prop · GZ03102 · 2012-04-16 00:00:00 — Enligt en rapport från finns det indikationer på att resursfördelningen till skolorna sker schablonmässigt, inte utifrån en analys av lokala förutsättningar och behov för att nå de nationella målen.96 I Skolinspektionens tillsyn 2010 bedömdes av de granskade gymnasieskolorna ha brister när det gäller rektors ansvar för att skolans resultat utvärderas regelbundet i syfte att förbättra skolans arbete.97 I av kommunerna följdes inte resultaten från skolor och verksamheter upp och/eller vidtogs åtgärder utifrån detta för att nå de nationella målen. Meritpoängskurser populära bland gymnasieeleverna Från och med antagningen till universitet och högskola har nya tillträdesregler införts. Meritpoäng ges för vissa kurser och de elever som läser dessa meritpoängskurser som utökat program, riskerar inte att försämra sin genomsnittliga betygspoäng om de misslyckas med dem. De nya reglerna fortsätter att påverka elevernas studieval. Av de elever som fick slutbetyg hade läst utökat program, i nivå med andelen 2010 () som var en kraftig ökning jämfört med då andelen var . har andelen elever av dem med slutbetyg som läst reducerat program fortsatt att sjunka och minskade från 2011. Även denna nedgång kan troligen förklaras med de nya tillträdesreglerna. kunde eleverna påverka sin genomsnittliga betygspoäng genom att taktiskt reducera bort kurser som de upplevde som svåra att klara. Skillnaderna var små mellan kommungrupperna när det gäller andelen elever med slutbetyg från reducerat program men desto större när det gäller utökat program. I kommunala skolor i kommungruppen förortskommuner till storstäderna var andelen elever som gått ett utökat program lägst, i genomsnitt av eleverna med slutbetyg, medan denna andel var i kommunala skolor i kommungruppen glesbygdskommuner. Skillnaderna kan till viss del förklaras av skillnader i skolornas programutbud. Sedan de nya tillträdesreglerna till universitet och högskolor började tillämpas läser eleverna i betydligt högre utsträckning kurser som ger dem meritpoäng, t.ex. högre kurser i matematik och moderna språk. ökade andelen elever med kursbetyg i matematik C från och i matematik E från . hade av alla elever med slutbetyg kursbetyg i moderna språk steg 4 (franska, spanska, tyska), att jämföra med 2010 och 2008 då andelen var som lägst. 96Skolverket (2011), Kommunalt huvudmannaskap i praktiken, nr 362. 97Skolinspektionen (2011), Olika elever samma undervisning. En minskad andel elever uppnådde grundläggande högskolebehörighet Av de drygt 99 500 elever som fick ett slutbetyg från gymnasieskolan uppnådde grundläggande behörighet till högskoleutbildning på grundnivå. Det är en liten ökning jämfört med läsåret före, men lägre än elevkullen . Det kan förklaras av de ovan nämnda nya tillträdesreglerna som infördes För kvinnor var andelen och för männen 83,9 På kommunnivå varierade andelen elever som uppnått grundläggande högskolebehörighet mellan /11. delförklaring till skillnaderna kan vara att sammansättningen av programutbudet skiljer sig mellan kommuner. Sammantaget hade av rikets invånare som fyllde uppnått grundläggande högskolebehörighet inom gymnasieskolan, en andel som varierade mellan Andelarna varierade även mellan kommun- grupperna, från i glesbygdskommuner till i större Andelen 20-åringar som uppnått grundläggande behörighet har varit relativt oförändrad . Nästan var fjärde elev fortsatte direkt till högskolestudier Av de elever som fick slutbetyg eller motsvarande från gymnasieskolan hade påbörjat högskolestudier läsåret därpå. var en minskning jämfört med då andelen var , men fortfarande väsentligt högre än de föregående åren . Elever med utländsk bakgrund fortsatte oftare till högskola än elever med svensk bakgrund. Direktövergången för elever med utländsk bakgrund var medan den var för elever med svensk bakgrund. Denna skillnad gäller för såväl kvinnor som På kommungruppsnivå var direktövergången från gymnasieskola till högskola 2010 högst i