prop · GZ03118 · 2012-03-27 00:00:00 — Av betydelse för bedömningen är främst storleken på avvikelsen och vilka miljövärden som finns i det område som berörs. Om det är vägens körbana eller järnvägsspåren som ska placeras utanför korridoren bör avvikelsen mer sällan anses vara mindre. Är det däremot en sidoförskjutning av vägen eller järnvägen på en kortare sträcka bör dock avvikelsen normalt sett kunna betraktas som mindre. Främst kan möjligheten att avvika från planen förväntas handla om sådana anordningar som räknas till väganordningar eller spåranläggningar enligt definitionerna i 2 § väglagen (1971:948) respektive 1 kap. 1 § lagen (1995:1649) om byggande av järnväg. Det kan röra sig om trafikplatser, utjämningsmagasin för återledning av grundvatten, sedimentationsdammar för dagvatten eller terrängmoduleringar som av olika skäl behöver göras. beslut får enligt 18 kap. 1 § 3 överklagas till regeringen. Bestämmelsen behandlas även i avsnitt 7.3.4. 18 kap. 1 § I paragrafen regleras regeringens prövning av överklagade avgöranden m.m. Det föreslås nu ett tillägg till bestämmelsen som innebär att beslut om mindre avvikelse från ett tillåtlighetsbeslut gällande vägar och järnvägar får överklagas till regeringen. 10.4Förslaget till lag om ändring i lagen (0000:00) om ändring i . 17 kap. 1 § Genom propositionen Geologisk lagring av koldioxid 2011/12:125 föreslås en ändring av paragrafen som ska träda i kraft , dvs. efter det föreslagna ikraftträdandet av lagstiftningen i denna proposition. För att inte ändringen av paragrafen som föreslås i denna proposition (lagförslag 2.3) ska upphävas genom den efterföljande ändringen, föreslås här ytterligare en ändring av paragrafen som innehåller ändringarna från båda propositionerna. 10.5Förslaget till lag om ändring i fastighetsbildningslagen (1970:988) 14 kap. 1 a § I första stycket 6 görs en ändring med anledning av ny terminologi i väglagen (1971:948). Begreppet arbetsplan ersätts av vägplan. Förslaget till lag om ändring i anläggningslagen Hänvisningen till lagen (1995:1649) om byggande av järnväg ändras till följd av omdisponeringar i 2 kap. den lagen. I paragrafen regleras hur förrättningskostnaderna ska fördelas. Det görs en ändring i andra stycket som innebär att den som med stöd av väglagen (1971:948) begärt en förrättning ska svara för förrättningskostnaderna. Det innebär att regeln blir densamma som i de fall förrättning begärts med stöd av bestämmelser i lagen om byggande av järnväg. I tredje stycket ändras hänvisningen till lagen (1995:1649) om byggande av järnväg till följd av omdisponeringar i 2 kap. den lagen. 10.7Förslaget till lag om ändring i minerallagen (1991:45) 3 kap. 7 § I första stycket punkt 1 görs en ändring med anledning av ny terminologi i väglagen (1971:948). Begreppet arbetsplan ersätts av vägplan. Förslag till lag om ändring i 4 kap. 34 § I paragrafen regleras , genom hänvisningar till , vilka krav som uppställs på miljökonsekvensbeskrivningar för projekt som kan antas medföra en betydande miljöpåverkan. Den som avser att bygga en spårväg eller en tunnelbana ska i fortsätt- ningen få välja att utföra planeringen enbart enligt (2010:900). Att denna valmöjlighet finns framgår av 1 kap. 1 § lagen (1995:1649) om byggande av järnväg. För att de krav på upprättande av miljökonsekvensbeskrivningar som uppställs i när det gäller spårvägs- och tunnelbaneprojekt som kan antas medföra en betydande miljöpåverkan ska uppfyllas, kompletteras uppräkningen i förevarande paragraf med spårväg och tunnelbana. Bestämmelsen behandlas även i avsnitt 7.4.4. 5 kap. 7 § Ändringen görs med anledning av ny terminologi i väglagen (1971:948). Begreppet arbetsplan ersätts av vägplan. 