prop · GZ03157 · 2012-06-01 00:00:00 — Den före- slagna bestämmelsen kommer därför enligt regeringens mening inte i konflikt med klausuler om allmänhetens tillgång till handlingar. Ytterligare en fråga är om sekretessbestämmelsen bör gälla generellt. Behovet av en ny sekretessbestämmelse har uppkommit med anledning av samarbetet inom EU mellan brottsbekämpande myndigheter. Sök- ningar i EU:s viseringsdatabas får enligt VIS-rådsbeslutet endast ske för vissa närmare angivna ändamål. Några begränsningar som utgör sådana sökbegrepp som omfattas av begränsningsregeln i 2 kap. 3 § tredje stycket tryckfrihetsförordningen finns emellertid inte. Även rådets beslut /615/RIF av om ett fördjupat gränsöverskridande samarbete, särskilt för bekämpning av terrorism och gränsöverskridande brottslighet, det s.k. Prümrådsbeslutet, innehåller sådana ändamålsbe- gränsningar som inte omfattas av begränsningsregeln. Enligt Prümråds- beslutet ska medlemsstaterna ge varandra direktåtkomst till sina DNA-, fingeravtrycks- och fordonsregister. Författningsändringar som möjliggör sådant uppgiftsutbyte har genomförts i lagen (2000:343) och förord- ningen (2010:705) om internationellt polisiärt samarbete. Det är dock inte enbart på det brottsbekämpande området som det är aktuellt med direktåtkomst till utländska databaser. Transportstyrelsen kommer exempelvis att ges direktåtkomst till övriga EU-medlemsstaters register över vägtransportföretag enligt och rådets förordning (EG) nr 1071/2009 av om gemensamma regler beträffande de villkor som ska uppfyllas av personer som bedriver yrkesmässig trafik och om upphävande av rådets direktiv /26/EG. medlemsstaterna har även genom och rådets direktiv /82/EU av om underlättande av ett gränsöver- skridande informationsutbyte om trafiksäkerhetsrelaterade brott kommit överens om att ge varandra direktåtkomst till sina vägtrafikregister i syfte att förbättra trafiksäkerheten. Det är inte möjligt att inom ramen för detta lagstiftningsärende göra en uttömmande analys av i vilken utsträckning svenska myndigheter har di- rektåtkomst till utländska databaser. Utvecklingen går emellertid mot att uppgiftsutbyte sker genom att stater och mellanfolkliga organisationer ger varandra direktåtkomst till nationella databaser eller att åtkomst ges till databaser som förs centralt. Gemensamt för all direktåtkomst till ut- ländska databaser torde vara att den regleras antingen i bindande EU- rättsakter eller i någon form av internationell överenskommelse som bin- der . Sådana rättsakter eller internationella överenskommelser innehåller ofta ändamålsbegränsningar som anger i vilken utsträckning sökningar i den andra statens databaser är tillåtna. Information som en- dast är elektroniskt tillgänglig för den mottagande myndigheten men som den inte har behov av i sin verksamhet får följaktligen inte behandlas av myndigheten. Som framgår av det föregående innebär dock offentlighets- principen att sådana sökningar ändå måste göras i vissa fall. Eftersom nu aktuellt problem uppstår vid de flesta fall av internationellt uppgiftsut- byte genom direktåtkomst bör bestämmelsen inte begränsas till vissa sär- skilda samarbeten. Den bör i stället utformas så att den kan tillämpas vid sådana samarbeten generellt. Med beaktande av syftet med den nya bes- tämmelsen bör den gälla för alla organ som ska tillämpa offentlighets- och sekretesslagen. Eftersom det inte har gjorts någon kartläggning av i vilken utsträckning svenska myndigheter har direktåtkomst till utländska databaser och det därför är svårt att förutse i vilken omfattning bestäm- melsen kommer att tillämpas finns det anledning att framöver följa tillämpningen. Även om utvecklingen går mot att internationellt uppgifts- utbyte sker automatiserat genom direktåtkomst finns det enligt rege- ringens mening inget som talar för att, som befarar, svenska myndigheter skulle flytta sina uppgifter utomlands och därigenom förhindra insyn. Kammarrätten i har ifrågasatt utformningen av bestämmel- sen och föreslagit att den ska ges en annan lydelse. Anledningen till att det behövs en sekretessbestämmelse är att uppgifterna i