prop · H00318 · 2012-10-16 00:00:00 — propositionen sjöarbetskonvention (2011/12:35) en ändring i socialförsäkringsbalken innebärande att visst arbete ska anses som arbete Ändringen har godkänts av (bet. 2011/12:TU6, rskr. 2011/12:133) men har ännu inte trätt i kraft. dock inte i förevarande proposition. Förevarande förslag innebär således inte att sjömän som inte ska betala socialavgifter blir skyldiga att I de fall socialavgifter (egenavgifter) i praktiken inte kan arbetsgivare och en anställd, på grund av att den anställde inte Prop. 2012/13:18 inkomstbeskattas i , kommer det dock bli möjligt att ta ut Detta är också ett av syftena med förslaget då personer som omfattas av det svenska socialförsäkringssystemet också bör betala socialavgifter. Något skäl för att i förevarande förslag göra något undantag för sjömän finns därför inte. Det bör särskilt anges i lagtexten att underlag för kontroll av redovisningen ska finnas tillgängligt hos den anställde för det fall att ett socialavgiftsavtal har ingåtts. Bestämmelser om pensionsgrundande inkomst (PGI) finns i socialförsäkringsbalken. För att tydliggöra att PGI också ska beräknas på sådana avgiftspliktiga intäkter som inte beskattas i bör begreppet skattepliktig i 59 kap. 8 och 9 §§ socialförsäkringsbalken ersättas med begreppet avgiftspliktig. Med avgiftspliktig ersättning och inkomst ska avses sådan ersättning och inkomst som anges i 2 kap. 10 och 11 §§ respektive 3 kap. 38 §§ socialavgiftslagen. Förslagen föranleder att 2 kap. 8 § och 3 kap. 6 § samt 25 kap. 15 § och 59 kap. 21 § SFB upphävs, att 2 kap. 1 §, 59 kap. 8 och 9 §§ SFB samt 31 kap. 25 § SFL ändras och att två nya paragrafer, 2 kap. 17 § SFB och 5 kap. 5 § SFL, införs. Regeringens förslag: Ett belopp motsvarande den ersättning som den anställde kan anses ha uppburit för att betala de arbetsgivaravgifter som följer av ett socialavgiftsavtal, ska inte ingå i avgiftsunderlaget. Även pensionsgrundande inkomst ska bestämmas med ledning av det underlag som arbetsgivaravgifterna beräknas på. Den anställde ska under inkomst av tjänst utan begränsningar ges avdrag för debiterade arbetsgivaravgifter med anledning av ett social- avgiftsavtal till den del avgifterna avser inkomster i inkomstslaget Om avgifterna sätts ned, ska motsvarande belopp tas upp i inkomstslaget tjänst det beskattningsår då debiteringen ändras. Allmänt avdrag ska göras för debiterade arbetsgivaravgifter som inte ska dras av i inkomstslaget tjänst. Detta gäller dock inte till den del avgifterna har kunnat dras av i en utländsk stat. ned, ska motsvarande belopp tas upp i inkomstslaget tjänst det beskattningsår då debiteringen ändras. förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens promemoria innehöll dock inget förslag om allmänt avdrag för arbetsgivaravgifter som inte ska dras av i Promemorian innehöll inte heller något förslag om ändring i reglerna om beräkning av pensionsgrundande inkomst för det fall socialavgiftsavtal har ingåtts. 2012/13:18 Remissinstanserna: Majoriteten av remissinstanserna tillstyrker eller har inget att invända mot förslagen. Arbetsförmedlingen avstyrker förslagen. anser att anställda ska ha rätt till avdrag i inkomstslaget tjänst för betalda arbetsgivaravgifter, oavsett om avgifterna avser i inkomstbeskattade ersättningar eller inte, om avdrag inte ska göras i utlandet. För det fall avgifterna sätts ned så ska nedsättningsbeloppet enbart tas upp i inkomstslaget tjänst, under förutsättning att avdrag tidigare medgetts. Skälen för regeringens förslag Det kan antas att den utländske arbetsgivaren kommer att utge kompensation till den anställde för de arbetsgivaravgifter som denne har att betala om socialavgiftsavtal ingås. Det kan vidare antas att den anställde vid sin beskattning i utlandet kommer att ges avdrag för de avgifter denne betalt. Mot denna bakgrund skulle de arbetsgivaravgifter som den anställde ska betala i kunna beräknas på hela den ersättning som den anställde uppbär från den utländske arbetsgivaren, dvs. att