prop · H00358 · 2012-12-20 00:00:00 — Bestämmelsen innebär att personer som vistas här utan stöd av myndighetsbeslut eller författning ska anses som bosatta i landet. Personer som avses i denna punkt är bl.a. sådana personer som har haft rätt enligt författning att vistas här, men för vilka denna rätt har upphört. Som exempel kan nämnas personer som enligt 5 kap. 18 § utlänningslagen (2005:716) har haft rätt att vistas här som deras ansökan om uppehållstillstånd har prövats, men vilkas ansökan har avslagits och som därefter håller sig undan verkställighet. Bestämmelsen avser även personer som har haft ett av myndighet beslutat tillstånd att vistas här men vars tillstånd har upphört, t.ex. personer vars tidsbegränsade uppehållstillstånd har upphört men som ändå väljer att stanna kvar i landet. Det kan också vara fråga om personer som vistas här, men som aldrig har givit sig till känna för någon myndighet. I tredje stycket, som är nytt, motsvarar första meningen vad som tidigare följde av 4 §. Bestämmelsen anger således att personer som har fått beslut om avvisning eller utvisning omfattas av andra stycket första punkten fram till dess att de lämnar landet. Av andra meningen framgår att personer som har fått ett beslut om avvisning eller utvisning och som håller sig undan från verkställighet i stället omfattas av andra stycket Det fjärde stycket motsvarar det tidigare tredje stycket. Att ett barn anses bosatt i medför rätt till utbildning i olika skolformer, bl.a. grundskola och motsvarande skolformer (7 kap. 2 § tredje stycket skollagen), förskoleklass (9 kap. 5 § skollagen) och gym- nasieskola (15 kap. 5 § tredje stycket skollagen). begränsas dock enligt vad som anges i 3 §. Barn som avses i andra stycket första punkten förevarande paragraf har således rätt till utbildning med de begränsningar som framgår av 3 § första stycket, medan barn som avses i andra stycket femte punkten har rätt till utbildningar med de begränsningar som framgår av 3 § tredje stycket. Barn som avses i andra stycket förevarande paragraf omfattas inte av skolplikt (7 kap. 2 § tredje stycket skollagen). Paragrafen behandlas i avsnitt 5.1. 3 § De personer som avses i 2 § andra stycket 1 och 2 har rätt till utbildning i gymnasie- skola och gymnasiesärskola endast om de har påbörjat utbildningen innan de fyllt . har inte rätt till utbildning i vuxenutbildning, särskild utbildning för vuxna eller utbildning i svenska för invandrare. De personer som avses i 2 § andra stycket 4 har endast rätt till utbildning i grundskola, grundsärskola, specialskola och sameskola. De personer som avses i 2 § andra stycket 5 har endast rätt till utbildning i för- skoleklass, grundskola, grundsärskola, specialskola, sameskola och, om de påbörjar utbild- ningen innan de fyllt , gymnasieskola och gymnasiesärskola. I paragrafen anges vissa begränsningar i den rätt till utbildning som följer av bl.a. 7 kap. 2 § tredje stycket, 9 kap. 5 §, 15 kap. 5 § tredje stycket och 29 kap. 2 § andra stycket skollagen. Av tredje stycket som är nytt framgår att personer som avses i 2 § andra stycket femte punkten, dvs. barn som vistas i landet utan stöd av myndighetsbeslut eller författning, endast har rätt till utbildning i för- skoleklass, grundskola, grundsärskola, specialskola, sameskola, gymna- sieskola och gymnasiesärskola. Rätten till utbildning i gymnasieskola och gymnasiesärskola gäller dock endast om utbildningen påbörjas före det att personen fyllt . Personer som omfattas av 2 § andra stycket femte punkten har alltså inte rätt till utbildning i förskola, fritidshem, vuxenutbildning, särskild utbildning för vuxna eller utbild- ning i svenska för invandrare. Som en följd av att de inte har rätt till ut- bildning i förskola eller fritidshem omfattas de inte heller av bestämmel- serna om annan pedagogisk verksamhet i 25 kap. skollagen, t.ex. pedago- gisk omsorg och öppen förskola, eftersom sådan verksamhet erbjuds i stället för eller som komplement till förskola eller fritidshem. Paragrafen behandlas i avsnitt 5.1 och 5.5. 