prop · GZ0398 · 2012-03-19 00:00:00 — Regeringens proposition 2011/12:98 Timmätning för aktiva elkonsumenter Regeringen överlämnar denna proposition till . I denna proposition föreslås en ändring i ellagen (1997:857) som innebär att aktiva elkonsumenter ges en möjlighet att ingå nya former av avtal som förutsätter att elförbrukningen timmäts, utan att debiteras de mer- kostnader som kan uppstå. Genom timmätning ökar möjligheten för elkonsumenten att minska sin totala elförbrukning och att ändra sitt förbrukningsmönster. Vidare möjliggörs en ny marknad för tjänster och produkter riktade mot konsumenters elförbrukning. I förlängningen kommer en större andel timmätta elkonsumenter att bidra till ett lägre effektuttag under kritiska perioder, något som medför både lägre elpriser och ett mer effektivt resursutnyttjande. Lagändringen föreslås träda i kraft . Förslag till riksdagsbeslut................................................................. Förslag till lag om ändring i ellagen (1997:857)............................... Ärendet och dess beredning.............................................................. Timmätning för aktiva elkonsumenter.............................................. Bilaga 1 Förteckning över remissinstanser ......................................... Bilaga 2 Promemorians förslag till lagtext.......................................... Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde ......... 1 Förslag till riksdagsbeslut Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till lag om ändring i ellagen (1997:857). 2Förslag till lag om ändring i ellagen (1997:857) Härigenom föreskrivs att 3 kap. 11 § ellagen (1997:857) ska ha följande lydelse. En elanvändare som begär att En elanvändare som begär att hans elförbrukning skall mätas på annat sätt än enligt de föreskrifter annat sätt än enligt de föreskrifter som meddelats med stöd av 10 § som meddelats med stöd av 10 § debiteras merkostnaden för denna debiteras merkostnaden för denna mätning och för rapporteringen av mätning och för rapporteringen av resultaten av dessa mätningar. resultaten av dessa mätningar. mätningen av elanvändarens för- mätningen av elanvändarens för- brukning därvid kräver en annan brukning därvid kräver en annan skall elanvändaren debiteras kost- ska elanvändaren debiteras kost- naden för mätaren med tillhörande naden för mätaren med tillhörande insamlingsutrustning och för dess insamlingsutrustning och för dess installation i uttagspunkten. installation i uttagspunkten. Andra kostnader för mätning än Andra kostnader för mätning än de som nämnts får inte debite- de som nämnts får inte debite- ras enskilda elanvändare. ras enskilda elanvändare. som sägs i första stycket får en elanvändare, som ingått ett avtal om leverans av el som förutsätter att mängden överförd el ska mätas , inte debiteras mer- kostnader för detta. Tvister i frågor som avses i första eller andra stycket prövas av nät- myndigheten. En tvist prövas dock inte om det visas att ansökan om prövning kommit in till nätmyndigheten senare än efter det att nätkoncessionshavaren sänt ett skriftligt ställningstagande till berörd part under dennes senaste kända adress. Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse 2002:121. Ärendet och dess beredning Regeringen överlämnade propositionen Stärkt konsu- mentroll för utvecklad elmarknad och uthålligt energisystem (prop. 2010/11:153) till . I propositionen redovisade regeringen ett antal åtgärder för att förbättra konsumenternas ställning på elmarknaden, åtgärder som också bidrar till utvecklingen av ett hållbart energisystem. En av de viktigaste åtgärderna enligt propositionen är utvecklingen mot att fler elkonsumenter ska få sin förbrukning timmätt. I propositionen föreslog regeringen att skulle godkänna följande inriktning på det fortsatta arbetet med att införa timmätning: Allt fler elkonsumenter ska få sin elförbrukning timmätt, på bör det stora flertalet elkonsumenter få sin elförbrukning timmätt och