prop · GZ03128 · 2012-03-27 00:00:00 — Regeringens proposition 2011/12:128 Tillämpning i fråga om av lagen (1996:95) om vissa internationella sanktioner Regeringen överlämnar denna proposition till . I propositionen begär regeringen att godkänner beslutet att tillämpa lagen (1996:95) om vissa internationella sanktioner (sanktionslagen) i fråga om . säkerhetsråd antog , mars, resolutionerna , 1973, 2009, 2016 respektive 2017 om sanktioner mot . För att genomföra säkerhetsrådets bindande sanktionsbeslut antog Europeiska unionens råd rådsbeslut /137/GUSP om sanktioner mot , ändrat genom rådsbeslut /178/GUSP, 2011/625/GUSP, 2011/729/GUSP och 2011/867/GUSP. Därefter har säkerhetsrådet antagit även resolution (2012). Vad rådet beslutat inom ramen för rådsbeslut /137/GUSP, med ändringar enligt efterföljande ändringsbeslut av rådet, har i allt väsentligt genomförts genom EU-förordningar om restriktiva åtgärder mot . När det gäller vissa bestämmelser i rådsbeslutet om restriktioner för krigsmateriel och liknande produkter ställs det dock krav på ett nationellt genomförande. Regeringen beslutade därför om tillämpning i fråga om av lagen (1996:95) om vissa internationella sanktioner. beslutade regeringen om vissa sanktioner mot . Åtgärderna innebär förbud mot att köpa, importera eller transportera krigsmateriel m.m. från . De innebär även ett förbud mot att leverera, sälja, överföra eller genom transportera paramilitär utrustning till . Beslutet att tillämpa sanktionslagen ska under- ställas för godkännande. Förslag till riksdagsbeslut ................................................................. Ärendet och dess beredning .............................................................. FN-sanktioner för internationell fred och säkerhet ........................... Genomförande av FN-sanktionerna inom EU .................................. Nationellt genomförande av sanktioner mot och godkännande av regeringens beslut .................................................. Skälen för regeringens förslag och bedömning .................. Sanktioner som inte kräver svenska författningsåtgärder... Sanktioner som kräver svenska författningsåtgärder ....... Köp, import eller transport av krigsmateriel 6.3.2Försäljning m.m. av paramilitär utrustning till Innebörden av meddelade föreskrifter.............................. Rådets beslut /137/GUSP av om restriktiva åtgärder med hänsyn till situationen i ....................... Rådets beslut /178/GUSP av om ändring av beslut 2011/137/GUSP om restriktiva åtgärder med hänsyn till Rådets beslut /332/GUSP av om ändring av beslut 2011/137/GUSP om restriktiva åtgärder med hänsyn till Rådets beslut /625/GUSP av om ändring av beslut /137/GUSP om restriktiva åtgärder med hänsyn till situationen i ......................................................... Rådets beslut /729/GUSP av om ändring av beslut /137/GUSP om restriktiva åtgärder med hänsyn till situationen i ......................................................... Rådets beslut /867/GUSP av om ändring av beslut /137/GUSP om restriktiva åtgärder med hänsyn till situationen i ......................................................... Förordning (2012:113) om tillämpning i fråga om av lagen (1996:95) om vissa internationella sanktioner ...................... Förordning (2012:114) om vissa sanktioner mot ....................... Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde ......... Regeringen föreslår att godkänner regeringens förordnande om tillämpning i fråga om av lagen (1996:95) om vissa internationella sanktioner (avsnitt 6). Ärendet och dess beredning säkerhetsråd beslutade , , , respektive resolutionerna , 1973, 2009, 2016 respektive 2017 om sanktioner mot . Europeiska unionens råd (rådet) antog , , , , , respektive rådsbesluten /137/GUSP, 2011/178/GUSP, 2011/332/GUSP, 2011/625/GUSP, 2011/729/GUSP och 2011/867/GUSP. Rådsbeslutet /137/GUSP, som ändrats genom de övriga angivna rådsbesluten, antogs för att genomföra FN:s säkerhetsråds