prop · H00355 · 2012-12-20 00:00:00 — Vid en sammantagen bedömning kan inte förslaget anses innebära betydande konsekvenser för företagen. bör påpekas att alternativ till förslaget saknas. Omhändertagande av varor (13 §) Bestämmelsen innebär att en kontrollmyndighet får ta hand om en vara som avses med ett föreläggande om föreläggandet inte följs. Det kan innebära kostnader för de producenter som inte följer en kontrollmyndighets föreläggande. Bestämmelsen kommer sannolikt att tillämpas endast i begränsad omfattning. Ägaren ska dock ges tillfälle att åtgärda de brister som medför att varan inte överensstämmer med regelverket. Det kan t.ex. vara att ändra benämningen på (t.ex. märkningen eller innehållsförteckningen) eller sammansättningen av en jordbruksprodukt eller ett livsmedel. Om ägaren underlåter att göra detta ska kontrollmyndigheten låta förstöra varan på ägarens bekostnad. Det är alltså möjligt för aktören att begränsa sin förlust på grund av omhändertagandet. I de fall som varan betingar ett högt pris kan t.ex. ändrad märkning bli aktuell. Om åtgärderna är för kostsamma i förhållande till varans värde kan en aktör komma att välja att varan förstörs på hans eller hennes bekostnad. Det samma gäller om det rör sig om en färskvara och det inte är möjligt att vidta åtgärder innan varan blir förstörd. Rättelse (14 §) Bestämmelsen kommer sannolikt att tillämpas undantagsvis och innebär att aktören t.ex. kan få betala för kostnaden att märka om varor som felaktigt har märkts som ekologiska. Kostnader kommer endast att uppstå för företag som inte följer de ekologiska reglerna. Avgifter (16-18 §§) Bemyndigandet för avgifter för kontroll motsvaras av det nuvarande bemyndigandet för avgifter för tillsyn. Som har redovisats utförs tillsynen i allt väsentligt av enskilda kontrollorgan. De tar ut avgifter för sin tillsyn. Det är endast i de fall då det saknas godkända kontrollorgan för en viss typ av produktion som tillsynsansvaret ligger på myndigheter. Därutöver kontrollerar myndigheter de ekologiska aktörer som inte är skyldiga att anmäla sin verksamhet till kontroll. 2012/13:55 gäller det kontroll av den ekologiska märkningen i livsmedelsbutiker. Någon ändring i denna ordning är inte avsedd I praktiken kommer kontrollen att utövas antingen av en kontrollmyndighet eller av ett kontrollorgan. Ett och samma företag kommer därmed även i fortsättningen att betala endast en avgift för den kontroll som utförs i produktionen eller i senare försäljningsled. I de fall som kontrollen utförs av en myndighet ska kontrollen normalt sett utföras som ett led i myndighetens ordinarie kontrollverksamhet. Kontrollen ska därvid finansieras på samma sätt som myndighetens övriga kontroll. Detta innebär, när det gäller kontrollen av livsmedel och foder, att finansieringen ska ske inom ramen för det befintliga avgiftssystemet för offentlig kontroll. Av och rådets förordning (EG) nr 882/2004 följer att en enda avgift ska tas ut i de fall som kontrollmyndigheten vid samma besök kontrollerar olika lagstiftningsområden på en och samma anläggning. Ekologiska producenter som föranleder extra kontroll på grund av att producenten har brutit mot regelverket ska, enligt artikel 28 i och rådets förordning (EG) nr 882/2008, betala en särskild avgift. har sådana kostnader betalats av hela avgiftskollektivet. Förslaget om avgift för kontroll kommer alltså inte att leda till ökade kostnader för de ekologiska producenterna. Bestämmelsen om att en särskild avgift ska tas ut för extra kontroll innebär dock att de producenter som inte följer regelverket i vissa fall kommer att betala en högre avgift jämfört med . Genom lagen införs ett bemyndigande att ta ut avgifter för prövning. Endast de ekologiska producenter som ansöker om undantag från regler om ekologisk produktion kommer att betala avgifter för prövning. Avgiften kommer att motsvara en schablonkostnad för myndigheten att handlägga ett sådant ärende. Kostnaderna kommer att vara begränsade. Företagen har möjlighet att, innan de lämnar in en ansökan, väga kostnaden mot den förväntade nyttan av ett undantag och fatta ett affärsmässigt beslut. Förslaget om avgifter för prövning kan således inte anses medföra betydande konsekvenser för företagen. Avgifterna för registrering kommer att vara begränsade och ingå i den kontrollavgift som aktören betalar till kontrollorganet. Förslaget kan inte anses innebära betydande konsekvenser för företagen. Kontrollorganen bestämmer helt och hållet sina egna avgifter. