prop · H00322 · 2012-10-16 00:00:00 — Regeringens proposition 2012/13:22 Bättre villkor för svensk film Regeringen överlämnar denna proposition till . I propositionen redovisas ett nytt filmavtal, filmavtal, som gäller för tiden 20132015. Avtalet träffades mellan staten, , Folkets Hus och Parker, , u.p.a., Film- och TV-producenterna i ek. för., Nätverket för Regionala Filmproduktionscenter, , , , och C . Nätverket för Regionala Filmproduktionscenter är nytillkommen avtalspart i och med filmavtal. (tidigare Kanal ) valde att inte fortsätta som avtalspart under en tvåårig förlängning av filmavtal, men är nu återigen part till avtalet. Avtalet mellan staten och film- och tv-branschen innebär bättre villkor för svensk film med ökade resurser, breddat engagemang och en öppning för fler visningsfönster. Nya stöd införs i linje med förändringar i medielandskapet. Avtalet innehåller även skärpta krav på jämställdhet. Särskilt fokus läggs på barn- och ungdomsfilm. För att en film ska få produktionsstöd införs dessutom som ett villkor att filmen ska kunna visas med svensk text, vilket är ett viktigt steg för att öka tillgängligheten till svensk film för personer med funktionsnedsättning. Vidare innehåller propositionen regeringens bedömning av filmpolitikens inriktning. Med kvalitet, förnyelse och tillgänglighet som övergripande inriktning bör de statliga insatserna för filmen syfta till att främja produktion och utveckling av värdefull svensk film, spridning och visning av värdefull film i olika visningsfönster i hela landet, ett levande filmarv som bevaras, används och utvecklas, internationellt utbyte och 2012/13:22 samverkan på filmområdet, barns och ungas kunskap om film och rörlig bild och deras eget skapande samt jämställdhet och mångfald på filmområdet. Inriktningen på filmpolitiken omfattar såväl de olika filmkulturella insatser som finansieras med statliga medel, som de mål som staten ställt sig bakom filmavtal och de medel som staten tillför avtalet. I propositionen redovisas även regeringens bedömning av de förslag i betänkande som inte omfattas av filmavtalet, utan främst berör de medel som staten fördelar till filmområdet i form av stöd till filmkulturella ändamål och särskilda satsningar. Slutligen föreslås i propositionen att filmavtalets parter även fortsättningsvis ska göra avdrag för sådana avgifter och bidrag som betalas till Stiftelsen . Förslag till riksdagsbeslut ................................................................ Förslag till lag om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229)......... Ärendet och dess beredning ............................................................. Skärpta krav på jämställdhet............................................ Film i fler visningsfönster ............................................... Åtgärder mot olovlig hantering av film ........................... Förbättrade villkor för producenter ................................. Svensk text ett krav för produktionsstöd ...................... Stöd till produktion av svensk film.................................. Förhandsstöd till långfilm, barn- och ungdomsfilm, kort- och dokumentärfilm samt stöd till utveckling.................................. Nya stöd till konvergerad media och till Publikrelaterat stöd och producentstöd........... Stöd till regionala produktionscentrum........... Stöd till distribution och visning av film i hela landet..... Kostnader för administration och förvaltning.................. Övriga filmpolitiska frågor ............................................................ Digitalisering av biografer............................................... Stöd till import och lansering av kvalitetsfilm ................ Digital lansering av äldre svensk film ............................. Textning och syntolkning ................................................ 8.6Regionala resurscentrum för film och Spridning av svensk film i utlandet ................................. samarbete med Kungl. Mervärdesskatt på biografföreställningar ........................ Avdrag vid inkomstbeskattningen för avgifter och bidrag till Bilaga 1 Sammanfattning av betänkande Vägval för filmen (SOU 2009:73) ....................................... Bilaga 2 Lagförslaget i promemorian Ändringar i inkomstskattelagen med anledning av nytt filmavtal ........... Förteckning över remissinstanserna...................................... Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till lag om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229). 2Förslag till lag om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229) 16 kap. 11 § (1999:1229)1 ska ha följande lydelse. Avdrag ska göras för sådana av- Avdrag ska göras för sådana av- gifter och bidrag till Stiftelsen gifter och bidrag till Stiftelsen ett avtal som träffats den 15 sep- ett avtal som träffats den 25 tember 2005 mellan å ena sidan mellan å ena sidan staten och å andra sidan staten och å andra sidan förening u.p.a., Svenska Film- förening u.p.a., Film- och TV- producenterna i ek. Nätverket för Regionala Film- AB, (publ. vision AB, , Modern AB och C . AB och C . 1.Denna lag träder i kraft och tillämpas på avgifter och bidrag som har betalats respektive lämnats efter . 2.Äldre bestämmelser gäller dock fortfarande för sådana avgifter och bidrag som har betalats respektive lämnats för tid före ikraftträdandet. 1 Lagen omtryckt 2008:803. 3 Ärendet och dess beredning Regeringen beslutade att ge en särskild utredare i uppdrag att lämna förslag till finansiering och utformning av de framtida filmpolitiska insatserna (dir. 2008:88). lämnade betänkandet Vägval för filmen (SOU 2009:73) . En sammanfattning av betänkandet finns i bilaga 1. Förslaget remitterades till ett stort antal myndigheter, organisationer och andra aktörer på film- och tv-området. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 3. En sammanställning av remissvaren finns tillgänglig i (dnr Ku2009/1815/MFI). Parterna filmavtal staten, , Folkets Hus och Parker, , u.p.a., Film- och TV-producenterna, , (publ. ), och C enades om att förlänga avtalet . Kanal valde att inte fortsätta som avtalspart under den tvååriga förlängningen. beslutade regeringen att tillkalla en särskild utredare för att få till stånd en ny branschsamverkan mellan staten och berörda aktörer för finansieringen av stöd till svensk film (dir. 2011:10). Utredaren, som skulle fungera som förhandlare, fick i uppdrag att eftersträva en långsiktig och breddad samverkan med fler bidragande aktörer än avtal. Uppdraget redovisades genom att en avsiktsförklaring avseende ett nytt filmavtal, filmavtal, undertecknades av parterna filmavtal samt (tidigare Kanal ) och Nätverket för Regionala Filmproduktionscenter. Regeringen godkände avsiktsförklaringen genom regeringsbeslut (dnr Ku2012/119/RFS). I enlighet med avsiktsförklaringen undertecknades det nya filmavtalet av ovan nämnda parter (bilaga 4). Avtalet träder i kraft och gäller till och med . I avtalet anges bland annat att en förutsättning för dess giltighet är att regeringen meddelar vissa föreskrifter om filmstöd, att Europeiska kommissionen godkänner de stödformer och övriga villkor som anges i avtalet samt att godkänner nödvändiga lagändringar och fattar erforderliga beslut om statens bidrag till stiftelsen. Avtalet har godkänts av regeringen (dnr Ku2012/1476/RFS). Behovet av en ändring i inkomstskattelagen (1999:1229) till följd av det nya filmavtalet har behandlats separat. En särskild promemoria med förslag till lagändringar har tagits fram, Ändringar i inkomstskattelagen med anledning av nytt filmavtal. Promemorians författningsförslag finns i bilaga 2. Promemorian har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 3. En remissammanställning finns tillgänglig i lagstiftningsärendet (dnr Fi2012/2562/SKA/S1). 