den del av ersättningen som kan anses vara en kompensation för arbetsgivaravgifterna (exklusive den allmänna löneavgiften som inte betalas av utländska arbetsgivare) skulle ingå i avgiftsunderlaget. En sådan ordning skulle emellertid komma att innefatta ett förhöjt avgiftsuttag för den anställde. Detta framgår av följande exempel: Den fysiska personen har ingått ett socialavgiftsavtal med sin utländske Enligt anställningsavtalet ska A erhålla en lön om på vilken arbetsgivaravgifter (exklusive allmän löneavgift som inte betalas av utländska arbetsgivare) ska betalas (föreslagen nivå ). Arbetsgivaren betalar A dels lönen, dels kompensation för avgifterna, dvs. ersättningen från arbetsgivaren skulle A ha att betala avgifter om (21,x ). Sett utifrån lönen exklusive ersättningen för avgifterna skulle detta innebära ett avgiftsuttag om . För att en anställd som ingår ett socialavgiftsavtal med sin arbetsgivare inte ska missgynnas i förhållande till andra anställda krävs således att ett belopp motsvarande de arbetsgivaravgifter som mottagaren har att betala på "lönedelen" (ersättningen exklusive vad som kan anses utgöra kompensation för avgifterna) inte ska ingå i avgifts- eller beskatt- I promemoria föreslås därför att avgiftsunderlaget i dessa fall ska beräknas med utgångspunkt i den ersättning som följer av huvudregeln i 2 kap. 24 § socialavgiftslagen (2000:980), förkortad . Av denna följer bl.a. att underlaget för beräkning av arbetsgivaravgifter är summan av de avgiftspliktiga ersättningar som den avgiftsskyldige Det föreslås vidare att avgiftsunderlaget för mottagaren ska utgöras av denna "bruttoersättning" dividerad med ett belopp motsvarande den sammanlagda procentsats efter vilken arbets- givaravgifter (exklusive allmän löneavgift) ska tas Regeringen instämmer i promemorians förslag Prop. 2012/13:18 avseende beräkningen av avgiftsunderlaget. Sett utifrån exemplet innebär den nu föreslagna ordningen följande: A:s lön uppgår till sammanlagt . Vid beräkning av avgiftsunderlaget för arbetsgivaravgifter ska dessa divideras plus , dvs. med 1,2154. Avgiftsunderlaget uppgår i enlighet med det nu föreslagna till (121 540 / 1,2154) på vilket underlag A har att betala i avgifter. I promemoria föreslås att en mottagare som betalar arbetsgivaravgifter ska ha rätt till avdrag för dessa avgifter vid inkomstbeskattningen till den del de hänför sig till i inkomstbeskattade ersättningar. I promemorian föreslås vidare att om de arbetsgivaravgifter som en mottagare betalt i efterhand sätts ned ska ett belopp motsvarande nedsättningen tas upp i inkomstslaget tjänst det beskattningsår då debiteringen ändras. Regeringen delar denna bedömning. anser emellertid att en person ska ha rätt till avdrag i inkomstslaget tjänst för betalda arbetsgivaravgifter, oavsett om avgifterna avser i inkomstbeskattade ersättningar eller inte, om avdrag inte ska göras i utlandet. Vidare anser att för det fall avgifterna sätts ned så ska nedsättningsbeloppet enbart tas upp i inkomstslaget tjänst, under förutsättning att avdrag tidigare medgetts. Regeringen delar uppfattningen att avdrag bör ges även för avgifter som inte är hänförliga till inkomster som beskattas i om avgifterna inte har kunnat dras av i en utländsk stat. Detta sker lämpligast som ett allmänt avdrag på sätt som är fallet för egenavgifter som inte ska dras av i något inkomstslag. Liksom för arbetsgivaravgifter som dras av i inkomstslaget tjänst bör för det fall avgifterna sätts ned motsvarande belopp tas upp i inkomstslaget tjänst det beskattningsår debiteringen ändras. Såsom ovan angetts ska för det fall arbetsgivaravgifterna sätts ned motsvarande belopp tas upp i inkomstslaget tjänst det beskattningsår debiteringen ändras. Detta gäller både om avdrag har gjorts i inkomstslaget tjänst och om avdrag har gjorts som allmänt avdrag. Det kan dock inträffa att en person har flyttat ut från det beskattningsår debiteringen ändras och då i stället är begränsat skattskyldig. Om så är fallet