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ges rätt att meddela föreskrifter om beräkningen av de avgifterna. Det kommer inte att innebära att de olika kontrollorganen måste ha samma avgiftsnivåer eller att avgifterna totalt sett kommer att bli högre. Eventuellt kan det innebära att det blir enklare för producenterna att jämföra kontrollorganens avgifter. Föreskrifter om undantag (26 §) Genom lagen införs bemyndiganden för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om undantag från vissa av EU-förordningarnas regler. Undantag som införs kan ha ekonomiskt positiva konsekvenser för företag. Till exempel kan vissa företag undantas från anmälningsskyldighet och från kontroller. Föreskrifter om kontroll (26 §) Föreskrifter om hur kontroll ska bedrivas kan ha negativa konsekvenser för enskilda. Före det att sådana föreskrifter meddelas ska dock konsekvenserna för företagen vägas mot behovet och alternativ till föreskrifter. EU-förordningarna innehåller många regler om kontroll. Utrymmet att införa ytterligare föreskrifter om kontroll i nationell rätt är begränsat. Alternativ till ett sådant bemyndigande saknas dock. Möjlighet att överklaga kontrollorganens beslut (28 §) Bestämmelsen innebär att enskilda får möjlighet att överklaga beslut som kontrollorganen med säte i har meddelat. En möjlighet att överklaga beslut kan innebära att en osäkerhet om gällande rätt klargörs. Företagen kan därigenom undvika onödiga kostnader. Förslagen har både positiva och negativa konsekvenser för de ekologiska producenterna. De negativa konsekvenserna kommer främst att beröra företag som inte följer det ekologiska regelverket. Sammantaget bedöms förslagen inte medföra några betydande ekonomiska konsekvenser för företagen. Kontrollorganen bestämmer helt och hållet sina egna avgifter. och rådets förordning (EG) nr 882/2004 innehåller bestämmelser om hur avgifter ska beräknas. Regeringen eller den myn- dighet som regeringen bestämmer ges rätt att meddela föreskrifter om beräkningen av de avgifterna (17 §). Det kommer inte att innebära att de olika kontrollorganen måste ha samma avgiftsnivåer eller att avgifterna totalt sett kommer att bli högre. Alternativ som är mindre ingripande för kontrollorganen finns inte. I ett inledande skede kan kontrollorganen komma att få vissa kostnader för att anpassa sin avgiftssättning till Konsekvenserna för kontrollorganen kan inte anses Genom lagen införs en möjlighet att överklaga beslut som kontroll- organ med säte i fattar (28 §). Det kommer att innebära en begränsad kostnadsökning för kontrollorganen. melse föreslås som innebär att beslut som har meddelats av ett kontroll- organ före ikraftträdandet inte ska omfattas av möjligheten att överklaga Konsekvenserna kan inte anses vara omfattande för kontroll- Konsekvenserna för kontrollorganet bör dessutom vägas mot producenternas berättigade intresse av att beslut ska kunna prövas. Bestämmelsen kan innebära en konkurrensnackdel för kontrollorgan med säte i genom att kontrollorgan som har sitt säte i en annan medlemsstat kan erbjuda en lägre avgift. Det förutsätter dock att beslut som det utländska kontrollorganet fattar inte kan överklagas enligt rätts- ordningen i den medlemsstaten. Skillnaden i avgift bör dock bli margi- nell och kan uppvägas av att de ekologiska aktörerna värdesätter möjligheten att överklaga beslut. 