2012/13:22 De föreslagna ändringarna i inkomstskattelagen är författningstekniskt och även i övrigt av sådan beskaffenhet att Lagrådets hörande skulle sakna betydelse. Den svenska filmavtalsmodellen och () fyller 2013. Det första filmavtalet ingicks 1963 mellan företrädare för staten och filmbranschen, representerad av Föreningen u.p.a., , u.p.a., Folkets och . tillkom för att hantera de filmpolitiska stöden. Staten började att ge direkta bidrag till avtalets ändamål. års film- och videoavtal ingick också videobranschen i avtalskretsen. Genom avtal knöts även och (numera ) till avtalet. bildade avtalsparterna en stiftelse, Stiftelsen , för att klargöra juridiska status. Videobranschen lämnade avtalet 1999 i samband med att avtal förlängdes med . har filmavtalets omfattning varierat. avtal gjordes en uppdelning av de filmpolitiska stöden så att de så kallade filmkulturella stöden bröts ut från avtalet och blev en helt statlig angelägenhet. Det gällde stöd till bland annat arkivverksamhet, publikations- och informationsverksamhet, verksamhet riktad till barn och ungdomar samt främjande av spridning och visning av värdefull film. En återgång till den tidigare ordningen gjordes filmavtal och alla filmpolitiska stöd som hanteras av lades inom avtalets ram. I och med filmavtal återtog staten hela ansvaret för de filmkulturella stöden. Det nuvarande filmavtalet, filmavtal, ingicks mellan staten, , Folkets Hus och Parker, , u.p.a., u.p.a. (upphörde att existera ), Föreningen , , (publ. ), , Kanal och C . enades parterna om en tvåårig förlängning av avtalet till utgången av 2012. Kanal valde att inte vara part i det förlängda avtalet. filmavtal omfattar produktionsstöd, stöd till distribution och Prop. 2012/13:22 visning samt stöd till internationell lansering och internationella avgifter. har ändringar gjorts . Den första ändringen, , gällde användningen av avtalets reservmedel. och innebar att i skälig omfattning fick använda reservmedel även till kostnader för administration och förvaltning (Ku2007/722/Kr). Den andra ändringen, , innebar att ett nytt stöd, marknadsstödet, infördes för att hantera det överskott av medel som hade samlats inom ramen för det automatiska efterhandsstödet, det så kallade publikrelaterade stödet (Ku2008/205/MFI). Marknadsstödet är, liksom det publikrelaterade stödet, inriktat på film för en bredare publik men betalas ut i förhand. Det baseras på tidigare publikframgångar och andra kommersiella faktorer enligt ett poängsystem och är därför i grunden automatiskt. Stödet har utlysts och sammanlagt fördelades till elva filmer . Därefter har det inte funnits tillräckliga medel för att fördela stödet. konstaterade i presentationen Hälsningar från framtiden om morgondagens filmpolitik: publiken, politiken och filmen (, ) att de filmer som fått marknadsstöd inte hade en större publik än de publikt framgångsrika konsulentstödda filmerna. Dessutom hade de lägre snittbetyg i recensionsindex än de konsulentstödda filmerna . Av presentationen framgick även att stödet ur ett jämställdhetsperspektiv var problematiskt eftersom få kvinnor sökte och inget projekt med kvinnlig regissör beviljades stöd. var de totala intäkterna för filmavtalet , varav staten stod för nästan hälften, . Biografägare samt indirekt filmdistributörer och när det gäller svensk film filmproducenter, bidrar till finansieringen av de ändamål som anges i avtalet genom biografavgifter, motsvarande av bruttobiljettintäkten vid biografföreställning. Distributörens filmhyra och producentens andel beräknas inte på den del av intäkterna som utgör avgiften. Biografavgiften uppgick till . Tv- företagen bidrog sammanlagt med . Av dessa stod för , för , för och C för . Utöver detta garanterar bolagen att använda medel för samproduktion, medfinansiering och köp av visningsrätter när det gäller nya svenska lång-, kort- och dokumentärfilmer (garantibelopp). Föreningen bidrog med . Stöd till filmkulturell verksamhet Vid sidan av de som staten bidrar med enligt filmavtalet fördelas statligt stöd till filmkulturell verksamhet. uppgick stödet till . Merparten av stödet hanteras