5 kap. 16 § I paragrafens första stycke punkt 1 ersätts begreppet miljökonsekvens- beskrivning av utredning. Ändringen är en följd av föreslagna ändringar i väglagen (1971:948) och lagen (1995:1649) om byggande av järnväg som innebär att en miljökonsekvensbeskrivning endast behöver upprättas om vägen eller järnvägen kan antas medföra en betydande miljöpåverkan (jfr 16 a § tredje stycket 3 väglagen och 2 kap. 9 § tredje stycket 3 lagen om byggande av järnväg). Ändringen i paragrafen görs för att möjliggöra tillämpning av undan- taget från samrådsskyldigheten när detaljplanen avser en väg eller järn- väg som inte kan antas medföra en betydande miljöpåverkan. sättning för att paragrafen ska kunna tillämpas är dock att den utredning Prop. 2011/12:118 som finns i väg- eller järnvägsärendet är tillräcklig och fortfarande aktuell för detaljplaneärendet. 10.9Förslaget till lag om ändring i järnvägslagen (2004:519) 3 kap. 3 och 8 §§ Genom propositionen Godkännande av järnvägsfordon och ansvar för underhåll 2010/11:160 ändrades 2 kap. i järnvägslagen bl.a. genom att paragrafen om bemyndiganden flyttades fram i kapitlet och fick beteckningen 25 §. Av förbiseende gjordes ingen följdändring av hänvisningar till paragrafen i lagens 3 kap. Det görs i stället här. Lagändringen bör träda i kraft . Regeringen har föreslagit att den ska träda i kraft . Sammanfattning av betänkandet. Effektivare planering av vägar och järnvägar (SOU 2010:57) uppdrag är att effektivisera planeringsprocessen för transportinfrastruktur. I uppdraget ingår att analysera planeringsprocessen för byggande av transportinfrastruktur och föreslå sådana ändringar i väglagen (1971:948) och lagen (1995:1649) om byggande av järnväg (banlagen) som bl.a. innebär att ledtiderna fram till färdig anläggning förkortas. Utredningsarbetet omfattar även frågor om miljökonsekvensbeskrivning och tillåtlighetsprövning enligt samt frågor om samordning med övrig fysisk planering enligt (1987:10, PBL). De lagar som tillämpas vid planering av vägar och järnvägar har tillkommit vid olika tider, ändrats vid många tillfällen och haft olika ändamål. En följd av detta är att det har funnits kritiska synpunkter på hur samspelet mellan lagarna fungerar. Det samlade regelkomplexet är mycket svåröverskådligt. Det finns också ibland svårförklariga skillnader mellan systemen. Kritikerna menar också att det finns för många möjligheter att överklaga beslut i flera omgångar och i olika lagsystem. Många menar också att det kan bli en dubbelprövning, som kan leda till osäkerhet om vad som gäller. Den parallella hanteringen och överklagandemöjligheterna i olika lagsystem innebär att planeringsprocessen blir oförutsägbar. Det problem som brukar nämnas allra först när det gäller planeringsprocessen handlar om tid och pengar. För ett komplicerat projekt kan processen ta . har det kostat att genomföra den fysiska planeringen för väg- och järnvägsprojekt. principiella syn på den fysiska planeringsprocessen för vägar och järnvägar och hur den bör utvecklas kan sammanfattas på följande sätt: Den fysiska planeringsprocessen ska vara utformad så att samhällsviktiga transportinfrastrukturprojekt kan planeras med den kvalitet som behövs på så som möjligt, varvid den miljöhänsyn, det demokratiska inflytande och den rättssäkerhet för enskilda som följer av lag ska säkerställas. Underlaget och förfarandet ska anpassas efter det enskilda projektets svårighetsgrad. Hur processen kan ta blir därmed också beroende av projektets karaktär. Det bör betonas att det handlar om att anpassa processen efter förhållandena i de enskilda fallen och inte att korta processen på bekostnad av en ordentlig prövning av miljöhänsyn och andra intressen. När det gäller den fysiska planeringsprocessen har kommittén också haft den enskilde medborgarens perspektiv som en utgångspunkt. Planeringsprocessen som kommittén föreslår kommer att korta ner den tid när många personer oroas av en eventuell påverkan. Kommittén vill även införa bättre möjligheter för fastighetsägare att få sin fastighet inlöst. När en vägplan har fått laga kraft ska fastighetsägare ha rätt att kräva inlösen av mark som ska användas för vägändamål på motsvarande sätt som redan gäller för järnvägsmark enligt banlagen. Om det finns synnerliga skäl ska dessutom lösa in en fastighet