prop · H00312 · 2012-10-03 00:00:00 — Regeringen har inte för avsikt att nu föreslå några förändringar avseende kraven för att kvalificera sig för ersättning. samhälle utan rörelsehinder anser att det finns en stor risk att olika personer kommer att få skilda bedömningar beroende på vem som handlägger ett ärende om ersättning. Regeringen förutsätter att arbetslöshetskassorna i sin handläggning följer gällande bestämmelser för att bedömningen ska bli så enhetlig som möjligt. Förbundet anser vidare att ökade krav på den sökande är bra men menar att den samhälleliga strukturen gör det svårt att hitta ett arbete, t.ex. för rörelsehindrade som kanske är i behov av personlig assistans. Förbundet anser att personer med funktionsnedsättning löper extra stor risk att drabbas av en åtgärd. Regeringen konstaterar att det ingår i den offentliga arbetsförmedlingens uppdrag enligt gällande regelverk att ta individuella hänsyn. Det innebär bl.a. att hänsyn ska tas till sökande med funktionshinder. Som nämns ovan, finns två grupper av åtgärder för handlingar som inte stämmer överens med villkoren i försäkringen. Det handlar dels om situationer när den sökande förlänger tiden i arbetslöshet, dels om när den sökande orsakar arbetslösheten. Dessa båda grupper bör kompletteras med en tredje grupp av åtgärder för situationer då den sökande missköter sitt arbetssökande. Respektive åtgärdsgrupp bör innehålla en trappa för att visa på allvarligheten i att upprepa handlingar som inte stämmer överens med villkoren i försäkringen. Arbetsförmedlingen ser en risk med att åtgärdssystemet i vissa delar blir otydligt genom att åtgärdstrapporna sinsemellan är olika och att det saknas samordning mellan dem. Arbetsförmedlingen anför att flera åtgärdstrappor utifrån flera olika åtgärdsgrunder kan vara aktuella , eftersom det saknas samordning mellan åtgärdstrapporna. Som framgår ovan, föreslår regeringen att det införs fler åtgärdsgrunder för att åtgärderna bättre ska svara mot ett handlande som inte stämmer överens med villkoren i arbetslöshetsförsäkringen. Eftersom de handlingar som kan föranleda en åtgärd är av skiftande natur, krävs det att åtgärdstrapporna ser olika ut. Att orsaka sin arbetslöshet får t.ex. ses som mer allvarligt än att missköta sitt arbetssökande. påpekar kan flera åtgärder i olika åtgärdstrappor aktualiseras . Eftersom syftet med de förändrade åtgärdsreglerna är att åtgärderna ska vara mer proportionerliga i förhållande till en sökandes handlande bör det därför, enligt regeringens uppfattning, vara möjligt att meddela åtgärder enligt flera åtgärdstrappor om en sökandes handlande strider mot flera av villkoren. Avstängningarna bör dock läggas ut efter varandra, se avsnitt 4.3.5. anför att något steg i åtgärdstrapporna skulle kunna tas bort med tanke på att administrationen hos arbetslöshetskassorna sannolikt kommer att öka. Även om administrationen kan komma att öka hos arbetslöshetskassorna är det regeringens uppfattning att systemet för med Prop. 2012/13:12 sig andra stora positiva värden, bl.a. i form av att sökandes tid i arbetslöshet förväntas bli kortare, som väger upp en ökad administration. Ansvarsfördelning mellan Arbetsförmedlingen och arbetslöshetskassorna Arbetsförmedlingen anför att det bör tydliggöras vem som ska pröva de godtagbara skälen när en sökande t.ex. missköter sitt arbetssökande och när prövningen ska ske. Även Småföretagarnas Arbetslöshetskassa anser att det behövs tydligare regler om vad som krävs för att den offentliga arbetsförmedlingen ska kunna skicka underrättelser till arbetslöshetskassan. I och med att den offentliga arbetsförmedlingens kontrollarbete renodlas till att kontrollera och underrätta, faller ansvaret att utreda och besluta på arbetslöshetskassorna. Att lämna en underrättelse om ifrågasatt rätt till ersättning bör dock inte vara en automatiserad hantering. Den offentliga arbetsförmedlingen ska alltid ta ställning till om en underrättelse ska skickas eller inte. Det är dock arbetslöshetskassorna