prop · GZ03155 · 2012-06-04 00:00:00 — Säkerhet ska ställas hos som också beslutar om hur detta ska ske. , eller annan beskattningsmyndighet inom EU, ska kunna ta säkerheten i anspråk så snart den skattskyldige inte betalar. Ur detta perspektiv ter sig försäkringslösningar som mindre lämpliga. Förslaget föranleder en ny bestämmelse, 10 a § LAS, och ändringar i 14 § LAS. Ändringarna ska träda i kraft . Flyttningar av varor från små vinproducenter . Regeringens förslag: En särskild bestämmelse ska införas som klargör att varor anses flyttas under uppskovsförfarandet när de befinner sig på svenskt territorium om varorna avsänds av en vinproducent som enligt nationella bestämmelser i avsändarmedlemsstaten med stöd av artikel 40 i punktskattedirektivet undantas från kraven i kapitel fyra i det direktivet. En förutsättning för att varorna ska anses omfattas av uppskovsförfarandet ska dock vara att de flyttas under uppskovsförfarande enligt de nationella kraven i avsändarmedlemsstaten till en sådan destination till vilken flyttning får ske under uppskov. Bestämmelsen ska träda i kraft . Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens. Bestämmelsen har dock fått en annan redaktionell utformning. Remissinstanserna: och tillstyrker förslaget. Skälen för regeringens förslag: I rådets direktiv /118/EG av om allmänna regler för punktskatt och om upphävande av direktiv /12/EEG, i det följande punktskattedirektivet, uppställs en rad förutsättningar för att varor ska omfattas av uppskovsförfarandet och en flyttning anses ske under uppskov. I artikel 40 i punktskattedirektivet ges dock möjlighet för medlemsstaterna att göra undantag från många av dessa villkor för små vinproducenter. medlemsstater har valt att använda sig av denna möjlighet. En flyttning kan således ske från en vinproducent som av avsändar- medlemsstaten har medgetts undantag från villkoren i kapitel IV i punktskattedirektivet för flyttning av varor under uppskov, till en sådan destination där varor får tas emot under uppskov, t.ex. ett skatteupplag eller en registrerad varumottagare. Avgörande för om en sådan flyttning sker under uppskovsförfarandet är inte om den uppfyller kraven i kapitel IV i punktskattedirektivet, eftersom avsändaren medgetts undantag från dessa krav, utan om den uppfyller de nationella kraven i avsändarmedlemsstaten för att flyttas under uppskovsförfarandet. I dessa fall bör därmed avsändarmedlemsstatens bedömning av om varorna anses flyttade under uppskov gälla även i . Vad gäller bestämmelser om skattskyldighet m.m. i lagen (1994:1564) om alkoholskatt, förkortad LAS behandlas därmed varorna som andra varor som flyttas under uppskovsförfarandet. För att klargöra att uppskovsförfarandet är tillämpligt i dessa fall bör en särskild bestämmelse av detta innehåll införas i LAS. Lagrådet föreslår en redaktionell förändring av bestämmelsen. Regeringen har följt Lagrådets förslag. Förslaget föranleder en ny bestämmelse, 7 f § LAS. Bestämmelsen ska träda i kraft . 8 Förbättrade möjligheter till transportkontroll 8.1Bakgrund och gällande rätt 8.1.1Uppskovsförfarandet och flyttningar av beskattade varor Såsom beskrivits i avsnitt 4.1 regleras uppskovsförfarandet i punkt- skattedirektivet (rådets direktiv /118/EG av om allmänna regler för punktskatt och om upphävande av direktiv /12/EEG, EUT L 9, , s. 12, Celex 32008L0118). Reglerna i punktskattedirektivet innebär bl.a. att skatten på vissa punktskattepliktiga varor och bränslen ska tas ut i det land där varan eller bränslet släpps för konsumtion med konsumtionslandets skattesats. Skatten tillfaller konsumtionslandet. Genom uppskovsförfarandet åstadkoms att varor under vissa förutsättningar, oavsett att de i och för sig är skattepliktiga, kan tillverkas, bearbetas, förvaras och flyttas utan att det medför några beskattningskonsekvenser. I huvudsak sker hanteringen inom ramen för ett system med skatteupplag, som förestås av godkända upplagshavare. Varor som