storstäder () och lägst i turism- och besöksnäringskommuner (). Andelen elever med slutbetyg som fortsatt till universitet och högskola alltså senast /11 var 43,6 procent, en ökning jämfört med föregående år. Skillnaderna mellan kommunerna var stora och varierade mellan 16 och av alla elever som fick slutbetyg . därmed ökat något jämfört med föregående år. storstäder hade av de som fick slutbetyg påbörjat högskolestudier , att jämföra med glesbygdskommunerna där endast i genomsnitt av eleverna gjort detta. I vilken grad elever fortsatt till högskolestudier efter gymnasieskolan beror delvis på vilken inriktning eleverna haft på sina gymnasiestudier. Högst övergångsfrekvens hade elever som gått naturvetenskapliga utbildningar följt av tekniska och samhällsvetenskapliga utbildningar. Direktövergången till vuxenutbildning fortsatte att minska Av alla elever i årskurs 3 i gymnasieskolan 2009/10 gick direkt över till vuxenutbildning, vilket var en minskning från året innan. Av de som fick slutbetyg från gymnasieskolan övergick direkt till komvux . För de elever som inte erhöll slutbetyg vid läsårets utgång återfanns i komvux . Andelen som gått direkt från gymnasieskolan till komvux har minskat från . Minskande elevkullar men antalet elever i fristående gymnasieskolskolor har fortsatt öka gick 369 000 elever i gymnasieskolan, vilket var en minskning med 16 600 elever eller jämfört med läsåret innan. I kommunala skolor, med 271 600 elever var minskningen större, . ökade antalet elever i fristående gymnasieskolor till 94 000 elever. till folkbokföringskommun minskade elevantalet i samtliga län. Den var störst i , , och , där elevantalet minskade mellan 6,7 , och minst i och län där minskningen var . Diagram 5.8 Elevutvecklingen i gymnasieskolan 1994/952011/12 Av de totalt 132 900 eleverna i årskurs 1 (samtliga huvudmän), gick på ett högskoleförberedande program, på ett yrkesprogram och på ett introduktionsprogram. elever i årskurs 1 är dock inte nybörjare. /12 var det drygt 16 procent av eleverna i årskurs 1 som redan gått i Skr. 2011/12:102 gymnasieskolan tidigare. Av de ca 111 000 nybörjarna i gymnasieskolan gick ett högskoleförberedande program, ett yrkesprogram och ett introduktionsprogram. Det är svårt att göra jämförelser med föregående år, då alla program i den reformerade gymnasieskolan är nationellt utformade program, som specialutformade program och utbildningar vid fristående skolor som kan avvika från innehållet i nationella program inte längre ges. har individuella program, som främst riktade sig till elever som inte är behöriga till nationella program men även tog emot andra elever, utgått och ersatts med fem olika typer av introduktionsprogram för obehöriga elever. En annan förändring är att behörighetskraven till de nationella programmen skärpts, som behörighetskraven skiljer sig åt mellan högskoleförberedande och yrkesförberedande program. Slutligen har medieprogrammet som var en yrkesförberedande utbildning förts in som inriktning i det högskoleförberedande samhällsvetenskapsprogrammet. Diagram 5.9a Elever i gymnasieskolans årskurs 1 /12 Förortskommuner till större städer Kommuner i tätbefolkad region Kommuner i glesbefolkad region Diagram 5.9b Elever i gymnasieskolans årskurs 2 och 3 /12 Kommuner i tätbefolkad region Kommuner i glesbefolkad region /11 var fördelningen av det totala antalet elever i årskurs 1 i kommunala gymnasieskolor på högskoleförberedande nationella program, på yrkesförberedande nationella program samt på individuella program. För eleverna i årskurs 1 i kommunala skolor 2011/12 var motsvarande andelar 48, . Som framgått tidigare ingår här såväl nybörjare i gymnasieskolan som elever som tidigare påbörjat en annan utbildning i gymnasieskolan. Fördelningen av elever efter vilken typ av utbildning de går på skiljde sig åt mellan kommuner (se diagram 5.9a och b). Det finns tydliga mönster mellan kommungrupperna i fördelningen av elever mellan högskoleförberedande program respektive yrkesprogram. De