bindande beslut om sanktioner, och innebär i vissa avseenden även mer ingripande åtgärder än vad FN-resolutionerna kräver. Rådsbesluten finns i bilaga 16. Vad rådet har beslutat inom ramen för rådsbeslutet (och ändringsbesluten) faller i allt väsentligt inom unionens behörighet och har genomförts genom rådsförordning (EU) nr 204/2011 av om restriktiva åtgärder med hänsyn till situationen i , ändrad genom rådsförordning (EU) nr 296/2011 av , nr 572/2011 av , nr 965/2011 av respektive nr 1139/2011 av . När det gäller vissa bestämmelser i rådsbeslutet om restriktioner för krigsmateriel och liknande produkter och om tillträdesförbud för luftfartyg till medlemsstaternas territorium vid misstanke om last innefattande enligt rådsbeslutet (2011/137/GUSP) förbjudna varor, ställs det dock krav på ett nationellt genomförande. Regeringen beslutade därför om tillämpning i fråga om av lagen (1996:95) om vissa internationella sanktioner. Förordnandet, som beslutades genom förordningen (2012:113) om tillämpning i fråga om av lagen (1996:95) om vissa internationella sanktioner, finns i bilaga 7. utfärdade regeringen förordningen (2012:114) om vissa sanktioner mot . Förordningen finns i bilaga 8. Åtgärderna innebär förbud mot att köpa, importera eller transportera krigsmateriel m.m. från . De innebär även ett förbud mot att leverera, sälja, överföra eller genom landet transportera paramilitär utrustning till . Förordnandet att tillämpa lagen (1996:95) om vissa internationella sanktioner mot ska underställas för godkännande. Förordningen (2012:114) om vissa sanktioner mot har under hand beretts med , Transport- styrelsen och . 3FN-sanktioner för internationell fred och säkerhet Enligt stadgan för kan under vissa förhållanden anta resolutioner om olika åtgärder, såsom sanktioner, för att upprätthålla internationell fred och säkerhet. innehålla bindande beslut eller rekommendationer. En stat som är medlem i FN är enligt FN:s stadga skyldig att godta och verkställa säkerhetsrådets bindande beslut om sådana sanktioner. har i fråga om antagit fem resolutioner (S/RES/1970/2011, S/RES/1973/2011, S/RES/2009/2011, S/RES/2016/2011 och S/RES/2017/2011) vilka i allt väsentligt innehåller bindande föreskrifter för medlemsstaterna. Vidare har säkerhetsrådet under detta år antagit resolution (2012). Resolutionen (2011) innebär att vissa internationella sanktioner införs när det gäller viss krigsmateriel samt vissa produkter. Vidare ska medlemsstaterna vidta åtgärder för att förhindra tekniskt bistånd, utbildning, ekonomiskt eller annat bistånd med anknytning till militär verksamhet eller tillhandahållande, underhåll och användning av varor som omfattas av vapenembargot. Medlemsstaterna uppmanas också att samarbeta för att säkerställa att sanktionerna följs, bl.a. genom inspektion av laster till och från . Mandatet för medlemsstaterna att företa inspektioner har senare kommit att upphävas, se nedan om resolution (2012). Genom resolution (2011) infördes vidare frysning av tillgångar m.m. för personer med ansvar för allvarliga brott mot mänskliga rättigheter i . Även reserestriktioner infördes mot nämnda personer. Bestämmelserna om inspektion har utvecklats vidare i resolution (2011). Resolutionen innehåller vidare bestämmelser om en flygförbuds- zon, vilka sedermera kommit att upphävas (se vidare nedan). Vidare innehåller den bestämmelser om förbud mot start, landning och överflygning från medlemsstaternas territorium för dels flygplan som registrerats i alternativt ägs av libyska medborgare eller företag, dels flygplan som kan misstänkas vara lastade med sådant som faller under embargobestämmelserna. Förbudsbestämmelserna i förhållande till de förstnämnda fallen har senare kommit att avskaffas (se vidare nästa stycke nedan). Resolution (2011) innebar utökade möjligheter att göra undantag från vapenembargot till förmån för de libyska myndigheternas säkerhets- och avrustningsarbete, samt för FN-personal m.m. För fyra av de enheter vars tillgångar