prop · GZ03109 · 2012-03-20 00:00:00 — Regeringens proposition 2011/12:109 Vissa åtgärder mot illegala vapen Regeringen överlämnar denna proposition till . Propositionen innehåller förslag till skärpt vapenlagstiftning. Det föreslås att reglerna om grovt vapenbrott förtydligas genom att det i lagtexten uttryckligen anges vilka omständigheter som särskilt ska beaktas vid bedömande av om ett vapenbrott är grovt. Sådana omständigheter är att vapnet har innehafts på allmän plats eller inom ett skolområde, att vapnet har varit av särskilt farlig beskaffenhet eller att innehavet, överlåtelsen eller utlåningen har avsett flera vapen. Det lämnas också förslag till två nya straffbestämmelser. Den ena innebär att det blir straffbart att inte anmäla införsel av vapen och ammunition från ett annat EU- land till . Genom den andra bestämmelsen blir det straffbart att förvara vapen åt någon annan utan att föreskrivet tillstånd till förvaringen finns. Det föreslås dessutom att kraven på vapenhandlare skärps. Förutsättningarna för tillstånd stramas upp och det införs en skyldighet för tillståndshavaren att anmäla till polismyndigheten om det sker en förändring av vem som har ett betydande inflytande över verksamheten. Det föreslås också att det införs bestämmelser om att föreståndare och ersättare för en vapenhandel ska uppfylla samma krav som tillståndshavaren. I syfte att förhindra att olämpliga personer har tillgång till vapen föreslås vidare att skyldigheten för läkare att anmäla patienter som av medicinska skäl är olämpliga att inneha vapen utvidgas. Slutligen införs en skyldighet att omhänderta tillståndsbevis i samband med att ett vapen tas om hand och det införs regler om att tillståndet ska vara ogiltigt så länge omhändertagandet gäller. Ändringarna föreslås träda i kraft . Förslag till riksdagsbeslut ................................................................. Förslag till lag om ändring i vapenlagen (1996:67) 2.2Förslag till lag om ändring i lagen (1996:701) om befogenheter vid gräns mot ett annat land inom Europeiska unionen ............................... Ärendet och dess beredning............................................................ Åtgärder på vapenområdet ............................................... Behov av förändrade straffbestämmelser........................................ Förvaring av skjutvapen åt någon annan.......................... Övriga brott mot vapenlagen............................................ 4.4Anmälningsskyldighet vid införsel och utförsel av Handel med skjutvapen................................................................... Tillstånd att driva handel med skjutvapen........................ Föreståndare och ersättare................................................ Läkares anmälningsskyldighet enligt vapenlagen........................... Omhändertagande av vapen och tillståndsbevis ............................. 7.1Omhändertagande av skjutvapen som har tilldelats Omhändertagande av tillståndsbevis................................ Ikraftträdande och övergångsbestämmelser.................................... Förslaget till lag om ändring i vapenlagen (1996:67) ...... 10.2Förslaget till lag om ändring i lagen (1996:701) om befogenheter vid gräns mot ett annat land inom Europeiska unionen ............................... Bilaga 1 Sammanfattning av departementspromemorian Vissa frågor om vapenlagen (Ds 2010:6) ....................................... Bilaga 2 Departementspromemorians (Ds 2010:6) lagförslag ............ Bilaga 3 Förteckning över remissinstanser (Ds 2010:6) ..................... Bilaga 4 Sammanfattning av departementspromemorian Genomförande av FN:s vapenprotokoll m.m. (Ds 2009:22)......................................................................... Departementspromemorians (Ds 2009:22) lagförslag (delar av)............................................................................... Förteckning över remissinstanser (Ds 2009:22) ................... Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde ........ Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till 1.lag om ändring i vapenlagen (1996:67), 2.lag om ändring i lagen (1996:701) om befogenheter vid gräns mot ett annat land inom Europeiska unionen. Regeringen har följande förslag till lagtext. 2.1Förslag till lag om ändring i vapenlagen (1996:67) Härigenom föreskrivs i fråga om vapenlagen (1996:67) dels att nuvarande 6 kap. 4 a § ska betecknas 6 kap. 4 b §, dels att 2 kap. 10 och 18 §§, 6 kap. 4 och 6 §§, 9 kap. 1 och 2 §§ samt rubriken närmast före 6 kap. 4 § ska ha följande lydelse, dels att det i lagen ska införas sex nya paragrafer, 2 kap. 10 a10 d §§ och 6 kap. 3 b och 4 a §§, samt närmast före 6 kap. 3 b § en ny rubrik av följande lydelse. Tillstånd att driva handel med Tillstånd att driva handel med skjutvapen får meddelas den som skjutvapen får endast meddelas har rätt att driva handel i allmän- den som med hänsyn till kunskap, het, har de kunskaper som behövs laglydnad och övriga omständig- samt är ordentlig och pålitlig. heter är lämplig att driva sådan Tillstånd får meddelas endast för handel som skall bedrivas yrkes- endast för handel som ska bedrivas I tillståndet skall det anges vilka I fråga om en juridisk person typer av skjutvapen och vilket antal av varje typ av skjutvapen stycket, utom när det gäller kravet på kunskap, dessutom avse de för rätt att inneha de skjutvapen fysiska personer som har ett bety- som anges där. dande inflytande över den juri- förenas med villkor om hur skjut- vapnen skall förvaras. Ett tillstånd enligt första stycket Om det sker en förändring av medför inte rätt att inneha andra vem som har ett betydande infly- tande över en juridisk person, ska sådana som tagits in för en viss anmäla förändringen till polis- En juridisk person med tillstånd att driva handel med skjutvapen ska ha en föreståndare som ansva- 1 Senaste lydelse 2000:147. rar för verksamheten. Föreståndaren ska ha godkänts Om den som har tillstånd att driva handel med skjutvapen eller, i fråga om en juridisk person, föreståndaren för sådan verksamhet är förhindrad att ansvara för verksamheten ska han eller hon sätta en ersättare i sitt ställe. Ersättaren ska ha godkänts av polismyndigheten. Endast den som uppfyller de krav som anges i 10 § första stycket får godkännas som föreståndare eller ersättare. I ett tillstånd att driva handel med skjutvapen ska det anges vilka typer av skjutvapen och vilket antal av varje typ av skjutvapen tillståndet avser. Tillståndet ger rätt att inneha de skjutvapen som anges där. Tillståndet får förenas med villkor om hur skjutvapnen ska förvaras. Tillståndet ger dock inte rätt att inneha andra helautomatiska skjutvapen än sådana som har tagits in för en viss köpare. skall med hjälp av automatiserad behandling föra separata centrala register över ska med hjälp av automatiserad behandling föra separata centrala register över 1.personer och organisationer som enligt denna lag har meddelats tillstånd att inneha skjutvapen eller ammunition eller tillstånd att låna skjutvapen samt personer som tillhör hemvärnets personal och som av Försvarsmakten har tilldelats skjutvapen för förvaring i bostaden (vapeninnehavarregistret), 2.de skjutvapen för vilka tillstånd till innehav har meddelats enligt denna lag samt skjutvapen som upphittats eller anmälts stulna eller försvunna (vapenregistret) och 2 Senaste lydelse 2006:386. 3. personer och organisationer som har meddelats tillstånd enligt denna lag att bedriva handel med skjutvapen eller att ta emot skjutvapen för översyn eller reparation (vapenhandlarregistret). 