av . En mindre del hanteras inom ramen för kultur- samverkansmodellen enligt förordningen (2010:2012) om fördelning av 2012/13:22 vissa statsbidrag till regional kulturverksamhet. Enligt förordningen beslutar om visst statsbidrag som får fördelas till ett landsting. Landstingen ansvarar sedan för fördelningen av statsbidrag till filmkulturell verksamhet i respektive län. filmkulturella verksamhet regleras av ett riktlinjebeslut som regeringen beslutar. De filmkulturella medlen användes 2011 bland annat för stöd till visningsorganisationer, stöd till import och lansering av kvalitetsfilm, filmfestivaler, spridning och visning av kort- och dokumentärfilm, textning och syntolkning av film och video samt till film i skolan. Den särskilda satsningen på digitalisering av biografer med ingår också i den filmkulturella verksamheten, liksom medel för att bevara filmarvet och göra det tillgängligt genom exempelvis filmarkiv, bibliotek och . filmstöd utgör ett viktigt komplement till stöd och har särskild betydelse för dokumentärfilmen och annan konstnärligt värdefull kortfilm. fördelar stöd till yrkesverksamma filmare genom olika typer av bidrag och stipendier. Filmstöd fördelas enligt förordningen (1989:500) om vissa särskilda insatser på kulturområdet samt förordningen (1976:528) om bidrag till konstnärer och finansieras inom anslag 1:10 Filmstöd samt anslag 5:2 Ersättningar och bidrag till konstnärer. fördelades totalt ca till filmområdet, varav ca avsåg internationellt utbyte. Projektbidrag för produktion av kort- och dokumentärfilm fördelades till 32 filmskapare varav 18 var kvinnor (). Av medlen avsattes för Stiftelsen , som har till syfte att främja, distribuera och bevara svensk konstfilm och experimentell video. Därutöver fördelar bland annat ettåriga arbetsstipendier och målinriktade arbetsstipendier. Övriga statliga satsningar på filmområdet Utöver de filmkulturella medlen genomför regeringen även andra satsningar till stöd för filmen. Regeringen beslutade att ge ett särskilt statsbidrag på för stöd till unga kvinnors filmskapande i regionerna, i så kallad växthusverksamhet (dnr Ku2010/454/MFI, delvis). fick i uppdrag att utveckla och fortsätta satsningen och ett medelstillskott på (dnr Ku2011/558/MFI). har ytterligare avsatts (prop. 2011/12:1, utg. omr. 17, s. 138). Totalt omfattar satsningen ca . gav regeringen och i uppdrag att genomföra ett projekt som syftar till att utveckla ett system för syntolkning av film på digitala biografer (dnr Ku2011/977/MFI). Uppdraget finansieras med ca Prop. 2012/13:22 . Regeringen beslutade att ge en särskild utredare i uppdrag att lämna förslag till finansiering och utformning av de framtida filmpolitiska insatserna (dir. 2008:88). Enligt direktiven skulle utredaren bland annat pröva förutsättningarna för en fortsatt avtalsmodell samt de nuvarande insatsernas påverkan på ekonomiskt och konstnärligt risktagande och på kvalitet och mångfald i filmutbudet. Vidare skulle utredaren även pröva möjligheterna att i större utsträckning ge stöd till film i andra visningsformer än biograf. I uppdraget ingick även att se över utvecklingen av digital bio, samordningen mellan filmpolitiska insatser på nationell, regional och lokal nivå samt organiseringen av arbetet med att bevara och tillgängliggöra filmarvet. lämnade sitt betänkande Vägval för filmen (SOU 2009:73) . Betänkandet har remissbehandlats. Regeringen redovisar i avsnitten 68 sina överväganden och bedömningar med anledning av förslagen i betänkandet. Förhandlingar om en ny branschsamverkan för svensk film beslutade regeringen att tillkalla en särskild utredare för att få till stånd en ny branschsamverkan mellan staten och berörda aktörer för finansieringen av stöd till svensk film. Utredaren, som skulle fungera som förhandlare, fick i uppdrag att eftersträva en långsiktig och breddad samverkan. Uppdraget skulle enligt direktiven redovisas , men förlängdes till och med . Under förhandlingarnas gång fördes