prop · GZ0373 · 2012-02-13 00:00:00 — Kontroll över och insyn i den verksamhet som de brottsbekämpande myndigheterna bedriver för att förhindra terroristattentat är en central del av att bygga upp ett förtroende för verksamheten. Det sker på flera olika sätt. Det är också angeläget för den att bevaka att det existerande och utvecklade internationella samarbetet sker med behållande av ett fullgott skydd för personuppgifter och rätten till privatliv. ombudsmän (), Justitiekanslern och utövar regelbundet tillsyn på olika sätt över myndigheterna och tjänstemännen, däribland Säkerhetspolisen och övriga polisen. De kan exempelvis göra utredningar på eget initiativ eller utreda enskildas klagomål. får information om Säkerhetspolisens verksamhet genom samråd som sker med företrädare för de riksdagspartier som är representerade i utrikesnämnden. Härutöver har (), som har en parlamentarisk anknytning, inrättats. SIN har som särskild uppgift att utöva tillsyn över brottsbekämpande myndigheters användning av hemliga tvångsmedel. Tillsynen omfattar även kvalificerade skyddsidentiteter och därmed sammanhängande verksamhet samt Säkerhetspolisens behandling av personuppgifter. SIN ska på begäran av en enskild kontrollera om han eller hon har utsatts för hemliga tvångsmedel eller har varit föremål för Säkerhetspolisens personuppgiftsbehandling. Kontrollen innefattar bedömning om användningen av tvångsmedel eller personuppgiftsbehandlingen har skett i enlighet med lag eller annan författning. träder den nya polisdatalagen (2010:361) i kraft. Lagen innebär viktiga förbättringar för Säkerhetspolisens och övriga polisens möjligheter att använda personuppgifter på ett ändamålsenligt sätt utan att den personliga integriteten kränks. I samband med lagens ikraftträdande får SIN nya tillsynsuppgifter. Då kommer både SIN och Datainspektionen att ha tillsyn över behandlingen av personuppgifter i såväl Säkerhetspolisens som övriga polisens verksamhet. Regeringen följer regelbundet de brottsbekämpande myndigheternas verksamhet och vid behov kan regelverk komma att omprövas. Emellanåt sker även mer genomgripande genomlysningar, exempelvis de som skedde genom och . 5.3Förbereda för det fall ett attentat inträffar Sammanfattning: Att förbereda för det fall ett terroristattentat inträffar syftar till att skapa adekvat skydd för individer och samhällsviktiga funktioner och anläggningar. Att förbereda handlar också om att effektivt kunna hantera konsekvenserna av ett attentat. Viktiga åtgärder inkluderar att minska risken för att farliga kemiska, biologiska, radiologiska eller nukleära ämnen används vid terroristattentat samt förbättra konsekvenshanteringen av en sådan händelse, öka kontrollen över vapen, sprängämnen och ämnen som kan utgöra viktiga beståndsdelar i sprängämnen, stärka it-säkerheten, och förbättra sektorsövergripande planeringar och övningar. Ett öppet samhälle innebär stor sårbarhet för terroristattentat och att skydda sig mot sådana attentat är en komplex uppgift. Skyddsfrågorna blir särskilt krävande eftersom regeringen vill bevara det öppna samhället med tillgänglighet till samhällets olika institutioner. Samhället är inte bara sårbart för terroristattentat utan kanske främst för allvarliga olyckor och naturkatastrofer. För att nå framgång i arbetet med att förbereda oss och effektivt skydda samhället vid ett eventuellt terroristattentat behöver skyddet utgå från att kunna hantera ett brett spektrum av hot, varav hotet från terrorism utgör ett. För att göra relevanta förberedelser krävs även god förmåga till förvarning och en struktur för att slå larm och på rätt sätt. Ett effektivt skydd förutsätter därför underrättelser om hot och en korrekt bedömning av hoten både på kort sikt och i ett längre strategisk perspektiv. Det är också viktigt att bedöma riskerna och sårbarheterna i samhället och göra förberedelser utifrån den bedömningen. Om eller svenska intressen utomlands drabbas av ett allvarligt terroristattentat