prop · GZ03168 · 2012-09-12 00:00:00 — 2) i fråga om andra skatter på inkomst, och skatter på förmögenhet, på skatt som tas ut för beskattningsår som börjar det år som följer närmast efter den dag då avtalet träder i kraft eller . Avtalet mellan och regering för att undvika dubbelbeskattning och förhindra skatteflykt beträffande skatter på inkomst och realisations- vinst som undertecknades (avtal) ska upphöra genom ikraftträdandet av detta avtal. Bestämmelserna avtal ska emellertid fortsätta att tillämpas till dess bestämmelserna i detta avtal, i enlighet med bestämmelserna i punkt 2 i denna artikel, börjar tillämpas. This Convention shall remain in force until terminated by a . Either may terminate the Convention, through diplomatic channels, by giving written notice of termination at least six months before the end of any calendar year. In such case, the Convention shall cease to have effect (i)in respect of taxes withheld at source, for amounts paid or credited on or after the first day of next following the end of the six month period; (ii)in respect of other taxes on income, and taxes on capital, on taxes chargeable for any tax year Detta avtal förblir i kraft till dess att det sägs upp av en avtalsslutande stat. Vardera avtalsslutande staten kan på diplomatisk väg skriftligen säga upp avtalet genom underrättelse härom före utgången av något kalenderår. I händelse av sådan uppsägning upphör avtalet att gälla i fråga om källskatt, för som följer närmast efter utgången i fråga om andra skatter på beginning on or after the first day of next following the end of the six month period. In witness whereof the undersigned, being duly authorized thereto, have signed this Convention. Done at , this 1st day of , in duplicate in the English language. For the Government of For the Government of för det beskattningsår som börjar Prop. 2011/12:168 det år som följer närmast efter utgången av eller . Till bekräftelse härav har undertecknade, därtill veder- börligen bemyndigade, under- tecknat detta avtal. Som skedde i , i två exemplar på engelska språket. At the signing of the Convention between the Kingdom of and the Republic of for the avoidance of double taxation and the prevention of fiscal evasion with respect to taxes on income and on capital, the Contracting States have agreed upon the following provisions, which shall form an integral part of the Convention: With respect to Article 26, it is understood that (a) the provisions of that Article shall apply to the income of, and to the dividends paid by, a company (i) entitled to the preferential treatment as regards credit for foreign tax under regulation 8(3) of the Income Tax (Foreign Tax Credit) Regulations 1996, or Vid undertecknandet av avtalet mellan och Republiken för undvikande av dubbelbeskattning och förhindrande av skatteflykt beträffande skatter på inkomst och på förmögenhet, har de avtalsslutande staterna kommit överens om följande bestämmelser, som ska utgöra en integrerande del av avtalet: I fråga om artikel 26 är det överenskommet a) att bestämmelserna i nämnda artikel gäller för inkomst hos, och utdelning från, ett bolag som 1) är berättigat till förmånlig behandling vad gäller avräkning av utländsk skatt enligt bestämmel- serna i punkt 8(3) i Income Tax (Foreign Tax Credit) Regulations 1996, eller (ii) referred to in section 73A of 73A i Prop. the Income Tax Act Income Tax Act 1995, (iii) covered by any law 3) omfattas av någon lag som är i substantially similar to the laws huvudsak likartad de lagar som mentioned in (i) or (ii), enacted nämns i 1) eller 2) ovan och som after the date of signature of this (b) the term financial services verksamhet, förvaltning av till- undersigned, being duly authorized thereto, have signed this Protocol. tecknat detta protokoll. Done at , this 1st day of , in duplicate in the , i två exemplar på engelska språket. For the Government of For the Government of Ärendet och dess beredning Det nu gällande skatteavtalet