tidigare frysts beslutades att tillgångarna som frysts i tiden innan resolutionen alltjämt skulle vara frysta, men att det skulle bli tillåtet att göra medel tillgängliga för dem i tiden efter denna. Två av dessa enheter är inte längre föremål för frysning (då de avlistats av den sanktionskommitté som etablerats genom resolution (2011). Dessutom infördes nya möjligheter att göra undantag från frysning i förhållande till dessa fyra enheter (två av vilka är avlistade). Det förbud för libyskt flyg att starta, landa och överflyga som beslutats genom resolution (2011) upphävdes. Genom resolution (2011) upphävdes den flygförbudszon som införts genom resolution (2011). I resolution (2011) anmodas medlemsstaterna att verka ytterligare för upprätthållande av vapenembargot. Resolution (2012) innebär att det mandat som tidigare tillerkänts medlemsstaterna att företa inspektioner för att säkra strikt genomförande av vapenembargot har upphävts av säkerhetsrådet. I resolutionen betonas dock även betydelsen av ett fortsatt upprätthållande av vapenembargot. Om säkerhetsrådet i ett senare skede beslutar att upphäva sanktionerna, Prop. 2011/12:128 måste EU ta ställning till om man genom eget beslut ska upphäva eller ändra sina sanktioner, se vidare särskilt avsnitt 5 nedan, om EU:s genomförande av FN-sanktionerna. Överste grep makten i genom en kupp 1969 och styrde sedan landet auktoritärt. Opposition var förbjuden. folkliga protesterna i och dock även och i februari utbröt där demonstrationer med protester mot regimen samt krav på demokrati och Gaddafis avgång. successivt i landet men slogs brutalt ned av regimen. övergick till en väpnad konflikt, under vilken grova och systematiska brott mot mänskliga rättigheter begicks. Den libyska regimen bemötte fredliga demonstranter och civilbefolkningens krav med våld. handlande fördömdes av bl.a. , som vädjade särskilt till om skydd för civilbefolkningen. Mot denna bakgrund antog resolution 1970 (2011). På grundval av denna vidtogs ett flertal åtgärder i syfte att stävja övergreppen i . En närmare redogörelse för åtgärderna finns i avsnitt 3. En av dessa var införande av ett vapenembargo mot landet och framställningen kommer fortsättningsvis att fokusera på händelseutvecklingen i förhållande till detta. det därmed förbjudet att direkt eller indirekt tillhandahålla, sälja eller överföra vapen, samt relaterat materiel, bistånd och tjänster med anknytning till sådana, till . Även import av motsvarande materiel För att upprätthålla vapenembargot uppmanades FN:s medlemsstater även att, på sina respektive territorier, inspektera flygplan och andra farkoster vid misstanke om otillåten last enligt embargo- Detta mandat för medlemsstaterna har dock senare kommit att upphävas, jfr vidare nedan. I resolution (2011), från mars , kom att modifiera inspektions- bestämmelserna och än en gång uttala vikten av att vapenembargot resolutioner har implementerats av EU på det sätt som närmare beskrivs i avsnitt 5 nedan. Ett övergångsråd, (), bildades så småningom av företrädare för oppositionen. regimen och Gaddafi dödades . Med hänsyn till utvecklingen i kom i september att anta resolution (2011) som införde vissa lättnader i Lättnaderna bestod i vissa undantag från embargot mot vapenexport till förmån för bl.a. de libyska myndigheternas säkerhets- och avrustningsarbete samt FN-personal. Efter NTC:s överväganden bildades en ny libysk interimsregering under ledning av premiärminister med strävan till bred geografisk representation, inte minst för försvarsministerposten En huvuduppgift för regeringen är att genomföra övergång till demokrati. Andra viktiga uppgifter är Prop. 2011/12:128 nationell försoning och att förbereda allmänna val. En ny vallag har utarbetats inför allmänna val till en allmän nationell kongress, , GNC, med 200 medlemmar. Till dess agerar NTC som lagstiftande församling. GNC ska därefter utse en ny premiärminister och en interimsregering ska bildas. GNC ska även utse en kommitté för att