behövs en förmåga att effektivt hantera dess konsekvenser. En snabb återgång mot normalitet bidrar till att minska effekterna av ett terroristattentat. Ju bättre förberedda ansvariga myndigheter och andra är desto bättre kan en sådan händelse hanteras. Ett flertal myndigheter har ansvar för sina respektive viktiga samhällsanläggningar och funktioner och därmed har de även ansvar för förberedelser med hänsyn till vilka risker och sårbarheter som finns. Den övergripande skydds- och beredskapsverksamheten avser alla typer av situationer som hotar samhällsviktiga verksamheter eller sätter beredskapen på prov, exempelvis naturkatastrofer eller olyckor. MSB har ett särskilt ansvar för att utveckla, samordna och stödja samhällets förmåga att hantera olyckor och kriser. I sammanhanget vill regeringen framhålla den pågående reformen av Försvarsmakten som innebär att de resurser i form av personal och materiel som utvecklas för insatsorganisationen får högre tillgänglighet att vid behov bistå övriga samhället och andra myndigheter inom ramen för relevanta regelverk. Det är därför angeläget att Försvarsmakten kan inkluderas i det förberedande arbetet, inklusive planering och övning. Kommuner och landsting har ett särskilt ansvar för att minska sårbarheten i sin verksamhet och ha en god förmåga att hantera krissituationer. aktörer behöver även fortsättningsvis ta sitt ansvar i strävan efter att uppnå en minskad sårbarhet och en tillfredsställande konsekvenshantering. Ansvariga myndigheter bör bistå dem i deras arbete på det sätt som ansvarig myndighet bedömer är lämpligt. Regeringens målsättningar innefattar en strävan att anläggningar samt anpassa skyddet efter bedömning av hotbild och sårbarhet och prioritera efter skyddsvärde, effektivare försvåra för och hindra att obehöriga får tillgång till vapen, sprängämnen eller farliga ämnen som kan användas vid attentat, öka förståelsen av innebörden av ansvarsprincipen, organisera fler övningar för krishantering på olika nivåer och med berörda myndigheter i olika sammanhang samt tillvarata dokumenterade erfarenheter från övningar, faktiska händelser och utvärderingar, förbättra säkerheten för samhällets viktiga it-system, fördjupa och förbättra samverkan och samarbete mellan ansvariga myndigheter, civila samhället och privata aktörer samt klargöra ansvarsfördelningen inom det förberedande och det operativa arbetet, utveckla kommunikationsförmågan såväl mellan myndigheter som med allmänheten, säkerställa en resurseffektiv beredskap som är långsiktigt och hållbart finansierad, och öka ansträngningarna för att identifiera, planera, samöva och utnyttja de resurser som redan finns hos berörda myndigheter, särskilt dessas möjligheter att ta i anspråk relevanta resurser hos Försvarsmakten. Samverkan och samarbete nationellt och internationellt Nationell och lokal samverkan vid en sådan händelse som ett terroristattentat går att utveckla ytterligare. Genom tvärsektoriell planering och övningar förbättras förmågan till samarbete mellan myndigheter och andra involverade aktörer. Samverkan behövs för att kunna ta tillvara alla de behov som finns av ledning och samordning av insatser, information, sjukvård, transport, bevissäkring och brandförsvar m.m. Samverkan utifrån ansvarsprincipen fungerar väl men avseende hanteringen av konsekvenser av ett terroristattentat finns utrymme för ett mer utvecklat samarbete. Utöver detta kan strategier och särskilda handlingsplaner, myndighetsgemensamma eller specifika, bidra till en tillfredsställande beredskapsnivå. Regeringen har stärkt samhällets krisberedskap genom att MSB bildades . MSB har ansvar för frågor om skydd mot olyckor, krisberedskap och civilt försvar, i den utsträckning inte någon annan myndighet har ansvaret. Före, under och efter kriser och olyckor har MSB sammanhållande och stödjande uppgifter. MSB ska utveckla och stödja samhällets beredskap mot olyckor och kriser och vara pådrivande i arbetet med att minska sårbarheten. MSB