mellan och undertecknades . På initiativ av inleddes förhandlingar om ett nytt skatteavtal i . paraferades ett utkast till avtal. Utkastet, som upprättades på engelska, var genom skriftväxling föremål för ett antal justeringar. Det remitterades sedan till Kammarrätten i och . Ett förslag till lag om skatteavtal mellan och har upprättats inom . Ett utkast till proposition har beretts med . Genom den föreslagna lagen införlivas i svensk lagstiftning det avtal mellan och för undvikande av dubbelbeskattning och förhindrande av skatteflykt beträffande skatter på inkomst och på förmögenhet som undertecknades . Lagförslaget är författningstekniskt och även i övrigt av sådan beskaffenhet att Lagrådets yttrande skulle sakna betydelse. Lagrådets yttrande har därför inte inhämtats. Regeringens förslag: godkänner avtalet mellan och Republiken för undvikande av dubbelbeskattning och förhindrande av skatteflykt beträffande skatter på inkomst och på förmögenhet samt antar regeringens förslag till lag om skatteavtal mellan och . Remissinstanserna: Ett förslag till skatteavtal har remitterats till Kammarrätten i och . Remissinstanserna, som tillstyrker förslaget, har uttryckt önskemål om att vissa avtalsbestämmelser förklaras närmare i propositionen. Skälen för regeringens förslag: Skatteavtalen är viktiga för att undanröja de hinder som en dubbelbeskattning kan medföra för utbyte av varor och tjänster, för kapitalets och arbetskraftens rörlighet och för utvecklingen av ekonomiska förbindelser mellan länder. Avtalen möjliggör även ett samarbete mellan skattemyndigheterna i de avtalsslutande staterna och bidrar därför till att bekämpa internationell skatteflykt. Lagförslaget består dels av paragraferna 1 och 2, dels av en bilaga av vilken avtalets innehåll framgår. I förslaget till lag föreskrivs att avtalet ska gälla som lag här i landet (1 §). Vidare regleras där frågan om avtalets tillämplighet i förhållande till annan skattelag (2 §). 4.2Översiktligt om inkomstskattesystemet i Bolag som är hemmahörande (resident) i är skattskyldiga där för all inkomst, oavsett varifrån den härrör. Såsom hemmahörande anses bolag som bildats enligt lagstiftningen i . Bolag anses också som hemmahörande i om det bedriver rörelse och har sin verkliga ledning där (central management and control). Bolagsskatten, som beräknas på nettoinkomsten, uppgår till . Viss inkomst, t.ex. realisationsvinst, är emellertid alltid undantagen från beskattning. Bolag som är hemmahörande i kan vara s.k. offshorebolag. Dessa innehar en s.k. Category 1 Global Business Licence (nedan GBC1-bolag). Mot i betald skatt på utländska inkomster får GBC1-bolag avräkna utländsk skatt på inkomsterna. Avräkning medges antingen med ett belopp som motsvarar i utlandet faktisk betald skatt på inkomsterna eller med ett beräknat belopp om av den i debiterade skatten på inkomsterna. Detta innebär i praktiken att GBC1-bolagen betalar maximalt i skatt i på sina utländska inkomster. Om ett GBC1-bolag visar att den i utlandet erlagda skatten på inkomsterna överstiger bolagsskatten på är bolaget skattebefriat i på inkomsterna. Bolag betraktas som inte hemmahörande (non-resident) i om det varken har bildats enligt lagstiftningen i landet eller bedriver rörelse och har sin verkliga ledning där. Vid tillämpning av skatteavtal betraktas även bolag som innehar en s.k. Category 2 Global Business Licence (nedan GBC2-bolag) som inte hemmahörande i , detta trots att GBC2-bolag bildas enligt lagstiftningen i landet. Bolag som inte anses vara hemmahörande i beskattas endast för inkomst som härrör från landet. Fysisk person som har hemvist i (resident individual) är skattskyldig där för all inkomst, oavsett varifrån den härrör. Skattemässig hemvist i föreligger för en fysisk person som har sitt domicil där med undantag för de som har sin vistelseort utanför eller som vistas där i under ett beskattningsår eller i under tre beskattningsår. Inkomstskatten för fysisk person med hemvist i uppgår till