utarbeta en ny konstitution. Övergångsprocessen planeras att utmynna i nya nationella val, sannolikt . NTC och interimsregeringen strävar efter att etablera sin auktoritet över milisgrupper som kämpat mot Gaddafi-regimen och som inte vill ge upp sina vapen förrän deras roll i den politiska övergångsprocessen klarnar. Säkerhetsläget förvärras av okontrollerade flöden av vapen och ammunition i som även spritts till regionen och utgör säkerhetshot även i den vidare regionen. Det internationella samfundet försöker bistå med att få överblick och kontroll över vapenflödena och förbereder stöd för DDR-reformer (Disarmament Demobilisation Reintegration) för att regeringen ska kunna inlemma f.d. kombattanter i nationella institutioner och säkerhetsorgan. Mot denna bakgrund kan ett partiellt vapenembargo, däribland mot import av vapen från , väntas bestå. I resolution (2011), , har säkerhetsrådet uttryckt fortsatt oro över vapenflödet i och betonat att detta såväl underminerar arbetet med att stabilisera landet, som kan komma att understödja terroristaktiviteter i regionen. Resolutionen innehåller en uppmaning till de libyska myndigheterna och samtliga medlemsstater att ytterligare verka för att upprätthålla vapenembargot. Genom resolution (2012) har säkerhetsrådet upphävt medlemsstaternas mandat att utföra inspektioner i syfte att säkra genomförande av vapenembargot, jfr ovan. I anslutning till detta har säkerhetsrådet dock även betonat vikten av ett fortsatt upprätthållande av detsamma. Genomförande av FN-sanktionerna inom EU Inom ramen för den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken (GUSP) har rådet således, med stöd av artikel 29 i , antagit rådsbeslut /137/GUSP, ändrat genom rådsbeslut /178/GUSP, 2011/332/GUSP, 2011/625/GUSP, 2011/729/GUSP 2011/867/GUSP, om restriktiva åtgärder mot . till att genomföra FN-resolutionerna, men innebär i vissa avseenden också mer ingripande åtgärder än vad FN-resolutionerna kräver. Rådsbeslutet genomförs i sin tur unionsrättsligt genom rådsförordning (EU) nr 204/2011 av , ändrad genom rådsförordning (EU) nr 296/2011 av , nr 572/2011 av den 16 juni, nr 965/2011 av , nr 1139/2011 av den 10 november, respektive nr 1360/2011 av , om restriktiva åtgärder med hänsyn till situationen i , som antagits med stöd av artikel 215 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF- utanför EU:s behörighet eller som har överlämnats till medlemsstaterna Prop. 2011/12:128 att genomföra nationellt. De delar i rådsbeslut /137/GUSP som ligger under nationell behörighet rör vissa restriktioner kring krigsmateriel m.m. enligt artiklarna 1.1 och 3, reserestriktioner enligt artikel 5 och inspektion av lasttransporter till och från som en åtgärd för att underlätta kontrollen av att sanktionerna följs (artikel 4). Det är nödvändigt att vidta nationella åtgärder för att genomföra sanktionerna mot fullt ut. En närmare redogörelse för vad som redan omfattas av EU-förordningar och vilka nationella åtgärder som kan behövas i övrigt för att genomföra sanktionerna lämnas nedan i avsnitt 6. 6Nationellt genomförande av sanktioner mot och godkännande Regeringens förslag: godkänner regeringens förordnande om tillämpning i fråga om av lagen (1996:95) om vissa internationella sanktioner. Regeringens bedömning: För att åstadkomma ett fullständigt genomförande av vad FN och EU har beslutat om restriktiva åtgärder mot , bör besluten kompletteras med föreskrifter på nationell nivå. 6.1 Skälen för regeringens förslag och bedömning Regeringen får enligt 3 § första stycket lagen (1996:95) om vissa internationella sanktioner (sanktionslagen) förordna att sanktioner enligt samma lag ska genomföras med anledning av ett beslut som avses i 1 § första stycket samma lag, dvs. ett beslut av FN eller EU inom ramen för GUSP som syftar till att upprätthålla eller återställa internationell fred Ett sådant förordnande upphör att gälla om det inte har överlämnats till riskdagen för godkännande inom en månad från det att regeringen