eller del av fastighet tidigt, innan det finns en gällande väg- eller järnvägsplan. En effektivare sammanhållen fysisk planeringsprocess Det går inte att inleda en meningsfull lagreglerad fysisk planeringsprocess innan det är klarlagt dels att en åtgärd ska vidtas, dels att den lämpligaste åtgärden är att bygga om eller bygga en ny väg eller järnväg. Enligt kommitténs bedömning ska det inom ramen för den ekonomiska planeringen, innan den fysiska planeringen kan starta, göras en förberedande studie som innebär en förutsättningslös transportslagsövergripande analys med tillämpning av fyrstegsprincipen. Kommittén vill framhålla vikten av att regeringen ställer tydliga krav på att genomföra en sådan förberedande planering som innefattar analys enligt fyrstegsprincipen och samråd. Kommittén föreslår att den fysiska planeringen av vägar och järnvägar inte längre ska innehålla tre skeden, utan utformas som en sammanhållen process. Det får till effekt att planeringsprocessen blir kortare, bl.a. till följd av att antalet moment som ger ställtider minskar. Det ger också helt andra möjligheter än att anpassa planeringsinsatsen till behovet i det enskilda fallet. Planeringsarbetet bör inledningsvis precisera förutsättningar och hinder som kan påverka möjligheterna att dra fram vägen eller järnvägen. Samrådet kan då inledas utan någon redovisning av alternativa terrängkorridorer, sträckningar eller liknande. Allmänheten, myndigheter och organisationer kan därmed lättare bidra med sin kunskap om förhållanden som är viktiga att känna till och ta hänsyn till i planeringsarbetet, i stället för att alltför tidigt diskutera fysiska och miljömässiga konsekvenser av olika alternativ. Samrådets olika aktiviteter kommer att pågå under hela planeringsprocessen, vilken successivt leder fram till att detaljerna avseende väg- eller järnvägsanläggningen utformas och regleras. Detta ska göras i den vägplan eller järnvägsplan som avslutar processen. Denna nya planeringsprocess underlättar för en kommun, som aktivt använder sig av översiktsplaneinstrumentet, att åstadkomma en planering och utbyggnad av vägar och järnvägar som är väl samordnad med kommunens fysiska planering. Små och okomplicerade åtgärder på befintlig väg eller järnväg som medför endast marginell påverkan på omgivningen ska kunna genom- föras utan formell planering. Det gäller dock bara om mark inte behöver tas i anspråk med stöd av tvångsreglerna i väglagen eller banlagen. Kommittén lämnar följande förslag för att ytterligare förenkla och förtydliga regelverket: Om ett väg- eller järnvägsprojekt inte kan antas medföra en betydande miljöpåverkan, ska det inte krävas en miljökonsekvensbeskrivning. I en järnvägsplan ska få regleras även byggande av väg som är en följd av järnvägsprojektet. Motsvarande ska gälla för byggande av järnväg som är en följd av ett vägprojekt. Om ett väg- och ett järnvägsprojekt ska genomföras i ett område ska planeringen kunna samordnas. Förenklade förfaranden ska vara möjliga vid ändring av väg- eller järnvägsplaner, för vissa väg- eller järnvägsplaner av mindre betydelse, och för en vägplan eller järnvägsplan som endast avser en väg eller järnväg som prövas i en detaljplan. Väglagen och banlagen ska i större utsträckning än innehålla uttryckliga bestämmelser om samråd och miljökonsekvensbeskrivningar. Möjligheterna att förlänga giltighetstiden för en vägplan ska begränsas till . Giltighetstiden för en järnvägsplan ska också få förlängas . Enligt kommitténs bedömning bör regeringen även i fortsättningen tillåtlighetspröva stora och svåra väg- och järnvägsprojekt enligt 17 kap. . Den nuvarande obligatoriska tillåtlighetsprövningen ska dock avskaffas. I stället ska regeringen avgöra vilka projekt som ska prövas. Ett beslut om tillåtlighet bör fattas under den fysiska planeringen. Underlagets detaljeringsgrad måste anpassas efter förhållandena i det enskilda fallet. Om projektet kräver ett Natura 2000- tillstånd, måste utredningen i tillåtlighetsärendet visa att