flyttas under uppskovsförfarandet ska följas av en administrativ referenskod eller, i vissa fall, ett ersättningsdokument. Undantag från denna skyldighet har dock gjorts för flyttningar som endast sker inom . Punktskattedirektivet innehåller även bestämmelser om beskattning av beskattade varor, dvs. varor som släppts för konsumtion och där skattskyldighet således inträtt i ett EU-land. I punktskattedirektivet föreskrivs att punktskattepliktiga varor som släppts för konsumtion i en medlemsstat och som innehas för kommersiella syften i en annan medlemsstat, i den betydelse detta har enligt punktskattedirektivet, ska beläggas med punktskatt i den andra medlemsstaten (artikel 33.1 i punkt- skattedirektivet). Av den gemenskapsrättsliga regleringen följer två principiellt olika sätt att inneha en beskattad vara i kommersiellt syfte eller för personligt bruk. Detta har klargjorts genom dom i mål C-5/05 det s.k. fallet Joustra. I det fallet var det fråga om en privatperson som utan yrkesmässighet eller vinstsyfte, för eget och andra privatpersoners egna bruk, förvärvade punktskattebelagda varor som släppts för konsumtion i en medlemsstat, och uppdrog åt ett transportföretag att för hans räkning frakta varorna till honom i en annan medlemsstat. fann att artikel 7 i cirkulationsdirektivet (innehav i kommersiellt syfte) men inte artikel 8 (innehav för personligt bruk, där varan transporteras av den en- skilde själv) var tillämplig på den aktuella situationen, vilket innebar att punktskatt skulle tas ut även i den stat där varorna förbrukades och att skatten i den första staten skulle återbetalas. Domstolen konstaterade bl.a. att cirkulationsdirektivet bygger på idén att varor som inte innehas för eget bruk med nödvändighet ska anses innehas i kommersiellt syfte. Denna ordning för beskattade varor kan sägas har klargjorts genom punktskattedirektivet. Genom punktskattedirektivet har det tydliggjorts att enbart beskattade varor som förvärvats av en enskild person för den- nes eget bruk, och som transporteras av den enskilde själv från en med- lemsstat till en annan, är varor som inte innehas i kommersiellt syfte (jfr I dessa fall ska varan endast beskattas i förvärvslandet Prop. 2011/12:155 (artikel 32.1). Enligt punktskattedirektivet (artikel 34.1) ska beskattade varor som flyttas mellan medlemsstaterna åtföljas av ett s.k. förenklat ledsagardokument. Det ankommer även på den som är skattskyldig att anmäla varuflyttningen till de behöriga myndigheterna i destinations- medlemsstaten och ställa garanti för betalning av punktskatten innan varorna avsänds samt att betala punktskatten i destinations- medlemsstaten. Den skattskyldige ska också samtycka till varje kontroll som gör det möjligt för den behöriga myndigheten i destinationsmed- lemsstaten att förvissa sig om att varorna faktiskt har mottagits och att den punktskatt som belastar varorna har erlagts (artikel 34.2.c i punktskattedirektivet). Beskattade varor kan även föras in till genom distansförsäljning. För att bestämmelserna om distansförsäljning ska bli aktuella ska det vara fråga om beskattade varor som säljs till en person i en annan medlemsstat och som flyttas till den andra medlemsstaten av säljaren eller för dennes räkning (artikel 36.1 i punktskattedirektivet). Genom punktskattedirektivet har klargjorts att bestämmelserna om distansförsäljning enbart är tillämpliga när köparen är en privatperson eller ett offentligrättsligt organ (artikel 36.1). Huvudregeln vid distansförsäljning är att säljaren är skattskyldig för punktskatten i destinationsmedlemsstaten (artikel 36.3 i punktskattedirektivet). Enligt punktskattedirektivet ska säljaren, innan varorna avsänds, registrera sin identitet och ställa säkerhet för skatten i destinationsmedlemsstaten (artikel 36.4). Det föreskrivs också att skatten ska betalas efter det att de punktskattepliktiga varorna anlänt (artikel 36.4.b). Den som tar emot varorna ska dock vara skattskyldig i stället för säljaren, om säljaren inte ställt säkerhet för skatten. 