högskoleförberedande programmen var mest populära i storstäder och förortskommuner till storstäder, medan de lockade relativt få elever i glesbygdskommuner. Det gällde såväl eleverna i årskurs 1 i den nya gymnasieskolan som elever i årskurs 2 och 3. Antalet tjänstgörande lärare (omräknat till årsarbetskrafter) i gymnasieskolan totalt uppgick till ca 29 700 /12, vilket var en minskning med drygt 1 400 lärare, motsvarande , jämfört med /11. I kommunala skolor var minskningen större, . Lärartätheten totalt sett minskade till 8,1 heltidstjänster per 100 elever, men var oförändrat 8,4 lärare per 100 elever i kommunala skolor. Andelen lärare (omräknat till Skr. 2011/12:102 årsarbetskrafter) med pedagogisk högskoleexamen ökade med två På kommungruppsnivå hade glesbygdskommuner, i likhet med föregående år, den högsta genomsnittliga lärartätheten 2011/12 (11,6 lärare per 100 elever) medan storstäder hade den lägsta (7,2 lärare per 100 elever). hade storstäder i genomsnitt den högsta andelen lärare med högskoleutbildning med pedagogisk inriktning () medan glesbygdskommuner hade den lägsta andelen (). minskade antalet gymnasieskolor. /12 fanns 1 005 gymnasieskolor; 485 kommunala och 499 fristående skolor. Det är totalt sett en minskning med en procent. fanns det 494 kommunala och 300 fristående gymnasieskolor. Gymnasial lärlingsutbildning permanentas i gymnasieskolan inrättades en försöksverksamhet med gymnasial lärlingsutbildning där av undervisningen sker som arbetsplatsförlagt lärande på en eller flera arbetsplatser. Till varje skolhuvudman som deltar i försöksverksamheten lämnas statsbidrag med per läsår för varje elev som deltar i lärlingsutbildningen Bidraget var främst avsett att täcka företagens kostnader. Det sista intaget till försöksverksamheten med gymnasial lärlingsutbildning skedde . Huvudmännen ansökte om drygt 7 700 platser, av vilka beviljade 6 000 platser. infördes lärlingsutbildning som en ordinarie utbildningsform inom den reformerade gymnasieskolan. Totalt deltog 1 700 elever i gymnasial lärlingsutbildning, vilket motsvarar av alla elever i årskurs 1 på yrkesprogram. Uppgiften bedöms dock av som osäker, då man betalade ut statsbidrag för drygt 1 300 elever i årskurs 1. Bristande kvalitet i arbetsplatsförlagt lärande Skolinspektionen har granskat kvaliteten i gymnasieskolans yrkesförberedande utbildningar. Granskningen, som omfattade 39 kommunala och fristående skolor, fokuserade på elevernas arbetsplatsförlagda utbildning samt på hur skolorna samverkar med arbetslivet.98 Enligt Skolinspektionen klarade av skolorna granskningen att ge en arbetsplatsförlagd utbildning, APU, med den kvalitet som krävs. 98 Skolinspektionen (2011), Arbetsplatsförlagd utbildning i praktiken en kvalitetsgranskning av gymnasieskolans yrkesförberedande utbildningar. Kostnaderna för gymnasieskolan har minskat Kostnaden för gymnasieskolan 2010 var drygt 37 miljarder kronor99, vilket motsvarar av den totala kostnaden för skolväsendet. Det är en minskning med knappt en procent jämfört med mätt i fasta priser. De kommunala gymnasieskolorna stod för , landstingsskolorna för och verksamheten vid de fristående gymnasieskolorna för av den totala kostnaden. Enligt har den totala kostnaden för gymnasieskolan ökat i fasta priser . har antalet lärare (heltidstjänster) ökat och antalet elever , se diagram 5.10. Diagram 5.10 Total kostnad, antalet lärare (heltidstjänster) samt antal elever i gymnasieskolan totalt, 20002010 (index där 2000=100, fasta priser) Fortsatt stora kostnadsskillnader mellan kommuner Den genomsnittliga kostnaden per elev för gymnasieskolan uppgick till 2010. Kostnaden per elev, exklusive skolskjuts, nystartade och nedlagda fristående skolor samt ersättningar till andra utbildningsanordnare, uppgick till . Detta innebär att kostnaden i båda fallen ökat med drygt en procent jämfört med föregående år, mätt i fasta priser. En elev i gymnasieskola kostade i genomsnitt (exklusive skolskjuts). 