I huvudsak all inkomst är skattepliktig. utdelning från bolag som är hemmahörande i och Prop. 2011/12:168 realisationsvinster undantagna från beskattning. Fysisk person som inte har hemvist i (non-resident individual), beskattas endast för inkomst som härrör från . Inkomstskatt från anställning uppgår till . Dock är bl.a. utdelning från bolag som är hemmahörande i , ränta och royalty från bl.a. GBC1- och GBC2-bolag samt realisationsvinster undantagna från beskattning. Avtalet ansluter nära till den modell som och utveckling () rekommenderar för bilaterala skatteavtal (Model Tax Convention on Income and on Capital). För att bestämmelserna i ett skatteavtal ska bli gällande och kunna tillämpas av svenska domstolar och andra myndigheter krävs att de införlivas i svensk rätt, vilket sker genom inkorporering av avtalen. Sedan skatteavtalen inkorporerats utgör de en del av svensk skattelag. Ett inkorporerat skatteavtal ska därmed i princip tolkas som annan svensk skattelagstiftning, dvs. enligt sin ordalydelse och med stöd av offentliga förarbeten. En viktig sekundärkälla kan vara kommentarer till modellavtal som utarbetats inom organisationen. Bestämmelser om tolkning av internationella överenskommelser finns, förutom i enskilda skatteavtal, i om traktaträtten. Konventionen har tillkommit för att vid tvist mellan parterna om avtalets innebörd tolka parternas, dvs. staternas, avsikt med en bestämmelse i ett visst avtal. Konventionen ska följaktligen inte reglera förhållandet mellan skattskyldiga och staten utan utgöra ett instrument för att avgöra tolkningstvister rörande folkrättsliga åtaganden. För att säkerställa att de folkrättsliga åtaganden som följer av skatteavtal upprätthålls innehåller avtalen normalt en artikel om ömsesidig överenskommelse. Genom artikeln inrättas ett förfarande avsett att lösa svårigheter som uppkommer vid avtalets tillämpning. Artikel 1 anger de personer som omfattas av avtalet. överensstämmer med artikel 1 i modellavtal. avtalet tillämpas på personer som har hemvist i en avtalsslutande stat eller i båda avtalsslutande staterna. För att avtalet ska vara tillämpligt krävs dels att fråga är om sådan person som avses i artikel 3.1 c) eller d), dels att denna person i enlighet med bestämmelserna i artikel 4.1 har hemvist i en avtalsslutande stat. Avtalet är enligt dessa bestämmelser endast tillämpligt i fråga om personer som enligt den interna rätten i en avtalsslutande stat är skattskyldig där på grund av domicil, bosättning, plats för företagsledning eller annan liknande omständighet. endast person som är obegränsat skattskyldig, dvs. en person som är skattskyldig för hela sin världsvida inkomst i denna stat och inte person som är skattskyldig endast för inkomst som har sin källa i staten i fråga. Den skattskyldighet som avses i avtalet är inte någon formell eller symbolisk skattskyldighet. Skattskyldigheten ska i princip innebära en skyldighet att erlägga skatt enligt de inkomstskattetabeller som normalt tillämpas för personer som är obegränsat skattskyldiga i staten i fråga. Även en avtalsslutande stat, dess offentligrättsliga organ eller institutioner, politiska underavdelningar eller lokala myndigheter utgör enligt en bestämmelse som införts i artikel 4.1 person med hemvist i en avtalsslutande stat. En bestämmelse rörande delägarbeskattade personer föreslås i artikel 1.2. Bestämmelsen ersätter den som i det nuvarande avtalet med finns i artikel 4.1 b), rörande handelsbolag och dödsbo. Av den nya bestämmelsen följer att inkomst som förvärvas av eller genom en person vars inkomst enligt lagstiftningen i endera avtalsslutande staten är föremål för delägarbeskattning, ska anses förvärvad av en person med hemvist i en av staterna till den del som inkomsten, enligt skattelagstiftningen i denna stat, behandlas som inkomst hos en person med hemvist i staten i fråga. Bestämmelsen har förts in i avtalet i syfte att säkerställa att en investering som görs via en delägarbeskattad juridisk