8.1.2Tullverkets kontroll av flyttningar av punktskattepliktiga varor Av 1 kap. 6 § lagen (1998:506) om punktskattekontroll av transporter m.m. av alkoholvaror, tobaksvaror och energiprodukter, förkortad LPK, framgår att en punktskattepliktig vara får flyttas endast om de krav i fråga om elektroniskt administrativt dokument, administrativ referenskod, ersättningsdokument, säkerhet, och anmälningsskyldighet är uppfyllda som följer av lagen (1995:1563) om tobaksskatt, förkortad LTS, lagen (1994:1564) om alkoholskatt, förkortad LAS, och lagen (1994:1776) om skatt på energi, förkortad LSE, eller av bestämmelserna får enligt 2 kap. LPK utföra kontroller av vägtransporter. Kontroll får ske i fråga om punktskattepliktiga varor som är eller kan antas vara omfattade av 1 kap. 6 § LPK för att kontrollera att varorna transporteras i enlighet med den bestämmelsen (transportkontroll). Transportkontroll får ske under pågående transport och då varor på-, av- eller omlastas i direkt anslutning till transport. genomföras även på områden som inte är tillgängliga för allmänheten. Med områden som inte är tillgängliga för allmänheten förstås t.ex. en inhägnade gårdsplan men däremot inte 1997/98:100 s. Vid en transportkontroll får undersöka transportmedel, lådor, behållare eller andra utrymmen i transportmedel, containrar eller tankar där punktskattepliktiga varor kan förvaras under transport. får även eftersöka och granska administrativa referenskoder, ersättningsdokument, ledsagardokument, bevis om ställd säkerhet och andra handlingar som kan vara av betydelse för beskattningen samt undersöka och ta prov på varor. (2 kap. 2 § LPK) Vid genomförandet av en transportkontroll får öppna transportmedel, containrar och andra utrymmen som är låsta eller har tillslutits på annat sätt, bereda sig tillträde till områden som inte är tillgängliga för allmänheten, och försegla transportmedel, containrar och andra utrymmen samt spärra av områden som inte är tillgängliga för (2 kap. 3 § LPK) Lagstiftningen innehåller även en rad skyldigheter för förare och ägare till varor att medverka vid transportkontrollen på olika sätt. kan nämnas att en förare är skyldig att se till att de föreskrivna dokumenten följer med transporten i enlighet med 1 kap. 6 § LPK och tillhandahålla dem vid en transportkontroll (2 kap. 6 § LPK). Förare eller ägare till varor som ska kontrolleras ska även ge möjlighet att undersöka varorna och utan kostnad tillhandahålla varuprov, svara för den transport som behövs för kontrollen samt ansvara för uppackning och återinpackning av varorna. En särskild avgift, transporttillägg, kan enligt 4 kap. LPK påföras en avsändande upplagshavare eller registrerad avsändare om administrativ referenskod eller ersättningsdokument inte följer med transporten eller ställts för transporten i den utsträckning som följer av Transporttillägg kan även påföras distansförsäljning som inte ställt säkerhet på föreskrivet sätt eller den som är skattskyldig vid införsel av beskattade varor i andra fall än vid distansförsäljning om anmälningsskyldigheten eller kraven på ställande av säkerhet inte iakttagits. En ytterligare situation där transporttillägg kan påföras är om en förare inte har med sig föreskrivet förenklat ledsagardokument vid flyttning av varor som har beskattats i ett annat EU-land. Regeringens förslag: ska få rätt att genomföra transportkontroll även när varorna förvaras i en lokal för på-, av- eller omlastning under en pågående flyttning. Sådan transportkontroll ska inte få genomföras i bostäder. Kontroll ska få ske i utrymmen i lokalen där det kan antas att punktskattepliktiga varor förvaras. ska inte ha rätt att eftersöka handlingar i utrymmen i lokalen. Ändringarna ska träda i kraft . Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. Enligt promemorians förslag ska transportkontroll i lokal endast få genomföras då verksamhet bedrivs i lokalen. Denna begränsning finns inte med i regeringens förslag. Vidare har regeringens förslag delvis en annan utformning än promemorians. Den materiella innebörden är dock densamma. Remissinstanserna: Kammarrätten i anser att det inte helt klart framgår av de föreslagna bestämmelserna när kontroll får genomföras i lokal i samband med på-, av och omlastning vid byte av färdsätt. ser mycket positivt på att folkhälsan tydligt lyfts fram i förslagen och framhåller vikten av att möjliggöra en effektiv kontroll av att svensk punktskatt blir betald även vid privatinförsel av alkohol. välkomnar förslaget och konstaterar att de förbättrade möjligheterna till transportkontroll bl.a. leder till att luckor i kontrollen under transportkedjan undviks. anser det vara bra att ges förbättrade möjligheter att kontrollera punktskattepliktiga varor som förvaras i en lokal i samband med på-, av- eller omlastning, men pekar på att den omständigheten att inte ges rätt att öppna låsta utrymmen kan medföra att exempelvis cigaretter förvaras i låsta utrymmen för att undgå kontroll. , () och välkomnar förslaget. JTI och föreslår dessutom en översyn av möjligheterna att tillåta skatteupplag i praktiskt okontrollerbara miljöer. Svenska () efterlyser en tydlig definition av begreppet lokal. Om depåer innefattas i begreppet lokal erinrar SPBI om att produkter i bulk som lossas på depå blandas med annan volym av samma produkt och att en transportkontroll i dessa fall måste avgränsas till kontroll av de dokument/transaktioner som aktörerna skapar i sin egen administration i samband med lastning/lossning av produkter. Skälen för regeringens förslag Utökade möjligheter till transportkontroll kontroller av flyttningar av punktskattepliktiga varor är en central del av kontrollen av beskattningen av punktskattepliktiga varor. Under uppskovsförfarandet kan obeskattade varor flyttas inom EU. För att upprätthålla förtroendet för detta uppskovsförfarande är det viktigt med ett fungerande system för kontroller. Ett fungerande kontrollsystem är också viktigt för att säkerställa den svenska skattebasen. Genom kontrollerna säkerställs även konkurrensneutralitet eftersom de företag som följer de gällande skattebestämmelserna annars riskerar att konkurreras ut av obeskattade varor som förs in av oseriösa aktörer. Vad gäller särskilt alkohol- och tobaksvaror tillkommer en mycket viktig kontroll av den privata införseln av varor som har beskattats i andra medlemsstater i EU och som inte transporteras till av privatpersonen själv. Genom ändringar 2008 är det möjligt att för eget bruk beställa alkoholvaror i andra EU-länder och låta transportera dessa till genom oberoende mellanhänder. utvecklingen av handeln via Internet har detta förenklats ytterligare. Det är viktigt att säkerställa att regelverket inte kringgås i syfte att undvika den svenska skatt som ska betalas i samband med införseln. Den svenska alkoholskatten jämte detaljhandelsmonopolet är de viktigaste alkohol- politiska instrumenten för att begränsa alkoholkonsumtionen och därmed dess skadeverkningar. Det är därför viktigt att kontrollen och indrivningen av skatten är lika effektiv som inom övriga beskattnings- områden. Det är alltså viktigt att den svenska skattekontrollen avseende införsel av alkoholvaror kan upprätthållas även när det gäller alkohol- varor som förs in genom oberoende mellanhand. Kan skattekontrollen inte upprätthållas finns risk för att billig privatinförd alkohol blir lättare tillgänglig för svenska konsumenter, vilket är problematiskt från folkhälsosynpunkt. Det finns också en risk för att skattebasen avseende alkoholskatten urholkas om den införda alkohol, som rätteligen ska beskattas här, undanhålls från beskattning. Kontrollerna säkerställer även i dessa fall konkurrensneutralitet då det på marknaden finns många aktörer som hanterar försäljning av beskattade varor enligt regelverket och betalar svensk alkoholskatt. har möjlighet att stoppa och