som utreder frågan och fattar beslut om åtgärd. Det är av vikt att handläggningstiden hos den offentliga arbetsförmedlingen och arbetslöshetskassorna blir så kort som möjligt för att säkerställa kopplingen mellan handling och åtgärd. finns ingen skyldighet för en arbetssökande att redovisa sina sökaktiviteter på ett regelbundet och strukturerat sätt, vilket försvårar den offentliga arbetsförmedlingens kontrollarbete och myndighetens möjligheter att identifiera sökande som har behov av extra stöd i sitt arbetssökande. En skyldighet för den sökande att med jämna mellanrum skriftligen i en aktivitetsrapport redovisa vilka åtgärder han eller hon vidtagit för att ta sig ur arbetslösheten skulle underlätta arbetet. Med en sådan skyldighet tydliggörs även att det är den sökande som ytterst har ansvar för sin situation och för att visa aktivitet i arbetssökandet. Att inte lämna in en aktivitetsrapport till den offentliga arbetsförmedlingen bör enligt regeringens bedömning likställas med att sökanden missköter sitt arbetssökande och bör därför utgöra grund för åtgärd. Flera remissinstanser, bland dem Handisam, Arbetsförmedlingen, Småföretagarnas Arbetslöshetskassa, TCO och har synpunkter på förslaget att införa en aktivitetsrapport. Regeringen konstaterar att aktivitetsrapportens införande och utformning kommer att hanteras på förordningsnivå. Lämnade synpunkter kommer därför att beaktas i det fortsatta förordningsarbetet. 4.3.1Åtgärden nedsättning av dagpenning avskaffas Regeringens förslag: Åtgärden nedsättning av dagpenning avskaffas. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Majoriteten av remissinstanserna tillstyrker eller lämnar förslaget utan erinran, bland dem Arbetsförmedlingen, anser att förslaget kan leda till dramatiska personliga och ekonomiska konsekvenser för en sökande. Förvaltningsrätten i ifrågasätter om inte problemet med att sökande behandlas olika vid likvärdiga situationer och problemen med återkrav kommer att finnas kvar även om åtgärden nedsättning av politisk utvärdering menar att förslaget knappast har motiverats i Skälen för regeringens förslag: Ett flertal har visat att tillämpningen av bestämmelserna om åtgärderna nedsättning av dagpenning och avstängning från rätt till ersättning En förklaring är att nedsättning av dagpenning kan vara komplicerad och svår att tillämpa, eftersom nedsättning ska utgå från En annan förklaring är att nedsättning av dagpenning får konsekvenser för en sökande. uppfattning är åtgärden avstängning förhållandevis enkel, tydlig och överblickbar för en sökande. Mot den bakgrunden anser regeringen, liksom flertalet remissinstanser, att åtgärden nedsättning av dagpenning bör ersättas med avstängning för situationer när sökande orsakar sin arbetslöshet eller förlänger tiden i arbetslösheten. menar att det i ett kortare perspektiv kan leda till dramatiska personliga och familjeekonomiska konsekvenser för en sökande att stängas av från ersättning i stället för att få sin ersättning Enligt regeringens uppfattning kan åtgärden nedsättning av dagpenningen vara en mer omfattande åtgärd än en kortare tids avstängning. Omräknat till hela ersättningsdagar motsvarar en nedsättning av dagpenning i 40 ersättningsdagar enligt nuvarande regler 10 respektive 20 hela Även om åtgärden fördelas , måste den anses vara sträng. Dessutom innebär åtgärden att ersättningsdagarna Även om den sökande endast får en del av sin dagpenning, dras en hel ersättningsdag från ersättningsperioden. därför inte att förslaget att avskaffa åtgärden nedsättning kommer att få de konsekvenser som befarar. Förvaltningsrätten i ifrågasätter om inte problemet med att sökande behandlas olika vid likvärdiga situationer kommer att kvarstå, även om åtgärden nedsättning av dagpenning tas bort. anför att anledningen till att nedsättning infördes var att åtgärderna tillämpades olika på olika arbetsförmedlingar och att ersättningsrätten sällan ifrågasattes, eftersom en avstängning ledde till stora konsekvenser för