ett första steg ska vara att förbättra möjligheterna för elkonsumenterna att kunna välja att få sin elförbrukning timmätt. godkände den av regeringen före- slagna inriktningen (bet. 2011/12:NU4, rskr. 2011/12:45). Vid riksdags- behandlingen anfördes att regeringen tog ytterligare ett steg i linje med näringsutskottets flerfaldigt uttalade uppfattning att inriktningen på bör vara att alla elkunder ska ha mätsystem som klarar timvis mätning, men att det finns förståelse för att genomförandet måste få ta och att det bör ske stegvis (bet. 2011/12:NU:4, s. 11). I enlighet med vad som slogs fast i den ovan nämnda propositionen bör ett första steg vara att underlätta för de aktiva elkonsumenter som så önskar att få sin elförbrukning timmätt utan att debiteras merkostnaden för detta. En promemoria där ett sådant förslag presenterades har utarbe- tats inom . I promemorian föreslogs att nätkoncessionshavaren inte längre ska få debitera elanvändaren för kostnader som uppstår om elanvändaren begär att få sin förbrukning timmätt. Promemorian har remissbehandlats och remissvaren finns tillgängliga i (dnr N2011/6101/E). En förteckning över remissinstanserna bifogas som bilaga 1. Promemorians förslag till lagtext bifogas som bilaga 2. Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över det lagförslag som finns i bilaga 3. Lagrådets yttrande finns i bilaga 4. Regeringen har i propositionen följt Lagrådets förslag till lagtext. Timmätning för aktiva elkonsumenter Regeringens förslag: En elanvändare, som har ingått ett avtal om leverans av el som förutsätter att mängden överförd el ska mätas , får inte debiteras merkostnader för detta. Promemorians förslag: Överensstämmer delvis med regeringens. Enligt promemorians förslag får en elanvändare som har begärt att mängden överförd el och dess fördelning över tiden ska mätas inte debiteras merkostnaden för detta. Remissinstanserna: De flesta remissinstanser är positiva till förslaget i promemorian och anser att det bör genomföras, bland dem , , , , Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll (Swedac), och Oberoende Elhandlare. Även Affärs- verket och , är positiva till förslaget men anför att en frivillig kunddriven övergång till timmätning i det enskilda fallet kan bli dyrare jämfört med en sådan obligatorisk över- gång för en viss kundgrupp, såsom tidigare föreslagits av Energi- marknadsinspektionen. De remissinstanser som är negativa till förslaget är elnätsföretagen , och , samt branschorganisationen . Elnätsföretagen anför att förslaget blir mycket kostsamt för dem och att de positiva effekterna som förväntas blir begränsade om inte kunderna efterfrågar de tjänster som möjliggörs genom en övergång till timmätning. De anför också att de inte kommer att kunna få full kostnadstäckning via nättarifferna mot bakgrund av hur det senaste beslutet om fastställande av intäktsram ser ut. anför att en särskild tariff bör införas för de kunder som väljer att få timmätning. anser att vissa elnäts- företag bör kunna få tidsdispens med införandet av timmätning. Elnäts- företagen ifrågasätter särskilt den föreslagna tidsplanen och att förslaget skulle kunna träda i kraft , vilket föreslogs i prome- . anför att mer tid behövs för genomförandet, men begär att ikraftträdandet i vart fall anpassas till kommande uppdateringar i den s.k. . anför att åtminstone 18 månader behövs och anser att en övergång till timmätning bör skjutas och anpassas till färdig- ställandet av en nordisk slutkundsmarknad. Vissa av de kritiska remiss- instansernas synpunkter redovisas närmare nedan. Skälen för regeringens förslag uttalade den dåvarande regeringen att den avsåg att genom- föra en reform angående mätning hos uttagskunder och att reformens syfte var att införa dels timmätning av elförbrukningen för alla inmat- ningskunder och större uttagskunder, dels mätning av elför- brukningen för alla mindre uttagskunder i . tidskrävande och den genomfördes fullt ut först . alltså för mindre uttagskunder kunder