prop · GZ03174 · 2012-09-19 00:00:00 — I den analys som presenterades i rapporten ska bli lärare! Den ojämna könsfördelningen inom lärarutbildningen be- skrivning och analys (Rapport 2009:7) konstaterar bl.a. följande. Det är inte tillräckligt att ett lärosäte genomför enstaka åtgärder för att öka rekryteringen av män till lärarutbildningen. I stället bör åtgär- der genomföras som delar i ett paket med det gemsamma målet att för- bättra könsfördelningen till utbildningen. Ett sådant paket föreslås inne- hålla könsmedvetna rekryteringsinsatser som strävar mot attitydföränd- ring och inte enbart syftar till att informera. Vidare behövs fler förebilder av båda könen inom läraryrket liksom manliga och kvinnliga mentorer och handledare. De lärarutbildningar som infördes med anledning av propositionen Bäst i klassen en ny lärarutbildning (prop. 2009/10:89, bet. 2009/10:UbU16, rskr. 2009/10:248) har resulterat i att yrkesutbildningarna har blivit tydligare både i sin utbildningsmässiga inriktning och i sin inriktning mot yrkeslivet. I propositionen betonade regeringen även vikten av att skolor, universitet och högskolor arbetar aktivt med att öka rekryteringen av män till lärar- och förskollärarutbildningarna som lärosätena bör arbeta för att minska avhoppen från de utbildningar och inriktningar där en betydligt större andel män än kvinnor inte fullföljer utbildningen. En grupp som står långt utanför arbetsmarknaden är utrikes födda kvin- nor som helt saknar eller har låg utbildning och bristfälliga kunskaper i svenska. Med anledning av detta gav regeringen Arbetsför- medlingen i uppdrag att genom ett pilotprojekt öka stödet för utrikes födda kvinnor att träda in på arbetsmarknaden och minska gruppens utanförskap (A2009/1763/AE). Även , som har en förhållandevis liten andel anställda kvinnor och personer med invandrarbakgrund, fick 2009 i uppdrag av regeringen att genomföra liknande insatser inom sin egen verksamhet för att på så sätt främja jäm- ställdhet och mångfald inom myndigheten (Ju2009/2250/PO). I myndig- heternas utvärderingar (A2009/3535/A, Ju2011/2413/PO) konstateras för det första betydelsen av individanpassade aktiviteter och särskilt anpas- sade arbetsmarknadsinriktade insatser i syfte att nå ut till grupper i sam- hället som normalt inte söker sig till myndigheter, exempelvis genom För det andra har insatserna, och då särskilt för Arbetsförmedlingen möjliggjort att i ett tidigt skede ge målgrupperna behovsanpassat stöd för att etablera sig på arbetsmarknaden. Avslutningsvis pekar och Arbetsförmedlingen på behovet av mer individanpassade utbildningar med grundläggande yrkesinriktade programinsatser. Dessutom finns det behov av motiva- tionshöjande åtgärder för att bättre kunna ta till vara möjligheten att få och behålla ett arbete på arbetsmarknaden. Arbetsmarknadsinriktade utbildningar och insatser behöver enligt myndigheterna även anpassas utifrån målgruppens förutsättningar, både när det gäller studietakt och språknivå med kortare yrkesutbildningar där teori och praktik kan kom- bineras. Den generella bedömningen som myndigheterna gör är att en vidareutveckling av samarbete med berörda aktörer i fråga om svensk- undervisning, hälsa och personlig utveckling samt yrkesinriktade insatser är nödvändigt. Vidare behöver praktiskt anpassad svenskundervisning, där undervisning och praktik kombineras för att ge språket ett samman- hang, öka i flexibilitet. Det är enligt regeringens mening inte möjligt att bedöma om projekten har bidragit till att minska utanförskapet och öka deltagandet i arbets- livet. Däremot kan det konstateras att insatserna har bidragit till att nå ut till grupper som vanligtvis inte söker kontakt med myndigheter som det har gett värdefull kunskap om arbetsmarknadsinriktade utbild- ningars innehåll och struktur och gett myndigheterna möjlighet att testa metoder för att utveckla det interna arbetet. Det sistnämnda kan på skapa förutsättning för såväl ett förändrat arbetssätt som ett