bör, liksom redan gäller i motsvarande situation för egenavgifter och obligatoriska utländska socialförsäkringsavgifter, det nedsatta beloppet beskattas enligt lagen (1991:586) om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta, förkortad SINK. Pensionsgrundande inkomst (PGI) I 59 kap. socialförsäkringsbalken, förkortad SFB, finns regler om beräkning av pensionsgrundande inkomst för bl.a. inkomst av anställning. I 59 kap. 33 § SFB anges att till grund för beräkningen av den pensionsgrundande inkomsten ett visst intjänandeår läggs den försäkrades beslut om statlig inkomstskatt för . Av 59 kap. 36 § 2012/13:18 SFB framgår att när PGI beräknas ska avdrag göras för kostnader som den anställde haft i arbetet. När det gäller inkomster för vilka den försäkrade enligt inkomstskattelagen (1999:1229), förkortad IL, inte är skattskyldig i ska dessa bestämmas med ledning av kontrolluppgift eller uppgifter i en arbetsgivardeklaration, 59 kap. 34 § SFB. Ovan föreslås att ett belopp motsvarande den ersättning som den anställde kan anses ha uppburit för att betala de arbetsgivaravgifter som följer av ett socialavgiftsavtal inte ska ingå i underlaget för uttagande av arbetsgivaravgifter. På motsvarande sätt bör inte heller detta belopp utgöra pensionsgrundande inkomst enligt 59 kap. SFB. Vad gäller inkomster av anställning som beskattas enligt inkomstskattelagen ska avdrag göras för arbetsgivaravgifter som den anställde betalt (se avsnittet ovan om avdrag vid inkomstbeskattningen). Detta innebär att sådana arbetsgivaravgifter inte kommer att utgöra pensionsgrundande inkomst (59 kap. 33 och 36 §§ SFB). Vad däremot gäller inkomster för vilka den försäkrade enligt inkomstskattelagen inte är skattskyldig i finns inte motsvarande reglering om reducering av den pensionsgrundande inkomsten. Regeringen anser därför att det i 59 kap. SFB bör tas in en reglering av vilken det framgår att för det fall socialavgiftsavtal har ingåtts ska motsvarande beräkning, vid fastställande av pensionsgrundande inkomst, göras som när underlaget för arbetsgivaravgifter beräknas enligt socialavgiftslagen. Förslagen föranleder ändringar i 11 kap. 44 §, 12 kap. 2 § och 62 kap. 5 § IL, i 5 § SINK och i 59 kap. 34 § SFB samt att två nya lagrum, 2 kap. 25 § och 12 kap. 36 a § IL, införs. Regeringens förslag: En sådan mottagare (anställd) av ersättning som avses i 5 kap. 5 § skatteförfarandelagen ska anmäla sig för registrering hos från det att avtalet ingicks. förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Ingen remissinstans har haft några synpunkter på förslaget i denna del. Skälen för regeringens förslag: Enligt 7 kap. 1 2 skatteförfarandelagen (2011:1244), förkortad SFL, ska registrera den som är skyldig att betala arbetsgivaravgifter. förslaget i avsnitt 5.1 blir en anställd, som ingår ett socialavgiftsavtal med sin arbetsgivare, skyldig att betala arbetsgivaravgifter på de ersättningar som omfattas av avtalet. I 7 kap. 1 § andra stycket SFL anges att om den som ska registreras enligt första stycket har en företrädare enligt 5 kap. ska företrädaren registreras i stället. I 7 kap. 24 §§ SFL finns bestämmelser om anmälan för registrering. Av 7 kap. 2 § första stycket SFL följer att den som avser att bedriva näringsverksamhet och som ska registreras ska Eftersom det är oklart om en anställd som Prop. 2012/13:18 ingått ett socialavgiftsavtal med sin arbetsgivare kan anses bedriva arbetsgivarens näringsverksamhet bör det i förtydligande syfte i lagrummet klargöras att också sådana mottagare som avses i 5 kap. 5 § SFL omfattas av denna anmälningsskyldighet. Enligt artikel 21 punkt 2 i och rådets förordning (EG) nr 987/2009 av om tillämpningsbestämmelser till förordning (EG) nr 883/2004 om samordning av de sociala trygghetssystemen är arbetsgivare skyldiga att meddela den svenska behöriga myndigheten () om att ett socialförsäkringsavtal har ingåtts. Någon motsvarande information lämnas inte till . För att säkerställa att snabbt ska kunna registrera den anställde