3. personer och organisationer som har meddelats tillstånd enligt denna lag att driva handel med skjutvapen, fysiska personer som har ett betydande inflytande över en sådan juridisk person som har tillstånd att driva handel med skjutvapen, personer som har godkänts att som föreståndare eller ersättare svara för sådan verksamhet samt personer och organisationer som har meddelats tillstånd enligt denna lag att ta emot skjutvapen för översyn eller reparation (vapenhandlarregistret). Det får av vapeninnehavarregistret inte framgå att en registrerad person tillhör hemvärnets personal. Ett godkännande som förestån- dare eller ersättare ska återkallas av polismyndigheten om förutsätt- ningarna för godkännandet inte Omhändertagande av vapen, att ett vapen med tillhörande ett vapen med tillhörande ammu- ammunition skall tas om hand om nition och tillståndsbevis ska tas a)det finns risk att vapnet missbrukas, eller b)det är sannolikt att tillståndet att inneha vapnet kommer att återkal- las och särskilda omständigheter inte talar emot ett omhändertagande. Om risken för missbruk är över- Om risken för missbruk är över- hängande, får vapen eller ammu- hängande, får egendomen tas om nition tas om hand även utan ett hand även utan ett sådant beslut. En sådan åtgärd får En sådan åtgärd får vidtas av vidtas av polismän, jakttillsyns- polismän, jakttillsynsmän som män som förordnat, 3 Senaste lydelse 2000:147. eller särskilt förordnade tjänstemän vid . Åt- gärden skall skyndsamt anmälas till polismyndigheten, som skall pröva om omhändertagandet skall bestå. ket eller särskilt förordnade tjänstemän vid . Åtgärden ska skyndsamt anmälas till polismyndigheten, som ska pröva om omhändertagandet ska bestå. Om polismyndigheten har beslutat om omhändertagande enligt 4 §, ska frågan om återkallelse av tillståndet prövas skyndsamt. Tillståndet är ogiltigt till dess att frågan om återkallelse har prövats. Återkallas inte tillståndet ska tillståndsbeviset lämnas tillbaka. En läkare som bedömer att en patient av medicinska skäl är olämplig att inneha skjutvapen skall anmäla detta till polismyndigheten i den ort där patienten är folkbokförd. Anmälan behöver inte göras om det med hänsyn till omständigheterna står klart för läkaren att patienten inte har tillstånd för skjutvapen. En läkare som bedömer att en patient av medicinska skäl är olämplig att inneha skjutvapen ska anmäla detta till polismyndigheten på den ort där patienten är folkbokförd. Anmälan behöver inte göras om det med hänsyn till omständigheterna står klart för läkaren att patienten inte har tillstånd att inneha skjutvapen. Den anmälningsskyldighet som läkare har enligt första stycket gäller även i fråga om en person som genomgår rättspsykiatrisk undersökning eller utredning enligt 7 § lagen (1991:2041) om särskild personutredning i brottmål, m.m. Den som uppsåtligen innehar ett skjutvapen utan att ha rätt till det eller överlåter eller lånar ut ett skjutvapen till någon som inte har rätt att inneha vapnet döms för vapenbrott till fängelse i högst . Om brottet är grovt döms för Om brottet är grovt döms för grovt vapenbrott till fängelse i grovt vapenbrott till fängelse i lägst och högst fyra lägst och högst fyra 4 Senaste lydelse 2006:386. Vid bedömande av om brottet är grovt ska det särskilt beaktas 1. vapnet har innehafts på all- män plats, i ett fordon på allmän plats eller inom ett skolområde där grundskole- eller gymnasieun- 2. vapnet har varit av särskilt farlig beskaffenhet, eller 3. innehavet, överlåtelsen eller utlåningen har avsett flera vapen. Om gärningen har begåtts av oaktsamhet eller om brottet är ringa, döms till böter eller fängelse . Till böter eller fängelse döms den som uppsåtligen eller av oaktsamhet a) missbrukar rätten att inneha ett skjutvapen genom att använda det för något annat ändamål än det som han eller hon är berättigad till, b) bryter mot bestämmelserna om överlämnande till förvaring hos någon annan i 5 kap. 3 § första stycket eller om användning vid sådan förvaring i 5 kap. 3 § andra stycket eller om transport i 5 kap. 4 § eller mot föreskrifter eller villkor i fråga om förvaring av vapen som meddelats med stöd av denna lag, b) bryter mot bestämmelserna om överlämnande till förvaring hos någon annan i 5 kap. 3 § första stycket eller om transport i 5 kap. 4 § eller mot villkor i fråga om förvaring av vapen som meddelats med stöd av denna lag, c)bryter