kontrollera vägtransporter med punktskattepliktiga varor längs färdvägen. har även möjlighet att kontrollera transporterna när de befinner sig på områden som inte är tillgängliga för allmänheten, exempelvis en inhägnad gårdsplan. Om transportmedlet körs in i en lokal eller varorna lastas av från ett fordon och förvaras i en lokal i avvaktan på vidare transport med ett annat fordon har dock inte med nuvarande lagstiftning möjlighet att utföra någon kontroll av varorna så länge de befinner sig i lokalen. Särskilt vad gäller flyttningar av beskattade alkohol- och tobaksvaror, ofta beställda över Internet, som förs in i från andra EU-länder är det vanligt att transportföretagen lastar om sina bilar i en lokal i . Volymerna för varje mottagare är i dessa fall ofta begränsade. Det är därför vanligt att många mottagares varor förs in till i en samlad transport för att i en lokal sorteras upp och fördelas på olika transporter vidare ut i landet. I många fall skulle det vara effektivare för såväl som transportbolaget att få kontroller utförda i lokalen istället för att få en lastbil stoppad och kontrollerad på vägen. När en lastbil stoppas på vägen måste varorna ofta föras till en kontrollplats för att kontrollen ska kunna fullföljas med avlastning av godset. En annan situation som förekommer i praktiken och där det skulle vara till fördel att kunna utföra kontrollen i lokalen, är att det företag som ansvarar för lokalen ringer till och uppger att man har fått in en pall med alkohol och att ledsagardokument/administrativ referenskod saknas. Företaget undrar om kan komma och kontrollera sändningen för att säkerställa att flyttningen är laglig. kan med nuvarande bestämmelser inte utföra en sådan kontroll, vilket kan vara svårt att förstå av den som kontaktat . kan givetvis, i stället för att kontrollera varorna i lokalen, avvakta till dess pallen lastas på ett fordon för att därefter ingripa med en transportkontroll. Ett sådant förfarande medför dock nackdelar för både , genom att resurser måste avsättas för bevakning, och aktören, då transporten lätt blir försenad, exempelvis om varorna måste lastas av på nytt för kontrollen. har mot bl.a. denna bakgrund under hand framfört att en möjlighet att genomföra transportkontroller även när varorna befinner sig i lokaler skulle göra transportkontrollen mer effektiv. Enligt regeringsformen har den enskilde en rätt till skydd mot bl.a. husrannsakan och liknande intrång (2 kap. 6 § RF). Denna rättighet får dock begränsas genom lag (2 kap. 20 § RF). En sådan begränsning får aldrig gå utöver vad som är nödvändigt med hänsyn till det ändamål som har föranlett den (2 kap. 21 § RF). Även i den europeiska konventionen angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna, i det följande , finns bestämmelser om skydd för enskildas privatliv och hem. Skyddet i RF och kan åberopas avseende både åtgärder i enskilds bostad och åtgärder i verksamhetslokaler. Intrånget anses dock vara lindrigare då det är fråga om verksamhetslokaler. har vid import från tredje land rätt att göra kontroller även i lokaler (6 kap. 10 § tullagen [2000:1281]). Detta gäller inom områden för tillfälliga lager, tullager, frizoner och frilager samt områden på flygplatser och bangårdar där varor som står under tullövervakning förvaras. Om det föreligger misstanke om brott, t.ex. smugglingsbrott, kan det även bli aktuellt med husrannsakan. Mot bakgrund av vikten av att kontrollen av om punktskattepliktiga varor transporteras i enlighet med de krav som följer av punktskattedirektivet och därvid särskilt behoven av kontroll vid privat införsel av alkohol- och tobaksvaror, får det anses befogat att utöka möjlighet att under en flyttning kontrollera transporten av varor till att även omfatta varor som förvaras i en lokal för på-, av- eller omlastning. Genom en sådan lösning skulle bl.a. undvikas att det uppstår luckor i kontrollen under transportkedjan, möjliggöras en enklare hantering