prop · GZ0368 · 2012-02-13 00:00:00 — 3.De nationella och gemensamma förebyggande åtgärdspla nerna ska i första hand bygga på marknadsåtgärder och beakta åtgärdernas ekonomiska inverkan, effekt och effektivitet samt deras konsekvenser för funktionen av den inre marknaden för energi och följderna för miljön och konsumenterna och ska inte leda till en orimlig börda för naturgasföretagen och inte heller inverka negativt på funktionen av den inre marknaden för gas. 4.De nationella och gemensamma förebyggande åtgärdspla nerna ska uppdateras , om inte omständigheterna kräver att det sker oftare, och ska spegla den uppdaterade risk bedömningen. Det samråd mellan behöriga myndigheter som avses i artikel 4.2 ska genomföras innan den uppdaterade pla nen antas. Medlemsstaterna eller, när en medlemsstat så beslutar, den behöriga myndigheten ska se till att nödvändiga åtgärder ge nomförs så att kapaciteten hos den infrastruktur som återstår, beräknad i enlighet med formeln N-1 i punkt 2 i bilaga I, efter ett avbrott hos den enskilda största gasinfrastrukturen , utan att det påverkar tillämpningen av punkt 2, kan leverera den mängd gas som krävs för att i det beräknade området med exceptionellt hög efter frågan på gas som statistiskt sett inträffar en gång . Detta ska, då det är lämpligt och nödvändigt, inte påverka de systemansvarigas ansvar att göra motsvarande investeringar eller det ansvar som de systemansvariga för överföringssystemen har i enlighet med direktiv /73/EG och förordning (EG) nr 715/2009. 2.Skyldigheten att säkerställa att den återstående infrastruk turen har kapacitet att tillgodose den totala efterfrågan på gas i enlighet med punkt 1 ska också anses vara uppfylld om den behöriga myndigheten i den förebyggande åtgärdsplanen kan visa att ett försörjningsavbrott i tillräcklig utsträckning och på ett lägligt sätt kan kompenseras genom lämpliga marknadsbase rade åtgärder på efterfrågesidan. För detta ändamål ska den formel som anges i punkt 4 i bilaga I användas. 3.Om det är lämpligt utifrån den riskbedömning som avses i artikel 9 får de berörda behöriga myndigheterna besluta att skyldigheten enligt punkt 1 i denna artikel ska fullgöras på regional nivå i stället för på nationell nivå. I sådana fall ska gemensamma förebyggande åtgärdsplaner upprättas i enlighet med artikel 4.3. Punkt 5 i bilaga I ska tillämpas. 4.Varje behörig myndighet ska efter samråd med de berörda naturgasföretagen utan dröjsmål rapportera bristande full görande av den skyldighet som anges i punkt 1 till kommis sionen samt informera kommissionen om skälen till detta bris tande fullgörande. 5.De systemansvariga för överföringssystemen ska se till att det , men , finns ständig kapacitet för flöden i båda riktningarna i alla gränsöverskridande sammanlänkningar mellan medlemsstater för transport av gas i båda riktningarna, utom a)i fall av sammanlänkningar till produktionsanläggningar, till LNG-anläggningar och till distributionsnät, eller b)om undantag har beviljats i enlighet med artikel 7. De systemansvariga för överföringssystemen ska anpassa överföringssystemen delvis eller i sin helhet så att fysiska flöden av gas i båda riktningarna via gränsöverskridande sammanlänkningar möjliggörs. 6.Om kapacitet för flöden i båda riktningarna redan finns eller håller på att anläggas för en viss gränsöverskridande sam manlänkning ska den skyldighet som avses i första stycket i punkt 5 betraktas vara fullgjord för den sammanlänkningen, utom i fall då en eller fler medlemsstater begär ökad kapacitet av försörjningstrygghetsskäl. Om det görs en sådan begäran om ökad kapacitet ska det förfarande som anges i artikel 7 till lämpas. 7.Medlemsstaterna eller, när en medlemsstat så beslutar, den behöriga myndigheten ska se till att gasmarknaden som ett första steg alltid testas på ett transparent, detaljerat och ickediskriminerande sätt för att bedöma huruvida marknaden kräver de infrastrukturinvesteringar som behövs för att fullgöra skyl digheterna enligt punkterna 1 och 5. 