99 Inklusive kostnader för skolskjuts, nystartade och nedlagda fristående skolor samt ersättningar till andra utbildningsanordnare. genomsnittliga kostnaden för gymnasieskolor med fristående huvudmän Skr. 2011/12:102 var per elev. Kostnaderna per elev varierade kraftigt mellan kommuner, något som bl.a. beror på att gymnasieprogrammen är olika dyra att anordna. I den kommun som hade högst kostnad per elev var genomsnittskostnaden (inklusive kostnad för skolskjuts) att jämföra med kommunen med lägst genomsnittskostnad som var 2010. varierade kostnaderna per elev för samma gymnasieprogram mellan kommunerna. Exempelvis varierade kostnaden för en plats på naturvetenskapsprogrammet 2010 mellan och . Stora skillnader mellan kommuner och fristående skolor i fråga om lärarnas pedagogiska utbildning I de kommunala skolorna hade i genomsnitt av lärarna en högskoleutbildning med pedagogisk inriktning /12 (omräknat till årsarbetskrafter), jämfört i de fristående gymnasieskolorna. Det innebär att skillnaden mellan kommunala och fristående skolor fortsätter att minska. Motsvarande andelar var läsåret innan. var skillnaderna mellan de kommunala skolorna stora, då andelen lärare med pedagogisk högskoleutbildning var i var tionde kommun och i var tionde kommun /12. Av kommungrupperna var den genomsnittliga andelen högst i storstäder och förortskommuner till större städer och lägst i glesbygdskommuner och turism- och besöksnäringskommuner. Liksom föregående år var av alla lärare i kommunerna 2011/12 tillsvidareanställda, omräknat till årsarbetskrafter. I var tionde kommun var denna andel , medan samtliga lärare i ett tiotal kommuners gymnasieskolor var tillsvidareanställda. Det var då i regel fråga om kommuner med endast ett fåtal anställda lärare. I fristående skolor var av lärarna tillsvidareanställda. Med den nya skollag som tillämpas skärptes kraven på studie- och yrkesvägledningen. Totalt fanns det 746 studie- och yrkesvägledare (, omräknat till heltidstjänster) i gymnasieskolan /12, vilket motsvarar 0,2 vägledare per 100 elever. Av vägledarna hade en SYV-utbildning. Det var vanligare med vägledare i kommunala skolor än i fristående skolor, och de hade även i högre grad en SYV-utbildning. Antalet studie- och yrkesvägledare har dock minskat något /12 jämfört med /11, men antalet vägledare per 100 elever var oförändrat. Gymnasiesärskolan blev genom den nya skollagen en egen skolform. Utbildningen i gymnasiesärskolan vänder sig till ungdomar vars skolplikt har upphört och som har gått i grundsärskolan eller som inte kan gå i gymnasieskolan därför att de har en utvecklingsstörning. Gymnasiesärskolan ska ge elever med utvecklingsstörning en utbildning som är anpassad till varje elevs förutsättningar och som så långt det är möjligt motsvarar den som ges i gymnasieskolan. För den obligatoriska särskolan och gymnasiesärskolan saknas i hög grad tillgång till information om i vilken mån målen för verksamheten nås. Nationell betygsstatistik finns inte att tillgå. /12 gick knappt 9 000 elever i gymnasiesärskolan, en minskning jämfört med läsåret innan. Av eleverna var män. Nästan alla elever gick i kommunalt drivna gymnasiesärskolor. gick i fristående gymnasiesärskolor och i skolor drivna av ett landsting. Det var liksom föregående läsår 106 kommuner som inte bedrev gymnasiesärskola i egen regi eller ingick i ett kommunalförbund med gymnasiesärskola. Av alla elever i gymnasiesärskolan gick i yrkesutbildning på ett nationellt eller specialutformat program, medan gick i yrkesträning och i verksamhetsträning på ett individuellt program. De totala kostnaderna för den kommunala gymnasiesärskolan uppgick till (inklusive skolskjuts), vilket var en ökning i fasta priser jämfört med . Kostnaden per elev uppgick till 2010, en ökning jämfört med året innan. I gymnasiesärskolan tjänstgjorde lärare motsvarande 2 000 års- arbetskrafter /12, vilket var något färre än läsåret Lärartätheten ökade från 22,2 till 23,2 årsarbetskrafter per Andelen lärare med pedagogisk högskoleexamen ökade från medan andelen