den sökande. Enligt regeringens mening riskerar åtgärder som inte tillämpas enhetligt att skada förtroendet för arbetslöshetsförsäkringen. Liksom Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen anser regeringen att regelverket förenklas om nedsättning av dagpenning tas bort. att åtgärderna dessutom mildras, bör den offentliga arbetsförmedlingen i större utsträckning underrätta arbetslöshetskassorna om sådana förhållanden som inte stämmer överens med villkoren i försäkringen. nedsättning av dagpenning avskaffas bör därför, enligt regeringens mening, sammantaget leda till en mer enhetlig tillämpning mellan olika arbetsförmedlare och att arbetslöshetskassorna i större utsträckning får information från den offentliga arbetsförmedlingen när sökande inte Prop. 2012/13:12 uppfyller villkoren i försäkringen. Förvaltningsrätten i ifrågasätter vidare om inte problemet med återkrav kommer att kvarstå, eftersom uppgifter inte alltid kommer att nå den offentliga arbetsförmedlingen eller arbetslöshetskassan förrän långt efter att de har inträffat, även om nedsättning av dagpenning tas bort. Regeringen är medveten om att återkrav kan komma att aktualiseras även om nedsättning av dagpenning avskaffas, men anser att de föreslagna reglerna kommer att minska återkraven. Även förslaget i avsnitt 4.6 att utöka möjligheterna att innehålla ersättning förväntas bidra till att minska antalet återkrav. 4.3.2Åtgärder då den sökande missköter arbetssökandet Regeringens förslag: En sökande ska varnas om han eller hon 1.utan godtagbart skäl inte medverkat till att upprätta en individuell handlingsplan, 2.utan godtagbart skäl inte lämnat en aktivitetsrapport till den offentliga arbetsförmedlingen inom utsatt tid, 3.utan godtagbart skäl inte besökt eller tagit kontakt med den offentliga arbetsförmedlingen eller kompletterande aktör vid överenskommen eller på annat sätt beslutad tidpunkt, 4.utan godtagbart skäl inte sökt anvisat lämpligt arbete, eller 5.inte aktivt sökt lämpliga arbeten. Om sökanden missköter arbetssökandet enligt första stycket vid upprepade tillfällen inom samma ersättningsperiod, ska han eller hon stängas av från rätt till ersättning. Avstängningstiden ska vara vid det andra tillfället, vid det tredje tillfället och vid det fjärde tillfället. Vid ett femte fall av misskötsamhet , har sökanden inte rätt till ersättning förrän han eller hon på nytt uppfyllt ett arbetsvillkor. Promemorians förslag: Överensstämmer i sak med Remissinstanserna: Majoriteten av remissinstanserna tillstyrker eller har inget att erinra mot förslaget i stort, bland dem , Arbetslöshetskassornas samorganisation, LO, och Förvaltnings- Flera remissinstanser har dock lämnat synpunkter på delar av förslaget. Förvaltningsrätten i anför att det är rimligt att innebörden av begreppet godtagbart skäl utvecklas genom praxis, men att det hade varit av värde med en redogörelse för motiven till den avvägning som gjorts. Justitiekanslern noterar att det inte anges i promemorian vad som ska anses utgöra godtagbart skäl. Arbetsförmedlingen anför att vad som är att betrakta som godtagbara skäl och eventuellt hur sökanden ska styrka dem, bör regleras i föreskrift. påtalar att det är sökaktiviteten och inte kvaliteten på den skrivna aktivitetsrapporten som ska bedömas. anser att det bör framgå av lagtext att en aktivitetsrapport ska lämnas inom utsatt tid. Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen anser att det behöver klargöras hur ofta den offentliga arbetsförmedlingen ska följa upp aktivitetsrapporterna och hur förmedlingen ska arbeta med anvisningar i sitt kontrollarbete. Arbetsförmedlingen påtalar att den sökandes incitament att återuppta en kontakt med den offentliga arbetsförmedlingen försvinner och att det finns risk för felaktiga utbetalningar om en sökande inte ska kunna avanmälas. Statskontoret anser att avtalen med de kompletterande aktörerna bör ses över och att de kompletterande aktörerna ges administrativa förutsättningar för att kunna fullgöra