den utländska databasen utgör allmänna handlingar i på grund av att de anses förvarade hos den svenska myndighet som har direktåtkomst till uppgif- terna. Det är således uppgifterna i den utländska databasen som kommer att sekretessbeläggas genom den föreslagna bestämmelsen. Sekretessen gäller dock endast hos svenska myndigheter. För att detta ska framgå tydligare har bestämmelsens lydelse ändrats något i förhållande till pro- memorians förslag. När det gäller den intresseavvägning som alltid ska göras mellan in- synsintresset och sekretessintresset när en bestämmelse om sekretess övervägs görs följande bedömning. Sekretessen som föreslås bör en- bart omfatta sådan information som en myndighet har elektronisk till- gång till men inte får behandla. Sådana uppgifter som myndigheten i en- lighet med den bindande EU-rättsakten eller den internationella överens- kommelsen får behandla ska däremot inte omfattas av den nya bestäm- melsen, utan av de sekretessbestämmelser som i förekommande fall gäl- ler för uppgifterna i den mottagande myndighetens verksamhet. Som påpekar är det inte uppgiftens innehåll som avgör om den ska sekretessbeläggas eller inte, utan det faktum att den svenska myndigheten i vissa fall inte får ta del av uppgiften. För upp- gifter som myndigheten får behandla innebär förslaget således inte någon begränsning av den grundlagsstadgade rätten att ta del av allmänna hand- lingar. Med hänsyn till detta och till att sekretess i nu aktuellt fall torde vara en förutsättning för att ska kunna ha ett effektivt och för- troendefullt internationellt samarbete framstår en bestämmelse om absolut sekretess som väl avvägd. Offentlighetsprincipen får bara inskränkas om det är påkallat med hän- syn till särskilt angivna intressen (2 kap. 2 § första stycket tryckfrihets- förordningen). Eftersom syftet med sekretessbestämmelsen är att för- hindra sökningar på sådana uppgifter som inte omfattas av överenskom- melser med andra stater om informationsutbyte, är grunden för sekretess- bestämmelsen skyddet för rikets förhållande till annan stat eller mellan- folklig organisation (2 kap. 2 § första stycket 1 tryckfrihetsförordningen). Kammarrätten i väcker frågan om hur den föreslagna bes- tämmelsen förhåller sig till de sekretessbrytande bestämmelserna i 10 kap. och 15 kap. 3 § OSL. Det kan konstateras att sekretess enligt 8 kap. 1 § OSL inte endast gäller i förhållande till enskilda utan även mellan myndigheter. Sekretessen bryts emellertid i vissa fall genom sek- retessbrytande bestämmelser i lag och förordning, exempelvis i 10 kap. OSL. Enligt 6 kap. 5 § OSL ska en myndighet på begäran av en annan myndighet lämna uppgift som den förfogar över, om inte uppgiften är sekretessbelagd eller det skulle hindra arbetets behöriga gång. Om en sekretessbrytande bestämmelse är tillämplig på en uppgift innebär bes- tämmelsen i 6 kap. 5 § OSL således att en myndighet är skyldig att lämna ut uppgiften till den myndighet som begär det. Ändamålsbegränsningar i exempelvis en EU-rättsakt eller en internationell överenskommelse som reglerar direktåtkomst får emellertid till följd att en myndighet inte kan utnyttja uppgifterna i sin verksamhet i andra fall än som anges i rättsakten eller överenskommelsen. Myndigheten kan i ett sådant fall inte sägas förfoga över uppgiften, vilket innebär att sekretessbrytande bes- tämmelser i praktiken bara blir tillämpliga när en myndighet har rätt att ta del av uppgifterna (jfr prop. 1990/91:131 s. 24 f.). Eftersom den nu före- slagna bestämmelsen endast avser sådana uppgifter som myndigheten inte har rätt att ta del av enligt en EU-rättsakt eller en internationell överenskommelse anser regeringen att den inte kommer i konflikt med sekretessbrytande bestämmelser. Sekretesstiden i olika sekretessbestämmelser varierar beroende på vilken typ av uppgift det är fråga om. Det är endast i ett fåtal bestämmelser som tidsgränser saknas. Det beror oftast på att skaderekvisitet så tydligt anger den tidpunkt vid vilken sekretessen upphör att någon ytterligare begräns- ning inte anses nödvändig (prop. 1979/80:2 Del A s. 86 f.). Enligt 7 kap. 5 § OSL