mot bestämmelserna om förvaring i 5 kap. 13 §§ i fråga om skjutvapen eller ammunition som innehas av sammanslutningar, huvudmän för museer eller auktoriserade bevakningsföretag eller i fråga om skjutvapen som innehas av vapenhandlare, d)innehar ammunition utan att ha rätt till det eller inte följer ett beslut att lämna över ammunition för inlösen, e)överlåter ammunition till någon som inte har rätt att inneha ammunitionen, f)driver handel med skjutvapen utan tillstånd, g)medför skjutvapen i strid med bestämmelserna i 5 kap. 6 §, eller h)bryter mot föreskrifter som har meddelats med stöd av 11 kap. 1 § d genom att olovligen överföra vapen eller ammunition till ett annat land. 5 Senaste lydelse 2000:147. g)medför skjutvapen i strid med bestämmelserna i 5 kap. 6 §, h)bryter mot föreskrifter som har meddelats med stöd av 11 kap. 1 § d genom att olovligen överföra vapen eller ammunition till ett annat land, eller i)förvarar ett skjutvapen åt någon annan utan att föreskrivet Ansvar för otillåtet innehav av ammunition eller överträdelse av bestämmelserna i 5 kap. 6 § skall inte dömas ut i ringa fall. tillstånd till förvaringen finns eller Prop. 2011/12:109 bryter mot bestämmelserna om användning vid förvaring i 5 kap. 3§ andra stycket. I ringa fall ska inte dömas till ansvar för otillåtet innehav av ammunition eller överträdelse av bestämmelserna i 5 kap. 6 §. Till ansvar för otillåten förvaring av skjutvapen åt någon annan ska inte dömas om gärningen är belagd med straff enligt 1 §. 1.Denna lag träder i kraft . 2.Registrering enligt 2 kap. 18 § första stycket 3 av fysiska personer som har ett betydande inflytande över en juridisk person med tillstånd att driva handel med skjutvapen behöver endast ske om lämplighetsprövningen har skett efter ikraftträdandet. 2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1996:701) om Prop. 2011/12:109 befogenheter vid gräns mot ett annat land inom Europeiska unionen Härigenom föreskrivs att 19 § lagen (1996:701) om befogenheter vid gräns mot ett annat land inom Europeiska unionen ska ha följande lydelse. Till böter döms den som uppsåtligen eller av oaktsamhet låter bli att 1. stanna på en tulltjänstemans 1. göra en anmälan enligt 4 § anmaning enligt 5 §, när en vara som avses i 3 § 3 förs 2. lämna uppgifter och visa upp handlingar för en tulltjänsteman enligt 6 §. 2. stanna på en tulltjänstemans anmaning enligt 5 §, eller 3. lämna uppgifter och visa upp handlingar för en tulltjänsteman enligt 6 §. I ringa fall skall inte dömas till ansvar. I ringa fall ska inte dömas till ansvar. Denna lag träder i kraft . Ärendet och dess beredning har haft i uppdrag att 2006 lämna rapporter till regeringen om tillämpningen av vapenlagstiftningen och andra förhållanden av betydelse på området. I rapporterna har väckt frågor om behov av författningsändringar. förordnade chefen för en utredare att bistå departementet med att se över dels vissa av de frågor som tagit upp i rapporterna, dels några frågor som har aktualiserats efter det att uppdrag löpt ut (dnr Ju2009/2604/PO). Utredaren överlämnade promemorian Vissa frågor om vapenlagen (Ds 2010:6). En sammanfattning av promemorian finns i bilaga 1. Promemorians lagförslag finns i bilaga 2. Promemorian har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 3. En sammanställning av remissvaren finns tillgänglig i (dnr Ju2010/3907/L4). I denna proposition behandlar regeringen vissa av promemorians förslag. Därutöver behandlas frågan om straffansvar för den som låter bli att till anmäla införsel av skjutvapen eller ammunition. Denna fråga var föremål för översyn i promemorian Genomförande av FN:s vapenprotokoll m.m. (Ds 2009:22) som i övriga delar har behandlats i propositionen Genomförande av FN:s vapenprotokoll (prop. 2010/11:72). En sammanfattning av promemorian finns i bilaga 4. Promemorians lagförslag i den aktuella delen finns i bilaga 5. Promemorian har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 6. En sammanställning av remissvaren finns tillgänglig i (dnr Ju2009/5706/L4). Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över det lagförslag som finns i bilaga 7. Lagrådets yttrande finns i Lagrådet har avstyrkt två av förslagen. Regeringen behandlar de synpunkterna i avsnitt 4.1 och 4.2. Lagrådet har i övrigt haft vissa synpunkter. Regeringen har i sistnämnda delar i allt väsentligt följt Lagrådets synpunkter. Lagrådets synpunkter behandlas även i avsnitt 4.3, 7.2 och 8 samt i författningskommentaren. Vidare har vissa redaktionella ändringar gjorts. Vapenlagstiftningen är kontinuerligt föremål för diskussioner och förändringar. Att motverka förekomsten av illegala skjutvapen i samhället och att förhindra att vapen kommer till brottslig användning är angelägna frågor för regeringen. Det finns indikationer på att våldsbenägna krimi- nella personers användning av skjutvapen ökar. Detta är en oroväckande utveckling eftersom tillgång till skjutvapen utgör en förut- Prop. 2011/12:109 sättning för att grova brott ska komma till stånd och även innebär att en uppkommen våldssituation kan få betydligt svårare följder. Att ett enda skjutvapen som hamnar i fel händer kan få förödande konsekvenser visar inte minst händelsen på Utøya i . Skolskjutningarna i , skjutningarna i och de frekventa skottlossningarna på allmän plats i bl.a. är andra uppmärksammade exempel. Mot den bakgrunden är det viktigt både att se till att berättigade vapeninnehav omgärdas av tillräcklig kontroll och att vidta åtgärder för att förhindra att illegala vapen kommer in och sprids i landet. Ett antal åtgärder har redan genomförts. trädde nya regler i kraft som syftar till att motverka illegal tillverkning och handel med vapen (prop. 2010/11:72, bet. 2010/11:JuU17, rskr. 2010/11:210). Bestämmelserna innebär bl.a. att vapen ska märkas vid tillverkning och vid varaktig införsel till landet för att underlätta spårning. Bestämmelserna ger också polisen och tullen bättre möjligheter att ha kontroll över vapen som förs över gränsen. har t.ex. fått rätt att göra kontrollbesök och revisioner hos den som till eller från för in respektive ut vapen. Regeringen gav dessutom och gemensamt i uppdrag att kartlägga den illegala införselns omfattning och de tillvägagångssätt som används (dnr Ju2011/4092/PO). Med utgångspunkt i denna kartläggning ska myndigheterna fördjupa sitt underrättelsesamarbete och även vidareutveckla samarbetet med sina motsvarigheter i andra länder. I uppdraget ingår också att effektivisera kontrollverksamheten genom fler gemensamma operativa insatser. Uppdraget ska redovisas . I denna proposition föreslås vissa ytterligare åtgärder för att motverka illegal vapenhantering och förhindra att olämpliga personer får tillgång till vapen. Regeringen anser emellertid att detta inte är tillräckligt och avser därför att tillsätta en utredning med uppdrag att lämna förslag om ytterligare skärpningar vad gäller grova vapenbrott och att överväga ett antal frågor som har väckts framför allt med anledning av attentaten i . Regeringen avser dessutom att föreslå att en ny tillfällig s.k. vapenamnesti genomförs senast . 4 Behov av förändrade straffbestämmelser Regeringens förslag: Vid bedömande av om ett vapenbrott är grovt ska det särskilt beaktas om 1.vapnet har innehafts på allmän plats, i ett fordon på allmän plats eller inom ett skolområde där grundskole- eller gymnasieundervisning bedrivs, 2.vapnet har varit av särskilt farlig beskaffenhet, eller 3.innehavet, överlåtelsen eller utlåningen har avsett flera vapen. Regeringens bedömning: Beredningsunderlag saknas för att nu skärpa straffskalan för grovt vapenbrott. Promemorians förslag och bedömning: Överensstämmer delvis med regeringens. I promemorian föreslås att de omständigheter som särskilt ska beaktas vid bedömande av om ett vapenbrott är grovt är att vapnet kan befaras komma till brottslig användning eller att vapnet är av särskilt farlig beskaffenhet. Remissinstanserna: Endast tre av remissinstanserna uttalar sig särskilt om straffskalan för