8.De nationella tillsynsmyndigheterna ska, i syfte att ge lämpliga incitament när de på ett transparent och detaljerat sätt fastställer eller godkänner tariffer eller metoder i enlighet med artikel 41.8 i direktiv /73/EG och artikel 13 i förord ning (EG) nr 715/2009, ta hänsyn till de faktiska kostnaderna för att fullgöra skyldigheten enligt punkt 1 och kostnaderna för ständig kapacitet för flöden i båda riktningarna. Om marknaden inte efterfrågar investeringar för att möjliggöra kapacitet för flöden i båda riktningarna och sådana investeringar medför kostnader i fler än en medlemsstat eller i en medlemsstat till förmån för en eller flera andra medlemsstater ska de nationella tillsynsmyndigheterna i alla berörda medlemsstater gemensamt besluta om fördelningen av kostnaderna innan något investe ringsbeslut fattas. Kostnadsfördelningen ska göras i synnerhet med hänsyn till i vilken proportionell utsträckning infrastruk turinvesteringarna medför ökad försörjningstrygghet i de be Artikel 8.1 i förordning (EG) nr 713/2009 ska tillämpas. L 295/10 Europeiska unionens officiella tidning 9.Den behöriga myndigheten ska se till att all ny över föringsinfrastruktur bidrar till försörjningstryggheten genom att utveckla ett väl sammanlänkat nät inklusive, i lämpliga fall, genom ett tillräckligt antal gränsöverskridande entry- och exit punkter utifrån efterfrågan på marknaden och de identifierade riskerna. Den behöriga myndigheten ska, när så är lämpligt, i riskbedömningen bedöma var det finns interna flaskhalsar och huruvida den nationella entrykapaciteten och infrastrukturen, särskilt överföringsnäten, kan anpassa de nationella gasflödena till scenarier med avbrott i den största enskilda gasinfrastruktur som identifierats vid riskbedömningen. , och ska, genom ett un dantag, inte vara bundna av, men eftersträva att fullgöra, skyl digheten i punkt 1 i denna artikel och trygga gasför sörjningen till skyddade kunder i enlighet med artikel 8. Det undantaget ska gälla under förutsättning att a)har minst två sammanlänkningar med andra medlemsstater, minst två olika försörjningskällor och inga gaslagringsanläggningar eller någon LNG-anläggning på sitt territorium, b)har minst två sammanlänkningar med andra med lemsstater, minst två olika försörjningskällor och inga gas lagringsanläggningar eller någon LNG-anläggning på sitt ter ritorium, c)inte har någon gastransit till andra medlemsstater på sitt territorium och en årlig inrikes bruttogaskonsumtion på mindre än 2 Mtoe samt att av landets totala primära energikonsumtion kommer från gas. Dessa tre medlemsstater ska på ett transparent, detaljerat och icke-diskriminerande sätt säkerställa regelbundna marknadstester för infrastrukturinvesteringar och offentliggöra resultaten av dessa tester. De medlemsstater som anges i första stycket ska informera kommissionen om alla eventuella förändringar av förhållandena som anges i det stycket. Det undantag som avses i första stycket ska upphöra att gälla om minst ett av de villkoren inte uppfylls. ska var och en av de medlems stater som anges i första stycket översända en rapport till kom missionen med uppgifter om situationen avseende de villkor som avses i det stycket och utsikterna för fullgörande av skyl digheten enligt punkt 1, med hänsyn till de ekonomiska kon sekvenserna av att uppfylla infrastrukturnormen, resultaten av testerna av gasmarknaden samt gasmarknadens utveckling och gasinfrastrukturprojekt i regionen. På grundval av den rapporten och om de respektive villkor som anges i första stycket i denna punkt fortfarande uppfylls kan kommissionen besluta att det undantag som avses i första stycket får fortsätta att gälla under . Om ett positivt beslut fattas ska förfarandet i detta stycke upprepas . Förfarande för att möjliggöra kapacitet för flöden i båda riktningarna eller begära undantag För varje gränsöverskridande sammanlänkning mellan medlemsstater, med undantag för dem som