2012/13:55 Kontrollorganen är skyldiga att tillämpa förvaltningsrättsliga principer enligt . Genom lagen förtydligas att principerna gäller för kontrollorgan med säte i (7 §). Lagändringen medför således inte ökade kostnader. Den bestämmelse om jäv som införs torde inte heller innebära ökade kostnader för kontrollorganen eftersom kontrollorganen ska följa motsvarande principer enligt EN 45011 och ISO-guide 65. Bestämmelsen om förvaltningsrättsliga principer och jäv innebär inte någon konkurrensnackdel för kontrollorgan med säte i eftersom bestämmelsen är att se som ett förtydligande av vad som redan gäller för kontrollorgan. Bestämmelserna om rätten att ta del av allmänna handlingar hos kontrollorgan med säte i kommer att innebära ökade kostnader för kontrollorganen. Det samma gäller bestämmelserna om att sådana kontrollorgan ska tillämpa sekretesslagstiftningen och arkivlagen (1990:782). Kostnaderna kan dock inte anses vara betydande. och rådets förordning (EG) nr 882/2004 innehåller dock krav på insyn. Alternativ till förslaget om att införa en rätt att ta del av handlingar hos kontrollorganen saknas. Förslaget innebär en begränsad konkurrensfördel för kontrollorgan med säte utanför som innebär att de kan erbjuda en lägre avgift. Skillnaden i avgift bedöms dock bli marginell. För att enskilda producenter inte ska utsättas för ekonomiska konsekvenser på grund av att affärshemligheter röjs bör sekretessbestämmelser tillämpas. 18.3Konsekvenser för det allmänna 18.3.1Konsekvenser för behöriga myndigheter och statliga kontrollmyndigheter Bestämmelserna har utformats i enlighet med livsmedelslagens bestämmelser i så stor utsträckning som möjligt. Det bör underlätta för och för de kontrollmyndigheter som ingår i verkets kontrollorganisation när de genomför kontroller enligt lagen. Det underlättar också för vid kontroller av foder eftersom foderlagstiftningen till stora delar är identisk med livsmedelslagen. Möjligheterna till samordnad kontroll ökar, vilket kan innebära att kostnader för kontroll hålls på en låg nivå. EU-bestämmelserna utvidgar tillämpningsområdet för ekologisk produktion till att även omfatta produkter från ekologiskt vattenbruk som är avsedda som foder eller livsmedel. har bedömts vara den myndighet som bör vara behörig myndighet och kontrollmyndighet för ekologiskt vattenbruk. bedrivs inte något ekologiskt vattenbruk. Ett eller flera kontrollorgan kan förväntas komma att bli kontrollorgan för ekologiskt vattenbruk. Utgångspunkten är att kostnader för kontroll, prövningsförfarande och registre- ringsförfarande ska kunna täckas med avgifter. Vidta åtgärder mot överträdelser (5 §) Kontrollmyndigheterna föreslås få till uppgift att verka för att vidta åtgärder mot överträdelser av det ekologiska regelverket och de beslut som har meddelats med stöd av regelverket. Uppgiften måste redan anses ligga på myndigheterna och är närmast att se som ett förtydligande. Bestämmelsen kan antas leda till endast marginella kostnader för kontrollmyndigheterna. Omhändertagande av varor och rättelse (13 och 14 §§) Rätten att omhänderta varor och besluta om rättelse kan antas komma att användas i begränsad omfattning. Om kontrollmyndigheterna utnyttjar möjligheterna att omhänderta eller förstöra varor kan en kostnad komma att uppstå för myndigheten. Det samma gäller vid rättelse av varor. Kostnaderna kan avse hyra av lokal, arbetstid hos myndigheten eller kostnad för att låta någon annan vidta rättelse eller förstöra varorna. Myndigheten kan återkräva kostnader för att förstöra varor eller kostnaderna för att vidta rättelse. Förslaget kan inte anses medföra några omfattande konsekvenser för myndigheterna. Administrativa sanktionsavgifter 1925 §§ Rätten att besluta om administrativa sanktionsavgifter är en ny uppgift för myndigheterna. Den utredning och den bedömning som myndigheten behöver göra för att konstatera om en överträdelse har skett kommer inte att vara omfattande eller komplicerad. Möjligheten till befrielse, helt eller delvis, innebär att en bedömning måste göras av myndigheten om sådana skäl finns. Möjligheten till befrielse är avsedd att tillämpas i undantagsfall. Kammarkollegiets kostnader för att bevaka och driva in administrativa sanktionsavgifter kommer att ersättas enligt överenskommelse mellan kollegiet och den myndighet som beslutar avgiften. Bestämmelserna om sanktionsavgifter kan antas leda till vissa begränsade ökade kostnader för de statliga myndigheter som kommer att besluta om sådana avgifter. Förslagen medför sammantaget konsekvenser endast i marginell omfattning för de statliga kontrollmyndigheterna och de behöriga myndigheterna. De kostnadsökningar som uppstår kan rymmas inom ramen för befintliga anslag. 