prop · GZ03167 · 2012-07-05 00:00:00 — Företag har generellt en mycket viktig roll att spela när det gäller respekten för de mänskliga rättigheterna. Den förväntar sig att svenska företag uppträder ansvarsfullt oavsett var de verkar. Som ägare arbetar staten för att uppmuntra företag att utveckla processer för tillbörlig aktsamhet (due diligence) och för att agera i enlighet med FNs och OECDs internationella riktlinjer för ansvarsfullt företagande (se avsnitt om statlig ägarpolitik). Gränsdragningsfrågor kan uppstå kring vad som är företags ansvar i relation till statens, inte minst i förhållande till mänskliga rättigheter har varit drivande i arbetet med att ta fram FN:s vägledande principer för företag och mänskliga rättigheter, vilka antogs enhälligt . Dessa principer understryker att stater ansvarar för att skydda de mänskliga rättigheterna genom att leva upp till sina internationella åtaganden så som de stadgas i bl.a. FN:s konventioner om mänskliga rättigheter. I enlighet med FN:s riktlinjer understryker regeringen att alla företag därtill har ett ansvar att respektera de mänskliga rättigheterna. Företagen ska i sin egen verksamhet undvika att orsaka eller bidra till en negativ påverkan på de mänskliga rättigheterna exempelvis kring yttrandefriheten eller grundläggande arbetsvillkor. Skulle sådan skada ändå uppstå ska de som drabbats ha tillgång till lämpliga rättsmedel. Detta inverkar till exempel på hur företagen bör förhålla sig till utmaningar som uppkommer i samband med att internets användningsområden ökar i kombination med en fortsatt teknisk utveckling. I detta sammanhang är det viktigt att regeringen för diskussioner mellan stater parallellt med att företagen driver frågan om ansvarsfullt företagande. Här har svenska staten också ett alldeles särskilt stort ansvar för de statligt ägda bolagenen. Företag som bedriver verksamhet på svåra marknader bör ha internationella ramverk som ingångsvärde och vara medvetna om rådande förutsättningar för civilsamhället. Regeringen anser att det vore värdefullt, i den mån behov föreligger, att företag inrättar strategier för att klara av sådana åtaganden. Det gäller särskilt i länder där statens skydd för mänskliga rättigheter är svagt. Kraven på ansvarsfullt företagande kommer från många olika håll. För allt fler svenska företag blir hanteringen av miljö och mänskliga rättigheter allt viktigare för förmågan att framgångsrikt konkurrera om kunder och medarbetare, hitta nya affärsmöjligheter och skapa värde för sina ägare. Inom finansmarknaden har efterfrågan på placeringsmöjligheter i företag som bedriver sitt arbete på ett hållbart vis ökat och en stor del av de internationella investerarna genomför analyser av företag också utifrån etiska, sociala och miljömässiga kriterier, på basis av riktlinjer för ansvarfulla investeringar (Principles on ). I har denna utveckling drivits på av den lagstiftning som infördes avseende krav på AP-fonderna att ta hänsyn till etik och miljö utan att ge avkall på de finansiella avkastningskraven. Företagsekonomiska skäl som motiverar företag att arbeta med ansvarsfullt företagande är förbättrad förmåga att attrahera, motivera och behålla personal, en starkare relation till leverantörer och 2011/12:167 kunder, mer effektivt utnyttjande av resurser och en mer välvilligt inställd omgivning. Det finns en oro bland många utvecklingsländer att krav på ansvarsfullt företagande tjänar protektionistiska syften med följd att länder som inte kan leva upp till vissa krav utestängs från världsmarknaden. För att minska den risken är det viktigt vilka krav som ställs. Det handlar inte om att alla länder skall ha samma villkor som till exempel . Regler och löner måste vara anpassade efter respektive lands utvecklingsnivå. Men det finns vissa grundläggande rättigheter och hänsyn som inte är avhängig utvecklingsnivå och som alla länder har förbundit sig att leva upp till. Det gäller till exempel Internationella arbetsorganisationens () grundläggande mänskliga