beviljats undantag i enlighet med 6.5 a och med undantag för fall då det redan finns kapacitet för flöden i båda riktningarna eller sådana håller på att anläggas och ingen kapacitetsökning har begärts av en eller flera medlemsstater av försörjningstrygghetsskäl, ska de systemansvariga för överföringssystem till sina medlemsstater eller, när medlemsstaterna så be slutar, till sina behöriga myndigheter eller tillsynsmyndigheter (i denna artikel gemensamt kallade berörda myndigheter), efter sam råd med alla andra berörda systemansvariga för överförings system, översända a)ett förslag om kapacitet för flöden i båda riktningarna av seende omvänd riktning (nedan kallat kapacitet för omvända flöden), eller b)en begäran om undantag från skyldigheten att möjliggöra kapacitet för flöden i båda riktningarna. 2.Det förslag om kapacitet för omvända flöden eller den begäran om undantag som anges i punkt 1 ska grundas på en bedömning av efterfrågan på marknaden, efterfrågans- och utbudsprognoser, teknisk genomförbarhet, kostnaderna för ka pacitet för omvända flöden, inklusive den därav följande förstärkningen av överföringssystemet, och nyttan för försörjnings tryggheten, i lämpliga fall även med hänsyn till hur kapacitet för omvända flöden tillsammans med andra åtgärder eventuellt skulle kunna bidra till att uppfylla den infrastrukturnorm som anges i artikel 6 i de medlemsstater som gynnas av kapaciteten för omvända flöden. 3.Den berörda myndighet som mottar förslaget eller begä ran om undantag ska utan dröjsmål underrätta de berörda myn digheterna i de andra medlemsstater som enligt riskbedöm ningen skulle kunna gynnas av kapacitet för omvända flöden och kommissionen om förslaget eller begäran om undantag. Den berörda myndigheten ska ge de berörda myndigheterna och kommissionen möjlighet att avge ett yttrande från och med det att meddelandet mottagits. 4.Inom två månader efter utgången av den period som avses ipunkt 3 ska den berörda myndigheten, på grundval av de kriterier som anges i punkt 2 och av den riskbedömning som utförts i enlighet med artikel 9 samt med största möjliga hänsyn till de yttranden som inkommit i enlighet med punkt 3 i denna artikel, och med beaktande av aspekter som inte är strikt ekono miska, till exempel en trygg gasförsörjning och bidraget till den inre marknaden för gas, Europeiska unionens officiella tidning L 295/11 a)bevilja ett undantag om kapacitet för omvända flöden inte nämnvärt skulle öka försörjningstryggheten i någon med lemsstat eller region eller om investeringskostnaderna skulle vara avsevärt högre än de potentiella fördelarna för försörj ningstryggheten, eller b)godta förslaget om kapacitet för omvända flöden, eller c)begära att den systemansvarige för överföringssystem ändrar sitt förslag. Den berörda myndigheten ska utan dröjsmål underrätta kom missionen om sitt beslut, tillsammans med alla relevanta upp gifter som visar skälen till beslutet, inklusive de yttranden som mottagits i enlighet med punkt 3 i denna artikel. De berörda myndigheterna ska bemöda sig om att säkerställa att beslut som är beroende av varandra och som avser samma sammanlänk ning eller sammanlänkade rörledningar inte strider mot va randra. 5.Inom två månader från mottagandet av detta meddelande kan kommissionen, om det finns avvikelser mellan den berörda myndighetens beslut och yttrandena från andra berörda myn digheter, begära att den berörda myndigheten ändrar sitt beslut. kan förlängas med en månad under vilken kom missionen införskaffar ytterligare upplysningar. Alla förslag från kommissionen med begäran om ändring av den berörda myn dighetens beslut ska grundas på de aspekter och kriterier som anges i punkterna 2 och 4 a, med beaktande av skälen till den berörda myndighetens beslut. Den berörda myndigheten ska hörsamma begäran genom att ändra sitt beslut inom fyra vec kor. Om kommissionen inte agerar inom denna tvåmånaders period ska den anses inte ha invänt mot de berörda myndighe ternas beslut. 