förändrat beteende vid myndigheten. Erfarenheterna från projekten kommer att tas tillvara i myndigheternas ordinarie verksamhet och spridas både nation- ellt och internationellt. Ungdomar som inte har fullgjort grund- och gymnasieskola löper stor risk att hamna i långvarigt utanförskap. Unga föräldrar är en grupp som riskerar att hamna utanför utbildning och arbete och få en svag ekono- misk utveckling om de inte slutför grundskole- eller gymnasieutbildning. Fler unga kvinnor än unga män skaffar barn . Enligt fanns det 2010 nästan 6 000 föräldrar i åldrarna i , varav knappt 4 700 unga kvinnor. hade av dem som fått barn minst en treårig gymnasieutbildning, bland övriga unga var det . Ungdomssty- relsen fick i uppdrag av regeringen att belysa unga föräldrars villkor och genomföra utbildningsinsatser för personer som har en sam- ordnande eller på annat sätt central roll för det lokala arbetet med att främja ungas möjlighet till utbildning och arbete (IJ2007/3406/UNG). redovisning av uppdraget i Unga föräldrar studier och arbete (2009:1) visar att det krävs särskilda insat- ser för att ge unga kvinnor som avbryter sina studier på grund- eller gymnasieskolan för att föda barn goda möjligheter att återuppta sin ut- bildning efter föräldraledigheten. Mot bakgrund av förslag till åtgärder gav regeringen 2011 ett fortsatt uppdrag att genomföra insatser i syfte att främja unga föräldrars möjlig- heter att slutföra sin utbildning i grund- och gymnasieskolan (U2011/4664/UC). Utbildningsinsatser har på regeringens uppdrag riktats mot kvinnor som tillhör nationella minoriteter för att stärka deras möjlighet till entrepre- nörskap (IJ2008/886/DISK). I rapporten inom folk- bildningen (2010) bedömer att arbetet har bidragit till att stärka deltagarnas förutsättningar för entrepre- nörskap. konstaterar emellertid att deltagarnas med- verkan i viss mån försvårats, eftersom det inte har varit möjligt att delta i utbildningen och behålla sitt ekonomiska stöd i form av exem- pelvis sjukförsäkring och försörjningsstöd. Detta bör därför enligt tas i beaktan inför eventuella framtida satsningar. 5Jämn fördelning av det obetalda hem- och omsorgsarbetet Målet om jämn fördelning av det obetalda hem- och omsorgsarbetet innebär att kvinnor och män ska ta samma ansvar för hemarbetet och ha möjligheter att ge och att själv få omsorg på lika villkor. Ansvaret för omsorgen om anhöriga, utöver hemmavarande barn, utgör en del av det obetalda arbete som kvinnor utför i större utsträckning än män och som har kommit att uppmärksammas alltmer inom jämställdhetspolitiken. Fördelningen av det obetalda hem- och omsorgsarbetet påverkar förut- sättningarna för betalt arbete och för kvinnors och mäns möjligheter att förena föräldraskap och familjeliv med yrkesarbete. Politiska åtgärder som kan påverka förutsättningarna för en mer jäm- ställd fördelning av det obetalda hem- och omsorgsarbetet genomförs huvudsakligen inom familje-, arbetsmarknads- och skattepolitiken. Jäm- ställdhetsbonusen, skattereduktion för hushållsarbete och jobbskatte- avdraget har t.ex. bidragit till mer jämställda förutsättningar för kvinnor och män när det gäller både betalt och obetalt arbete. De åtgärder som genomförts inom ramen för jämställdhetssatsningen har handlat om att utveckla kunskaperna om det obetalda hem- och omsorgsarbetet. Generellt gäller att kunskap och statistik över det betalda förvärvs- arbetet är omfattande och undersöks löpande genom t.ex. Arbetskrafts- undersökningarna. Det är betydligt svårare att mäta och bedöma omfatt- ningen av det obetalda arbetet och hur det fördelas mellan kvinnor och män. Undersökningar av tidsanvändning utgör därför en värdefull källa till kunskaper om hur befolkningen använder sin tid, hur levnadsförhål- landena ser ut och hur dessa faktorer förändras . Regeringen har vid tre (SCB) att sammanställa tidsanvändningsundersökningar i syfte att öka kunskapen om kvinnors och mäns fördelning av tid mellan olika aktivi- Sedan starten har