diskussioner med parterna avtal liksom med en lång rad övriga intressenter. Informationsmöten hölls med intressenter utanför förhandlingarna. Under hela förhandlingsperioden sammanträffade såväl en extern referensgrupp som en interdepartemental arbetsgrupp. enades parterna till filmavtal, inklusive (tidigare Kanal ), som inte deltagit under avtalets förlängning 20102012, tillsammans med Nätverket för Regionala Filmproduktionscenter om en avsiktsförklaring avseende ett nytt filmavtal. Till avsiktsförklaringen bifogades det färdigförhandlade avtalet. Avtalet, filmavtal, undertecknades . Avtalet träder i kraft och gäller till och med . Avtalets giltighet är beroende av att godkänner nödvändiga lagändringar och fattar erforderliga beslut om statens bidrag till stiftelsen, att Europeiska kommissionen godkänner de stödformer och övriga villkor som anges i avtalet och att regeringen meddelar vissa föreskrifter om filmstöd. Snabb teknisk utveckling, en stark ställning nationellt, internationella framgångar, stora möjligheter men också krävande utmaningar det är sammanfattningsvis vad som kännetecknar den svenska filmen . Svensk film utmärks av stor bredd. Det gäller såväl långfilm som kort- och dokumentärfilm. Dokumentärfilmen har fått stor uppmärksamhet nationellt och internationellt och både bidragit till och varit föremål för den offentliga debatten. Internationellt har svensk film haft stora framgångar både på festivaler och som exportvara. Intresset för svensk film har medfört att många i branschen, bland annat regissörer, fotografer och skådespelare, har kunnat inleda internationella karriärer. Svensk films ställning på hemmamarknaden är fortsatt stark. En femtedel av de biobiljetter som säljs avser besök på svensk film. Därutöver ser ca 70 miljoner tittare på svensk långfilm som sänds i och . Med hjälp av den nya tekniken, framför allt digitaliseringen av produktion, distribution och visning, kan många fler människor än tidigare både se film och själva göra och sprida film. är utmaningarna många. Att inom professionell filmproduktion hitta en balans mellan förnyelse och kontinuitet samt risktagande och stabilitet är ofta svårt. Kvinnor är fortfarande underrepresenterade i den professionella filmbranschen. Med den snabba teknikutvecklingen följer också nya frågeställningar. Exempelvis ger digitaliseringen av biografer möjligheter till ökad bredd och variation i utbudet, men det kan också finnas en risk för större likriktning när ett stort antal biografer visar samma film . En bransch i förändring Filmbranschen kan sägas tillhöra en vidare mediebransch där många verkar inom olika områden . Uppskattningsvis är mellan 4 000 och 6 000 personer sysselsatta inom produktion, distribution och visning. Flera bolag har utvecklat och breddat sin produktion till att omfatta både dokumentärfilm och spelfilm. Dessutom har produktionsbolag inom reklambranschen börjat producera spel- och dokumentärfilm och dramaserier för tv. Även om det skett förändringar av strukturen i filmbranschen är många produktionsbolag fortfarande små och ekonomiskt svaga, vilket gör det svårt för dem att utveckla idéer, satsa på projekt som innebär viss ekonomisk risk och skapa långsiktighet i produktionen. Liksom i de flesta andra länder i världen har den svenska filmbranschen svårt att överleva och utvecklas utan offentligt stöd. Utöver stöd till produktion av film finns det även ett fortsatt behov av insatser för att främja tillgänglighet, spridning och visning samt bevarande av filmarvet. Jämställdheten i filmbranschen har varit uppe till diskussion . Kvinnor är fortfarande underrepresenterade i den professionella filmbranschen. Sedan förbättrade villkor för kvinnliga filmskapare infördes som ett mål för filmpolitiken har det skett en viss positiv förändring av könsfördelningen om man ser till fördelningen av Prop. 2012/13:22 produktionsstöd. Utvecklingen går dock långsamt. Regeringen har tagit ett antal initiativ för att främja en