person omfattas av avtalets regler på samma sätt som om investeringen görs av den fysiska personen direkt. Vid tillämpningen av skatteavtalet ska man således se igenom det delägarbeskattade subjektet. Artikel 2 anger de skatter som omfattas av avtalet. I artikel 2.3 räknas de skatter som omfattas av avtalet upp. Av artikel 2.4 framgår att avtalet även tillämpas på skatter av samma eller i huvudsak likartat slag, som efter undertecknandet av avtalet påförs vid sidan av eller i stället för de skatter som anges i artikel 2.3. Artikel 3 innehåller definitioner av vissa uttryck som förekommer i avtalet. Innehållet i artikeln överensstämmer i huvudsak med motsvarande artikel i modellavtal. Artikel 4 innehåller regler som avser att fastställa var en person ska anses ha hemvist. Hemvistreglerna i avtalet har inte någon betydelse för var en person ska anses vara bosatt enligt intern skattelagstiftning, utan såsom uttryckligen framgår av avtalstexten regleras endast frågan om hemvist vid tillämpningen av avtalet. Detta innebär att avtalets hemvistregler inte är avgörande t.ex. när det gäller att bedöma om man vid beskattningen i ska ta ut kupongskatt enligt kupongskattelagen (1970:624) eller inkomstskatt enligt bestämmelserna i inkomstskattelagen (1999:1229), IL, på utdelning som betalas från . Bestämmelserna i ska tillämpas på utdelning från ett svenskt bolag till en fysisk person som är obegränsat skattskyldig i enligt intern svensk skattelagstiftning, men som har hemvist i en annan stat enligt ett skatteavtal. Reglerna i de avtalsslutande staternas interna lagstiftning får däremot betydelse vid bestämmandet av hemvist enligt avtalet. En förutsättning för att en person ska anses ha hemvist i någon av de avtalsslutande staterna enligt avtalet är att personen i fråga anses bosatt eller hemmahörande, dvs. obegränsat skattskyldig, enligt intern rätt i någon av de avtalsslutande staterna eller i båda. Punkt 2 reglerar dubbel bosättning för fysiska personer, dvs. fall där den skattskyldige enligt svenska regler för beskattning anses obegränsat skattskyldig i och enligt reglerna för beskattning i anses obegränsat skattskyldig där. Vid tillämpningen av avtalet ska i sådana fall den skattskyldige anses ha hemvist endast i den avtalsslutande stat i vilken han har hemvist enligt nämnda avtalsbestämmelse. En person som anses obegränsat skattskyldig såväl i som i enligt respektive stats interna lagstiftning men som vid tillämpningen av avtalet anses ha hemvist i ska, i fråga om de inkomster till vilka har beskattningsrätten enligt avtalet, i beskattas enligt de regler som gäller för i obegränsat skattskyldiga. Detta medför bl.a. rätt att få göra grundavdrag och allmänna avdrag. Punkt 3 i det tidigare avtalet med har ersatts av en ny bestämmelse. Enligt den nya bestämmelsen ska, i de fall annan person än fysisk person anses ha hemvist i båda avtalsslutande staterna, de behöriga myndigheterna söka avgöra frågan genom ömsesidig överenskommelse. Artikel 5 definierar fast driftställe. Artikeln överensstämmer i huvudsak med motsvarande bestämmelse i modellavtal. Punkt 2 innehåller en uppräkning på intet sätt uttömmande av exempel, som vart och ett kan anses utgöra ett fast driftställe. Dessa exempel ska dock ses mot bakgrund av den allmänna definitionen i punkt 1. Detta innebär att de exempel som räknas upp i punkt 2 ska förstås så att dessa platser för affärsverksamhet utgör fasta driftställen endast om de uppfyller de allmänna villkoren i punkt 1. Punkt 3 innehåller en bestämmelse som innebär att även om de allmänna villkoren i punkt 1 är uppfyllda plats för byggnads-, anläggnings-, monterings- eller installationsverksamhet eller verksamhet som består av övervakning i anslutning därtill utgör fast driftställe endast om verksamheten pågår än . Punkt 4 anger vissa aktiviteter som trots att de bedrivs från en stadigvarande plats för affärsverksamhet ändå inte ska anses bedrivna från fast driftställe. Såvitt avser punkten 4 f) har parterna