sitt uppdrag. anser att den offentliga arbetsförmedlingen bör formulera tydliga krav på de kompletterande aktörerna i samband med upphandling. Arbetsförmedlingen anför att tid mellan händelse och konsekvens kan bli utdragen och än mer utdragen i de fall där den arbetslöse tar del av tjänst hos en kompletterande aktör. Arbetsförmedlingen anser att inte söka ett anvisat arbete förlänger tiden i arbetslöshet och bör därför ingå i den gruppen av åtgärder. Arbetsförmedlingen anser att en sökande som inte aktivt söker arbete måste anses förlänga tid i arbetslöshet. Arbetslöshetskassornas samorganisation anser att det bör klargöras att den sökande kan meddelas åtgärd om han eller hon inte aktivt söker lämpliga arbeten. Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen avstyrker förslaget att införa en varning som en första åtgärd vid misskötsel av arbetssökande. Förvaltningsrätten i påpekar att åtgärdsgrunderna för att missköta arbetssökandet är av olika svårighetsgrad. Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen menar att det är oklart om en arbetslöshetskassa vid ett och samma beslutstillfälle kan meddela flera åtgärder, om en sökande inom gjort sig skyldig till upprepade fall av misskötsel i sitt arbetssökande. Småföretagarnas Arbetslöshetskassa menar att det är oklart vad som ska anses som ett tillfälle när sökanden t.ex. inte är aktivt arbetssökande. Arbetslöshetskassornas samorganisation anser att det bör klargöras om beslut om åtgärd ska meddelas om den orsakande händelsen ligger utanför en ersättningsperiod. Förvaltningsrätten i , Arbetslöshetskassornas samorganisation och Småföretagarnas Arbetslöshetskassa anser att det bör förtydligas om en arbetslöshetskassas beslut om varning ska kunna överklagas. Skälen för regeringens förslag Det är av yttersta vikt att den sökande vidtar alla rimliga åtgärder för att ta sig ur arbetslösheten. En god kontakt mellan den sökande och den offentliga arbetsförmedlingen eller en kompletterande aktör är viktig i denna process, liksom att den sökande använder sig av den hjälp och det stöd som myndigheten eller en kompletterande aktör tillhandahåller. En sökande som uteblir från ett överenskommet besök hos den offentliga arbetsförmedlingen eller hos en kompletterande aktör kan inte sägas vidta alla nödvändiga åtgärder för att få ett arbete. En väl fungerande kontrollfunktion förutsätter regelbundna uppföljande möten med den Det är regeringens uppfattning att den sökande, liksom , ska medverka till att upprätta en individuell handlingsplan för att ha rätt till ersättning. En sökande bör även löpande lämna en aktivitetsrapport för att den offentliga arbetsförmedlingen ska kunna följa upp hans eller hennes sökaktiviteter. En sökande bör utöver detta även i övrigt medverka i kontakten med den offentliga arbetsförmedlingen eller med en kompletterande aktör. Att utan godtagbart skäl inte medverka till att upprätta en handlingsplan, underlåta att lämna en aktivitetsrapport eller inte besöka eller ta kontakt med den offentliga arbetsförmedlingen eller en kompletterande aktör, bör utgöra grund för åtgärd. En sökande som inte söker ett anvisat lämpligt arbete eller inte aktivt söker lämpliga arbeten kan inte anses vidta nödvändiga åtgärder för att få ett arbete. Att inte söka anvisat lämpligt arbete utan godtagbart skäl bör därför utgöra grund för åtgärd. Även att inte vara aktivt arbetssökande bör utgöra grund för åtgärd. Om en sökande har godtagbara skäl att inte uppfylla villkoren i bestämmelsen bör åtgärd inte beslutas. Detta gäller dock inte villkoret att aktivt söka lämpligt arbete. Förvaltningsrätten i anför att det är rimligt att innebörden av begreppet godtagbart skäl utvecklas genom praxis, men att det hade varit av värde med en redogörelse för motiven till den avvägning som gjorts. Justitiekanslern noterar att det inte anges i promemorian vad som ska anses utgöra godtagbart skäl. Arbetsförmedlingen anför att vad som är att betrakta som godtagbara skäl och eventuellt hur den