tillstånd kommer att kunna meddelas. ska få tillåta en mindre avvikelse från ett tillåtlighetsbeslut. Kommittén föreslår nya bestämmelser för att vid planering av vägar och järnvägar ska sträva efter att samordna sitt arbete med prövning enligt andra lagar. Det gör det möjligt att undvika dubbelarbete och att effektivisera beslutsprocesserna. En ökad samordning underlättar också för allmänheten att förstå och medverka i planeringen. bör ta ansvar för att möjligheterna till samordning utnyttjas i de fall det är Tidiga samråd och ökad samverkan mellan kommunen och Trafik- verket samt ökad tydlighet från statens sida ska förebygga att det uppstår konflikter mellan stat och kommun. Om det ändå sker går det oftast att hitta en lösning genom förhandlingar. Om och en kommun slutligen inte kan komma överens om lokaliseringen och utformningen av en väg eller järnväg, föreslår kommittén att verket ska överlämna frågan om att fastställa väg- eller järnvägsplanen till regeringen. regeringen fastställer planen ska det innebära en skyldighet för kommunen att anpassa detaljplaner eller områdesbestämmelser så att väg- eller järnvägsplanen kan genomföras. Ett separat regeringsbeslut om planföreläggande behövs därmed inte. Planeringen av spårväg och tunnelbana ska kunna ske enbart genom detaljplaneläggning enligt PBL. Bygglovplikten ska kunna tas bort (eller minskas) genom bestämmelser i fastställd vägplan eller järnvägsplan. väg- och järnvägstunnlar ska bygglovplikten slopas. Kommittén föreslår också att förbuden inom generellt skyddade biotopskyddsområden ska slopas för byggande av väg eller järnväg enligt Inte heller ska samråd enligt 12 kap. 6 § behövas för de typer av åtgärder som anges i fastställd vägplan eller Överklagande av väg- och järnvägsplaner beslut att fastställa en väg- eller järnvägsplan ska få över- klagas endast av den som före granskningstidens slut skriftligen har framfört synpunkter som inte har blivit tillgodosedda. beslut ska inte få överklagas i den del det avser en fråga som redan är avgjord genom ett beslut om tillåtlighet enligt 17 kap. . Enskilda måste dock kunna få rättsprövning av tillåtlighetsbeslutet. Om begär det, ska regeringen få bestämma att en över- klagad väg- eller järnvägsplan får genomföras i de delar som inte alls berörs av överklagandet, trots att överklagandet inte har avgjorts. ringens prövning av en överklagad plan bör utgå från vad den som över- klagat har anfört och inte avse andra delar av planen. Kommittén bedömer att de lämnade förslagen innebär att planerings- processen kommer att ta ett till än . ningarna kommer att bli särskilt tydliga i små och medelstora väg- och järnvägsprojekt, där redan en smärre förkortning av planeringstiden ger relativt sett mycket stora tidsvinster. Men viktiga tidsvinster kommer självfallet att kunna göras även i större projekt, där planeringstiden bedöms bli omkring kortare. Sammantaget innebär detta enligt kommitténs bedömning att planeringskostnaderna för staten kommer att En viktig effekt av en kortare planeringstid är att byggstart kan ske tidigare och att investeringsprojekten blir färdiga att tas i bruk tidigare. Investeringens samhällsekonomiska nyttor kan då tillgodogöras . Värdet av detta bedöms bli ca , räknat på samtliga nytillkomna objekt enligt den nationella planen för transportsystemet 20102021. Författningsförslag (SOU 2010:57) Förslag till lag om ändring i väglagen (1971:948) Härigenom föreskrivs i fråga om väglagen (1971:948) dels att 14 b § ska upphöra att gälla, dels att nuvarande 14 a, 14 c, 15 och 16 §§ ska betecknas 15, 16, 16 a och 15 a §§, dels att 3 a, 10, 13, 17, 18, 19, 20, 28, 30, 31, 35, 48, 66, 69, 74, 75, 75 a, 76 och 77 §§ samt nya 15, 15 a, 16 och 16 a §§ ska ha följande lydelse, dels att det i lagen ska införas 20 nya paragrafer, 3 b, 13 a, 14 a14 c, 15 b, 15 c, 16 b, 16 c, 17 a, 17 b, 18 ad, 20 b, 55 a, 55 b, 75 b och 78 §§, av följande lydelse. Vid prövning av ärenden enligt Vid prövning av ärenden enligt denna lag ska 24 