6.Om den riskbedömning som utförts i enlighet med artikel 9 visar att det behövs ytterligare kapacitet för omvända flöden ska det förfarande som anges i punkterna 15 i denna artikel upprepas på begäran av en systemansvarig för över föringssystem, en berörd myndighet eller kommissionen. 7.Kommissionen och den berörda myndigheten ska alltid behandla kommersiellt känsliga uppgifter konfidentiellt. Den behöriga myndigheten ska kräva att naturgasföretag, som den identifierar, vidtar åtgärder för att säkerställa försörj ning av gas till medlemsstatens skyddade kunder a)vid extrema temperaturer som sta tistiskt sett inträffar en gång , b)på minst med exceptionellt hög efterfrågan på gas som statistiskt sett inträffar en gång , och c)under minst i händelse av ett avbrott hos den största enskilda gasförsörjningsinfrastrukturen under genom snittliga vinterförhållanden. Den behöriga myndigheten ska identi fiera naturgasföretagen som avses i första stycket. Alla eventuella höjningar av försörjningsnormer som på går längre än en period på minst som avses i punkt 1 b och 1 c eller eventuella ytterligare skyldigheter som införts av försörjningstrygghetsskäl ska grundas på den riskbedömning som avses i artikel 9, ska anges i den förebyggande åtgärds planen och a)överensstämma med artikel 3.6, b)inte i onödan snedvrida konkurrensen eller medföra att den inre marknaden för gas fungerar sämre, c)inte inverka negativt på någon annan medlemsstats möjlig het att trygga försörjningen till sina skyddade kunder i en lighet med denna artikel i händelse av en krissituation på nationell nivå eller unionsnivå eller regional nivå, och d)uppfylla de kriterier som anges i artikel 11.5 i händelse av en krissituation på unionsnivå eller regional nivå. Den behöriga myndigheten ska i en anda av solidaritet i den förebyggande åtgärdsplanen och krisplanen fastställa hur even tuellt höjda normer för försörjning eller ytterligare skyldigheter som åläggs naturgasföretag tillfälligtvis kan minskas i händelse av en krissituation på unionsnivå eller regional nivå. Efter de tidsperioder som fastställts av den behöriga myn digheten i enlighet med punkterna 1 och 2 eller på strängare villkor än de som anges i punkt 1 ska den behöriga myndig heten och naturgasföretagen bemöda sig om att i största möjliga utsträckning upprätthålla gasförsörjningen till, i synnerhet, skyd dade kunder. L 295/12 Europeiska unionens officiella tidning 4.De skyldigheter som åläggs naturgasföretag för att upp fylla normerna för försörjning enligt denna artikel ska vara ickediskriminerande och ska inte leda till orimlig börda för dessa företag. 5.Naturgasföretag ska ha rätt att fullgöra dessa skyldigheter på regional nivå eller unionsnivå, när det är lämpligt. Den behöriga myndigheten ska inte kräva att normerna i denna artikel uppfylls på grundval av infrastruktur som är lokaliserad enbart inom dess territorium. 6.Den behöriga myndigheten ska se till att förutsättningar skapas för försörjning till skyddade kunder utan att detta hind rar den inre marknaden för gas från att fungera, och till ett pris som respekterar leveransernas marknadsvärde. gränsöverskridande försörjning, gränsöverskridande tillträde till lagringsanläggningar och kapacitet för omvända flöden, e)ta hänsyn till den maximala sammanlänkningskapaciteten vid varje anslutningspunkt för ingående och utgående gas vid landsgränserna. 