dessa presenterats och har bidragit till att ge en mer detaljerad bild av kvinnors och mäns lev- nadsvillkor ur ett vardagsperspektiv. Regeringen gav 2008 i uppdrag till SCB att genomföra en ny tidsanvändningsundersökning (IJ2008/2170/JÄM). I undersökningen (U2011/33/JÄM) konstateras att kvinnor och män arbetar ungefär lika mycket över veckans , vilket innebär i genomsnitt . Kvinnors andel av för- värvsarbetet har ökat som kvinnors andel av obetalt hemarbete har minskat. För männen gäller det rakt motsatta, dvs. ett minskat för- värvsarbete men ett ökat hemarbete. Detta är enligt SCB att betrakta som en trend, eftersom samma tendens konstaterades redan vid den förra mätningen 2000. Kvinnor avsätter dock fortfarande mer per dag för hushållsarbete och omsorg av barn jämfört med män. Kvin- nor lägger mer per dag på förvärvsarbete jämfört med männen som har minskat tiden . Den totala tiden som läggs på förvärvsarbete och hemarbete sammantaget är därmed lika stor för kvinnor och män, och per dag. På regeringens uppdrag har SCB också genomfört en enkätstudie om föräldrars uppfattning i frågor om jämställdhet och hur fördelningen ser ut beroende på olika grupper av föräldrar (S2009/4769/SF). Enkätsvaren har legat till grund för de förslag och bedömningar som har presenterats i betänkandet Fortsatt föräldrar om ansvar, ekonomi och samarbete för barnets skull (SOU 2011:51). Utredningen har gett upphov till nya fråge- ställningar kring föräldraskap och fördelning mellan arbete och omsorg kring barnen, vilket framför allt kan komma att utgöra avstamp för fram- tida frågor och bidra till initierandet av eventuella åtgärder. Mäns våld mot kvinnor ska upphöra Våld och andra former av övergrepp mot kvinnor är enligt regeringen den mest akuta jämställdhetsfrågan . Kvinnors våldsutsatthet i nära relationer och på allmän plats skapar ofrihet och rädsla och minskar kvinnors möjlighet att delta i samhällsliv och yrkesliv. mäns våld mot kvinnor är därför en fråga av högsta prioritet för jäm- Kvinnor och män samt flickor och pojkar ska ha samma rätt och möjlighet till kroppslig integritet. Regeringen har genomfört en historisk sett omfattande satsning på att förebygga och bekämpa mäns våld mot kvinnor, hedersrelaterat våld och förtryck samt våld i samkönade relationer. Det har lett till ökad kunskap om problemets förekomst och karaktär, utveckling av nya verksamheter, förbättrade metoder inom rättsväsende och sociala myndigheter samt skärpt lagstiftning på området. Som tidigare redovisats har tre handlingsplaner beslutats. planerna innehåller en rad åtgärder inom flera politikområden som bl.a. syftar till att öka kunskaperna, stärka det förebyggande arbetet, förstärka skydd och stöd för utsatta samt öka såväl nationell som internationell Insatserna har bl.a. bidragit till att ta fram ny kunskap på området som har möjliggjort nya arbetsrutiner, metoder och strukturer som den kan utgöra grund för nya åtgärder. I myndigheter som genom sin verksamhet kommer i kontakt med våldsutsatta kvinnor har insatserna bl.a. skapat förutsättningar för ett förändrat bemötande av dessa kvinnor med nya arbetsrutiner och metoder som följd. Genomförda insatser har även bidragit till att stärka samverkan mellan myndigheter, något som minskar risken för dubbelarbete och ökar möjligheten till helhetssyn. Insatserna har också inneburit att särskilt utsatta grupper har kunnat lyftas fram, såsom flickor som drabbas av hedersrelaterat våld och för- tryck, men även kvinnor med funktionshinder. För att arbetet med att förebygga och bekämpa mäns våld mot kvinnor ska vara framgångsrikt behövs bl.a. kunskap om våldets förekomst och mekanismer, om de utsattas situation och om förövares beteende. statistik från utsätts i genomsnitt 17 kvinnor i av dödligt våld av en man hon har, eller har haft, en nära relation till. I nära hälften av fallen var det redan känt att kvinnorna utsatts för hot och våld från gärningsmannen. dessa hot var polisanmälda. Det innebär att