rättigheter i arbetslivet. Den förväntar sig att svenska företag uppträder ansvarsfullt oavsett var de verkar och utgångspunkten är internationella normer och principer som formulerats för företag i och vägledande principer för företag och mänskliga rättigheter, i riktlinjer samt i principerna i Global Compact. Exempel: Internationella normer och principer för ansvarsfullt företagande och vägledande principer för företag och mänskliga rättigheter tydliggör att stater har ett ansvar att skydda mänskliga rättigheter (MR) som företag har ett ansvar för att respektera MR. Stater har även ett ansvar för att effektiva rättsmedel finns att tillgå för de som drabbats av MR-kränkningar. Företag bör undvika att kränka MR och bör ta itu med negativ inverkan på MR som de är involverade i. Som ett minimum bör företag respektera internationellt erkända MR, såsom International of Human Rights samt principerna som återfinns i ILOs deklaration om grundläggande principer och rättigheter i arbetslivet. Alla företag berörs. oavsett storlek, sektor, verksamhetskontext, ägarförhållanden och struktur, men graden och komplexiteten i ansvaret beror på dessa faktorer och på graden av ett företags negativa inverkan på MR. För att kunna ta ett ansvar för att respektera MR bör företagen göra åtaganden och skapa processer, såsom ett policyåtagande på högsta nivå (styrelse eller VD), ha en process för due diligence (tillbörlig aktsamhet) för att kunna identifiera, förhindra, mildra och ta ansvar för inverkan på MR, samt ha processer för att gottgöra negativ inverkan som de orsakat eller bidragit till. riktlinjer för multinationella företag var ett tidigt initiativ (1976) för att vägleda företag som agerar i en internationell miljö att följa de internationella ramverken för hållbarhet och ansvarsfullt företagande i alla delar av sin verksamhet. har åtagit sig att främja riktlinjerna genom att inrätta nationella kontaktpunkter. I är , genom Globalt Ansvar, ordförande i den nationella kontaktpunkten. Riktlinjerna inkluderar bl.a. mänskliga rättigheter, miljö, konkurrens, korruption, beskattning och produktansvar. Riktlinjerna är frivilliga men regeringen förväntar sig att svenska företag följer dem. Global Compact är ett globalt FN-initiativ som bygger på tio principer inom mänskliga rättigheter, arbetsrätt, miljö och korruption som formulerats utifrån FN:s konventioner. Företag som ansluter sig till Global Compact arbetar för att integrera principerna i sina egna verksamheter. Sedan starten har antalet medlemmar stadigt ökat och uppgår till över 7000 företag från 130 länder och 3000 organisationer. Ett fyrtiotal svenska företag är anslutna. Global Reporting Initiative (GRI) är riktlinjer för rapportering avhållbarhetsarbete, som inkluderar socialt, miljömässigt och ekonomiskt perspektiv. På så sätt är det ett stöd och verktyg för företag och organisationer att rapportera sitt arbete utifrån Global Compact och riktlinjer. GRI syftar till att öka möjligheten att följa upp och utvärdera företagens hållbarhetsarbete och öka jämförbarheten. 30 av den svenska börsens 100 största bolag rapporterar enligt GRI samt samtliga statliga bolag. Arbete inom och myndigheter har () huvudansvar för politiken med påverkan på svenska företags handel med och investeringar i utvecklingsländer. , och är exempel på myndigheter som berörs. ansvarar för den statliga ägarpolitiken. UD:s särskilda funktion Globalt Ansvar samordnar arbete med ansvarsfullt företagande (CSR). Detta arbete drivs tillsammans med utlandsmyndigheterna samt berörda myndigheter och statliga bolag. Även och några av dess myndigheter så som , , och geologiska undersökning (SGU) bidrar med tydliga utvecklingsperspektiv i sitt arbete. UD ansvar även för internationell handelspolitik och handels- och investeringsfrämjandet, inklusive utvecklingsperspektivet i det arbetet. UD ansvarar därtill för internationellt bistånd där Sida och är centrala aktörer. Biståndsministern ansvarar för centrala internationella processer