4 § Bestämmelsen i 9 kap. 4 § andra stycket gäller inte i fråga om vårdnadshavare för barn som avses i 2 § andra stycket 5. I paragrafen, vars tidigare lydelse har ersatts av 2 § tredje stycket, anges vissa begränsningar i kommunernas skyldighet att lämna information till vårdnadshavare m.m. när det gäller barn som avses i 2 § andra stycket femte punkten, dvs. barn som vistas i utan stöd av myndighets- Prop. 2012/13:58 beslut eller författning. Den nya bestämmelsen innebär att hemkommunens skyldighet enligt 9 kap. 4 § andra stycket att informera vårdnadshavare om förskoleklassen och dess syfte samt att verka för barns deltagande i förskoleklassen inte gäller i fråga om barn som vistas i landet utan stöd av myndighetsbeslut eller författning. Bestämmelsen innebär att kommunen inte är skyldig att bedriva uppsökande verksamhet. Däremot är naturligtvis kommunala myndigheter skyldiga att besvara frågor om rättigheter och skyldigheter i det svenska skolväsendet från de barn och föräldrar som självmant ger sig till känna. Detta följer av myndigheternas serviceskyldighet enligt 4 § förvaltningslagen (1986:223). Paragrafen behandlas i avsnitt 5.3. 11.2Förslaget till lag om ändring i lagen (2010:801) om införande av skollagen (2010:800) 28 § Ett beslut att ge en internatskola ställning som riksinternatskola enligt 10 kap. 1 § skollag ska, om det gäller vid utgången av , fortsätta att gälla som ett beslut enligt 29 kap. 15 § i den nya skollagen. En enskild som bedriver utbildning vid en riksinternatskola ska därvid anses godkänd som huvudman för den eller de skolformer som anordnas vid riksinternatskolan. I paragrafen har paragrafhänvisningen till nya skollagen ändrats så att korrekt paragrafbeteckning i den nya skollagen, 28 kap. 15 §, anges. Paragrafen behandlas i avsnitt 8. Sammanfattning av betänkandet Skolgång för barn som skall avvisas eller utvisas (SOU 2007:34) Utredningen föreslår att barn i familjer som håller sig undan verkställighet av ett beslut om avvisning eller utvisning skall ha rätt till undervisning inom det offentliga skolväsendet för barn och ungdom på huvudsakligen samma villkor som barn som är bosatta i . Någon skolplikt för dessa barn skall inte införas. Vi föreslår också att de barn som omfattas av vårt uppdrag skall ha rätt att delta i offentligt bedriven förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg. Vi bedömer att det regelsystem som vi föreslår är förenligt med tillämpliga sekretessbestämmelser och bestämmelser om underrättelse-, uppgifts- och anmälningsskyldighet till polisen och och att några författningsändringar därför inte behövs på dessa områden. Vi anser inte heller att det skall införas något förbud för polisen att hämta barn som skall avvisas eller utvisas i förskolor eller skolor. Vårt uppdrag har varit att utreda förutsättningarna för att reglera en rätt till utbildning, förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg för barn och ungdomar som håller sig undan verkställighet av ett avvisnings- eller utvisningsbeslut. Vi har haft att se över vilka verksamheter och huvudmän som bör omfattas av en reglering. I uppdraget har bl.a. ingått att utreda hur ett regelverk kan utformas och om det behövs ändringar i skol- och utlänningslagstiftningen eller i andra författningar som styr verksamheterna. Vi har också haft att ta ställning till om ett sådant regelsystem är förenligt med tillämpliga sekretessbestämmelser och med bestämmelserna om underrättelse-, uppgifts- och anmälningsskyldighet till såväl polisen som , eller om några författningsändringar kan behövas. I detta har ingått att överväga om det behövs särskild reglering av polisens arbete med verkställighet av avvisnings- och utvisningsbeslut. Uppdraget har även omfattat en översyn av situationen för personalen i skolan och i övriga verksamheter. Slutligen har vi haft i uppdrag att se över formerna för statens ersättning till kommunerna. Vilka barn omfattas av uppdraget? Vi