räknas sekretesstiden från en handlings tillkomst eller, när det gäller diarium, journal eller sådant register eller annan förteckning som Prop. 2011/12:157 förs fortlöpande, från det att uppgiften fördes in i handlingen. Med hänsyn till att den föreslagna sekretessbestämmelsen endast ska omfatta sådana uppgifter som myndigheten inte får behandla enligt en EU-rättsakt eller en internationell överenskommelse, saknas anledning att uppställa en särskild tidsgräns för sekretessen. Med hänsyn till att grunden för den nya bestämmelsen föreslås vara skyddet för rikets förhållande till annan stat eller mellanfolklig or- ganisation och att den ska gälla generellt i alla myndigheters verksamhet bör den föras in i 15 kap. OSL. Rätten att meddela och offentliggöra uppgifter Enligt 3 kap. 1 § OSL innebär sekretess ett förbud att röja uppgift, vare sig det sker muntligen, genom utlämnande av allmän handling eller på något annat sätt. Sekretess innebär således såväl tystnadsplikt som hand- lingssekretess. När en ny bestämmelse om sekretess införs måste man ta ställning till om den tystnadsplikt som följer av den föreslagna sekretess- bestämmelsen ska ha företräde framför den meddelarfrihet som följer av 1 kap. 1 § tredje stycket tryckfrihetsförordningen och 1 kap. 1 och 2 §§ yttrandefrihetsgrundlagen. Enligt förarbetena till sekretesslagen bör som grundprincip alltid gälla att stor återhållsamhet ska iakttas vid pröv- ningen av om undantag från rätten att meddela och offentliggöra upp- gifter ska göras i ett särskilt fall. Där anges vidare att den enskilda sekre- tessbestämmelsens konstruktion kan ge viss vägledning när det är fråga om bestämmelser om absolut sekretess kan det finnas större anledning att överväga undantag från rätten att meddela och offentliggöra uppgifter än i andra fall (prop. 1979/80:2 Del A, s. 110 f.). Av 15 kap. 6 § OSL framgår att tystnadsplikten som följer av utrikes- och försvarssekretessen under vissa förutsättningar har företräde framför meddelarfriheten. Den nu föreslagna bestämmelsen avser att förhindra sökningar av uppgifter som saknar EU-rättsligt eller folkrättsligt stöd att utföra. Med hänsyn till detta och eftersom absolut sekretess före- slås gälla bör den tystnadsplikt som följer av den nya sekretessbestäm- melsen ha företräde framför meddelarfriheten. Med hänsyn till att det redan förekommer att svenska myndigheter har direktåtkomst till utländska databaser bör de nya bestämmelserna träda i kraft . Det bedöms inte finnas något behov av över- gångsbestämmelser. Förslaget till ändring i offentlighets- och sekretesslagen beräknas inte få några kostnadskonsekvenser. Förslaget till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) 1 a § Sekretess gäller för uppgift som en myndighet har elektronisk tillgång till i en upptagning för automatiserad behandling hos en annan stat eller mellanfolk- lig organisation, om myndigheten inte får behandla uppgiften enligt en bindande EU-rättsakt eller ett av eller EU ingånget avtal med en annan stat eller mellanfolklig organisation. Paragrafen är ny och har behandlats i avsnitt 5.2. Av bestämmelsen framgår att absolut sekretess ska gälla hos en svensk myndighet för uppgifter i utländska databaser som genom direktåtkomst är elektroniskt tillgängliga för myndigheten, om myndigheten inte får behandla uppgifterna enligt en bindande EU-rättsakt eller ett av eller EU ingånget avtal med en annan stat eller mellanfolklig organisa- tion. Med bindande EU-rättsakt avses förordning, direktiv eller beslut. Sekretessen enligt bestämmelsen är absolut, vilket innebär att de uppgif- ter som omfattas av bestämmelsen ska hemlighållas utan någon skade- prövning om uppgifterna begärs ut. Bestämmelsen har införts mot bak- grund av att uppgifter i utländska databaser som en svensk myndighet har direktåtkomst till utgör allmänna handlingar hos myndigheten, om upp- gifterna ingår i en s.k. färdig elektronisk handling eller om de kan sam- manställas med rutinbetonade åtgärder och utan användning av förbjudna sökbegrepp. Syftet med den nya bestämmelsen är att en myndighet, som på grund av ändamålsbegränsningar eller villkorade sökbegränsningar inte får behandla uppgifter i en utländsk databas, inte ska behöva söka fram sådana uppgifter som inte omfattas av överenskommelsen om infor- mationsutbyte för att kunna avgöra sekretessfrågan om uppgifterna be- gärs ut. För sådana uppgifter som myndigheten får behandla enligt överenskommelsen om informationsutbyte innebär bestämmelsen inte någon begränsning av den grundlagsstadgade rätten att ta del av allmänna handlingar. 