18.3.2 Konsekvenser för kommunerna Kommunerna berörs i sin egenskap av kontrollmyndighet enligt 2 § i den nya lagen om kontroll av ekologisk produktion. I den ordinarie livs- medelskontroll som kommunerna utför ingår att kontrollera att märk- ningen av ekologiska produkter är korrekt och att varor som inte är certi- fierade som ekologiska ändå saluförs som ekologiska. tidigare även varit utpekade som tillsynsmyndigheter med avseende på Denna ordning föreslås tydliggöras i den nya lagen 2012/13:55 om kontroll av ekologisk produktion. Ytterligare kontrolluppgifter föreslås således inte tillföras kommunerna. Kontrollen som kommunerna bedriver med avseende på ekologisk produktion ska bedrivas samordnat med den ordinarie livsmedelskontrollen. De konsekvenser som har beskrivits i avsnitt 18.3.1 om lagens utformning, vidta åtgärder mot överträdelser, omhändertagande av varor, rättelse och hjälp av polismyndighet, gäller också för de kommunala nämnder som ska utföra kontroll enligt 2 § i den nya lagen om kontroll av ekologisk produktion. kontrollsamverkan (6 §) Kommuner ges genom lagen rätt att träffa överenskommelser om att uppgifter i kontrollen som en kommun har ska fullgöras av en annan kommun och att en person som är anställd av en kommun ska kunna fatta beslut på en annan kommuns vägnar. Det innebär en möjlighet för kommunerna att bedriva en effektivare tillsyn, vilket kan medföra lägre kostnader för kontrollen och därigenom lägre avgift för den som är föremål för kontrollen. Förelägganden riktade till kommunerna (10 §) Bestämmelsen kommer endast att användas om kommunerna inte fullgör sina skyldigheter. Motsvarande möjlighet finns enligt livsmedelslagen. Den kontroll som kommunerna kommer att bedriva med avseende på ekologisk produktion kommer att bedrivas samordnat med livsmedelskontrollen. Avgifter (18 §) Avgiftsbemyndigandet utvidgas till att också avse avgifter för prövning. Bemyndigandet innefattar en rätt för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att föreskriva om skyldighet för kommunerna att ta ut avgift. Varje kommun ska dock ha rätt att själv fastställa de avgifter som tas ut. Den kontroll som kommunerna utför beträffande ekologisk produktion sker normalt sett i samband med den ordinarie livsmedelskontrollen. Den ordningen bör behållas. Av och rådets förordning (EG) nr 882/2004 följer att en enda avgift ska tas ut i de fall som kontrollmyndigheten vid samma besök kontrollerar olika lagstiftningsområden på en och samma anläggning. Kontrollen ska därvid finansieras på samma sätt som myndighetens övriga kontroll. Detta innebär, när det gäller kontrollen av livsmedel och foder, att finansieringen ska ske inom ramen för det befintliga avgiftssystemet för offentlig kontroll. Avgiftsbemyndigandet bör därför vara utformat på samma sätt som i livsmedelslagen. Sammantaget bedöms förslagen medföra ekonomiska konsekvenser endast i marginell omfattning för kommunerna. Eventuella kostnadsökningar skulle kunna täckas med en avgiftsökning. 