som rör näringslivets roll för utveckling så som om hållbar utveckling, Rio+20samt vissa dialogfora med det svenska näringslivet som nätverket för näringsliv och utveckling (). Exempel: Strategi för svensk miljöteknik Regeringens antog en strategi för utveckling och export av miljöteknik (2011-2014), miljöteknikstrategin, som en gemensam, nationell strategi för miljöteknik för att svara upp mot regeringens mål för klimat-, miljö-, närings-, handels- och biståndspolitiken och möta utmaningarna inom klimat- och miljöområdet såväl nationell som internationellt. Med avstamp från ett brett analys- och beredningsarbete av miljöteknikråd (Swentec), omfattar strategin en rad uppdrag, insatser och åtgärder för att utveckla den svenska miljötekniksektorns kompetens i hela värdekedjan - från forskning och utveckling via växande företag på hemmamarknad till global export. har avsatts för uppdrag till , , , , Tillväxtanalys, m.fl. Inom ramen för miljöteknikstrategin miljötekniksamordning (IMT) som utöver nu också omfattar Utöver miljöteknikstrategin pågår en rad andra insatser inom olika politikområden som bidrar till miljöteknikstrategins finns en styrgrupp av statssekreterare från Miljö-, Närings- och Utrikesdepartementen (handel respektive bistånd) med tillhörande tjänstemannagrupp etablerad för framtagandet och genomförandet av miljöteknikstrategin. Strategin tar avstamp i svenskt kunnande och svenska erfarenheter men pekar på vikten av ett utvecklingsperspektiv i genomförandet inte minst i ljuset av en den ökade urbaniseringen i och . anger bl.a. att biståndet kan bidra med katalytiska insatser för institutions- och kapacitetsuppbyggnad för en effektiv, rättvis och hållbar förvaltning av viktiga resurser inom vatten, sanitet, energi, etc. bana väg för den marknadsmognad som anges som en viktig förutsättning för att mobilisera intresse och skapa affärsmöjligheter för Regeringens anser att svenska företag bidrar till utveckling och fattigdomsbekämpning genom att handla och investera i utvecklingsländer och genom att ta ansvar för sociala och miljömässiga effekter av sina verksamheter. Regeringen är internationellt pådrivande för att föra upp frågor kring ansvarsfullt företagande på dagordningen. Regeringen ämnar stärka sitt bilaterala samarbete kring ansvarsfullt företagande med länder och regioner av särskilt intresse så som , och Gulfregionen liksom med , , , , , och i samt med BRIC-länderna. Samarbetet med ska fortsätta och utvidgas. Inom handelspolitiken verkar regeringen för breda, ambitiösa och utvecklingsvänliga frihandelsavtal som är en viktig förutsättning för ökad handel som kan leda till tillväxt och fattigdomsbekämpning. Regeringen anser att biståndet kan spela en viktig roll för att underlätta för handel och investeringar som bidrar till fattigdomsminskning genom bl.a. stöd till institutionsbyggande, rättsäkerhet och respekt för mänskliga rättigheter. Regeringen anser att det kan finnas ett behov av att skifta tyngdpunkt från bistånd till bl.a. handel i relation med vissa länder där relationerna historiskt sett i många fall främst varit uppbyggda kring bistånd. Det finns behov av att ytterligare stärka samverkan mellan de departement som arbetar med olika instrument för att påverka svenska företags handel med och investeringar i utvecklingsländer. tillvara de möjligheter som finns på utvecklingsmarknader är viktig del i Skr. 2011/12:167 en strategi för ökad internationalisering av svenska företag. av ett ansvarsfullt företagande utgör fortsatt ett prioriterat område som ska prägla samverkan med det svenska näringslivet i förhållande till utvecklingsländer. I de fall där regeringen självt har möjlighet till direkt påverkan, som genom det statliga ägandet eller vissa exportfrämjandeinstrument, ska fokus ligga på genomförandet och efterlevnaden av antagna uppförandekoder och riktlinjer samt uppföljning av desamma. 