prop · H00345 · 2012-11-15 00:00:00 — och ändrad instansordning vid överklagande av kronofogdemyndighetens beslut (prop. 1992/93:216, bet. 1992/93:JuU34, rskr. 1992/93:373), om överflyttning av likvidationsärenden från tingsrätt till Patent- och regist- reringsverket (prop. 1993/94:43, bet. 1993/94:LU7, rskr. 1993/94:54), om enhetliga regler för överklagande till hovrätt och m.m. (prop. 1993/94:190, bet. 1993/94:JuU30, rskr. 1993/94:377), om handläggningen av förmynderskapsärenden (prop. 1993/94:251, bet. 1993/94:LU3, rskr. 1993/94:29), om testamentsexekutors uppgiftsskyl- dighet och om handläggningen av ärenden om lösöreköp och kallelse av okända borgenärer (prop. 1995/96:115, bet. 1995/96:JuU17, rskr. 1995/96:193) samt om användning av telefon vid muntlig förhandling i allmän förvaltningsdomstol (prop. 1999/2000:142, bet. 2000/01:JuU5, 2000/01:132). Utredningens förslag om nedflyttning från kammar- rätt till länsrätt av ett stort antal måltyper och frågan om det ska krävas prövningstillstånd i kammarrätt för dessa och närliggande måltyper har En första etapp trädde i kraft 1993/94:133, bet. 1993/94:JuU24, rskr. 1993/94:319). etapp trädde i kraft (prop. 1994/95:27, bet. 1994/95:JuU6, rskr. 1994/95:165) och en tredje etapp trädde i kraft den 1 , varvid även utredningens förslag om en obligatorisk tvåparts- process i de allmänna förvaltningsdomstolarna och vissa därmed sam- manhängande processrättsliga frågor genomfördes (prop. 1995/96:22, 1995/96:JuU7, rskr. 1995/96:55). Vissa processrättsliga förslag i I betänkandet Några frågor angående Regeringsrätten (SOU 1992:138) lämnas förslag på förändringar av framför allt processen i nuvarande Betänkandet har remissbehandlats. förteckning över remissinstanserna och en sammanställning av remiss- yttrandena finns tillgängliga i (dnr Ju1992/4966/ Vissa i betänkandet behandlade frågor om de extraordinära rätts- medlen har föranlett lagstiftning (prop. 1994/95:27, bet. 1994/95:JuU6, 1994/95:165). Övriga i betänkandet behandlade frågor om de extra- ordinära rättsmedlen har behandlats på nytt i Ds 1997:29, se nedan. Utredningens förslag om muntlig förhandling, om partiellt prövnings- tillstånd samt om utökat krav på prövningstillstånd i Högsta förvalt- ningsdomstolen har inte lett till lagstiftning. I en inom upprättad promemoria Nämndemannamedverkan i domstol m.m. behandlas frågor om rättens sammansättning i tingsrätt, hovrätt, förvaltningsrätt och kammarrätt, domförhet vid förhinder av en ledamot i hovrätt och kammarrätt samt nämndemäns medverkan i kammarrätt i socialförsäkringsmål. Promemorian har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna och en sammanställning av remissyttrandena finns tillgängliga i (dnr Ju1996/4545/DOM). Promemorians förslag, med undantag för förslaget om domförhet i kammarrätt, har lett till lagstiftning (prop. 1996/97:133, bet. 1996/97:JuU17, rskr. 1996/97:216 och prop. 2008/09:22, bet. 2008/09:SfU6, rskr. 2008/09:96). I departementspromemorian Fortsatt översyn av förvaltningsprocessen (Ds 1997:29) lämnas förslag bl.a. om en allmän princip om domstolsprövning av förvaltningsbeslut, om bevisning och om extraordinära rättsmedel. Promemorian har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna och en sammanställning av remissyttrandena finns tillgängliga i (dnr Ju1997/1333/DOM). Promemorians förslag, med undantag för förslagen om bevisning och extraordinära rättsmedel, har övervägts och i något fall föranlett lagstiftning (prop. 1997/98:101, bet. 1997/98:JuU17, rskr. 1997/98:226 samt prop. 2002/03:62, bet. 2002/03:KU23, rskr. 2002/03:164). I departementspromemorian Effektivare omprövning av förvaltningsbeslut (Ds 1998:42) föreslås bl.a. förändringar av omprövningsförfarandet. Promemorian