2.När artikel 4.3 tillämpas ska de berörda behöriga myndig heterna också genomföra en gemensam riskbedömning på re gional nivå. 3.Naturgasföretag, industriella gaskunder, de relevanta orga nisationer som företräder hushållens och de industriella gaskun dernas intressen liksom medlemsstaterna och den nationella till synsmyndigheten (där denna inte är den behöriga myndigheten) ska samarbeta med den behöriga myndigheten och på begäran tillhandahålla denna all information som krävs för riskbedöm ningen. Varje behörig myndighet ska på grundval av följande ge mensamma aspekter göra en full ständig bedömning av riskerna för en tryggad gasförsörjning i sin medlemsstat genom att a)tillämpa de normer som anges i artiklarna 6 och 8, med uppgift om beräkningen av N-1-formeln, de använda anta gandena, inklusive antagandena för beräkningen av N-1-for meln på regional nivå, och de uppgifter som krävs för en sådan beräkning, b)beakta alla relevanta nationella och regionala omständighe ter, särskilt marknadsstorlek, nätkonfiguration, faktiska flö den, inklusive utflöden från den berörda medlemsstaten, möjligheten till fysiska flöden av gas i båda riktningarna, inklusive det eventuella behovet av därav följande förstärk ning av överföringssystemet, förekomsten av produktion och lagring, gasens betydelse i energimixen, särskilt i förhållande till fjärrvärme- och elproduktion och för industriverksamhe ter, samt hänsynstaganden rörande säkerhet och gaskvalitet, c)tillämpa olika scenarier med exceptionellt stor efterfrågan på gas och försörjningsavbrott, t.ex. ej fungerande huvudsaklig infrastruktur för överföring, lagring eller LNG-anläggningar, och avbrott i försörjningen från tredjeland, med beaktande av tidigare förekomst, sannolikhet, årstid, frekvens och var aktighet samt, i förekommande fall, geopolitiska risker, och bedöma de sannolika konsekvenserna av dessa scenarier, d)kartlägga riskernas växelverkan och samband med andra medlemsstater, bland annat vad gäller sammanlänkningar, 4.Riskbedömningen ska uppdateras första gången månader efter antagandet av de förebyggande åtgärdsplaner och krisplaner som avses i artikel 4 och därefter senast det berörda året, utom om omständigheterna kräver att det görs oftare. Vid riskbedömningen ska hänsyn tas till de framsteg som gjorts i fråga om nödvändiga investeringar för att uppfylla de infrastrukturnormer som fastställs i artikel 6 samt till de landspecifika svårigheterna i samband med tillämp ningen av nya alternativa lösningar. 5.Riskbedömningen, inklusive uppdaterade versioner av den, ska utan dröjsmål göras tillgänglig för kommissionen. 1.De nationella och gemensamma krisplanerna ska a)bygga på de krisnivåer som anges i punkt 3, b)definiera naturgasföretags och de industriella gaskundernas, inklusive relevanta elproducenters, roller och ansvar med hänsyn till den skilda omfattning i vilken de påverkas av ett avbrott i gasförsörjningen, samt deras samverkan med de behöriga myndigheterna och eventuellt med de nationella tillsynsmyndigheterna på var och en av de krisnivåer som anges i punkt 3, c)definiera roller och ansvar för de behöriga myndigheterna och övriga organ till vilka uppgifter som avses i artikel 2.2 har delegerats, på var och en av de krisnivåer som anges i punkt 3 i denna artikel, Europeiska unionens officiella tidning L 295/13 d)säkerställa att naturgasföretag och industriella gaskunder ges tillräckliga möjligheter att reagera på varje krisnivå, e)om tillämpligt fastställa vilka åtgärder som ska vidtas för att mildra de möjliga följderna av ett avbrott i gasförsörjningen för fjärrvärme och försörjningen av el som framställts av gas, f)fastställa detaljerade förfaranden och åtgärder för varje kris nivå, inklusive scheman för informationsflöden, g)utse en krisledare eller en krisgrupp och definiera dess roll, h)identifiera hur marknadsbaserade åtgärder, särskilt de som förtecknas i bilaga II, bidrar till att hantera situationen på beredskapsnivån och lindra situationen på krisnivån, i)kartlägga hur de icke marknadsbaserade åtgärder som plane ras eller som ska genomföras för krisnivån, särskilt de som förtecknas i bilaga III, bidrar och bedöma i vilken utsträck ning sådana icke marknadsbaserade åtgärder krävs för att hantera en kris, bedöma effekterna av dem och definiera förfaranden för att genomföra dem, med beaktande av det faktum att icke-marknadsbaserade åtgärder endast ska använ das när enbart marknadsbaserade mekanismer kan trygga försörjningen, i synnerhet till skyddade kunder, j)beskriva mekanismerna för samarbete med andra medlems stater för varje krisnivå, k)specificera rapporteringskraven för naturgasföretag på bered skaps- och krisnivåerna, l)upprätta en förteckning över i förväg fastställda åtgärder för att göra gas tillgänglig i händelse av en krissituation, inklu sive kommersiella avtal mellan de parter som är inblandade i sådana åtgärder och eventuella kompensationsmekanismer för naturgasföretag, med vederbörlig hänsyn till känsliga uppgifters konfidentialitet. Sådana åtgärder får omfatta gräns överskridande avtal mellan medlemsstater och/eller naturgas bolag. 