18.3.3 Konsekvenser för polisen och domstolarna Genom den nya lagen införs fler möjligheter att besluta om ingripande åtgärder och sanktionsavgifter. Det kan därför komma att fattas fler beslut som kan överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Den ökade arbetsbörda som detta skulle kunna föranleda förväntas dock bli så marginell att kostnaden för den ryms inom redan befintliga anslag. De fall då kontrollmyndigheterna eller kontrollorganen upptäcker någon brist som leder till att en åtgärd måste vidtas, t.ex. i form av ett föreläggande, bedöms bli mycket få. Den ökade arbetsbörda som detta skulle kunna föranleda för polisen samt de allmänna förvaltningsdomstolarna förväntas därför bli så ytterst marginell att kostnaden för den ryms inom redan befintliga anslag. Genom lagen införs en möjlighet att begära hjälp av en polismyndighet (15 §). Förutsättningarna för att begära hjälp är begränsade och myndigheterna bedöms endast begära sådan hjälp i undantagsfall. Konsekvenserna för polisen bedöms bli så begränsade att kostnaden för detta ryms inom ramen för befintliga anslag. Kontrollorganens beslut kommer att bli möjliga att överklaga hos (28 §). Efter överprövning hos kan beslut i sin tur överklagas till allmän förvaltningsdomstol (30 §). Lagen innehåller en begränsning av vilka beslut som kontrollorgan får fatta vid bristande efterlevnad. Ändringen bedöms endast leda till en marginellt ökad arbetsbörda för de allmänna förvaltningsdomstolarna. Kostnaden för detta kan därför rymmas inom ramen för befintligt anslag. 18.3.4Konsekvenser för andra myndigheter Uppgiften att bevaka och driva in beslutade administrativa sanktionsavgifter enligt lagen om kontroll av ekologisk produktion är en ny uppgift. Kammarkollegiet bevakar och driver in andra sådana avgifter. Kammarkollegiets kostnader bör ersättas genom överenskommelse mellan kollegiet och den myndighet som beslutar om avgiften. Genom lagen införs en möjlighet att överklaga beslut som kontrollorgan med säte i fattar (28 §). Lagen innehåller en begränsning av vilka beslut som kontrollorgan får fatta vid bristande efterlevnad. Förslaget kommer endast att beröra länsstyrelserna i de län där kontrollorgan har sitt säte. Regeringen bedömer dock att det kommer att bli fråga om en mycket begränsad ärendehantering varför kostnaderna för länsstyrelserna bedöms bli marginella. Den ökade arbetsbörda som detta kan antas medföra för är alltså så begränsad att kostnaden för den ryms inom ramen för befintligt anslag. Lagen kompletterar EU-förordningarna om ekologisk produktion. De bestämmelser som kan ha påverkan på miljön, t.ex. krav på minskad användning av fossila bränslen och förbud mot användning av mineralgödsel, finns i EU-förordningarna. Den föreslagna lagen innehåller 2012/13:55 bestämmelser som säkerställer att de materiella EU-bestämmelserna följs. Lagen kan alltså ha en indirekt miljöpåverkan. Förslagets miljöpåverkan är dock svår att uppskatta. Bedömningen är dock att förslaget i vart fall inte har negativa miljökonsekvenser. Förslag till lag om kontroll av ekologisk Paragrafen som har kommenterats i avsnitt 7, motsvaras delvis av 1 § i den nuvarande lagen (1995:551) om EG:s förordning om ekologiskt I paragrafens första stycke anges de EU-förord- ningar som kompletteras av lagen och i andra stycket anges de EU- förordningar som kompletteras delvis av lagen. Paragrafen, som har kommenterats i avsnitt 11.1, motsvaras delvis av 3 § första stycket i den nuvarande lagen om EG:s förordning om ekologiskt Paragrafen motsvaras i sak av 11 § livsmedels- lagen (2006:804) och har utformats i enlighet med Lagrådets synpunkter. I paragrafen tydliggörs att kontrollen även avser verkställighets- föreskrifter och föreskrifter som har meddelats med stöd av den s.k. rest- kompetensen till lagen om kontroll av ekologisk produktion. fördelningen mellan kontrollorgan och myndigheter har kommenterats i Kommunernas roll har kommenterats i avsnitt 11.2. Begreppet tillsyn och tillsynsmyndigheter ersätts med begreppen kontroll och kontrollmyndigheter. Av paragrafens första stycke framgår att , Statens jordbruksverk, de andra statliga myndigheter som regeringen bestämmer och kommunerna utövar kontroll av att regelverket följs. Paragrafens andra stycke innehåller ett bemyndigande för regeringen att meddela föreskrifter om fördelningen av kontrolluppgifter mellan kommunerna och