meddelade förordnandet, eller om inte har godkänt det från det att förordnandet överlämnades till Vid beräkning av tiden för godkännande ska man bortse från tid då gör ett längre uppehåll i kammarens arbete än För att genomföra ett förordnande enligt 3 § första stycket sanktions- lagen får regeringen enligt 4 § meddela föreskrifter om förbud som syftar till att genomföra sanktioner mot en stat, ett område, en fysisk eller juridisk person, en grupp eller en enhet. Regeringen har funnit att det krävs nationella åtgärder för att fullt ut genomföra vissa av sanktionerna mot . Regeringen anser att det är angeläget att se till att sanktionerna genomförs fullt ut och att det bästa sättet att åstadkomma detta är att sätta sanktionslagen i tillämpning beträffande sanktionerna mot . Regeringen har som den beslutade att tillämpa sanktions- Prop. 2011/12:128 lagen i fråga om meddelat föreskrifter om inköp, import och transport av krigsmateriel m.m. från samt förbud mot tillhandahållande av paramilitär utrustning till . Regeringen har bedömt att dessa föreskrifter är nödvändiga, och förenliga med unions- rätten, för att fullt ut genomföra sanktionerna mot enligt FN- besluten och rådsbeslutet. Sanktioner som inte kräver svenska Merparten av FN- och EU-sanktionerna mot omfattas av förbuds- regler i rådets förordning (EU) nr 204/2011 om restriktiva åtgärder med hänsyn till situationen i (i dess lydelse enligt rådsförordningarna nr 296/2011, nr 572/2011, nr 965/2011, nr 1139/2011 och nr 1360/2011). EU-förordningarna är direkt tillämpliga i och det behöver därför inte införas några materiella svenska bestämmelser för att genomföra förbudsreglerna i svensk rätt. Detta gäller framför allt förbudet mot att förse med, eller från anskaffa, utrustning som kan användas för internt förtryck, specificerad i bilaga I till rådsförordningen (EU) nr 204/2011 (jfr artikel 2 samma förordning). tillhandahållande till av tekniskt bistånd eller förmedlingstjänster med anknytning till sådan utrustning. Även delar av embargot mot export av vapen gentemot omfattas av förbud i rådsförordningen, nämligen förbudet mot att till tillhandahålla tekniskt bistånd, finansiering eller finansiellt bistånd med anknytning till materiel eller teknik enligt EU:s gemensamma förteckning över militär utrustning (jfr artikel 3 i förordningen). Frysning av tillgångar för personer och enheter som antingen listats av säkerhetsrådet eller den sanktionskommitté som upprättats genom resolution (2011), eller annars har anknytning till allvarliga människorättskränkningar i , kräver inte heller några särskilda svenska åtgärder, utan gäller automatiskt till följd av att EU- förordningarna är direkt tillämpliga här. Bestämmelsen om frysning av tillgångar och ekonomiska resurser i artikel 5 i förordningen är utformad som en förbudsreglering enligt vilken inga tillgångar eller ekonomiska resurser får ställas till förfogande för eller göras tillgängliga till förmån för de fysiska eller juridiska personer, enheter och organ som anges i bilagorna II och III till förordningen (artikel 5.2). Det är vidare förbjudet att medvetet och avsiktligt delta i verksamhet vars syfte eller verkan är ett direkt eller indirekt kringgående av frysningsåtgärderna (artikel 5.3). Enligt artikel 17 i förordningen ska medlemsstaterna fastställa regler om påföljder för överträdelser av förordningen och vidta alla de åtgärder som krävs för att se till att reglerna tillämpas. effektiva, proportionella och avskräckande. Dessa krav uppfylls framför allt genom sanktionslagens bestämmelser om straff, åtal, förverkande och tvångsmedel (814 §§ sanktionslagen). Enligt sanktionslagens 8 § andra stycket är det straffbart att bryta mot förbud i förhållande till en stat eller ett område utanför Europeiska unionen eller mot förbud i förhållande till fysiska eller juridiska personer, grupper eller enheter i en förordning om ekonomiska sanktioner som har beslutats av EU med stöd av bl.a. artikel Prop. 2011/12:128 215 i