ska också arbeta med samordning mellan berörda aktörer i samhället, bidra till att minska konsekvenser, följa upp och utvärdera krisberedskapsarbetet, och se till att utbildning och övningar kommer till stånd inom myndighetens ansvarsområde. Reformeringen av Försvarsmakten förbättrar möjligheterna att utnyttja dess resurser till stöd för andra myndigheter. För att förbättra samordningen inom har också Kansliet för krishantering inrättats. Chefstjänstemannen för krishantering ansvarar för utveckling, samordning och uppföljning av krishanteringen i samt nödvändiga förberedelser för detta. Det övergripande målet för kansliet för krishantering är att alltid kunna stödja regeringen i att säkerställa en effektiv krishantering. Genom mot terrorism finns en god kontaktyta mellan berörda myndigheter. har initierat övningar och beslutat om utvärderingar. Exempelvis genomför FOI på uppdrag av en utvärdering av samverkan mellan dess myndigheter vid höjningen av hotbildsnivån , och vid attentatet i . Genomförda övningar har exempelvis handlat om allvarliga situationer i tunnelbanan i eller förmåga att ta emot hjälp från eller ge resurser till ett annat land. Funktionen tjänsteman i beredskap (TiB) finns vid de myndigheter som har ett särskilt utpekat ansvar för vår förmåga att hantera en krissituation, inklusive . TiB har beredskap dygnet runt för att kunna agera vid allvarliga olyckor, kriser och katastrofer i och internationellt. TiB ska kunna bistå och ge stöd till samordning mellan svenska myndigheter i krissituationer och vissa ska kunna bistå EU- och FN-organisationer. TiB besvarar eller förmedlar förfrågningar om resurs- eller expertstöd för insatser nationellt, inom EU och internationellt. har den konsulära beredskapen utvecklats och förbättrats för att snabbt och adekvat kunna ta hand om svenskar som drabbas av en större kris utomlands. Lagen (2010:813) om statens ansvar vid katastrofer utomlands reglerar och tydliggör statens uppdrag i en kris utomlands. I utlandsmyndigheternas beredskapsskyldigheter ingår att beredskapsplanera med konsulära risk- och sårbarhetsanalyser. Det finns en väl utvecklad samverkan mellan egen konsulära insatsstyrka och den stödstyrka som MSB samordnar. I denna stödstyrka ingår bl.a. polisen och . En omfattande utbildnings- och övningsverksamhet bedrivs inom området. Inom EU finns stor potential för solidariska hjälpinsatser om så skulle behövas. Det pågår flera aktiviteter på området, bl.a. har kommissionen presenterat ett meddelande om en stärkt europeisk responskapacitet med fokus på civilskydd och humanitärt bistånd. I och med antagandet av Lissabonfördraget infördes i EU en skyldighet för medlemsstaterna att hjälpa varandra i händelse av ett terroristattentat eller en naturkatastrof, enligt den s.k. solidaritetsklausulen i artikel 222 EUF-fördraget. Inom EU pågår ett arbete med att anta mer detaljerade regler för när och hur medlemsstaterna ska kunna bistå varandra. För ett väl fungerande samarbete behövs dessutom internationell planering och övning. Erfarenheterna från influensapandemin har tydligt visat att ett Skr. 2011/12:73 samarbete på EU-nivån och internationellt är en förutsättning för att kunna hantera olika typer av spridning av smitta och även av andra ämnen, vilket kan vara relevant också för terrorismbekämpningen. Det Internationella Hälsoreglementet (IHR) har till syfte att skydda mot internationella hot mot folkhälsan och omfattar alla typer av smittämnen eller andra ämnen som oberoende av ursprung och källa utgör eller kan utgöra ett allvarligt hot mot människors hälsa. Förmågan att hantera kriser som kan uppstå genom ett terroristattentat ska även utvecklas i enlighet med regeringens skrivelse Samhällets krisberedskap stärkt samverkan för ökad säkerhet (skr. 2009/10:124). Att bedriva forskning och utveckling är nödvändigt för att effektivt kunna förbereda inför morgondagens hot. Varje myndighet har ansvar för att inom sitt område behålla och utveckla kunskapen