de statliga förvaltningsmyndigheterna. I tredje stycket anges att en kommuns uppgifter ska fullgöras av den eller de nämnder som fullgör uppgifter inom miljö- och hälsoskydds- Paragrafen har kommenterats i avsnitten 9.2 och 9.3. I paragrafens första stycke anges att och Jordbruks- verket inom sina respektive ansvarsområden får överlämna kontroll- uppgifter till ett sådant kontrollorgan som avses i artikel 2 i rådets förord- ning (EG) nr 834/2007 och som är en juridisk person. motsvarar i sak 3 § fjärde stycket i den nuvarande lagen om EG:s Prop. 2012/13:55 förordning om ekologiskt framställda produkter. någon motsvarighet i livsmedelslagen (2006:804). I paragrafens andra stycke anges att ett sådant överlämnande i fråga om åtgärder vid bristande efterlevnad av regelverket endast får avse beslut om att återkalla ett utfärdat certifikat eller att enligt artikel 30.1 första stycket i rådets förordning (EG) nr 834/2007 besluta om att avlägsna märkning eller förbjuda marknadsföring av ett parti eller en produktionsomgång. Innehållet i stycket motsvaras i sak delvis av 5 § förordningen (2009:27) om ekologisk produktion. Kontrollorganen kan, liksom , vända sig till kontrollmyndigheterna för att de ska fatta övriga beslut vid bristande överlevnad av regelverket. Bestämmelsen hindrar inte att kontrollorganen påtalar mindre avvikelser för ekologiska aktörer som de noterar i samband med kontrollen. Lagrådet anser att det formella namnet bör användas i paragrafen. Det får dock anses tillräckligt att myndigheten benämns i 3 § eftersom det formella namnet används i en tidigare paragraf (2 §). Paragrafen, som inte har någon motsvarighet i den nuvarande lagen om EG:s förordning om ekologiskt framställda produkter, anger att kontrollmyndigheterna utöver kontrollverksamheten även ska underlätta för enskilda att följa regelverket genom att bl.a. lämna råd och information. Bestämmelsen motsvaras av 12 § andra stycket livsmedelslagen (2006:804). I bestämmelsen tydliggörs att bestämmelsen även omfattar verkställighetsföreskrifter och föreskrifter som har meddelats med stöd av den s.k. restkompetensen till lagen om kontroll av ekologisk produktion. Bestämmelsen innebär inte att kontrollmyndigheterna ges några nya uppgifter, utan de rådgivande uppgifterna ingår i den verksamhet som i lagen om EG:s förordning om ekologiskt framställda produkter benämns tillsyn. Bestämmelsen har kommenterats i avsnitt 11.1. I bestämmelsen, som inte har någon motsvarighet i den nuvarande lagen om EG:s förordning om ekologiskt framställda produkter, föreskrivs en skyldighet för kontrollmyndigheterna att verka för att åtgärder vidtas mot överträdelser av regelverket. Bestämmelsen motsvaras i huvudsak av 13 § livsmedelslagen (2006:804). I bestämmelsen tydliggörs dock att åtgärder även ska vidtas mot överträdelser av beslut som har meddelats med stöd av de EU-förordningar som kompletteras av lagen. Bestämmelsen har kommenterats i avsnitt 11.1. Paragrafen, som inte har någon motsvarighet i den nuvarande lagen om EG:s förordning om ekologiskt framställda produkter, har kommenterats i avsnitt 11.3. Däremot finns i sak motsvarande bestämmelse i 14 § livsmedelslagen (2006:804). Paragrafen innebär att en kommun får möjlighet att anlita en annan kommun för uppdrag inom kontrollverksamheten eller att uppdra åt en anställd i en annan kommun att för kommunen besluta i ett ärende eller en grupp av ärenden. Paragrafen, som inte har någon motsvarighet i den nuvarande lagen om EG:s förordning om ekologiskt framställda produkter eller i livsmedelslagen (2006:804), har kommenterats i avsnitt 10.2. Enligt paragrafen ska vissa bestämmelser i förvaltningslagen (1986:223) tillämpas för kontrollorgan som avses i 3 § första stycket. Detta gäller förvaltningslagens bestämmelser om jäv, muntlig handläggning, anteckning av uppgifter, parters rätt att få del av uppgifter, motivering av och underrättelse om beslut samt rättelse av skrivfel och liknande. Rätt till upplysningar och tillträde