med ett säkringsabonnemang om högst att elförbrukningen mäts . De närmare bestämmelserna om detta finns i förordningen (1999:716) om mätning, beräkning och rapportering av överförd el. Eftersom det är månadsvärden som inhämtas finns det inte någon möjlighet för elhandelsföretagen att erbjuda dessa kunder avtal där elpriset följer priset på elbörsen närmare än . De kunder som ingått ett avtal med rörligt pris får i praktiken ett pris som har beräknats utifrån ett medelvärde av prissättningen på elbörsen under den månad som debiteringen avser. För kundernas del betyder detta att det inte finns något ekonomiskt incitament för att exempelvis försöka styra över sin elförbrukning till tider när priset på elbörsen är lägre. Det finns inte heller något ekonomiskt incitament för kunderna att begränsa sin elförbrukning särskilt under de korta perioder när det i samband med en effekttopp uppstår ett extremt högt pris på elbörsen, eftersom kundens pris med nödvändighet måste baseras på det uppmätta månadsvärdet. Även för dessa kunder, alltså uttagskunder med ett säkringsabonne- mang om högst , finns det en möjlighet att hos sitt elnäts- företag begära att få sin elförbrukning timmätt. Enligt 3 kap. 11 § ellagen (1997:857) får dock inte elnätsföretaget fördela de merkostnader som uppstår på kundkollektivet via elnätstariffen. I stället måste elnätsföre- taget debitera den enskilda kunden för de kostnader som uppstår, något som kraftigt försvårar en frivillig övergång till timmätning för de aktiva elkonsumenter som vill påverka sina elkostnader genom att ändra sitt förbrukningsmönster. En övergång till timmätning ger positiva effekter för hela elmarknaden Det finns starka skäl för att anta att en övergång till timmätning kan bidra till en minskad energianvändning hos elkonsumenterna. Om elkonsu- menten väljer att ingå ett avtal där priset i stor utsträckning följer elbörsen, kommer perioder med ett förhållandevis högt elpris att medföra en anpassning och begränsning av elkonsumentens totala elförbrukning. Lika viktigt som att minska elförbrukningen är den utökade möjligheten till och incitamenten för att styra om elförbrukningen . Om tillräckligt många elkonsumenter ändrar sitt förbrukningsmönster och flyttar över sin förbrukning från de tider då effektuttaget är som störst, kommer användningen av utsläppsintensiva produktionskällor att kunna begränsas jämfört med . Eftersom det är denna produktion som också är den dyraste kommer elpriset för samtliga elkonsumenter att bli lägre. En övergång till timmätning bidrar därför till att uppfylla målsättningarna både när det gäller minskad energianvändning och minskade koldioxidutsläpp. Det kan också anföras att en allt större andel vindkraftproducerad el kommer att ställa större krav på systemet. har beslutat att den förnybara elproduktionen i ska öka med jämfört med nivån (prop. 2008/09:163, bet. 2008/09:NU25, rskr. 2008/09:301). Även i grannländer sker en omfattande utbyggnad av förnybar elproduktion, inte minst i form av vindkraft. När elproduktionen blir svårare att förutse och reglera blir frågan om utökad flexibilitet på efterfrågesidan allt viktigare. Viktigast är dock elkonsumentens ökade möjligheter att stärka sin Prop. 2011/12:98 ställning på elmarknaden och minska den egna elkostnaden. ringen utvecklade i propositionen Stärkt konsumentroll för utvecklad elmarknad och uthålligt energisystem (prop. 2010/11:153 s. 7) så finns det ett tydligt behov av att stärka elkonsumenternas ställning. Det bör i större utsträckning än bli möjligt att påverka sina elkostnader genom att vara en aktiv elkund. En möjlighet för elkonsumenten att ingå nya former av elavtal som förutsätter att förbrukningen mäts innebär ett viktigt steg i den riktningen. Den elkonsument som är beredd att anpassa sin förbrukning på ett sätt som närmare följer priset på elbörsen än vad som är möjligt , bör ges den möjligheten utan att debiteras någon merkostnad för detta. Regeringen gav i regleringsbrevet för