kring det förberedande arbetet. Ansvariga myndigheter behöver tillgång till expertstöd och kunna dra nytta av tidigare vunna dokumenterade erfarenheter på ett adekvat sätt. Resultat av utvärderingar från övningar och händelser behöver tas omhand och omsättas i ny kunskap som kommer berörda personer, myndigheter och andra berörda till del. Vetenskaplig forskning behövs även för att få högre kunskap om hur människor i reagerar vid ett terroristattentat. Det kan handla om tilltron till olika transportformer, bankväsendet eller att vistas i folksamlingar och ytterst om tilltron till samhällets funktioner. Ett stort antal aktörer bedriver forskning och kunskapsutveckling som kan bidra till det förberedande arbetet. En del av dem nämns nedan och några under andra rubriker i detta avsnitt. Säkerhetspolisen ansvarar för att upprätthålla en detaljerad kunskap om hotbilden. Säkerhetspolisen arbetar här i nära kontakt med forskarvärlden och andra relevanta aktörer. SKL har särskilda kompetenser för forensiska metoder som är avgörande för att vid en händelse kunna samla in bevis kring misstänkt terroristbrottslighet. FOI är en viktig aktör inom forskningsområdet. Genom anslag och efter inriktning från regeringen upprätthåller FOI omfattande kompetens vad avser kemiska, biologiska, radiologiska, nukleära ämnen och sprängämnen och dessa ämnens potentiella brottsliga användning. FOI deltar också i EU:s säkerhetsforskningsprogram som bl.a. omfattar terrorism. Områdesövervakning, masstransportsäkerhet, gräns- och flygplatskontroller, säkerhet i godstransporter och operativ krishantering är områden där FOI är involverade. FOI har exempelvis tillsammans med Transportstyrelsen och Swedavia m.fl. undersökt möjligheterna att förbättra skyddet kring flygplatser för att upptäcka och lokalisera störning av sambands- och positioneringssystem. FOI ger också expertstöd till olika myndigheter, t.ex. utbildningsinsatser för CBRN- instruktörer, stöd till polisen när det gäller vapen och sprängämnen och forensiskt stöd till SKL. Försvarsmakten har genom en Skr. 2011/12:73 omfattande utbildningsverksamhet inom CBRN-området. verksamhet, som också erbjuds till andra svenska myndigheter, innefattar möjligheter att genomföra kvalificerad utbildnings- och övningsverksamhet bl.a. i skarp insatsmiljö. MSB finansierar och samordnar ett flertal forskningsprojekt inom ramen för det nationella säkerhetsforskningsprogrammet. Forskningen rör bl.a. avståndsdetektering av explosiva ämnen, övervakning av dricksvatten, detektion av virus, övervakning av kärnkraftsanläggningar med IR-kameror, informationssäkerhet och forensiska metoder. MSB har även utvecklat metoder för sektorsövergripande konsekvensanalyser avseende risker och sårbarheter i samhället och som stöd för beslutsfattande vid olika händelser. Flera lärosäten bedriver studie- och analysverksamhet, anordnar konferenser och genomför utbildningar m.m. på området, exempelvis FHS samt och som bedriver forskning inom icke-spridningsområdet med stöd av . Forskning och utveckling sker även genom internationella överenskommelser, exempelvis det svensk-amerikanska avtalet om forskning och utvecklingsfrågor inom det civila säkerhetsområdet. Regeringen kan vid behov komma att ingå ytterligare liknande internationella överenskommelser med andra länder om forskning och utveckling. Stöd behövs av stora delar av forskarsamhället för att kunna göra väl underbyggda bedömningar om vilka förberedelser som krävs för att även kunna möta hotet från terrorism. hanteras nästan all information, såväl öppen som hemlig, i informationstekniksystem, i många fall i internetbaserade system. En rad samhällsviktiga verksamheter är beroende av it-system för styrning, reglering och övervakning. Dessa it-system riskerar utsättas för otillbörlig påverkan och kan utgöra mål för terroristattentat. Informationstekniksystem kan även användas som medel för angrepp. Det övergripande informationssäkerhetsarbetet har i viktiga delar