kap. och 5 kap. denna lag ska 24 kap. och 5 kap. ställande av vägplan enligt denna denna lag ska då jämställas med lag ska då jämställas med Med särskild rätt till fastighet avses nyttjanderätt, servitut och rätt till elektrisk kraft samt Med fastighetsägare avses även tomträttshavare och med fastighet avses även tomträtt. Till byggande av väg räknas Med byggande av väg avses att anläggning av ny väg, omläggning anlägga en ny väg och att bygga av väg i ny sträckning samt om en väg. ombyggnad av väg. Ny väg får anläggas, om vägen behövs för allmän samfärdsel eller annars kan antas få synnerlig betydelse för det allmänna. 1Senaste lydelse 2010:884. 2Senaste lydelse 1987:459. Omläggning av väg i ny sträckning samt ombyggnad av väg får ske, när det är påkallat från allmän synpunkt. En åtgärd på en befintlig väg ska inte anses vara byggande av väg om 1. åtgärden inte medför mer än marginell ytterligare påverkan på omgivningen, och 2. mark eller annat utrymme inte behöver tas i anspråk med tvång. Vid byggande av väg skall tillses, att vägen får sådant läge och utförande att ändamålet med vägen vinns med minsta intrång och olägenhet utan oskälig kostnad, och att hänsyn tas till stads- och landskapsbilden och till natur- och kulturvärden. Syftet med planeringen är att vägen ska få en lokalisering och utformning som bidrar till att säkerställa en samhällsekonomiskt effektiv och långsiktigt hållbar transportförsörjning för medborgarna och näringslivet i hela landet. Vägen ska få ett sådant läge och utformas så att ändamålet med vägen uppnås med minsta intrång och olägenhet utan oskälig kostnad. Hänsyn ska tas till stads- och landskapsbilden och till natur- och kulturvärden. I de delar som en vägplan medför att mark eller annat utrymme eller särskild rätt till mark eller annat utrymme kan komma att tas i anspråk enligt 31 §, ska planen utformas så att de fördelar som kan uppnås med den överväger de olägenheter som planen orsakar enskilda. Planläggning och annan prövning enligt denna lag som avser en användning av ett mark- eller vattenområde som också har prövats eller ska prövas enligt annan lag ska samordnas med det andra arbetet, om det är lämpligt. 3 Senaste lydelse 1998:803. Bestämmelser om planer och planeringsunderlag finns i 6 kap. 19 och 20 §§ . Den som avser att bygga en väg ska upprätta en vägplan. En väg som behövs på grund av ett järnvägsprojekt får i stället regleras i en järnvägsplan enligt 2 kap. 21 § andra stycket lagen (1995:1649) om byggande av järnväg. I så fall ska 14 b18 d §§ inte tillämpas. Vid tillämpningen av övriga bestämmelser ska järnvägsplanen likställas med en vägplan. Den som avser att bygga en väg ska under arbetet med att upprätta vägplan samråda med , berörda kommuner och de enskilda som särskilt berörs. Samråd ska avse vägens lokalisering, utformning och miljöpåverkan. Om vägen kan antas medföra en betydande miljöpåverkan ska 1.samråd också ske med de övriga statliga myndigheter samt den allmänhet och de organisationer som kan antas bli berörda, och 2.samrådet även avse miljökonsekvensbeskrivningens innehåll och utformning. ska verka för att miljökonsekvensbeskrivningen får den inriktning och omfattning som behövs för prövningen av vägplanen. Samrådet ska inledas och anpassas efter behovet i det enskilda fallet. Den som avser att bygga vägen ska ta fram underlag för samrådet och göra det tillgängligt. Den som planerar att bygga en väg skall genomföra en förstudie. skrifter om att vissa slags projekt enligt denna lag ska antas med- föra en betydande miljöpåverkan. ange om en vägutredning enligt 14 b § behövs innan en arbetsplan skall den som avser att bygga en väg samråda enligt 6 kap. 4 § kommuner och ideella föreningar som enligt sina stadgar har till ändamål att ta till vara natur- samt med den allmänhet som kan antas bli särskilt berörd. Om projektet inte omfattas av pröva om projektet ändå ska antas medföra en betydande miljöpå- besluta om projektet kan antas medföra en betydande miljöpå- Beslutet ska fattas av den Beslutet skall fattas efter utföras efter samråd med övriga finns i 6 kap. 19 och 20 §§ miljö- fattar beslut ska den som avser att bygga vägen ha gett de enskilda som kan antas bli särskilt berörda möjlighet att yttra Vid utarbetande av en arbets- plan skall samråd i fråga om vägens sträckning och vägför- slagets utformning i övrigt ske ändring av planen för ett väg- bygge som ännu inte är färdig- myndigheter samt andra som kan ha ett väsentligt intresse i saken. 