Energimarknads- inspektionen i uppdrag att analysera vad det skulle innebära för ekonomiska och rättsliga konsekvenser att övergå till timmätning av de elanvändare som mäts . Uppdraget redovisades i rapporten inflytande för kunderna på elmarknaden (EI R2010:22). I rapporten förespråkade en övergång till timmätning för samtliga uttagspunkter som under ett kalenderår haft ett energiuttag uppgående till minst 8 000 kWh. Energimarknadsinspek- tionen bedömde i rapporten att en övergång till timmätning för så pass stora kundgrupper ungefär 1 300 000 kunder berörs skulle medföra ganska stora kostnader för elnätsföretagen, men att en sådan reform ändå skulle ge positiva samhällseffekter. har i rapporten också pekat på behovet av ett omarbetat avräkningssystem för att på ett kostnadseffektivt sätt kunna ta hand om de uttagskunder som övergår till timmätning. Vilka bör omfattas nu? I propositionen Stärkt konsumentroll för utvecklad elmarknad och uthålligt energisystem (a.a. s. 16 f.) uttalade regeringen bl.a. att det mot bakgrund av att den förra mätningsreformen nu är genomförd finns förut- sättningar för att ta ett ytterligare steg. Regeringen avsåg därför att gå vidare med reformen med timmätning. Till skillnad från vad Energi- marknadsinspektionen föreslog så ansåg regeringen (s. 18) att ett första steg borde vara att underlätta för de kunder som särskilt önskar att kunna gå över till att få sin förbrukning timmätt, utan att debiteras särskilt för Bedömningen kvarstår i denna proposition. Det finns flera skäl för att en övergång bör ske stegvis och för att ett första steg bör vara att låta de elkonsumenter som särskilt önskar få förbrukningen timmätt. självklar utgångspunkt är att avtalsfrihet fortsatt ska gälla på Det kan antas att många elkunder ännu inte är beredda att ingå avtal där priset följer elbörsens utveckling över dygnet. elkunder blir värdet av en övergång till timmätning begränsat. också anföras att produktmarknaden för utrustning som drar nytta av en timmätt elförbrukning ännu inte är särskilt utvecklad. väg för de elkonsumenter som har ett särskilt intresse av att övergå till en timmätt elförbrukning och som också är beredda att anpassa sin förbruk- ning, kommer marknaden för nya tjänster och produkter att kunna utvecklas. Det råder dock inte någon tvekan om att utvecklingen mot en ökad andel timmätta elkonsumenter kommer att fortsätta och att det på kommer att införas timmätning för det stora flertalet av elkonsumenterna. Regeringens bedömning är att det inte bör införas någon gräns i fråga om energiuttaget när det gäller vilka elanvändare som utan merkostnad ska kunna få sin förbrukning timmätt. Det ligger dock i sakens natur att det främst är de elkonsumenter som har en ganska stor elförbrukning som har möjlighet att påverka t.ex. effektuttaget på ett märkbart sätt. Det är också de elkonsumenterna som kommer att ha störst incitament för att välja att få sin förbrukning timmätt och teckna ett avtal där prissättningen anpassas. Den nu föreslagna reformen medför ändå ett visst ansvar för energibranschen att genom informationskampanjer samt de produkter och avtal som erbjuds se till att i första hand aktiva elkonsumenter med större elförbrukning väljer att övergå till timmätning. Även aktiva elkonsumenter som inte förbrukar så mycket el kan dock på ett positivt sätt komma att bidra till utvecklingen av nya tjänster och produkter, även om påverkan på den totala elförbrukningen eller effektuttaget blir mindre för dem. Till skillnad från vad bl.a. anför så bedömer regeringen att det inte bör införas någon särskild tariff vid en övergång till timmätning utan att en övergång ska kunna ske utan att den enskilda elanvändaren debiteras för detta. Bedömningen är att även en låg tariff innebär en tröskel för den enskilde konsumenten, något som kraftigt skulle motverka syftet med reformen. I promemorian föreslogs att den elanvändare som begär att elförbruk- ningen ska mätas inte ska få debiteras merkostnaden för detta. Enligt , och kan en sådan lösning komma att medföra stora kostnader utan någon egentlig nytta för kunderna eller samhället, om stora kundgrupper skulle välja timmätning utan att vara beredda att ingå avtal med prissättning där timmätningen används. Bolagen har också påpekat att det går att erbjuda de kunder som enbart är intresserade av utökad information om elförbruk- ningen väl anpassade produkter för detta, såsom visualisering av mätvärden via internet. Regeringen bedömer att det finns goda skäl för att i detta första steg av införande av timmätning för elkonsumenter låta just de som ingår ett avtal som förutsätter timmätning omfattas av den föreslagna bestämmelsen. Med en sådan lösning kan det elhandelsbolag som kunden ingår avtal med även ta hand om begäran om att timmätning ska påbörjas, vilket underlättar för såväl kunderna som elnäts- och elhandelsföretagen. Detta utvecklas närmare nedan. Möjligheten att få snabb och tydlig information om elförbrukningen är dock viktig även för elkonsumenter som inte vill ingå avtal som förut- sätter timmätning. Regeringen förutsätter att elnätsföretagen fortsätter utvecklingen mot att på ett enkelt, tydligt och för kunden prisvärt sätt tillhandahålla sådana tjänster. Det är mycket svårt att beräkna hur många kunder som kommer att ingå avtal som förutsätter att elförbrukningen timmäts. Det bör förtyd- ligas att inte enbart avtal där priset för kunden bestäms timme för timme Även ett avtal med exempelvis förutbestämda priser med hög respektive låg last förutsätter naturligtvis att den överförda elen mäts varje timme. Utvecklingen är avhängig vilket ansvar som elhandelsföretagen och elnätsföretagen tar liksom vilken information och vilka produkter som kommer att erbjudas kunderna. Som regeringen angav i propositionen Stärkt konsumentroll för utvecklad elmarknad och uthålligt energisystem (a.a. s. 21) är det viktigt att följa upp hur marknaden utvecklas. bör senare ges ett sådant uppdrag. Med timmätning av el får förstås att mängden överförd el i uttagspunkten ska mätas varje timme. De mätvärden som inhämtas måste naturligtvis vara av sådan kvalitet att de kan ligga till grund för en korrekt fakturering av kunden och möjliggöra timprisbaserade avtal. Mätvärdena måste därför rapporteras till både kunden och det elhandelsföretag som kunden träffat avtal med om elleverans. Mätvärden används och rapporteras emellertid även i systemet med balansavräkning. För att kunna planera för och upprätthålla den momentana balansen mellan produktion och förbrukning i elsystemet ska mätvärden rapporteras till . De närmare bestämmelserna om detta finns i förord- ningen (1999:716) om mätning, beräkning och rapportering av överförd el, samt föreskrifter och allmänna råd om mätning, beräkning och rapportering av överförd el (EIFS 2011:3). ingår uttagskunder med säkringsabonnemang om högst i en s.k. förbrukningsprofil i balansavräkningen och den slutliga avräkningen. Samtliga uttagskunders timvisa förbrukning inom ett schablonberäkningsområde mäts kollektivt och rapporteras. De mätvärden som rapporteras till kunden och elhandelsföretaget är dock sedan den senaste mätningsreformen trädde i kraft uppmätta månads- värden. De uppmätta månadsvärdena används även för att fastställa de slutliga andelstalen för balansansvariga och elleverantörer. Flera remiss- instanser, bland dem , förespråkar att dessa kunders förbrukning även fortsättningsvis får ingå i förbrukningsprofilen inom balansavräkningen, även om korrekta timvärden inhämtas och rapporte- ras till kunden och elhandelsföretaget. En sådan lösning skulle vara betydligt mindre kostnadsdrivande eftersom mätvärden rapporteras och hanteras vid färre tillfällen jämfört med ett system med daglig timavräk- ning såsom sker för uttagskunder med säkringsabonnemang överstigande . och har efterfrågat ett ställningstagande i frågan. Regeringen konstaterar i detta avseende att det för den enskilda elkonsumenten i princip saknar betydelse hur avräkningen går till, så