gör bedömningen att den personkategori som omfattas av uppdraget är personer som har fått avslag på en ansökan om uppehållstillstånd i och som håller sig undan verkställighet av det till avslagsbeslutet fogade beslutet om avvisning eller utvisning. Uppdraget kan däremot inte anses omfatta barn som har kommit till utan att ansöka om uppehållstillstånd här (s.k. papperslösa barn), barn som har haft ett tillfälligt uppehållstillstånd för vilket tillståndstiden har löpt ut eller barn vars beslut om avvisning eller utvisning har upphört att gälla på grund av preskription enligt 12 kap. 22 § utlänningslagen (2005:716) eller motsvarande äldre lagstiftning. Bör det införas en rätt till utbildning, förskoleverksamhet och Barn som lever gömda befinner sig i en utsatt situation, som de i regel inte kan råda över. Valet att inte efterkomma beslutet om avvisning eller utvisning görs i de allra flesta fall av föräldrarna. Frågan om rätt till skol- gång för dessa barn måste därför ses ur det enskilda barnets perspektiv. En rätt att gå i skolan skulle innebära att barnen fick möjlighet att komma ur sin isolering, inhämta samma kunskaper som andra barn och därmed förbereda sig för vuxenlivet, oavsett var de kommer att leva . Till detta kommer att har riktat kritik mot Sve- rige för att gömda barn inte har tillgång till utbildning här. serligen anföras principiella skäl mot en rätt till skolgång för de barn som omfattas av vårt uppdrag, framför allt att en sådan rätt skulle stå i strid med principen om reglerad invandring. Vi gör emellertid bedömningen att de starka individuella skäl som talar för en rätt till skolgång väger tyngre än de argument som kan anföras emot. Vi föreslår därför att de barn som omfattas av vårt uppdrag skall ha rätt till skolgång. innebär en motsvarande skyldighet för kommuner och andra offentliga skolhuvudmän att ta emot barnen i verksamheten. Vilka verksamheter bör omfattas av regleringen? Barn som omfattas av vårt uppdrag skall ha rätt till undervisning i samt- liga skolformer inom det offentliga skolväsendet för barn och ungdom, i offentligt bedriven grundskola, förskoleklass, gymnasieskola, obli- gatorisk särskola, gymnasiesärskola, specialskola och sameskola. utsättning för rätten till utbildning i gymnasieskola och gymnasiesärskola skall emellertid vara att utbildningen påbörjas . skolplikt skall inte föreligga. Barnen skall vidare ha rätt att delta i offentligt bedriven förskoleverk- samhet och skolbarnsomsorg på samma villkor som barn som är bosatta i Enligt vårt förslag skall barn i familjer som håller sig undan verkstäl- lighet av beslut om avvisning eller utvisning inte ha rätt till utbildning i fristående skolor eller deltagande i enskilt bedriven förskoleklass, försko- leverksamhet eller skolbarnsomsorg. Det skall dock inte finnas något hinder mot att barnen på frivillig väg tas emot i de enskilt bedrivna verk- Vilket innehåll skall utbildningen ha? De barn som omfattas av vårt uppdrag skall ha rätt till utbildning på huvudsakligen samma villkor som barn som är bosatta i . visningen skall bedrivas med hänsyn till den enskilde elevens behov och Eleverna skall ha rätt till modersmålsundervisning och studiehandled- ning på sitt modersmål samt undervisning i svenska som andraspråk på samma villkor som barn som är bosatta här i landet. I den mån de har 2012/13:58 svårigheter i skolarbetet skall de ha rätt till särskilt stöd på samma villkor Bilaga 1 som andra elever. Det förhållandet att en elev håller sig undan verkställighet av ett beslut om avvisning eller utvisning och därmed kan antas lämna landet inom en relativt snar framtid, innebär emellertid att det undantagsvis kan finnas skäl för skolan att begränsa omfattningen av de insatser och åtgärder som erbjuds. Eleverna skall vara berättigade till utvecklingssamtal på samma villkor som andra elever i skolan. De skall vidare ges betyg och intyg över den utbildning de har genomgått. De nuvarande bestämmelserna om sekretess inom det offentliga