relevans för att möta hotet från terrorism bl.a. för att kunna hantera konsekvenserna av ett terroristattentat. Ansvaret för informationssäkerhet ligger enligt ansvarsprincipen hos den verksamhetsansvarige. Några myndigheter har dock ett särskilt utpekat ansvar för informationssäkerhet (Försvarsmakten, FRA, MSB, , och Säkerhetspolisen). har Säkerhetspolisen inom ramen för sitt rådgivnings- och tillsynsansvar fokuserat på att förebygga allvarliga elektroniska angrepp riktade mot samhällsviktiga it-system. Arbetet sker i samverkan med de skyddsvärda verksamheterna. Säkerhetspolisen analyserar och utreder också de allvarliga elektroniska angrepp som har drabbat och drabbar de samhällsviktiga verksamheterna. FRA och MUST har särskilda kunskaper om och tillgång till unik information på informationssäkerhetsområdet. utvecklat ett tekniskt detekterings- och varningssystem för samhällsviktig verksamhet och kritisk infrastruktur. säkerhetsarbetet hos statliga myndigheter och statligt ägda bolag som hanterar känslig information samt är statens resurs för teknisk Stödet kan bestå i bl.a. penetrationstester, kartläggning av nätverk och teknisk rådgivning. För att öka kunskaperna i samhället genomför FRA föreläsningar, tekniska demonstrationer och FRA lämnar expertstöd till andra myndigheter i frågor om bl.a. regelverk och kryptokompetens i samarbete med MUST och MSB. FRA verkar dessutom operativt genom att stödja exempelvis Säkerhetspolisen vid hantering av allvarliga it-incidenter t.ex. dataintrång och andra typer av attacker. Försvarsmakten har tillsammans med Säkerhetspolisen och MSB föreskriftsrätt på informationssäkerhets- Inom ramen för sitt tillsynsansvar stödjer Säkerhetspolisen och Försvarsmakten andra statliga myndigheter och försvarsindustrin i säkerhetsskyddsfrågor, inklusive på it-området. och samordnar även signalskyddstjänsten och arbetet med kryptering för skyddsvärda uppgifter för totalförsvaret. () har föreskriftsrätt avseende tele- operatörers driftsäkerhet och skydd av uppgifter vid elektronisk PTS har ansvar för att sammankalla en nationell telesamverkansgrupp vid allvarliga händelser. PTS arbetar även med nätsäkerhet och internetsäkerhet. Informationssäkerhet har en nära koppling till den sektorsövergripande krishanteringen eftersom konsekvenserna av en allvarlig it-incident efter ett attentat kan drabba samhällsviktig verksamhet i flera sektorer. har därför ansvar för samordning av arbetet med samhällets informationssäkerhet samt för att analysera och bedöma omvärlds- utvecklingen inom området. MSB ska lämna råd och stöd för det förebyggande arbete som bedrivs av andra statliga myndigheter, kommuner och landsting samt företag och organisationer. också arbetat med en strategi för samhällets informationssäkerhet, en handlingsplan för samhällets informationssäkerhet och en nationell hanterandeplan för allvarliga it-incidenter. MSB bidrar till samverkan mellan myndigheter med särskilt ansvar för samhällets informations- säkerhet (SAMFI) och samverkansgrupper för informationsdelning inom Via Computer Emergency Response Team (CERT-SE) kan MSB erhålla information om incidenter och sårbarheter. Försvarsmaktens kunskap och erfarenhet av att driva och skydda skyddsvärda informationssystem kan utnyttjas i förebyggande syfte eller som ett stöd vid eventuella allvarliga attacker mot samhällsviktig Ett exempel på detta är Försvarsmaktens särskilda it- försvarsförband som ska skydda den egna verksamheten, men skulle kunna användas till stöd även för andra myndigheter. Regeringen anser att övningar är ett viktigt inslag i arbetet med att stärka samhällets informationssäkerhet. har deltagit i flera internationella övningar på informationssäkerhetsområdet, t.ex. Cyber Europe 2010 och den amerikanska övningen Cyberstorm III. nivå har MSB arrangerat informationssäkerhetsövningen NISÖ med deltagare från privat och offentlig sektor. Ett annat exempel är de övningar som PTS genomför vart annat år tillsammans med