2.De nationella och gemensamma krisplanerna ska uppdate ras , om inte omständigheterna kräver att det sker oftare, och ska spegla den uppdaterade riskbedömningen. Det samråd mellan behöriga myndigheter som avses i artikel 4.2 ska genomföras innan de uppdaterade planerna antas. 3.De tre huvudsakliga krisnivåerna ska vara följande: a)Nivå för tidig varning (nedan kallad tidig varning): när det finns konkret, seriös och tillförlitlig information om att en händelse sannolikt kommer att resultera i en avsevärd för sämring av försörjningssituationen och sannolikt kommer att leda till att beredskaps- eller krisnivån kommer att aktiveras. Nivån för tidig varning får aktiveras genom en mekanism för tidig varning. b)Beredskapsnivå (nedan kallad beredskap): när ett avbrott i gasförsörjningen eller en exceptionellt hög efterfrågan på gas uppstår som resulterar i en avsevärd försämring av för sörjningssituationen, men marknaden fortfarande klarar att hantera avbrottet eller efterfrågan utan att icke-marknads baserade åtgärder krävs. c)Krisnivå (nedan kallad kris): när en exceptionellt hög efter frågan på gas uppstår, när ett allvarligt avbrott i försörj ningen eller en annan avsevärd försämring av försörjnings situationen uppstår och alla relevanta marknadsåtgärder har vidtagits men gasförsörjningen inte räcker till för att till godose den återstående efterfrågan på gas, så att icke-mark nadsbaserade åtgärder måste vidtas för att, i synnerhet, trygga försörjningen till skyddade kunder enligt artikel 8. 4.De nationella och gemensamma krisplanerna ska säker ställa att gränsöverskridande tillgång till infrastruktur i enlighet med förordning (EG) nr 715/2009 upprätthålls i den utsträck ning det är tekniskt och säkerhetsmässigt möjligt i en krissitua tion. Planerna ska vara förenliga med artikel 3.6 i den här förordningen och inte medföra någon åtgärd som otillbörligt begränsar gasflödet över gränser. 5.När den behöriga myndigheten tillkännager någon av de krisnivåer som avses i punkt 3 ska den informera kommissionen och förse den med all nödvändig information, särskilt uppgifter om den åtgärd den avser att vidta. Vid en krissituation som kan medföra en vädjan om bistånd från unio nen och dess medlemsstater ska den behöriga myndigheten i den berörda medlemsstaten utan dröjsmål underrätta kommis sionens övervaknings- och informationscentrum för civilskydd. 6.När den behöriga myndigheten tillkännager en kris ska den tillämpa de i förväg fastställda åtgärder som definieras i dess krisplan och underrätta kommissionen om framför allt de åtgärder den avser att vidta i enlighet med punkt 1.I vederbörligen motiverade undantagsfall får den behöriga myndigheten vidta åtgärder som avviker från krisplanen. Den behöriga myndigheten ska informera kommissionen om sådana åtgärder som avviker från krisplanen och ska lämna en motivering till detta. L 295/14 Europeiska unionens officiella tidning Medlemsstaterna och särskilt de behöriga myndigheterna ska se till att a)åtgärder inte vidtas som otillbörligt be gränsar gasflödet på den inre marknaden, b)åtgärder inte vidtas som sannolikt utgör ett allvarligt hot mot gasförsörjningen i en annan medlemsstat, och att c)gränsöverskridande tillgång till infrastruktur i enlighet med förordning (EG) nr 715/2009 upprätthålls i den utsträckning det är tekniskt och säkerhetsmässigt möjligt, i enlighet med krisplanen.