lärare med specialpedagogisk högskoleexamen minskade från . Av lärarna hade 90 procent en tillsvidareanställning. Målet för den kommunala vuxenutbildningen (komvux) är enligt den nya skollagen att vuxna ska stödjas och stimuleras i sitt lärande. De ska ges möjlighet att utveckla sina kunskaper och sin kompetens i syfte att stärka sin ställning i arbets- och samhällslivet samt att främja sin personliga utveckling. Utgångspunkten för utbildningen ska vara den enskildes behov och förutsättningar, där de som fått minst utbildning ska prioriteras. Kommunerna ska tillhandahålla utbildning på grundläggande nivå och ansvarar för att dem som har rätt att delta i sådan utbildning och som önskar det får delta. Varje kommuninvånare som är bosatt i landet har rätt att delta i grundläggande vuxenutbildning det år han eller hon fyller , om han eller hon saknar sådana färdigheter som normalt uppnås i och har förutsättningar att tillgodogöra sig utbildningen. Kommunerna ska även tillhandahålla utbildning på gymnasial nivå för de som har rätt att delta i sådan utbildning och som önskar det, och ska sträva efter att därutöver erbjuda utbildning som svarar mot efterfrågan och behov. Totalt var knappt 819 900 kursdeltagare100 registrerade på någon kurs i vuxenutbildning , knappt 80 500 på grundläggande nivå och drygt 739 400 på gymnasial nivå och på påbyggnadsutbildningar. Totalt sett fullföljde av deltagarna sina kurser, vilket är något högre än andelen 2009. På kommunnivå var skillnaderna i andelen som fullföljt studierna stora och varierade mellan . Av eleverna på grundläggande nivå fullföljde den kurs de påbörjat medan avbröt kursen och inte avslutade kursen och fortsatte därför 2011. På gymnasial nivå eller på påbyggnadsutbildningar slutförde sin kurs medan avbröt och skulle fortsätta kursen kommande år. Andelen som avbröt en kurs var i stort sett densamma som . Män avbröt, i likhet , i högre utsträckning än kvinnor. Betygsfördelningen inom den gymnasiala vuxenutbildningen visar att av kursdeltagarna fick betyget icke godkänt, godkänt, väl godkänt och mycket väl godkänt. Det innebär att av de som slutförde utbildningen fick minst betyget godkänt, vilket är samma andel som 2009 men något lägre än de föregående fem åren. Andelen kursdeltagare med betyget väl godkänt eller mycket väl godkänt har minskat till 100 I statistiken över komvux används två begrepp med olika betydelse. En elev är en fysisk person som läser en eller flera olika kurser och på varje kurs eleven deltar i räknas denne som en kursdeltagare. Andelen kursdeltagare med betyget icke godkänt var nästan två Skr. 2011/högre 2010 jämfört med . Fortsatta brister i uppföljningen av komvux Att mäta måluppfyllelse är svårt inom vuxenutbildningen eftersom ett avbrott inte behöver innebära något negativt individen kan ha fått arbete, bytt kurs eller nivå varför kunskapen om orsaken till avbrotten behöver utvecklas. Enligt kan kunskap om orsaker till avbrott inte kan besvaras genom registerstudier, utan kräver information från kommunernas uppföljning inom ramen för deras uppföljningsansvar.101 5.11.3 Prestationer och kostnader Ökning av antalet elever gick sammanlagt knappt 195 300 elever i komvux. Det innebär att den ökning av elevantalet som inleddes , efter att ha sjunkit , har fortsatt. Ökningen var jämfört med och jämfört med . Av alla elever 2010 gick i komvux anordnad av en annan kommun än hemkommunen. Antalet personer i åldern som deltog i komvux motsvarade av befolkningen. Tabell 5.1 Antalet elever i vuxenutbildning 20062010 Elevökningen skedde framför allt inom gymnasial vuxenutbildning. På denna utbildningsnivå ökade antalet elever . Inom grundläggande vuxenutbildning ökade antalet elever med , men inom påbyggnadsutbildningar minskade antalet elever med . Det senare beror på att anordnandet av nya påbyggnadsutbildningar upphörde . Pågående utbildningar får dock fullföljas enligt de tidigare reglerna. Antalet kursdeltagare hos enskilda utbildningsanordnare ökade Av de totalt 819 