teleoperatörerna och senast även med elbranschen. Regeringen anser Skr. 2011/12:73 vidare att det är viktigt att informationssäkerhetsfrågor inkluderas i arbetet med risk-, sårbarhets- och säkerhetsanalyser. Regeringen har beslutat om en översyn av säkerhetsskyddslagen. Utredaren ska bl.a. se över vilka verksamheter som är av betydelse för rikets säkerhet eller som behöver skyddas mot terrorism och därför är i behov av säkerhetsskydd. En viktig del av översynen kommer att avse informationssäkerhet. Uppdraget ska redovisas . Effektiv kriskommunikation och sjukvård En av de allvarligaste konsekvenserna av ett terroristattentat, utöver den direkta skada attentatet orsakar, är den oro som drabbar befolkningen. Kriskommunikation behövs bl.a. för att skapa förtroende, hindra desinformation, förmedla beslut och hjälpa berörda. En djupt oroad allmänhet kan få svårförutsägbara konsekvenser för samhällsviktiga verksamheter och också försvåra samhällets krishantering. Vid ett terroristattentat är det därför av stor vikt att myndigheter och andra ansvariga aktörer når ut med en väl avvägd, korrekt och samstämmig information till allmänhet och media. Frågan om kommunikation mellan myndigheter och med allmänheten och media kan vara avgörande för hur en kris eller händelse utvecklar sig efter ett terroristattentat. Kommunikationen med allmänheten bör präglas av öppenhet och snabbhet och vara korrekt och samordnad mellan ansvariga aktörer. Vid attentatet i hade mot terrorism en betydelsefull roll för informationsutbytet mellan myndigheterna. kan bidra till att stärka planeringen och strukturen för kommunikationen mellan myndigheterna och med allmänheten, exempelvis genom en för gemensam kommunikationsstrategi. Tydliga rutiner för kommunikationen mellan myndigheterna kan stärkas genom operativa samverkansövningar. MSB ska bistå med stödresurser i samband med allvarliga olyckor och kriser samt stödja samordningen av berörda myndigheters åtgärder vid en kris. MSB utövar sin samordnande roll bl.a. genom stöd till ett koordinerat beslutsfattande för ansvariga myndigheter och genom samverkanskonferenser med såväl länsstyrelser som centrala myndigheter. MSB tillhandahåller också metoder, nätverk och tjänster som kan användas av berörda myndigheter i kontakter med allmänheten, exempelvis webbplatsen och en myndighetsgemensam telefontjänst som sätts upp vid inträffade händelser för att hantera frågor från allmänheten. MSB arbetar bl.a. med att utveckla beredskap, ta emot larm, hålla en lägesbild kontinuerligt uppdaterad, bedriva omvärldsbevakning och göra fördjupade analyser. MSB har fortsatt utvecklat WIS som är ett nationellt webbaserat informationssystem för att underlätta informationsdelning mellan aktörerna i det svenska krishanteringssystemet före, under och efter en kris. För att stärka samhällets krishanteringsförmåga har riksdag beslutat att införa nationella kommunikationssystem för ledning och samverkan Radiokommunikation för Effektiv Ledning (). 2011/12:73 underlättar kommunikationen hos organisationer som arbetar med allmän ordning, säkerhet och hälsa och effektiviserar deras samverkan. Det förberedande arbetet inkluderar även möjligheterna för enskilda att få vård och kunna bistå varandra vid händelse av ett attentat. Det är viktigt att människor känner till hur de kan söka och få hjälp samt att enskilda även har viss utbildning i exempelvis brandsläckning och första hjälpen. Förutom en generellt god sjukvård behövs dessutom katastrofmedicinsk förmåga för att kunna ta hand om enskilda skadade vid ett attentat. Det Svenska nationella ambulansflyget (SNAM) har förmåga att genomföra flygtransporter med intensivvårdskapacitet. Skydd av samhällsviktiga anläggningar och funktioner För att skydda samhällets viktiga anläggningar och funktioner pågår ett arbete med att minska dessas sårbarhet. infördes i den dåvarande skyddslagen ett uttryckligt skydd mot terroristbrott. Den nuvarande skyddslagen (2010:305) trädde i kraft .