samhället känt till flera av de fall som sedan lett till dödligt våld. uppdrag utrett och analyserat förutsättningarna för att införa ett system för utredningar i fråga om kvinnor som har avlidit med anledning av brott i nära relationer trädde ändringarna i kraft i lagen (2007:606) om utredningar avseende vissa dödsfall (prop. 2011/12:4, bet. 2011/12:SoU3, rskr. 2011/12:23). De nya bestämmelserna innebär att utredningssystemet för barn som har avlidit med anledning av brott har utvidgats till att avse även fall då kvinnor eller män har avlidit med an- ledning av brott av närstående. Utredningssystemet syftar till att försöka identifiera brister i samhället på ett övergripande plan. tas fram kan sedan ligga till grund för åtgärder som förebygger att kvin- nor och män utsätts för våld eller andra övergrepp av närstående. styrelsen, som ansvarar för utredningar när det gäller barn, har till ansvar att bedriva även denna del av utredningsverksamheten. fick 2008 i uppdrag att granska myndigheters bemötande av våldsutsatta kvinnor inom nationella minoriteter (IJ2008/1822/DISK). I rapporten våldsutsatta kvinnor som tillhör de nationella minoriteterna (, A2010:06) pekar myndigheten framför allt på behovet av ökade kunskaper om na- minoriteter och deras rättigheter, liksom frågor om bemötande och våldets mekanismer. Enligt kan ökad samverkan mellan myndigheter och mellan myndigheter och ideella organisationer bidra till att förbättra bemötande, öka tilliten och minska fördomar. Det finns unga som, bl.a. utifrån hedersrelaterade normer och värderingar, saknar möjlighet att själva få välja vem de ska gifta sig med, vilket är en kränkning av grundläggande rättigheter. flickor och unga kvinnor, liksom pojkar och unga män. förtryck drabbar även unga homo- och bisexuella samt transpersoner (hbt). Förtrycket och inskränkningen begränsas ofta inte enbart till val av partner, utan många flickor som oroar sig för att bli gifta mot sin vilja upplever också att föräldrarna begränsar dem i valet av utbildning och arbete och de upplever sig inte ha samma värde som pojkarna i familjen. fick i uppdrag att göra en kartläggning av förekomsten av arrangerade äktenskap mot en persons vilja (IJ2008/579/UF) och konstaterar i rapporten mot sin vilja (Ung- domsstyrelsens skrifter 2009:5) att unga som blir eller riskerar att bli gifta mot sin vilja är en osynlig grupp i samhället. Deras situation upp- märksammas enligt inte i tillräcklig utsträckning av ansvariga myndigheter och i vissa fall saknar också myndigheterna reella möjligheter att vidta några åtgärder. menar också att det finns ett samband mellan äktenskap mot den egna vilja och hedersre- laterat våld och förtryck. Utifrån rapporten beslutade regeringen om en handlingsplan för att förebygga och förhindra att unga blir gifta mot sin vilja (skr. 2009/10:229) för att uppmärksamma och förbättra situationen för dessa unga. Inom ramen för nämnda handlingsplan gav regeringen Migra- tionsverket och i uppdrag att föra statistik över barnäkten- skap och tvångsäktenskap m.m. (Ju2010/5032/, IJ2010/1155/UF). (U2011/1402/UC) visar t.ex. att myndigheten 2010 hade 74 ärenden som avsåg begäran om regi- strering av äktenskap som har ingåtts enligt utländsk lag med en part som var och 26 ärenden om fullmaktsäktenskap, dvs. ett äktenskap som har ingåtts genom ombud utan att båda parter var personligen närvarande. Vidare uppdrog regeringen åt att kartlägga långsiktigt förebyggande arbete och behovet av metodutveckling (IJ2010/750/UF). konstaterar i sin rapport egen vilja en kartläggning av förebyggande arbete och metoder för att förhindra och förebygga att unga blir gifta mot sin vilja (2010:15) att frågan om äktenskap mot en parts vilja bör inkluderas i generella insatser som riktas till unga, t.ex. i sex- och samlevnadsundervisningen. behövs enligt Ungdoms- styrelsen specifika strategier och handlingsplaner för att uppmärksamma de unga som behöver stöd och skydd. Dessa två processer bör pågå parallellt. fick