast är tillåten om den har ett berättigat syfte och de medel som används är lämpliga och nödvändiga för att nå syftet. Antidiskrimineringsbyråer har efterfrågat exempel på vilka skäl som kan anses vara godtagbara för att särbehandling på grund av ålder ska kunna ske. Som framhållits tidigare är det inte möjligt att uttömmande ange alla de syften som kan vara berättigade för särbehandling. Några exempel ska ges i det följande. Utredningen har pekat på att det förekommer att olika kommuner tillämpar olika åldersgränser i fråga om en viss typ av tjänst eller insats, t.ex. olika åldersgränser för att komma i fråga för daglig verksamhet enligt lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade som ska riktas till personer . Olika kommuner har tolkat begreppet yrkesverksam ålder olika, vilket fått till följd att rätten till insats kan skilja sig åt mellan kommuner för olika åldersgrupper. har dock i sin tillsyn över kommunernas verksamhet inom uttalat att med personer inom yrkesverksam ålder bör förstås åldersgruppen 1667. En annan synpunkt som anförts av några remissinstanser rör den genom praxis etablerade åldersgränsen för medgivande av adoption av barn med hemvist utomlands. Kommuner och Landsting anser att någon lagstadgad åldersgräns för medgivande av adoption inte behövs eftersom flexibiliteten i bedömningen riskerar att minska med en fast åldersgräns. Reglerna om adoption beskrivs utförligt av utredningen. får lämna medgivande till adoption om någon är lämpad att adoptera. I lämplighetsbedömningen tas bl.a. hänsyn till sökandens ålder, men någon uttrycklig åldersgräns anges inte i lagbestämmelsen. Regeringen har i förarbetena till bestämmelsen uttalat, med hänvisning till ett avgörande av Regeringsrätten (RÅ 1995 ref. 67), att ett generellt medgivande i allmänhet inte bör ges till personer . En riktpunkt bör vara att sökanden inte bör vara vid ansökningstillfället, vilket i praktiken innebär att sökanden är upp mot när barnet anländer. I enskilda ärenden kan det dock finnas anledning att göra en annan bedömning. Att sökandens ålder har betydelse för medgivande till adoption har i förarbetena motiverats med hänsyn till barnets bästa. för de mänskliga rättigheterna har i en dom prövat frågan om det kan anses utgöra diskriminering att inte medge tillstånd till adoption med hänvisning till sökandens ålder (Schwizgebel mot , no. 25762/07). framhöll att den nationella domstolen hade tillämpat ålderskriteriet flexibelt och med beaktande av omständigheterna i det enskilda fallet och att de skäl som legat till grund för avgörandet inte framstod som orimliga eller godtyckliga. nationella domstolen hade fäst avseende vid barnets bästa, både med hänsyn till det tilltänkta adoptivbarnet och till det barn sökanden adopte- fann att den nationella domstolens avgörande inte var diskriminerande. Det är regeringens uppfattning att barnets bästa måste anses vara ett berättigat syfte för att beakta ålder inom ramen för lämplighetsbedömningen som föregår ett medgivande till Vilken åldersgräns som är lämplig och nödvändig får avgöras i det enskilda fallet med utgångspunkt i den praxis som råder. I likhet med utredningen, anser regeringen sammanfattningsvis att det bör finnas ett visst utrymme för skillnader mellan kommunerna med avseende på exempelvis vilka som ska komma i fråga för en insats. prövning av om en enskild utsatts för otillåten särbehandling i ett visst fall ska ta sin utgångspunkt i om syftet med den uppställda åldersgränsen är berättigat eller inte och om åldersgränsen är lämplig och nödvändig för att nå syftet. Tillämpningen av det undantag som föreslås ska ske restriktivt och åldersrelaterade kriterier bör få användas endast för att tillgodose godtagbara syften och då det framstår som proportionerligt i förhållande till syftet. Regeringens förslag: Diskriminering som har samband med ålder ska vara förbjuden i fråga om socialförsäkringen och anslutande bidragssystem. Förbudet ska dock inte hindra tillämpning av bestämmelser i lag som föreskriver viss ålder, eller annan särbehandling på grund av ålder om den har ett berättigat syfte och de medel som används är lämpliga och nödvändiga för att uppnå syftet. Utredningens förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens. Utredningen föreslog att ett generellt utformat undantag skulle gälla och ett särskilt undantag för bestämmelser om bilstöd. Remissinstanserna: Ett mindre antal remissinstanser har yttrat sig över utredningens förslag i denna del och samtliga tillstyrker att ett förbud mot åldersdiskriminering införs på området, t.ex. . Några av dessa remissinstanser har dock invändningar mot utredningens förslag om ett särskilt undantag för bilstöd. anser att det föreslagna undantaget för bilstöd framstår som väl kasuistiskt i en generell diskrimineringslag och ifrågasätter om detaljeringsgraden i lagstiftningen ligger på rätt nivå. Även , Tankesmedjan m.fl. och Antidiskrimineringsbyråer invänder mot det föreslagna undantaget för tillämpning av bestämmelser om bilstöd, som de anser innehåller en åldersgräns som är diskriminerande. Inspektionen för socialförsäkringen ifrågasätter om de åldersgränser inom socialförsäkringen som bygger på en pensionsålder vid bör anses omfattas av det generella undantaget för en befogad särbehandling inom socialförsäkringen på grund av ålder. kraft m.fl. framför liknande synpunkter. I 2 kap. 14 § första punkten diskrimineringslagen (2008:567) stadgas att diskriminering är förbjuden i fråga om socialförsäkringen och anslutande bidragssystem. Diskrimineringsgrunden ålder är undantagen från förbudet. Därutöver gäller ytterligare ett undantag; förbudet mot diskriminering som har samband med kön hindrar inte tillämpning av bestämmelser om änkepension, hustrutillägg eller utbetalning av barnbidrag. Vad som avses med socialförsäkringen och anslutande bidragssystem I förarbetena till diskrimineringslagen (prop. 2007/08:95 s. 525) anges att vilka förmåner och vem som omfattas av socialförsäkringen framgår av den tidigare gällande socialförsäkringslagen (1999:799). Som exempel på vilka förmåner som avses anges ersättning för sjukvård, föräldrapenning, barnbidrag och verksamhet enligt tidigare gällande lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring. trädde socialförsäkringsbalken i kraft (prop. 2008/09:200 och 2009/10:69, bet. 2009/10:SfU11, rskr. 2009/10:194). Socialförsäkringsbalken ersätter ungefär 30 tidigare gällande socialförsäkringslagar. Tillämpningsområdet för den nya balken omfattar i princip samtliga de socialförsäkringsförmåner som administreras av , och . Den nya lagstiftningen innebär bl.a. en lagteknisk och språklig bearbetning, men innehåller få materiella ändringar. I några fall har praxis kodifierats. Utöver det som i socialförsäkringsbalken definieras som socialförsäkring finns det vissa anslutande bidragssystem som administreras av .