EUF-fördraget. Det föreskrivna straffet är böter eller fängelse i högst eller, om brottet är grovt, fängelse i högst . Den som begått gärningen av grov oaktsamhet döms till böter eller fängelse . I ringa fall ska det inte dömas till ansvar. Överträdelser av de redovisade förbudsreglerna i rådsförordningen (EU) nr 204/2011 rörande, materiel, teknik och tjänster samt frysning av tillgångar omfattas sålunda av straffansvaret i 8 § andra stycket sanktionslagen. Förbudet mot försäljning m.m. av krigsmateriel till (artikel 1 i rådets beslut /137/GUSP) kan väsentligen uppfylla genom bestämmelserna om förbud mot export av krigsmateriel utan tillstånd enligt lagen (1992:1300) om krigsmateriel, tillsammans med det ovan nämnda förbudet i rådsförordning (EU) nr 204/2011 rörande tekniskt och finansiellt bistånd med anknytning till viss utrustning. När det gäller behovet av regler om paramilitär utrustning, se avsnitt 6.3.2. Reserestriktionerna, dvs. åtgärder för att förhindra inresa till eller transitering genom av personer som har förtecknats av FN eller EU i de listor som har bifogats rådets beslut /137/GUSP, bilaga I och II, kan fullgöras av genom den viserings- och inresekontroll som normalt sker genom svenska myndigheter. För att underlätta iakttagandet av sådana reserestriktioner finns det inom EU även en överenskommelse om att föra in listade personers namn i det så kallade SIS-systemet () inom ramen för Schengen- samarbetet. Enligt regeringens bedömning finns det således inget behov av att reglera denna sanktion i några ytterligare nationella svenska föreskrifter. Enligt artikel 4a.2 i rådets beslut /137/GUSP (artikeln införd genom rådets beslut /178/GUSP) ska medlemsstaterna neka luftfartyg tillstånd att lyfta från, landa i eller flyga över deras territorium om de har information som ger rimliga skäl att anta att luftfartygets last innehåller varor som det enligt rådsbeslutet är förbjudet att leverera, sälja, överföra eller exportera, med undantag för nödlandningar. Regeringen bedömer att befintlig svensk luftfartsreglering torde vara tillfyllest för att ska kunna uppfylla sina skyldigheter även enligt denna del av rådsbeslutet. 6.3Sanktioner som kräver svenska författningsåtgärder 6.3.1Köp, import eller transport av krigsmateriel m.m. från Artikel 3 i rådets beslut /137/GUSP innebär att inköp, import eller transport från av krigsmateriel, inklusive skjutvapen och ammunition, militärfordon och militär utrustning, paramilitär utrustning och reservdelar, med vissa undantag, ska förbjudas. Denna bestämmelse täcks inte av rådsförordningen (utöver indirekt enligt vad som redovisats i avsnitt 6.2 om förbuden i artiklarna 2 och 3 i rådets förordning (EU) nr 204/2011 mot tillhandahållande av tekniskt bistånd, finansiering eller finansiellt stöd). Det finns inte några svenska regler som kan användas för att Prop. 2011/12:128 genomföra detta förbud. För att genomföra denna sanktion krävs därför Regeringen har ansett att detta bör ske genom att sanktionslagen sätts i tillämpning och att föreskrifter meddelas i denna del. 6.3.2Försäljning m.m. av paramilitär utrustning till Förbudet mot försäljning m.m. av krigsmateriel till avser även paramilitär utrustning (artikel 1.1 i rådets beslut /137/GUSP). Eftersom lagen (1992:1300) om krigsmateriel inte omfattar paramilitär utrustning, krävs det särskilda föreskrifter för att genomföra förbudet i denna del. 6.4Innebörden av meddelade föreskrifter Genom förordningen (2012:114) om vissa sanktioner mot (bilaga 8), som regeringen beslutade , är det till att börja med inte tillåtet att från köpa, importera eller transportera krigs- materiel och paramilitär utrustning samt reservdelar till sådan materiel och utrustning. Enligt förordningen är det inte heller tillåtet att direkt eller indirekt leverera, sälja, överföra eller genom transportera paramilitär utrustning till , eller för användning i eller till förmån för . Förbudet gäller oavsett om utrustningen har sitt ursprung inom eller inte.