i uppdrag av regeringen att analysera vilka behov som finns av vägledning, utvärdering och uppföljning inom social- tjänsten och hälso- och sjukvårdens arbete med offer för hedersrelaterat våld och förtryck och barn och unga som blir gifta mot sin vilja (S2011/2383/FST). I rapporten utsatta för hedersrelaterat våld och förtryck samt barn och unga som blir gifta mot sin vilja analys av socialtjänst och hälso- och sjukvård (2011) lyfter fram att det är viktigt att ha en helhetssyn på våld i nära relationer. bör det uppmärksammas och hänsyn tas till det hedersrelaterade våldet och förtryckets särskilda kännetecken, bl.a. de kollektiva aspekterna att det kan starta i tidig ålder och att det kan innebära mycket omfattande stödbehov för de drabbade. Utredningen om stärkt skydd mot tvångsäktenskap och barnäktenskap (dir. 2010:54) presenterade sitt betänkande (SOU 2012:35). Utredningens förslag bereds inom . Handlingsplanen kommer att utvärderas . En viktig del i arbetet med att förebygga och bekämpa mäns våld mot kvinnor är att kontinuerligt arbeta med metodutveckling. När nya meto- der utformas bör de testas och utvärderas. Regeringen har därför beslutat om flera utvärderingsuppdrag, t.ex. uppföljning av uppdrag om metod- utveckling. Genom de uppdrag som har genomförts inom jämställdhets- satsningen finns det mer kunskap om hur långsiktig metodutveck- ling påverkat arbete med våldsutsatta kvinnor. En ut- veckling har också skett av redskap för att sexualbrottsoffer ska få ett adekvat bemötande och enligt hur förebyggande arbete med våldsutövande män kan förbättras. Ett regeringsuppdrag till Nationellt centrum för kvinnofrid vid () om utveckling av omhändertagande av sexualbrottsoffer inom hälso- och sjukvården (Ju2007/2177/) har resulterat i en handbok och guide som beskriver hur dokumentation vid sexuella övergrepp ska göras på ett korrekt sätt samt ansvarsfördelningen mellan de olika rättsvårdande instanserna. NCK har också reviderat den spårsäkringssats som används av hälso- och sjukvården vid undersökning efter ett sexuellt övergrepp. som detta enligt NCK skapar förutsättningar i form av nya rutiner och verktyg för att hälso- och sjuk- vården ska kunna ge sexualbrottsoffer ett adekvat omhändertagande kan det förse rättsväsendet med nödvändig stödbevisning av god kvalitet i utredningar av sexualbrott. Uppdraget till NCK utvidgades till att även omfatta våld i samkönade relationer och hedersrelaterat våld i enlighet med regeringens handlingsplan (skr. 2007/08:39). Genom att inkludera frågor om personlig erfarenhet av våld i sjuk- domshistorien, anamnesen, inom hälso- och sjukvården ökar möjlig- heterna för att tidigt upptäcka våldsutsatta kvinnor. NCK konstaterade i rapporten ställa frågor om våldsutsatthet som en del av anamnesen (2010:4) att kunskap om metoder för hur frågan om vålds- utsatthet ställs inom hälso- och sjukvården kan medföra att fler våldsut- satta kvinnor får ett lämpligt omhändertagande. Konkreta metoder och väl inarbetade rutiner inom hälso- och sjukvården kan öka möjligheterna att synliggöra våldet i ett tidigt skede och erbjuda adekvat hjälp. Resul- tatet av en sådan metodutveckling kan enligt NCK bidra till positiva effekter på kvinnornas hälsa och livskvalitet som det skickar signaler om att arbetet med att bekämpa mäns våld mot kvinnor ska före- byggas inom alla berörda instanser i samhället. Att snabbare och i ett tidigt skeende identifiera våldsutsatta kvinnor torde även enligt centret minska kostnaderna för sjukvården liksom det kan utgöra en bra metod i att identifiera utsatta barn. Ytterligare ett regeringsuppdrag till Nationellt centrum för kvinnofrid vid har resulterat i en handledning för hälso- och sjukvården som är specifikt utformad för vårdpersonal som möter flickor och kvinnor som söker hjälp för att kunna uppvisa att de inte haft samlag eller för rekonstruktion av hymen (IJ2010/960/JÄM). i har på regeringens uppdrag tagit fram en vägledning för stöd och rehabilitering