föreslås därför att den anställde ger in en anmälan för registrering till verket och senast efter det att socialavgiftsavtalet har ingåtts. Även anställda som, redan innan de nu föreslagna reglerna träder i kraft (), har ingått ett socialavgiftsavtal, ska anmäla sig för registrering hos . För dessa bör gälla att de ska ha gett in denna anmälan , se vidare avsnitt 5.5. Förslaget föranleder ändringar i 7 kap. 2 § SFL. Regeringens förslag: Kontrolluppgift ska lämnas om ersättning eller förmån är avgiftspliktig enligt socialavgiftslagen. Om kontrolluppgiften avser ersättning eller förmån som inte ska tas upp till beskattning men är avgiftspliktig enligt socialavgiftslagen, ska i kontrolluppgiften värdet på sådan ersättning eller förmån anges särskilt. förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Ingen remissinstans har yttrat sig särskilt över Skälen för regeringens förslag: Enligt 15 kap. 2 § första stycket skatteförfarandelagen (2011:1244), förkortad SFL, ska kontrolluppgift inte lämnas avseende ersättning eller förmån som är skattefri av någon annan anledning än förhållandena hos mottagaren. För att säkerställa att får tillgång till de uppgifter som krävs för att fastställa pensionsgrundande inkomst avseende sådana ersättningar och förmåner som inte ska tas upp till beskattning, bör det klargöras att kontrolluppgift alltid ska lämnas avseende avgiftspliktiga ersättningar och förmåner enligt socialavgiftslagen. Om kontrolluppgiften avser ersättning eller förmån som inte ska tas upp till beskattning men är avgiftspliktig enligt socialavgiftslagen, ska i kontrolluppgiften värdet på sådan ersättning eller förmån anges särskilt. Förslaget föranleder ändringar i 15 kap. 2 och 9 §§ SFL. Regeringens förslag: De nya reglerna ska träda i kraft Beträffande ändringarna i socialavgiftslagen gäller dock de upphävda paragraferna fortfarande för sådan ersättning som har betalats ut respektive inkomst som har uppburits före ikraftträdandet. Vidare ska den nya bestämmelsen i 2 kap. 25 a § socialavgiftslagen tillämpas på sådan ersättning som betalas ut efter När det gäller ändringarna i inkomstskattelagen ska de nya reglerna tillämpas första gången vid beskattningen 2014. ändringarna i socialförsäkringsbalken och skatteförfarandelagen ska de tillämpas på ersättning som betalas ut respektive inkomst som I fråga om socialavgiftsavtal som ingåtts före ikraftträdandet ska mottagare (anställd) som avses i 5 kap. 5 § skatteförfarandelagen anmäla sig för registrering hos En övergångsbestämmelse om detta ska tas in i skatte- förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Ingen remissinstans har haft några synpunkter på förslagen i denna del. Skälen för regeringens förslag: I promemoria föreslås nya regleringen om socialavgiftsavtal ska träda i kraft den Regeringen delar denna bedömning. uppkomma om vad som gäller för socialavgiftsavtal som ingåtts före Ett socialavgiftsavtal binder inte staten mer än vad som följer av 2 kap. 8 § socialavgiftslagen (2000:980), förkortad . upphävs är således socialavgiftsavtal som avses i paragrafen inte längre bindande gentemot staten. För att den nu föreslagna regleringen av socialavgiftsavtal ska bli tillämplig, krävs att socialavgiftsavtalet anger att den anställde ska fullgöra arbetsgivarens skyldighet att betala socialavgifter, till skillnad från nu gällande reglering enligt vilken den anställde ska överta arbetsgivarens skyldighet att betala socialavgifter. Ett ingånget socialavgiftsavtal blir således gällande mot staten om det anger att den anställde ska fullgöra arbetsgivarens skyldighet att betala Någon särskild övergångsbestämmelse rörande redan ingångna socialavgiftsavtal som avses i 2 kap. 8 § behövs därför En övergångsbestämmelse behövs emellertid i skatteförfarandelagen (2011:1244) för det fall att ett socialavgiftsavtal som avses i den föreslagna bestämmelsen i 5 kap. 5 § skatteförfarandelagen ingåtts redan I ett sådant fall ska en anmälan för registrering hos För det fall någon