för de aktörer som skulle föredra att kontrollen görs inne i lokalerna samt skapas en möjlighet att effektivisera kontroll. Kontroller som sker för att säkra skatteindrivningen torde normalt ha ett syfte som är ett godtagbart ändamål för att inskränka individens rätt till skydd. Så bedöms även vara fallet för sådan transportkontroll i lokaler som här är aktuell, dvs. i lokaler som ingår i det kommersiella flödet av varor. Vid utformningen av bestämmelserna om transportkontroll i lokaler bör dock beaktas att dessa utformas på ett sätt som föranleder enskilda minsta möjliga olägenhet. Kontrollmöjligheten bör mot denna bakgrund inte omfatta bostäder. Enligt promemorians förslag ska kontroll endast få genomföras då verksamhet bedrivs i lokalen. Lagrådet anser att en sådan bestämmelse skulle medföra betydande tillämpningsproblem. Lagrådet antar att avsikten varit att begränsa kontrollverksamheten till tidpunkter som utgör normal arbetstid för personer som har ansvar för eller arbetar i en lokal. Enligt Lagrådets bedömning följer emellertid en sådan begränsning i allt väsentligt av proportionalitetsbestämmelsen i 1 kap. 5 § LPK. Lagrådet anför vidare att det emellertid inte kan uteslutas att kontroll kan dra ut på ett sätt som motiverar att den i viss utsträckning genomförs utanför normal arbetstid, vilket inte synes vara möjligt enligt den föreslagna bestämmelsen även om det inte skulle strida mot proportionalitetsbestämmelsen. Lagrådet förordar därför att den föreslagna formella begränsningen tas bort. JTI och föreslår en översyn av möjligheterna att tillåta skatteupplag i praktiskt okontrollerbara miljöer. Regeringen konstaterar att detta är något som ligger utanför detta lagstiftningsärende. SPBI efterlyser en tydlig definition av begreppet lokal. Om depåer innefattas i begreppet lokal erinrar SPBI om att produkter i bulk som lossas på depå blandas med annan volym av samma produkt och att en transportkontroll i dessa fall måste avgränsas till kontroll av de dokument/transaktioner som aktörerna skapar i sin egen administration i samband med lastning/lossning av produkter. Regeringen har förståelse för detta, men vill peka på vikten av att fullgod kontroll kan genomföras. När får en transportkontroll ske i en lokal? Om det kan antas att det i en lokal förvaras punktskattepliktiga varor som omfattas av kraven på att flyttning ska ske i enlighet med 1 kap. 6 § LPK, dvs. varor som omfattas av punktskattedirektivets bestämmelser om flyttningar inom EU, föreslås således få rätt att utföra en transportkontroll. De grundläggande kraven i 2 kap. 1 § första stycket LPK om att det ska vara fråga om varor som fraktas med vägtransporter och varor som är eller kan antas vara omfattade av kraven i 1 kap. 6 § LPK gäller även vid transportkontroll i en lokal. Transportkontroll har med den befintliga lagstiftningen ansetts endast få ske vid vägtransporter, inte vid exempelvis tåg, flyg eller fartygstransporter (jfr prop. 1997/98:100 s. 73). Begränsningen i första stycket ska läsas mot denna bakgrund och inte förstås som att varorna vid kontrolltidpunkten måste befinna sig ombord på en lastbil eller annat fordon för vägtransport. Att kontroll kan ske även i samband med på-, av- och omlastning framgår av andra stycket. Att varor som förvaras i en lokal i samband med på-, av- eller omlastning före, efter eller mellan vägtransporter omfattas av möjligheten till transportkontroll kommer att framgå av ett nytt tredje stycke. Transportkontroll ska endast få genomföras under en pågående flyttning. En flyttning av punktskattepliktiga varor anses pågå från det att varorna avsänds till dess att de tas emot av den slutlige mottagaren. När fråga är om privat införsel är den slutlige mottagaren normalt den som även blir skattskyldig för varorna. De situationer som blir aktuella är därmed flyttningar som utförs genom en kedja av transporter och där varorna på-, av- eller omlastas i en lokal under flyttningens gång.