2. ändringen inte kan antas 4Senaste lydelse av förutvarande 14 a § 2005:575. 5Senaste lydelse av förutvarande 16 § 2005:940. miljövårdsmyndigheter som berörs. I de fall under förstudien har beslutat att vägprojektet kan antas medföra en betydande miljöpåverkan, skall samråd ske enligt 6 kap. 4 § förstatredje styckena och miljökonsekvensbedömning ske enligt 6 kap. 6 § , om inte samråd skett enligt 14 b §. Förfarandet enligt första stycket får efter omständigheterna förenklas i fråga om en arbetsplan för väg, som är förutsatt i en detaljplan eller i områdesbestämmelser. Avser en arbetsplan endast ombyggnad av väg, får förfarandet enligt första stycket efter omständigheterna förenklas. Ägaren till en fastighet, som helt eller delvis skall tas i anspråk, skall dock alltid ges tillfälle att yttra sig. Det som har sagts nu skall även tillämpas på en arbetsplan som innefattar endast en ändring av planen för ett vägbyggnadsprojekt som ännu inte är färdigställt. Ägaren till sådan mark eller sådant utrymme som kan komma att tas i anspråk eller till sådant vattenområde som kan komma att påverkas ska alltid ges tillfälle att yttra sig. Detsamma gäller innehavare av särskild rätt till sådan mark eller sådant utrymme eller vattenområde. Samråd om en vägs lokalisering och utformning i detalj behöver inte ske om 1.vägplanen enbart gäller åtgärder som har prövats eller ska prövas genom detaljplan enligt (2010:900), 2.utredningen i detaljplaneärendet är tillräcklig och aktuell för vägplanen, och 3.samråd i detaljplaneärendet sker med alla dem som ska omfattas av samråd enligt 14 b § första och andra styckena. Om samrådet i detaljplaneärendet är avslutat och samråd inte skett med alla enligt första stycket 3, är det tillräckligt att samråd sker med dem som inte har omfattats av samrådet. 2011/12:118 15 c § Bilaga 2 Om ett projekt kan antas medföra en betydande miljöpåverkan i ett annat land ska 6 kap. 6 § tillämpas. Om ett projekt ska tillåtlighets- prövas enligt 17 kap. 3 § miljö- byggande av väg till regeringen balken, ska med eget för prövning enligt 17 kap. 1 § regeringen enligt 17 kap. 3 § lämnas när har tagit ställning till vilka alternativ som prövningen av vägens tillåtlighet. är rimliga och rangordnat dessa. Regeringens prövning ska ske på Ärendet ska innehålla en miljö- grundval av en upprättad väg- utredning enligt 14 b §. övriga underlag som behövs för underlaget tas fram ska förfaran- i 14 b15 c 17 §§ tillämpas. ska uppfylla kraven i 6 kap. 7 § Innan en väg byggs, skall en karta över det område som planen I arbetsplanen skall anges den Kartan ska visa vägens mark eller det utrymme som behöver tas i anspråk för väg- utformning samt den mark eller anordningar och för att genomföra det utrymme och de särskilda rättigheter som behöver tas i skall innehålla en miljökonse- anspråk för vägen och för att kvensbeskrivning och de uppgifter som i övrigt behövs för att genom- 1. de skyddsåtgärder och för- beskrivningen skall godkännas av siktighetsmått som ska utföras för tas in i arbetsplanen. När det gäller kraven på miljö- eller anläggningen, samt 2. uppgift om verksamheter och 6Senaste lydelse av förutvarande 14 c § 2010:92. 7Senaste lydelse av förutvarande 15 § 2005:940. skall 6 kap. 3, 7, 10, 19 och 20 §§ samråd enligt 12 kap. 6 § miljö- balken inte behövs. Om kommunen går med på det, får omfattningen av kraven på bygglov, rivningslov eller marklov (2010:900) begränsas i en väg- I så fall ska vägplanen inne- hålla uppgift om det. 1. en redovisning av orsakerna