arbetssökande ska styrka dem, bör regleras i föreskrift för att säkerställa likabehandling och rättssäkerhet. Enligt regeringens mening måste det avgöras från fall till fall vad som i det enskilda ärendet kan anses utgöra ett godtagbart skäl. Som exempel på vad som skulle kunna vara godtagbara skäl kan dock nämnas avbrott i allmänna kommunikationer och tekniska störningar i telefon och datatrafik. Godtagbara skäl skulle också kunna vara om en sökande på grund av sjukdom är förhindrad att komma till ett bokat möte. Det kan röra sig om både sökandens sjukdom och sjukdom i familjen, t.ex. om sökanden akut måste hämta sitt sjuka barn på dagis eller i skola. Även andra trängande familjeangelägenheter kan vara godtagbara skäl att inte fullgöra villkoren i bestämmelsen. Regeringen avser att följa tillämpningen av bestämmelsen i syfte att överväga behovet av föreskrifter om godtagbara skäl. Så som anförts tidigare bör det utgöra grund för åtgärd att inte lämna in en aktivitetsrapport till den offentliga arbetsförmedlingen. Detta bör dock endast gälla om den sökande inte har ett godtagbart skäl att inte lämna in en sådan rapport. Regeringen delar LO:s uppfattning att det inte är kvaliteten på den skrivna aktivitetsrapporten som ska granskas och bedömas när ställning tas till om åtgärd ska meddelas för att en aktivitetsrapport inte har getts in inom utsatt tid. Däremot kan innehållet i rapporten komma att påverka huruvida en åtgärd ska meddelas när det gäller frågan om den sökande är aktivt arbetssökande. 2012/13:12 hang ska påpekas att det ligger i den offentliga arbetsförmedlingens uppdrag att se till att göra aktivitetsrapporten tillgänglig för alla sökandena och, om det är nödvändigt, erbjuda andra sätt att redovisa sökaktivitet. Förvaltningsrätten i anser att det av lagtexten bör framgå att en sökande ska meddelas en varning om han eller hon utan godtagbart skäl inte lämnat en aktivitetsrapport till den offentliga arbetsförmedlingen inom utsatt tid. Regeringen delar förvaltningsrättens bedömning att det i bestämmelsen bör anges att det är inom viss utsatt tid som en aktivitetsrapport ska lämnas. Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen anser att det behöver klargöras hur ofta den offentliga arbetsförmedlingen ska följa upp aktivitetsrapporterna för att se om den enskilde uppfyller villkoren i försäkringen och hur förmedlingen ska arbeta med anvisningar i sitt kontrollarbete. Om kontrollarbetet ska fungera på ett tillfredställande sätt, bör den offentliga arbetsförmedlingen, enligt regeringens uppfattning, kontinuerligt följa upp en sökandes sökaktiviteter i en aktivitetsrapport. Det är även viktigt att förmedlingens anvisningar sker på ett sätt som kan hjälpa en arbetssökande ur arbetslösheten. Regeringen har för avsikt att meddela föreskrifter avseende aktivitetsrapporten och, vid behov, anvisningar. Om den sökande inte besökt eller kontaktat den offentliga arbetsförmedlingen efter kallelse eller enligt överenskommelse, sker en avanmälan. Den som avanmäls från den offentliga arbetsförmedlingen förlorar rätten till ersättning, eftersom han eller hon inte uppfyller det allmänna villkoret om att vara anmäld som arbetssökande hos den offentliga arbetsförmedlingen. Enligt regeringens uppfattning bör ett uteblivet besök eller utebliven kontakt med den offentliga arbetsförmedlingen eller en kompletterande aktör inte leda till att den sökande avanmäls och därmed förlorar sin rätt till ersättning. En utebliven kontakt bör i stället leda till att den offentliga arbetsförmedlingen underrättar arbetslöshetskassan som i sin tur avgör om beslut om åtgärd ska fattas. Arbetsförmedlingen anför att incitamentet för den sökande att återuppta kontakten med den offentliga arbetsförmedlingen försvinner genom att han eller hon inte blir avanmäld vid utebliven kontakt och att det är den offentliga arbetsförmedlingen som måste agera för att kontakten med den sökande ska återupptas. Arbetsförmedlingen anför vidare att det finns risk för