skolväsendet för barn och ungdom, förskoleverksamheten och skolbarnsomsorgen utgör ett relativt starkt skydd mot att uppgifter som kan identifiera barn i familjer som håller sig undan verkställighet av beslut om avvisning eller utvisning eller deras närstående lämnas ut. Det föreligger inte något behov av bestämmelser som ytterligare förstärker sekretesskyddet. Några skäl som talar för ett mindre omfattande sekretesskydd för dessa barn föreligger inte heller. Införandet av en rätt till skolgång för de barn som omfattas av uppdraget innebär alltså inte att regleringen i 7 kap. 1 c, 9 eller 38 § sekretesslagen (1980:100) behöver ändras. Den nuvarande regleringen om sekretess mellan skolan, förskoleverksamheten och skolbarnsomsorgen och andra myndigheter bör inte ändras. Det innebär bl.a. att frågan om huruvida sekretessbelagda uppgifter om barn i familjer som håller sig undan verkställighet av beslut om avvisning eller utvisning kan lämnas ut till polisen eller får avgöras i varje enskilt fall med beaktande av generalklausulen i 14 kap. 3 § sekretesslagen. Skyldigheten för skolan, förskoleverksamheten och skolbarnsomsorgen att anmäla missförhållanden till socialnämnden enligt 14 kap. 1 § socialtjänstlagen (2001:453) skall gälla även de barn som omfattas av uppdraget. Bör förskolor och skolor utgöra s.k. frizoner? Under utredningsarbetet har vi ställt oss frågan om förskolor och skolor bör utgöra frizoner, där polisen inte skall tillåtas att hämta barn som skall avvisas eller utvisas. Frizoner där polisen inte får ingripa i syfte att verkställa lagligt fattade beslut förekommer inte i svensk lagstiftning. Ett förbud för polisen att hämta barn i förskolor och skolor skulle enligt vår bedömning motverka verkställighetsarbetet och innebära att myndigheter åläggs att verka i olika riktningar. Dessutom skulle ett sådant förbud medföra ett antal svårlösta gränsdragningsproblem. Vi bedömer därför att det inte bör införas något förbud för polisen att hämta barn som skall avvisas eller utvisas i förskolor eller skolor. De i polislagen (1984:387) reglerade principerna om behov, proportionalitet och hänsyn samt princip om barnets bästa är enligt vår uppfattning tillräckliga för att tillse att verkställigheten sker på ett sätt som är förenligt med vad som är bäst för såväl det barn som skall avvisas eller utvisas som övriga barn i verksamheten. att det inte bör införas några bestämmelser i lag eller förordning som när- mare reglerar när och hur polisen får hämta barn som skall avvisas eller utvisas i skolor och förskolor. Det är inte möjligt att nu förutse alla problem som kan uppstå om det införs en rätt till skolgång för de barn som omfattas av vårt uppdrag. heller är det möjligt att i detalj ge svar på hur tänkbara problem kan Barnen lever under olika förhållanden och har olika förutsätt- Ofta torde det därför bli fråga om att hitta individuella lösningar från fall till fall. Vi har tagit upp och övervägt lösningar såvitt avser följande praktiska -Ansvarig kommun Vilken kommun skall vara skyldig att ta emot ett barn som håller sig undan verkställighet av ett beslut om avvisning eller utvisning? -Information till familjer som lever gömda Hur skall familjer som lever gömda få information om att barnen har rätt till utbildning, förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg? -Kontakt med vårdnadshavarna problem kan uppstå för skolan, förskoleverksamheten och skolbarnsomsorgen när det gäller samverkan med vårdnadshavare till barn som lever gömda? -Försäkringar Omfattas barn i familjer som håller sig undan verkställighet av beslut om avvisning eller utvisning av de kollektiva olycksfallsförsäkringar som kommunerna tecknar? -Klasslistor och liknande förteckningar Bör barn i familjer som håller sig undan verkställighet av beslut om avvisning eller utvisning tas upp i klasslistor och andra förteckningar över barn i skolan, förskoleverksamheten och skolbarnsomsorgen? Ersättning från staten till kommunerna Vårt förslag om skolgång