av unga som har placerats i skyddat boende, familjehem eller annan institution på grund av att de riskerar att bli gifta mot sin vilja eller har blivit gifta mot sin vilja (IJ2010/961/JÄM). Vägledningen utgår från befintlig lagstiftning och innehåller förslag på metodutveckling och förändrade arbetssätt och finns beskriven i rapporten göra skillnad en vägledning för skydd, stöd och rehabilitering av unga som utsätts för hedersrelaterat våld och för- tryck och/eller som riskerar att blir gifta mot sin vilja eller som har blivit gifta mot sin vilja (i ). Länsstyrel- sen i har av regeringen fått i uppdrag att pröva och utveckla vägledningen i ett antal kommuner (U2011/4322/JÄM). För att bekämpa mäns våld mot kvinnor måste insatser även riktas mot våldsutövande män i syfte att förebygga att dessa återfaller i brott. 2007 har Kriminalvårdens anslag tillförts för att för- stärka behandlingen av sexualbrottsdömda män och män som har dömts för våld i nära relationer. Därefter har ytterligare medel tilldelats för en särskild satsning ägnad att öka insatserna för sexualbrottsdömda män och män som har dömts för våld i nära relationer (Ju2008/7299/). talet fullföljda program i anstalt som riktar sig till de grupper som prio- riteras av regeringen ökade . Sammantaget har antalet fullföljda program i anstalt och frivård näst Regeringens satsning har möjlig- gjort för Kriminalvården att fokusera mer på att förebygga att dessa grupper av män återfaller i brott. Genom ett regeringsuppdrag till möjliggjordes en fördelning av medel för forskning, systematisk metodutveckling och liknande insatser för att utveckla och fördjupa kunskapen inom områdena mäns våld mot kvinnor, hedersrelaterat våld och förtryck, våld i sam- könade relationer samt prostitution och människohandel för sexuella ändamål (Ju2008/8341/). avseende uppdrag till att fördela medel till forskning m.m. (BrOM 2010) konstaterades bl.a. att det finns ett stort intresse inom forskarvärlden samt inom offentliga och ideella verksamheter att bidra till ny kunskap inom de aktuella ämnesområdena. Mot bakgrund av att initierade forskningsprojekt ännu inte har slutförts och redovisats är det, enligt regeringen, inte möjligt att studera eventuella effekter och resultat. Regeringens handlingsplan för att bekämpa mäns våld mot kvinnor, hedersrelaterat våld och förtryck samt våld i nära relationer (skr. 2007/08/39) var unik i sitt slag. tog en svensk regering ett samlat grepp om problematiken och presenterade 56 åtgärder inom skilda men kompletterande områden. åtgärder uppgick till . fick under förra mandatperioden i uppdrag av regeringen att genomföra en uppföljning och utvärdering av handlingsplanen (IJ2008/2448/JÄM). Rådet lämnade sin slutrapport våld mot kvinnor, hedersrelaterat våld och förtryck samt våld i samkönade relationer (rapport 2010:18). I rapporten konstaterar rådet att handlingsplanen har resulterat i en mängd aktiviteter som har bidragit till en ökad medvetenhet om dessa frågor som det har höjt kunskapsnivån på området. Handlingsplanen har också enligt rådet lett till bättre struktur och organisation för arbetet både inom och mellan myndigheter. Insatserna i handlingsplanen har också bidragit till att flera nya verksamheter har initierats och att befintliga har utvecklats. Slutligen har den också inneburit att nya arbetsmetoder har tagits fram. Enligt är det däremot mer osäkert i vilken utsträckning utbildningar kommer att ges även i fortsättningen, om de lokala projekten med nya verksamheter kommer att överleva samt om polisens hot- och riskbedömningar har lett till fler och bättre skyddsåtgärder. Vidare konstaterar rådet att antalet anmälningar och personuppklarade brott har ökat, men att andelen anmälningar som personuppklarats ligger kvar på ungefär samma nivå. När det gäller effekter för målgrupperna, i form av mindre utsatthet för våld, går det ännu inte att se någon tydlig minskning av antalet kvinnor som uppger att de har blivit utsatta för våld av män .