länge som balansen och leveranssäkerheten i systemet inte hotas. I vart fall i ett inledande skede bör liksom dessa kunders förbrukning kunna ingå i förbrukningsprofilen. Av 16 § förordningen om mätning, beräkning och rapportering av överförd el följer att mätresultatet för dessa kunder ska avse överförd el under högst en kalendermånad. Bestämmelsen kommer att behöva ändras på så sätt att mätresultatet i en uttagspunkt där elanvändaren ingått ett avtal om leverans av el som Prop. 2011/12:98 förutsätter att mängden överförd el mäts , ska avse överförd el under varje timme. En sådan ändring måste naturligtvis träda i kraft som den föreslagna lagändringen. För att systemet ska fungera fullt ut krävs att elleverantören och balansansvarig avräknas för uttagskundernas faktiska förbrukning timme för timme. Dagens avräkning som bygger på elhandlarnas andelstal av förbrukningsprofilen kommer inte att ge dem möjlighet att fullt ut tillgodogöra sig värdet av att kunden förbrukar el när den är som billigast. har i rapporten inflytande för kunderna på elmarknaden (EI R2010:22) föreslagit ett sådant system med timavräkning. Regeringen bedömer att de förändringar som krävs i avräknings- systemen är alltför omfattande för att kunna införas . Viss tid därefter kommer att behövas för utarbetande av nya rutiner så att en övergång kan ske så smidigt som möjligt. Nya bestämmelser som möjliggör detta bör beslutas åtminstone de ska börja tillämpas. Detta betyder att de uttagskunder som ingår ett avtal som förutsätter timmätning kommer att avräknas på samma sätt som övriga uttagskunder vars förbrukning ingår i förbruk- ningsprofilen. Det bör förtydligas att det inte finns något hinder mot att ett elnätsföretag låter den uttagskund som ingått ett avtal som förutsätter timmätning utgå ur förbrukningsprofilen och tillämpa dagens system med dygnsvis timavräkning som används för uttagskunder med säkringsabonnemang överstigande . , och efterfrågar i sina remissyttranden över promemorian en rad svar när det gäller före- skrifter av teknisk natur, såsom med vilken noggrannhet mätvärden ska visas i displayen på mätaren, med vilken noggrannhet mätvärden ska rapporteras och när och hur rapportering ska ske. De ger samfällt uttryck för att dagens system och föreskrifter inte är anpassade för en övergång till timmätning för uttagskunder med liten elförbrukning. De anför vidare att de krav som ställs på föreskriftsnivå skulle föranleda att en stor del av de mätare som finns installerade skulle behöva bytas ut eller uppgraderas. Regeringen saknar möjlighet att i denna proposition uttala sig om de tekniska krav som bör gälla vid timmätning av elkonsumenter med liten elförbrukning. De närmare föreskrifterna om mätsystem åter- finns i Styrelsens för ackreditering och teknisk kontroll (Swedac) före- skrifter och allmänna råd (2009:8) om mätsystem för mätning av överförd el. Föreskrifter om mätning, beräkning och rapportering finns i föreskrifter och allmänna råd om mätning, beräkning och rapportering av överförd el (EIFS 2011:3). Nämnda före- skrifter kan behöva uppdateras för att bättre tillgodose en korrekt och kostnadseffektiv timmätning av ett mindre energiflöde. Det är naturligt- vis viktigt för både elhandels- och elnätsföretagen att det innan de nya reglerna ska börja tillämpas står klart vilka krav som ställs på utrustningen och systemet. I jämförelse med vad som föreslogs i prome- Prop. 2011/12:98 bör ikraftträdandet skjutas något framåt i tiden. En begäran om timmätning kan hanteras av elhandelsföretagen Det är i praktiken elhandelsföretagen som kunderna kommer att diskutera med och informeras av när det gäller timmätning och nya avtalsmöjlig- heter. Möjligheten att erbjuda kunderna timprisbaserade avtal kommer dessutom att bli ett viktigt konkurrensmedel för de elhandelsföretag som särskilt vill utveckla sådana erbjudanden. Det framstår då som naturligt att det elhandelsföretag som kunden har avtalat med även hanterar kundens begäran om timmätning.