registrering inte sker är arbetsgivaren ansvarig för att arbetsgivaravgifter redovisas och betalas. Beträffande ändringarna i socialavgiftslagen ska de upphävda Prop. 2012/13:18 bestämmelserna i 2 kap. 8 och 3 kap. 6 § fortfarande tillämpas på sådan ersättning som har betalats ut respektive inkomst som har uppburits före ikraftträdandet. Vidare ska den nya bestämmelsen i 2 kap. 25 a § tillämpas på sådan ersättning som betalas ut efter . När det gäller ändringarna i inkomstskattelagen (1999:1229) ska de nya reglerna tillämpas första gången vid beskattningen 2014. Beträffande ändringarna i socialförsäkringsbalken och skatteförfarandelagen, ska de tillämpas på sådan ersättning som betalas ut respektive inkomst som uppbärs efter . 6 Egenavgifter då fast driftställe saknas Regeringens förslag: Underlaget vid beräkning av egenavgifter (avgiftsunderlaget) ska för det fall något beslut om slutlig skatt inte föreligger utvidgas till att även omfatta avgiftspliktiga nettoinkomster beräknade enligt inkomstskattelagens regler för en obegränsat skattskyldig fysisk person som bedriver motsvarande verksamhet i . förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Majoriteten av remissinstanserna tillstyrker eller har inget att invända mot förslaget. Arbetsförmedlingen avstyrker förslaget. Kammarrätten i framhåller att uttrycket motsvarande verksamhet i bör förtydligas. Skälen för regeringens förslag: När egenavgifter ska beräknas består, enligt 3 kap. 12 § första stycket socialavgiftslagen (2000:980), förkortad , avgiftsunderlaget av de avgiftspliktiga nettoinkomsterna enligt beslut om slutlig skatt för den avgiftsskyldige. Egenavgifter kan inte tas ut av enskilda näringsidkare som inte är skattskyldiga i . Detta gäller näringsidkare som saknar fast driftställe i . Trots detta kan egenföretagaren omfattas av det svenska socialförsäkringssystemet. Detta kan t.ex. vara fallet om en person etablerar ett företag i en annan stat inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) och bedriver all verksamhet i , artikel 11 punkt 3 a och rådets förordning (EG) nr 883/2004 av om samordning av de sociala trygghetssystemen, förkortad grundförordningen. Om den i bedrivna verksamheten endast omfattar kan det innebära att något fast driftställe inte uppkommer här och att inkomsterna från verksamheten inte beskattas i . Detsamma kan inträffa om den som normalt arbetar som anställd också bedriver verksamhet som egenföretagare i olika medlemsstater (artikel 13 punkt 3 grundförordningen). Det svenska socialförsäkringssystemet bygger på att alla som omfattas av systemet också ska vara med och betala till det. Det är därför, såsom 2012/13:18 framförts i promemoria, angeläget att den brist i systemet som redogjorts för rättas till. Mot denna bakgrund föreslås att 3 kap. 12 § utvidgas så att egenavgifter inte endast ska betalas på inkomster som beskattas i . Detta bör ske genom att samtliga avgiftspliktiga nettoinkomster ska räknas med i avgiftsunderlaget. I promemoria föreslås att detta uttrycks som att avgiftsunderlaget, för det fall något beslut om slutlig skatt inte föreligger, ska omfatta andra avgiftspliktiga nettoinkomster beräknade enligt inkomstskattelagens (1999:1229) regler för en obegränsat skattskyldig person som bedriver motsvarande verksamhet i . Kammarrätten i framhåller att uttrycket motsvarande verksamhet i bör förtydligas. Regeringen anser att ändringen bör uttryckas på det sätt som föreslås i promemoria. Uttrycket "motsvarande verksamhet i " avser att tydliggöra att beräkningen ska ske som om verksamheten hade bedrivits i . Se vidare om deklarationsskyldighet i avsnitt 6.2. Förslaget föranleder att 3 kap. 12 § ändras. Regeringens förslag: Regleringen om att en fysisk person ska lämna en inkomstdeklaration om han eller hon är begränsat skattskyldig och den skattepliktiga intäkten har uppgått till under beskattningsåret utvidgas till att även gälla om den avgiftspliktiga intäkten uppgått till motsvarande belopp. Vid bedömningen av