3.3.2Mål-/intressekonflikt: Svenskt exportfrämjande och utveckling Handel och investeringar är viktigt för att stimulera tillväxt som kan bidra till att fattiga människor och länder lyfts ur ekonomiskt utanförskap. så står många länder inför stora utmaningar vad gäller till exempel miljö och mänskliga rättigheter och därför är karaktären av investeringarna eller handeln central för utveckling. Förutom att stimulera handel och investeringar som leder till sysselsättning, skatteintäkter etc kan exportfrämjandet också bidra till utveckling genom att säkerställa ett agerande utifrån principer och riktlinjer för ett ansvarsfullt företagande, s.k. Corporate Social Responsibility (CSR). Vikten av ett ansvarsfullt företagande är särskilt viktigt i länder som står inför stora utmaningar vad gäller till exempel respekt för mänskliga rättigheter eller inom branscher med stor påverkan på människor och miljö. Frågor om miljöhänsyn o.d. har traditionellt sett främst setts som en risk i internationella affärer. Inom området öppnas det nu för nya affärsmöjligheter. Export av svensk miljöteknik ökar till exempel i takt med ökad internationell efterfrågan inom områden som energieffektivisering, förnybar energi, vattenrening och inte minst hållbar stadsutveckling. Det övergripande syftet med regeringens exportfrämjande är att skapa tillväxt och sysselsättning i genom ökad export och förbättra förutsättningarna för svenska företag att ta tillvara de möjligheter som globaliseringen ger. Exportfrämjandet syftar framför allt till att stärka små och medelstora företags förmåga till internationalisering och sker i huvudsak genom vars verksamhet finansieras av staten och näringslivet gemensamt. Utlandsmyndigheterna har också en viktig roll i detta arbete, särskilt i länder där inte är representerat Samtliga svenska myndigheter med exportfrämjande uppdrag har regeringens instruktion att arbeta utifrån principer om ansvarsfullt företagande/CSR och avrapportera om sitt arbete till regeringen. CSR ska vara företagsägt och företagsdrivet, men svenskt exportfrämjandet ska också stödja och uppmuntra ansvarsfullt företagande. genomförs en rad olika aktiviteter, bl.a. av , som syftar till att 2011/12:167 uppmärksamma svenska företag på miljömässiga och sociala faktorer i företagande. Exportfrämjandet kan bidra till att synliggöra möjligheter och sänka trösklar för svenska företag att handla med och investera i fattiga länder. Inte minst i övergångs- och tillväxtmarknader där behoven av ren och klimatvänlig teknologi är särskilt stora och där svenska företag ofta ligger i framkant. ska inom ramen för det statliga uppdraget bidra till ökad export, i första hand för små och medelstora företag och i övrigt ge stöd till företag med svenskt intresse i deras internationella affärsutveckling. arbetar även för att exportörer i utvecklingsländer ska hitta avsättning för sina varor och tjänster på den internationella marknaden och i . bistår t ex svenska företag i att identifiera leverantörer i andra länder, inklusive utvecklingsländer. Detta importfrämjande bidrar på ett konkret sätt till sysselsättning i de berörda länderna. Likaså bistår man svenska företag med frågor rörande etablering på utlandsmarknaderna. Även dessa etableringar bidrar till att skapa arbetstillfällen i de aktuella länderna. Därutöver har också ett antal uppdrag inom ramen för regeringens miljöteknikstrategi som till stora delar tar avstamp från plattformen SymbioCity för hållbar stadsutveckling. projektexportsekretariat har i uppdrag att öka svensk export genom att bl.a. skapa förutsättningar för svenska företag att lägga fler anbud och vinna fler internationella affärer inom offentliga upphandlingar, såväl bilaterala som multilaterala. Utländska regeringars och offentliga myndigheters uttalade prioriteringar och intressen som kan matchas med svenska företagsintressen är en förutsättning för sekretariatets främjande insatser. Sekretariatet stödjer insatser i branscher där har ledande konkurrensfördelar. Branschexempel är miljöteknik, hälso- och sjukvård, civil säkerhet. Sekretariatet arbetar strategiskt