önskat göra ett avsteg från modellavtal. Bestämmelsen i punkt 4 f) utgör ett undantag från punkt 3 och innebär att installationsprojekt som visserligen omfattas av sistnämnda punkt inte ska utgöra fast driftställe om de i f) angivna förutsättningarna är uppfyllda. Artiklarna 621 innehåller avtalets regler om fördelning av beskattningsrätten till olika inkomster. Avtalets uppdelning i olika inkomster har endast betydelse för tillämpningen av avtalet och således inte vid bestämmandet av till vilket inkomstslag som inkomsten ska hänföras enligt svensk intern skattelagstiftning. När beskattningsrätten fördelats enligt avtalet sker beskattning i enligt svensk Har rätten att beskatta viss inkomst i inskränkts genom avtalet måste denna begränsning iakttas. I de fall en inkomst får beskattas i en avtalsslutande stat enligt bestämmelserna i artiklarna 621, innebär detta inte att den andra staten fråntagits rätten att beskatta inkomsten i fråga. Beskattning får i sådant fall ske även i den andra staten, om det är möjligt enligt dess interna skattelagstiftning, men den dubbelbeskattning som uppkommer måste i så fall undanröjas. Hur detta genomförs framgår av artikel 22. Inkomst av fast egendom får enligt artikel 6 beskattas i den stat där egendomen är belägen. Artikeln överensstämmer med motsvarande bestämmelser i modellavtal, med undantag av att definitionen av fast egendom uttryckligen omfattar även byggnader. Bakgrunden till detta är att byggnad enligt svensk rätt i vissa fall är lös egendom. Vid tillämpningen av avtalet anses alltid byggnad som fast egendom och inkomst av sådan byggnad, liksom övrig fast egendom enligt definitionen i punkt 2, får beskattas här om byggnaden eller den övriga fasta egendomen finns i även om inkomsttagaren har hemvist i . Enligt IL beskattas inkomst som härrör från fast egendom i vissa fall som inkomst av näringsverksamhet. Vid tillämpningen av avtalet bestäms dock rätten att beskatta inkomst av fast egendom med utgångspunkt i artikel 6, dvs. den stat i vilken den fasta egendomen är belägen får beskatta inkomsten. Detta hindrar dock inte från att beskatta inkomsten i inkomstslaget näringsverksamhet vid inkomstbeskattningen här. Observera att artikeln endast behandlar situationen att en person med hemvist i en avtalsslutande stat har fast egendom belägen i den andra avtalsslutande staten. Inkomst av fast egendom som är belägen i den skattskyldiges hemviststat eller i en tredje stat behandlas i artikel 20 (annan inkomst). Royalty från fast egendom eller för nyttjande av eller rätten att nyttja mineralförekomst, källa eller annan naturtillgång behandlas också som fast egendom vid tillämpningen av avtalet. Annan royalty beskattas enligt artikel 12. Artikel 7 innehåller regler om beskattning av rörelseinkomst. Sådan inkomst beskattas enligt huvudregeln i punkt l endast i den stat där företaget är hemmahörande. Om företaget bedriver rörelse från fast driftställe i den andra staten, får emellertid inkomst som är hänförlig till driftstället beskattas i denna stat. Begreppet fast driftställe har definierats i artikel 5 och avser att reglera när ett företag i en avtalsslutande stat ska anses ha sådan närvaro/aktivitet i den andra avtalsslutande staten att denna andra stat får beskatta del av företagets rörelseinkomst. Om ett företag hemmahörande i bedriver rörelse i från fast driftställe här, ska vid inkomstberäkningen i första hand tillämpas svenska regler men beräkningen får inte stå i strid med bestämmelserna i detta avtal. Vid bestämmandet av fördelningen av inkomster mellan fast driftställe och huvudkontor ska armlängdsprincipen användas, dvs. till det fasta driftstället ska hänföras den inkomst som detta driftställe skulle ha förvärvat om det i stället för att avsluta affärer med huvudkontoret hade avslutat affärer med ett helt fristående företag som bedrivit verksamhet av samma eller liknande slag under samma eller liknande villkor och avslutat affärer på normala marknadsmässiga villkor (punkt 2). Punkt 3 innehåller vissa regler för hur utgifter som uppkommit för ett fast driftställe ska behandlas. Därvid klargörs att t.ex. allmänna förvaltningskostnader som uppkommit hos företagets huvudkontor för ett fast driftställe är en utgift som får dras av hos det fasta driftstället. Ingår i inkomst av rörelse inkomster som behandlas särskilt i andra artiklar i detta avtal regleras beskattningsrätten till dessa inkomster i de särskilda artiklarna (punkt 7). Artikel 8 behandlar beskattning av inkomst som förvärvas av företag genom användningen av skepp eller luftfartyg i internationell trafik. De särskilda reglerna för SAS i punkt 4 innebär att avtalet endast reglerar beskattningen av den del av SAS inkomst som motsvarar den andel av SAS som innehas av den svenske delägaren i SAS, dvs. Artikel 9 innehåller regler om omräkning av inkomst vid obehörig vinstöverföring mellan företag med intressegemenskap. De i punkt 1 angivna reglerna innebär inte någon begränsning av en avtalsslutande stats rätt att enligt intern lagstiftning vidta omräkning av ett företags resultat utan anger endast i vilka fall den i punkt 2 angivna justeringen är avsedd att göras. Artikel 10 behandlar beskattningen av utdelning. Definitionen av uttrycket utdelning, som återfinns i punkt 3, överensstämmer i huvudsak med den i modellavtal. Definitionen gäller som brukligt endast vid tillämpning av artikel 10. Om uttrycket förekommer i andra artiklar kan det ha en annan betydelse. Utdelning från bolag med hemvist i en avtalsslutande stat till person med hemvist i den andra avtalsslutande staten får enligt punkt 1 beskattas i denna andra stat. Enligt punkt 2 får utdelning även beskattas i den avtalsslutande stat där bolaget som betalar utdelningen har hemvist, dvs. i källstaten, men om mottagaren har rätt till utdelningen får skatten inte överstiga . Är mottagaren ett bolag, med undantag för handelsbolag, som innehar av det utdelande bolagets röstetal är utdelningen emellertid undantagen från beskattning i källstaten. De redovisade begränsningarna i källstatens beskattningsrätt gäller som nämnts endast då den som har rätt till utdelningen har hemvist i den andra avtalsslutande staten. Av detta villkor, som även uppställs i fråga om ränta (artikel 11.1) och royalty (artikel 12.2), följer att den angivna begränsningen av skatten i källstaten inte gäller när en mellanhand, exempelvis en representant eller en ställföreträdare, sätts in mellan inkomsttagaren och utbetalaren såvida inte den rättmätige mottagaren av utdelningen har hemvist i den andra avtalsslutande staten. Beskattningen av bolaget för den vinst av vilken utdelningen betalas berörs inte av begränsningarna i källstatens beskattningsrätt. I vissa fall ska rätten att beskatta utdelning fördelas med tillämpning av avtalets regler för beskattning av inkomst av rörelse. Dessa fall anges i punkt 4. Punkt 5 innehåller förbud mot s.k. extra-territoriell beskattning av utdelning (beträffande detta slag av beskattning, se punkterna 3339 i kommentaren till artikel 10.5 i modellavtal). Artikel 11 behandlar beskattningen av ränta. Enligt punkt 1 beskattas ränta endast i den stat där mottagaren har hemvist. Vad som här avses med ränta framgår av punkt 2 (jfr vad som angetts beträffande definitionen av utdelning under artikel 10). Ränta som härrör från tredje stat eller som härrör från den avtalsslutande stat i vilken den som tar emot räntan har hemvist beskattas enligt artikel 20.1 endast i hemviststaten. Bestämmelserna i artikel 11.1 tillämpas inte i de fall som avses i artikelns punkt 3, dvs. då räntan är hänförlig till fordran som äger verkligt samband med fast driftställe som den som har rätt till räntan har i den andra avtalsslutande staten (källstaten). I dessa fall ska beskattningsrätten till räntan i stället fördelas med tillämpning av artikel 7 som behandlar inkomst av rörelse. Enligt svensk intern skattelagstiftning utgör inkomst av rörelse oftast inkomst av näringsverksamhet.