för de barn som omfattas av uppdraget innebär ökade kostnader för kommunerna. Vi föreslår att kommunerna skall kompenseras genom ett specialdestinerat statsbidrag. Bidragets totala storlek skall fastställas av regeringen, varefter ersättning skall lämnas till kommunerna i förhållande till antalet asylsökande barn som vistas i respektive kommun. Enligt vår bedömning bör statsbidragets totala storlek beräknas utifrån en uppskattning av antalet barn som håller sig undan verkställighet av beslut om avvisning eller utvisning samt med beaktande av de verkliga kostnaderna för utbildning, förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg. Vi föreslår att det närmare ansvaret för att besluta om och betala ut statsbidraget till kommunerna åläggs . Vi bedömer att landstingen inte bör få del av det föreslagna statsbi- Det kan antas att endast ett mycket litet antal ungdomar som hål- 2012/13:58 ler sig undan verkställighet av beslut om avvisning eller utvisning kom- Bilaga 1 mer att gå i gymnasieskolor som har landsting som huvudmän. Med den valda ersättningsmodellen skulle landstingen därför med all sannolikhet överkompenseras i förhållande till kommunerna, om de skulle få del av Enligt vårt förslag skall de barn som omfattas av uppdraget inte ha rätt till utbildning i fristående skolor eller enskilt bedriven förskoleklass, förskoleverksamhet eller skolbarnsomsorg. Vi anser inte att de fristående skolor och enskilt bedrivna verksamheter som tar emot barnen på frivillig väg skall ha rätt till bidrag från kommunerna. Författningsförslag i betänkandet Skolgång för barn som skall avvisas eller utvisas (SOU 2007:34) Förslag till lag om ändring i skollagen (1985:1100) Härigenom föreskrivs att 2 a kap. 17 §, 2 b kap. 10 b § samt 9 kap. 6, 6 a, 7 b, 8 a, 8 c och 8 e §§ skollagen (1985:1100) skall ha följande lydelse. Kommunen skall lämna bidrag till sådan enskild förskoleverksamhet och enskild skolbarnsomsorg som 1.fått tillstånd enligt 14 §, och 2.är öppen för alla barn som har rätt till motsvarande offentliga verksamhet enligt 66 b, 8 a och 9 §§, med undantag dels för sådana barn som det skulle medföra betydande organisatoriska eller ekonomiska svårigheter att ta emot för den enskilda verksamheten, dels för fall där kommunen medger undantag med anledning av verksamhetens särskilda karaktär. Kommunen är inte skyldig att lämna bidrag om verksamheten innebär påtagliga negativa följder för motsvarande verksamhet i kommunen eller om den enskilda verksamheten tar ut avgifter som är oskäligt höga. Bidraget skall lämnas med ett belopp per barn som inte oskäligt avviker från kommunens kostnad per barn i motsvarande verksamhet. Om ett barn har ett omfattande behov av särskilt stöd, är kommunen inte skyldig att lämna bidrag för det särskilda stödet, om betydande organisatoriska eller ekonomiska svårigheter uppstår för kommunen. Kommunen kan lämna bidrag till annan enskild förskoleverksamhet och enskild skolbarnsomsorg än som omfattas av första stycket, om verksamheten uppfyller de krav som anges i 3 § och avgifterna inte är oskäligt höga. Sådant bidrag bör lämnas med ett belopp per barn som inte oskäligt avviker från kommunens kostnad per barn i motsvarande verksamhet. Bidrag enligt första och tredje stycket skall inte lämnas för ett barn som håller sig undan så att ett beslut om avvisning eller utvisning som fattats enligt 8 kap. utlänningslagen (2005:716) eller motsvarande äldre lagstiftning inte kan verkställas. 