och katalytiskt och tar sikte på att fånga upp och öppna dörrar för en bredd av branscher med såväl små som stora företag med intresse för att exportera, även till nya exportmarknader. Verksamheten finansieras inte av biståndsmedel. Exempel: Exportkontroll av svensk krigsmateriel En mål/intressekonflikt som ofta har lyfts fram inom samstämmighetspolitiken för utveckling är den svenska krigsmaterielexporten. Krigsmaterielexporten kan riskera att undergräva målet inom politik för global utveckling om att bidra till en hållbar och rättvis global utveckling. har ett genuint engagemang för att medverka till stärkandet av demokrati och mänskliga fri- och rättigheter globalt, och vår krigsmaterielexport ska givetvis inte undergräva denna strävan. politik för global utveckling, liksom EU:s uppförandekod, utgör också verktyg för att styra mot en sådan utveckling. Det är regeringens ambition att effekter som är negativa för ansträngningarna att bidra till en rättvis och hållbar global utveckling ska undvikas. Dessa viktiga aspekter vägs in i de bedömningar som görs vad gäller svensk krigsmaterielexport. försvars- och säkerhetspolitik byggs solidariskt tillsammans med andra. Den tidigare önskan att vara självförsörjande när det gäller materiel till det svenska försvaret har ersatts av det växande behovet av samarbete med likasinnande stater och grannar. Materielförsörjningen till försvaret, såväl i som i andra länder, bygger därför på ömsesidiga beroenden och avtal rörande leveranser av komponenter, delsystem och färdiga system, liksom av produkter som är tillverkade i respektive land. Regeringen har fattat beslut om att tillsätta en parlamentarisk kommitté som ges till uppgift att utreda den framtida svenska exportkontrollen av krigsmateriel och ramarna kring den. Utredningens huvudsyfte kommer vara att föreslå förändringar som skärper exportkontrollen gentemot icke- demokratiska stater. Utredningen ska även granska de konsekvenser en skärpning av exportkontrollen gentemot icke-demokratiska stater kan förväntas få. Kommittén ska vidare också redovisa hur EU:s gemensamma ståndpunkt om vapenexport, de svenska riktlinjerna för krigsmaterielexport och politik för global utveckling omvandlats i praxis och om denna förändrats . Regeringen noterar att det rör sig om ett område som påverkas av förändringar i vår omvärld och av internationella processer och som därmed behöver ses över. Utredningen kommer även få till uppgift att utreda möjligheten att öka öppenheten och transparensen inom den svenska exportkontrollen, inklusive . Utredningen ska redovisa sitt uppdrag . Affärsverksamhet på svåra marknader Frågan om hur affärsverksamhet på svåra marknader bidrar till utveckling är levande i debatten och exportfrämjandets roll har diskuterats inklusive i relation till främjandet av respekten för mänskliga rättigheter. Då handel och investeringar är ett viktigt medel för att stimulera tillväxt bör ställningstagandet handla om hur och inte om affärsverksamhet på svåra marknader ska ske. I många fall är det komplicerade frågor som kräver svåra avvägningar och ett långsiktigt arbete . Det är dock viktigt att vara närvarande även i svåra miljöer för att ha möjlighet att påverka i en positiv riktning. Det ger möjlighet för svenska företag att agera som goda förebilder och positivt bidra till en lokal utveckling. bör företag som bedriver verksamhet på särskilt svåra marknader ha de internationella ramverken som ingångsvärde och vara medvetna om rådande förutsättningar för till exempel civilsamhället. Det förutsätter att man har en god kännedom om effekterna av sin verksamhet, inklusive en rimlig kännedom i leverantörskedjor och affärsrelationer. Tillbörlig aktsamhet (due diligence) bör tillämpas. Exportfrämjandet kan spela en betydande roll i att stödja och uppmuntra ansvarsfullt företagande till gagn för utveckling och mänskliga rättigheter. Statsstödda exportkrediter är i många fall en förutsättning för att utvecklingsländer ska få tillgång till