vapenbrott. Hovrätten för delar bedömningen att ytterligare straffskärpning inte bör ske medan och i anser att straffen bör skärpas. Enligt bör minimistraffet för grovt vapenbrott vara fängelse . Som argument för en sådan höjning har styrelsen framfört att det skulle förbättra möjligheterna att använda hemlig teleavlyssning. i , som även förordar en annan utformning av bestämmelsen, menar att straffskalan bör ändras till fängelse lägst ett eller två och högst . I stort sett samtliga remissinstanser som uttalar sig om förslaget att i paragrafen ange de omständigheter som särskilt ska beaktas vid bedömande av om ett vapenbrott är grovt tillstyrker det eller lämnar det utan invändningar. Hovrätten för , som avstyrker förslaget, anser emellertid att det vid bedömningen av om ett vapenbrott är grovt ska göras en helhetsbedömning av omständigheterna i det enskilda fallet och att även andra omständigheter än de som lyfts fram i promemorian kan komma att få betydelse för brottets rubricering. i föreslår att man, i stället för att förtydliga reglerna om grovt vapenbrott, inför ett vapenbrott och ett mindre allvarligt vapenbrott. Skälen för regeringens förslag och bedömning Beredningsunderlag saknas för att nu göra förändringar av straffskalan för grovt vapenbrott Den som uppsåtligen innehar ett skjutvapen utan att ha rätt till det eller överlåter eller lånar ut ett skjutvapen till någon som inte har rätt att inneha vapnet döms enligt 9 kap. 1 § första stycket vapenlagen (1996:67) för vapenbrott till fängelse i högst . Om brottet är grovt döms enligt andra stycket för grovt vapenbrott till fängelse i lägst och Om gärningen har begåtts av oaktsamhet eller om brottet är ringa döms enligt tredje stycket till böter eller fängelse . Den särskilda straffskalan för grovt vapenbrott infördes i den då gällande vapenlagen (1973:1176). ändrades straffmaximum för normalgraden av brottet från fängelse högst till fängelse högst . Bestämmelserna har i sak oförändrade förts över till den nu gällande vapenlagen. gav regeringen i direktiven En översyn av vapenlagstiftningen med syfte att förebygga våldsbrott (dir. 1995:39) en särskild utredare i uppdrag att göra en utvärdering av straffskärpningen. Utredningen, som fann att förändringen av straffskalan haft en stark inverkan på domstolarnas syn på straffvärdet, ansåg sammantaget att det inte fanns något reellt behov av en ytterligare skärpning av straffskalan för grovt brott, se betänkandet En samlad vapenlagstiftning (SOU 1998:44 s. 246 f.). Be- dömningen delades av den dåvarande regeringen, se propositionen En skärpt vapenlagstiftning (prop. 1999/2000:27 s. 67 f.). har i rapporter och 2006 (dnr Ju2004/4964/L4 och Ju2006/5139/L4) föreslagit att straffskalan för grovt vapenbrott ses över och att straffskalan, för sådana brott som avser enhandsvapen eller helautomatiska vapen, skärps genom att straffmaximum höjs från fyra till . I det nu föreliggande lagstiftningsärendet har styrelsen i sitt remissvar förordat en höjning av minimistraffet från till . anser att användningen av enhandsvapen och helautomatiska vapen i kriminella sammanhang utgör ett stort och växande problem. Enligt styrelsen visar statistik att andelen våldsbrott med dödlig utgång då skjutvapen har använts har ökat. I promemorian konstateras att statistiken inte visar på att olaga vapeninnehav eller användningen av skjutvapen skulle ha blivit mer utbredd sedan 1999 års lagstiftningsärende. Enligt promemorian har det inte heller framkommit något som med säkerhet talar för att brottsligheten tagit mer allvarliga former. Promemorians bedömning är således att brottsutvecklingen inte utgör något skäl för att ändra straffskalan för vapenbrott. Inte heller finns det enligt promemorian skäl för sådana ändringar med hänsyn till synen på vapenbrott. En jämförelse mellan straffskalan för vapenbrott och straffskalorna för andra relevanta brottstyper ger, enligt promemorian, inte något belägg för att vapenbrottet skulle vara för lågt eller högt värderat.