900 kursdeltagarna deltog i kurser hos enskilda utbildningsanordnare . I kommungruppen storstäder gick i genomsnitt av kursdeltagarna i kurser hos enskilda 101 (2012) Redovisning av uppdrag om avbrott i vuxenutbildningen, dnr 2011:952 Andelen var lägst i kommungruppen Skr. 2011/12:102 pendlingskommuner där studerade hos enskilda utbildningsanordnare. Antalet kursdeltagare ökade jämfört med . Ökningen var störst i den gymnasiala vuxenutbildningen, där antalet kursdeltagare ökade . Varje elev deltog i genomsnitt i 4,2 kurser, vilket är i paritet med nivån . Andelen män ökar i komvux Precis deltog 2010 fler kvinnor än män i komvux. Totalt utgjorde kvinnorna av eleverna, men andelen män i komvux har ökat från . Jämfört med ökade andelen män med en halv procentenhet. Elevernas genomsnittliga medianålder 2010 var liksom 2009 . Medianåldern var högre för elever i grundläggande vuxenutbildning. Även andelen elever födda utomlands var densamma som föregående år, . Satsningen på yrkesinriktad gymnasial vuxenutbildning (yrkesvux) inleddes . Det främsta syftet med satsningen är att motverka effekterna av lågkonjunkturen och bristen på arbetskraft samt att nå personer utan gymnasial utbildning eller de som har en gymnasial yrkesutbildning som behöver kompletteras. Satsningen genomförs i form av ett riktat statsbidrag till kommunerna. omfattade satsningen 23 800 helårsplatser. Vid fördelning av platser togs hänsyn till kommunernas arbetslöshetssituation. Regionerna med störst arbetslöshet tilldelades flest platser. Intresset för att delta i yrkesvuxsatsningen har varit stort bland kommunerna, totalt inkom ansökningar om knappt 26 400 platser. Totalt har 31 600 elever studerat inom yrkesvux. I de flesta fall anordnades utbildningarna inom yrkesvux av kommunerna själva men många kommuner har samverkat andra kommuner och aktörer såsom arbetsförmedlingen och det lokala/regionala näringslivet. av kommunerna har kunnat tillgodose alla individers efterfrågan på yrkeskurser inom yrkesvux. De studerande har kunnat välja mellan olika studieformer såsom heltid, deltid, distans, kvällsstudier med mera. Det saknas tillförlitliga uppgifter om de studerandes sysselsättning efter avslutade studier inom yrkesvux. Den totala kostnaden för komvux 2010 var , varav avsåg upphandlad utbildning från enskilda anordnare, folkhögskolor och studieförbund. Den genomsnittliga kostnaden per elev var , en minskning med jämfört med föregående år, mätt i fasta priser. kommungruppsnivå var den genomsnittliga kostnaden per elev lägst i Skr. 2011/12:102 kommungruppen storstäder, , Kommunernas kostnader för komvux 20062010 Miljoner kronor, löpande priser Antalet lärare har ökat I komvux tjänstgjorde totalt 5 100 lärare (exklusive korttidsanställda), eller knappt 3 400 lärare omräknat till årsarbetskrafter. Jämfört med ökade såväl antalet tjänstgörande lärare som antalet lärare . Lärartätheten har ökat då det fanns 4,6 lärare per 100 elever (omräknat till helårsekvivalenter), efter att ha varit 5,3 2009. Av de tjänstgörande lärarna var kvinnor. Andelen lärare (årsarbetskrafter) med högskoleexamen med pedagogisk inriktning var , vilket var en minskning med jämfört med föregående år. Denna andel var minst inom kommungruppen storstäder och glesbyggdskommuner, , och störst i förortskommuner till större städer (). fanns det totalt 339 studie- och yrkesvägledare (omräknat till årsarbetskrafter) i komvux, vilket var en ökning med 13 årsarbetskrafter jämfört med . Tre fjärdedelar av studie- och yrkesvägledarna hade studie- och yrkesvägledarutbildning. Totalt fanns det knappt en halv vägledartjänst per 100 heltidsstuderande elever. 5.12Vuxenutbildning för utvecklingsstörda (särvux) Vuxenutbildning för utvecklingsstörda (särvux) syftar enligt skollag till att ge vuxna med utvecklingsstörning kunskaper och färdigheter motsvarande dem som barn och ungdomar kan få i den obligatoriska särskolan och dem som ungdomar kan få på nationella eller specialutformade program i gymnasiesärskolan.