finansiering i samband med större investeringar inom till exempel infrastruktur. Det är ofta investeringar som påverkar hela samhällen varför det är centralt att beakta sociala och miljömässiga aspekter. Exportkrediter regleras i internationella överenskommelser och avtal inom bl.a. () EU och . avtal och riktlinjer är de mest omfattande, och innehåller även bedömningar av miljö- och sociala konsekvenser av större projekt, i synnerhet inom särskilt känsliga sektorer, samt anti-korruption och hållbar långivning. Statliga exportkrediters roll i samband med projekt som kritiseras för att inte respektera mänskliga rättigheter rörande exempelvis arbetsvillkor och folkomflyttningar diskuteras . Likaså har deras potentiella effekt att öka på fattiga länders skuldbörda uppmärksammats. Det är nationella regeringar i utvecklingsländer som har huvudansvar att utforma sin utvecklingspolitik och därmed även ett ansvar för att större investeringar utformas på ett ekonomiskt, socialt och miljömässigt hållbart sätt. har exportkreditinstitut i exportörens hemland, så som EKN i , ett ansvar att säkerställa att de projekt som garanteras tar hänsyn till miljö- och sociala konsekvenser av verksamheten, antikorruption och hållbar långivning. I den mån utvecklingsländernas skuldbörda påverkas beror det på kundföretagets oförmåga att fullgöra sina betalningsskyldigheter. () och AB () har i uppdrag att på kommersiella grunder säkerställa tillgång till finansiella lösningar för svensk exportnäring. Syftet är bl.a. att möjliggöra export till länder med en högre risk, och fungera som ett komplement till banker och andra finansieringsinstitut. Utgångspunkten är och avtal och rekommendationer. av EKN exportkreditgarantier och av SEK;s exportkrediter går till utvecklingsländer. EKN har i många fall kontakt med IMF () i affärer som går till fattiga, högt skuldsatta länder för att säkerställa att affären är i linje med det överenskomna internationella ramverket för hållbar långivning. Statsstödda exportkreditgarantier ska lämnas men hänsyn tas till ansvarsfullt företagande. ändrade EKN policyn för att ansvarsfullt företagande till att uttryckligen inkludera hänsyn till mänskliga rättigheter. Det är viktigt att exportkreditinstitut i alla länder tillämpar dessa hänsyn på samma sätt. Regeringen stödjer att riktlinjer rörande miljömässigt och socialt ansvarstagande inom offentligt understödda exportkrediter utvidgas till att även omfatta respekt för de mänskliga rättigheterna, i enlighet med rekommendation från FN:s specialrapportör för företag och mänskliga rättigheter. Regeringen och dess expertorgan verkar för att icke-OECD-länder, där några av världens största handelsnationer som ingår, ska följa gällande regelverk för att de ska kunna få avsedd effekt. Därtill att miljö och sociala konsekvenser ska få en ännu tydligare och mer markerad status i kommande regelverk och Skr. 2011/12:167 internationella riktlinjer. Samma krav vad gäller ansvarsfullt förtagande gäller också för (). SEK är ett statligt bolag och statens ägarpolicy för statligt ägda bolag slår fast att alla bolag ska ha en genomtänkt och förankrad policy och strategi för miljöhänsyn och socialt ansvarstagande, korruption, jämställdhet och mångfald och att detta arbete ska kommuniceras externt och internt. En hållbarhetsredovisning görs enligt riktlinjer från Global Reporting Initiatives (GRI). I statens ägarstyrning av SEK anges också specifikt att SEK i sina kreditbedömningar ska ta hänsyn till förhållanden som rör miljö, korruption, mänskliga rättigheter och arbetsvillkor. Arbete inom och myndigheter har ett ansvar för frågor som rör det statliga exportfrämjandet men många delar av är involverade. Det finns en särskild samordningsfunktion för internationell miljötekniksamordning (IMT). är statens viktigaste aktör inom exportfrämjande. Nätverket för Näringsliv och Utveckling () arbetar med dialog mellan näringsliv och inklusive utlandsmyndigheterna i frågor om utveckling, främjandet och näringsliv.