fördjupad samverkan mellan kulturpolitiken, näringslivspolitiken och tillväxtpolitiken. Ett exempel är den nationella strategin för regional konkurrenskraft, entreprenörskap och sysselsättning för åren 20072013. Ytterligare ett exempel är handlingsplanen för kulturella och kreativa näringar, vars mål är att skapa långsiktigt goda förutsättningar för entreprenörskap inom kulturella och kreativa näringar och att utveckla nya samarbeten mellan kultur och näringsliv. Regeringen har avsatt totalt för arbetet med handlingsplanen . Filmen har en central roll inom den kreativa sektorn med sin närhet till både kultur och näringsliv. bidrar aktivt till arbetet med att genomföra den nationella strategin och handlingsplanen. Ökat inflytande på regional nivå Satsningar på regional nivå har på ett avgörande sätt förändrat förutsättningarna för filmen i . Statligt stöd till regional filmverksamhet infördes . Stödet fördelas av till regionala resurscentrum för film, vilkas verksamhet främst är inriktad på barn och unga. Stödet är villkorat med en regional motprestation och är inte avsett för långfilmsproduktion. De medel som har fördelat som stöd till regionala resurscentrum överförs nu successivt till kultursamverkansmodellen där de fördelas av landstingen till filmkulturell verksamhet. Runt om i har regionala aktörers satsningar kommit att omfatta även investeringar i professionell långfilmsproduktion, genom regionala produktionscentrum. De ofta betydande regionala investeringarna har på ett radikalt sätt ritat om den nationella filmkartan och en avsevärd del av svensk filmproduktion genomförs med finansiering från ett regionalt produktionscentrum. De regionala satsningarna görs utifrån såväl kulturpolitiska som näringspolitiska utgångspunkter. filmavtal infördes stöd till de tre regionala produktionscentrumen , och Filmpool Nord. I och med filmavtal kom stödet även att omfatta Filmregion . filmavtal har de regionala produktionscentrumen genom Nätverket för Regionala Filmproduktionscenter blivit part i avtalet och på det sättet fått en aktiv roll i utformningen av den nationella filmpolitiken. Inom filmen har den digitala tekniken använts , till exempel för postproduktion och specialeffekter. Allt fler filmer spelas nu också in digitalt. har den digitala utvecklingen även förändrat distributionen av film i grunden. Enligt prognoserna kommer 2013 att bli för analog biografvisning. Förutom på biografer är film tillgänglig på dvd-marknaden och genom olika tv-kanaler och nya digitala tjänster. Filmtittande via datorer, mobiltelefoner och läsplattor ökar snabbt. Som ett komplement till det kommersiella utbudet av film har och Kungl. gemensamt startat webbplatsen som gör film ur arkivens samlingar tillgänglig på nätet. Det är främst dokumentärfilm, kortfilm, reklamfilm och beställningsfilm som på detta sätt görs tillgänglig. Den tekniska utvecklingen har föranlett förändringar också av det upphovsrättsliga regelverket. Upphovsrätten uppdaterades 2005 genom genomförandet av EG-direktivet 2001/29/EG av om harmonisering av vissa aspekter av upphovsrätt och närstående rättigheter i informationssamhället (prop. 2004/05:110, bet. 2004/05:LU27, rskr. 2004/05:247) och 2009 genom genomförandet av EG-direktivet 2004/48/EG av om säkerställande av skyddet för immateriella rättigheter, vanligen benämnt ipred (prop. 2008/09:67, bet. 2008/09:NU11, rskr. 2008/09:176). Den nya tekniken skapar helt nya möjligheter att oberoende av bostadsort via digitala biografvisningar eller nätdistribution kunna ta del av film. Lägre kostnader för att ta fram kopior och billigare transporter gör att biografer på mindre orter kan visa ny och publikstark film som den premiärvisas i större städer. På så sätt kan den lokala biografen vinna i attraktionskraft hos publiken och därmed skapas ekonomiska förutsättningar för en breddad repertoar. Digitaliseringen kan dock även resultera i en mer likriktad programsättning på biografer om alla visar samma filmer .