deklarationsskyldighet som är beroende av att intäkterna har uppgått till ett visst belopp ska i fråga om inkomst som ingår i avgiftsunderlaget för egenavgifter hänsyn tas till sådan intäkt som är skattefri eller som den fysiska personen inte är skattskyldig för enligt inkomstskattelagen. Pensionsgrundande inkomst av annat förvärvsarbete, som den försäkrade enligt inkomstskattelagen inte är skattskyldig för i , ska bestämmas med ledning av de uppgifter som den försäkrade lämnat i sin inkomstdeklaration. förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Ingen remissinstans har yttrat sig särskilt över Skälen för regeringens förslag: Bestämmelser om pensionsgrundande inkomst (PGI) av anställning och inkomst av annat förvärvsarbete finns i 59 kap. socialförsäkringsbalken, förkortad SFB. Med inkomst av annat förvärvsarbete avses bl.a. inkomst av pensionsgrundande inkomst (PGI) ett visst intjänandeår ska läggas den försäkrades beslut om statlig inkomstskatt för . I fråga om inkomst av anställning följer vidare av 59 kap. 34 § SFB att inkomstskattelagen (1999:1229) inte är skattskyldig för i , ska Prop. 2012/13:18 bestämmas med ledning av kontrolluppgift eller uppgifter i en arbets- Någon motsvarande bestämmelse avseende inkomst av annat förvärvsarbete finns inte för begränsat skattskyldiga. För att ska kunna beräkna PGI och fastställa ett korrekt avgiftsunderlag för egenavgifter på inkomster som inte beskattas i krävs att den avgiftsskyldige beräknar den skattefria avgiftspliktiga nettoinkomsten med utgångspunkt i inkomstskattelagens regler för obegränsat skattskyldiga som bedriver motsvarande verksamhet i . Redovisningen av de uppgifter som krävs för att ska kunna fastställa PGI och avgiftsunderlag bör därför lämpligen ske i en inkomstdeklaration. Detta oavsett om den avgiftsskyldige ska inkomstbeskattas i eller inte. En reglering om detta bör därför införas i 30 kap. skatteförfarandelagen (2011:1244), förkortad SFL, i vilket kapitel deklarationsskyldighet regleras. Regleringen om att en fysisk person ska lämna en inkomstdeklaration om han eller hon är begränsat skattskyldig och den skattepliktiga intäkten har uppgått till under beskattningsåret bör därför utvidgas till att även gälla om den avgiftspliktiga intäkten uppgått till motsvarande belopp (30 kap. 1 § första stycket 4 SFL). Vidare bör det framgå att vid bedömningen av deklarationsskyldighet som är beroende av att intäkterna har uppgått till ett visst belopp ska i fråga om inkomst som ingår i avgiftsunderlaget för egenavgifter hänsyn även tas till sådan intäkt som är skattefri eller som den fysiska personen inte är skattskyldig för enligt inkomstskattelagen (30 kap. 5 § andra stycket SFL). För att klargöra att PGI också ska beräknas på sådana avgiftspliktiga intäkter som inte beskattas i bör även ett förtydligande härom tas in i 59 kap. 34 § SFB. Förslagen föranleder ändringar i 59 kap. 34 § SFB, 30 kap. 1 § första stycket 4 och i 30 kap. 5 § andra stycket SFL. Regeringens bedömning: En särskild utsändningsregel för näringsidkare som arbetar utomlands bör inte tas in i 6 kap. 2 § socialförsäkringsbalken. förslag: En särskild utsändningsregel för näringsidkare som arbetar utomlands ska tas in i 6 kap. 2 § socialförsäkringsbalken, förkortad SFB. Remissinstanserna: Majoriteten av remissinstanserna tillstyrker eller har inget att invända mot förslaget. , Arbetsförmedlingen och Föreningen avstyrker förslaget. anser att förslaget inte skulle tydliggöra när en fysisk person som bedriver näringsverksamhet ska anses arbeta i . också enligt att utvidga tillhörigheten till den svenska socialförsäkringen. Föreningen anser att förslaget är bristfälligt i flera avseenden. Eftersom svensk lagstiftning är subsidiär i förhållande till kan förslaget enligt föreningen endast gälla förhållanden mellan och s.k. tredje land. Regleringen har vidare enligt föreningen stor betydelse för alla inblandade parter och en grundlig utredning bör därför vara självklar innan en lagändring vidtas.