1 Senaste lydelse 2006:1447. Hemkommunen skall till en fristående skola som motsvarar grund- skolan eller särskolan lämna bidrag för varje elev som deltar i utbild- Bidraget skall bestämmas med hänsyn till skolans åtagande och elevens behov efter samma grunder som kommunen tillämpar vid för- delning av resurser till den egna förskoleklassen. Kommunen är dock inte skyldig att lämna bidrag för den del av verk- samheten som överstiger eller eller för elev som tas emot före höstterminen det år eleven fyller . Har en elev ett omfattande behov av särskilt stöd, är kommunen inte skyldig att lämna bidrag för det särskilda stödet, om betydande organisa- toriska eller ekonomiska svårigheter uppstår för kommunen. Bidrag enligt första stycket skall inte lämnas för en elev som håller sig undan så att ett beslut om av- visning eller utvisning som fattats enligt 8 kap. utlänningslagen (2005:716) eller motsvarande äl- dre lagstiftning inte kan verkstäl- Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får med- dela föreskrifter om hur kommunens bidrag skall bestämmas i stället för det som anges i första stycket, om statsbidrag lämnas till kommunen för en elev som har tagits emot i en fristående skola. En godkänd fristående skola som motsvarar skall av förklaras berättigad till sådant bidrag som avses i tredje stycket. Förklaring skall dock inte lämnas, om skolans verksamhet skulle innebära påtagliga negativa följder för skolväsendet i den kommun där skolan är belägen eller skolan tar ut avgifter i strid med 7 §. För att en nystartad skola skall ha rätt till bidrag gäller att skolan har ansökt om att bli godkänd före kalenderåret innan skolan startar. Motsvarande gäller, om en skola har godkänts för utbildning för vissa årskurser och ansöker om att bli godkänd för ytterligare årskurser. För varje elev som genomgår utbildning motsvarande den som ges i lämnas bidrag av hemkommunen. Bidraget skall bestämmas med hänsyn till skolans åtagande och elevens behov efter samma grunder som kommunen tillämpar vid fördelning av resurser till de egna grundskolorna. Om en elev har ett omfattande behov av särskilt stöd, är kommunen inte skyldig att lämna bidrag för det särskilda stödet, om betydande organisatoriska eller ekonomiska svårigheter uppstår för kommunen. Det som sägs i förstatredje styckena gäller inte de fristående Det som sägs i förstatredje styckena gäller inte de fristående 2Senaste lydelse 2006:1447. 3Senaste lydelse 2006:1447. skolor för vilka regeringen har beslutat om statsbidrag genom särskilda föreskrifter eller andra särskilda beslut och inte heller skolor, för vilka huvudmannen skriftligen har avstått från medelstilldelning. Kommunens skyldighet enligt tredje stycket gäller inte, om statsbidrag lämnas för en utlandssvensk elevs utbildning. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om hur kommunens bidrag skall bestämmas i stället för det som anges i tredje stycket, om statsbidrag lämnas till kommunen för en elev som har tagits emot i en fristående skola. skolor för vilka regeringen har beslutat om statsbidrag genom särskilda föreskrifter eller andra särskilda beslut och inte heller skolor, för vilka huvudmannen skriftligen har avstått från medelstilldelning. Kommunens skyldighet enligt tredje stycket gäller inte, om statsbidrag lämnas för en utlandssvensk elevs utbildning. Bidrag enligt tredje stycket skall inte lämnas för en elev som håller sig undan så att ett beslut om avvisning eller utvisning som fattats enligt 8 kap. utlänningslagen (2005:716) eller motsvarande äldre lagstiftning inte kan verkställas. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om hur kommunens bidrag skall bestämmas i stället för det som anges i tredje stycket, om statsbidrag lämnas till kommunen för en elev som har tagits emot i en fristående skola. En godkänd fristående skola som motsvarar särskolan skall av förklaras berättigad till sådant bidrag som avses i tredje stycket. Förklaring skall dock inte lämnas, om skolans verksamhet skulle innebära påtagliga negativa följder för skolväsendet i den kommun där skolan är belägen eller skolan tar ut avgifter i strid med 7 §. För att en nystartad skola skall ha rätt till bidrag gäller att skolan har ansökt om att bli godkänd före kalenderåret innan skolan startar. Motsvarande gäller, om en skola har godkänts för utbildning för vissa årskurser och ansöker om att bli godkänd för ytterligare årskurser. För varje elev som genomgår utbildning motsvarande den som ges i särskolan lämnas bidrag av hemkommunen.