6 § Den tystnadsplikt som följer av 1 § inskränker rätten enligt 1 kap. 1 § tryck- frihetsförordningen och 1 kap. 1 och 2 §§ yttrandefrihetsgrundlagen att meddela och offentliggöra uppgifter, när det är fråga om uppgift vars röjande kan antas sätta rikets säkerhet i fara eller annars skada landet allvarligt. Den tystnadsplikt som följer av 1 a § inskränker rätten enligt 1 kap. 1 § tryck- frihetsförordningen och 1 kap. 1 och 2 §§ yttrandefrihetsgrundlagen att meddela och offentliggöra uppgifter. Att den tystnadsplikt som följer av 2 § inskränker rätten att meddela och offentliggöra uppgifter i vissa fall följer av 7 kap. 3 § första stycket 1, 4 § 18 och 5 § 3 tryckfrihetsförordningen samt 5 kap. 1 § första stycket och 3 § första stycket 1 yttrandefrihetsgrundlagen. I paragrafen anges i vilken utsträckning den tystnadsplikt som följer av sekretessbestämmelserna i kapitlet inskränker den rätt att meddela och offentliggöra uppgifter som följer av 1 kap. 1 § tredje stycket tryckfri- Prop. 2011/12:157 hetsförordningen och 1 kap. 1 och 2 §§ yttrandefrihetsgrundlagen. stämmelsen har behandlats i avsnitt 5.2. I ett nytt andra stycke anges att den tystnadsplikt som följer av bestäm- melsen i 1 a § ska ha företräde framför rätten att meddela och offentlig- göra uppgifter. Paragrafen i övrigt är oförändrad. Förslag till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) Härigenom föreskrivs i fråga om offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) dels att 15 kap. 6 § ska ha följande lydelse, dels att det i lagen ska införas en ny paragraf, 15 kap. 1 a §, samt närmast före 15 kap. 1 a § en ny rubrik av följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse Sekretess gäller för uppgift i en upptagning för automatiserad be- handling hos en annan stat eller en mellanfolklig organisation som en myndighet har elektronisk till- gång till, om myndigheten enligt en bindande EU-rättsakt eller ett av eller EU ingånget avtal med en annan stat eller en mellan- folklig organisation inte får be- handla uppgiften. Den tystnadsplikt som följer av 1 § inskränker rätten enligt 1 kap. 1 § tryckfrihetsförordningen och 1 kap. 1 och 2 §§ yttrandefrihetsgrundlagen att meddela och offentliggöra uppgifter, när det är fråga om uppgift vars röjande kan antas sätta rikets säkerhet i fara eller annars skada landet all- varligt. Den tystnadsplikt som följer av 1 a § inskränker rätten enligt 1 kap. 1 § tryckfrihetsförordningen och 1 kap. 1 och 2 §§ yttrandefri- hetsgrundlagen att meddela och offentliggöra uppgifter. Att den tystnadsplikt som följer av 2 § inskränker rätten att meddela och offentliggöra uppgifter i vissa fall följer av 7 kap. 3 § första stycket 1, 4 § 18 och 5 § 3 tryckfrihetsförordningen samt 5 kap. 1 § första stycket och 3 § första stycket 1 yttrandefrihetsgrundlagen. Denna lag träder i kraft . 15.Myndigheten för samhällsskydd och beredskap 24.Sveriges kommuner och landsting 26.Tjänstemännens centralorganisation () 27.Sveriges akademikers centralorganisation () Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: F.d. justitieråden och samt justitierådet Sekretess för uppgifter i utländska databaser Enligt en lagrådsremiss () har regeringen beslutat att inhämta Lagrådets yttrande över förslag till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). Förslaget har inför Lagrådet föredragits av rättssakkunniga , biträdd av rättssakkunniga . Lagrådet lämnar förslaget utan erinran. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: Statsrådet , ordförande, och statsråden , , , , , , , , , , , , Hatt, Ek, Regeringen beslutar proposition 2011/12:157 Sekretess för uppgifter i utländska databaser