att felaktiga utbetalningar ökar när en sökande som t.ex. uteblir från ett besök inte avanmäls. Arbetsförmedlingen påtalar att den sökande är fortsatt ersättningsanmäld hos arbetslöshetskassan och kan få ersättning utbetald och efter verkställd åtgärd. Regeringen konstaterar att den föreslagna regleringen ställer krav på tät uppföljning av den sökande och att detta är en del av den offentliga arbetsförmedlingens nya arbetssätt för att förhindra långtidsarbetslöshet. Regeringen delar inte Arbetsförmedlingens uppfattning att sökandens incitament att hålla kontakt med den offentliga arbetsförmedlingen och en kompletterande aktör försvinner om den sökande inte avanmäls. Anledningen är att en sökande som inte upprätthåller kontakten med den offentliga arbetsförmedlingen eller en kompletterande aktör kan meddelas en åtgärd. Upprepas ett sådant förhållande kan ytterligare åtgärd komma att meddelas. I förlängningen innebär underlåtenhet att hålla kontakt med den offentliga arbetsförmedlingen eller en kompletterande aktör att sökanden förlorar sin rätt till ersättning till dess han eller hon på nytt uppfyller ett arbetsvillkor. Det är den sökande som har ansvaret för att visa att han eller hon står till arbetsmarknadens förfogande. Därmed är det alltså den sökande, även om den offentliga arbetsförmedlingen också ska verka för att en kontakt etableras och upprätthålls, som har det yttersta ansvaret för att kontakt tas med den offentliga arbetsförmedlingen alternativt en kompletterande aktör. Effektivitet i både den offentliga arbetsförmedlingens och arbetslöshetskassornas hantering av dessa ärenden är också en förutsättning i det föreslagna åtgärdssystemet, då tiden mellan förseelse och åtgärd ska vara så kort som möjlig för att på så sätt undvika situationer med återkrav. En arbetslöshetskassa har dessutom, under vissa förutsättningar, möjlighet att fatta beslut om att hålla inne ersättning i avvaktan på att beslut om avstängning från rätt till ersättning fattas vilket ytterligare kan motverka situationer med återkrav. Kontakt med en kompletterande aktör I syfte att upprätthålla arbetslöshetsförsäkringens roll som omställningsförsäkring bör det ställas samma krav på sökande som tar del av tjänster hos en kompletterande aktör som hos den offentliga arbetsförmedlingen. Detta innebär t.ex. att överenskommelser om möten mellan den sökande och den kompletterande aktören ska kunna leda till samma åtgärd som liknande överenskommelser mellan den sökande och den offentliga arbetsförmedlingen. Det bör inte göras skillnad mellan kompletterande aktörer baserat på om de kontrakterats med stöd av lagen (2007:1091) om offentlig upphandling eller lagen (2008:962) om valfrihet. Det är den offentliga arbetsförmedlingen som ansvarar för att detta säkerställs genom tydliga avtal med de kompletterande aktörerna. Regeringen anser att det bör utgöra grund för åtgärd om en sökande utan godtagbart skäl inte kommer till ett besök hos den offentliga arbetsförmedlingen eller hos en kompletterande aktör . Detsamma ska gälla besök som den offentliga arbetsförmedlingen eller den kompletterande aktören beslutat om. Detta ska även gälla om en sökande avstår från att ta en överenskommen eller beslutad kontakt, t.ex. via telefon. Statskontoret anser att avtalen med de kompletterande aktörerna bör ses över och att de kompletterande aktörerna ges administrativa förutsättningar för att kunna fullgöra sitt uppdrag. anser att den offentliga arbetsförmedlingen bör formulera tydliga krav på de kompletterande aktörerna i samband med upphandling. Enligt regeringens uppfattning är det givetvis av största vikt att det i avtalen mellan den offentliga arbetsförmedlingen och de kompletterande aktörerna tydligt framgår under vilka förhållanden rapportering ska ske. Det är vidare viktigt att kontrollfunktionen fungerar som den ska även då sökanden tar del av tjänster hos en kompletterande aktör. Det krävs alltså ett väl utvecklat uppföljnings- och kvalitetssäkringssystem för att