har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna och en sammanställning av remissyttrandena finns tillgängliga i (dnr Ju1998/2357/DOM). Regeringen har tagit ställning till huvuddelen av förslagen (prop. 2002/03:62). Promemorians förslag att ett beslut att avvisa en för sent inkommen begäran om omprövning endast ska kunna överklagas i en instans har inte föranlett lagstiftning. I en inom upprättad promemoria Översyn av den allmänna forumregeln i 14 § andra stycket och omröstningsregeln i 26 § lagen (1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar övervägs förändringar av den allmänna forumregeln och omröstningsreglerna i förvaltningsprocessen. Promemorians lagförslag finns i bilaga 1. Promemorian har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 2. En sammanställning av remissyttrandena finns tillgänglig i (dnr Ju2001/6425/DOM). gav in rapporten och förslag kring prövningstillstånd i kammarrätt (2002:4). Rapporten har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna samt remissyttrandena finns tillgängliga i (dnr Ju2002/3000/ DOM). gav in rapporten vid länsrätterna och i kammarrätterna (2004:4). I rapporten lämnas förslag som syftar till att minska hindren för en effektiv skattemålsprocess. Rapporten har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna och en sammanställning av remissyttrandena finns tillgängliga i (dnr Ju2004/3967/DOM). På uppdrag av regeringen lämnade förslag till en ny allmän forumregel för de allmänna förvaltningsdomstolarna i första instans (2009:4). Rapportens lagförslag finns i bilaga 3. 2012/13:45 Rapporten har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 4. Remissyttrandena finns tillgängliga i (dnr Ju2009/5264/DOM). I departementspromemorian En mer ändamålsenlig förvaltningsprocess (Ds 2010:17) lämnas förslag till flera förändringar av de processregler som styr handläggningen i de allmänna förvaltningsdomstolarna. Bland annat föreslås nedflyttning av mål till förvaltningsrätt som första instans, slopade formkrav och mer enhetliga överklagandetider. Vidare görs förnyade överväganden kring partiellt prövningstillstånd i (jfr SOU 1992:138 ovan), domförhet vid förhinder i kammarrätt (jfr promemorian Nämndemannamedverkan i domstol m.m. ovan) och överklagandeförbud efter överprövning av beslut att avvisa en begäran om omprövning (jfr Ds 1998:42 ovan). Promemorians lagförslag finns i bilaga 5. Promemorian har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 6. En sammanställning av remissyttrandena finns tillgänglig i (dnr Ju2010/4128/DOM). Regeringen behandlar i denna proposition förslagen i den inom upprättade promemorian, förslagen i 2009:4 och förslagen i Ds 2010:17. Regeringen har inte för avsikt att gå vidare med övriga förslag som redovisas i detta avsnitt. Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 7. Lagrådets yttrande finns i bilaga 8. Lagrådet har lämnat förslagen utan erinran. Vissa språkliga och redaktionella ändringar har gjorts i förhållande till lagrådsremissen. Regeringens bedömning: Förutsättningarna för en ändamålsenlig och flexibel förvaltningsprocess bör förbättras. Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens (Ds 2010:17 s. 99 f.). Remissinstanserna: Många remissinstanser, bl.a. Kammarrätten i , Förvaltningsrätten i , Förvaltningsrätten i , , och , välkomnar den översyn av förvaltningsprocessen som görs i promemorian och är i huvudsak positiva till förslagen. Regeringsrättens ledamöter anser att det är angeläget att de regler som styr handläggningen i de allmänna förvaltningsdomstolarna kontinuerligt ses över och moderniseras och att de förslag som presenteras i promemorian utgör ett välkommet initiativ till reformer. Bland andra Kammarrätten i , Förvaltningsrätten i , Justitiekanslern och LO-TCO Rätts- skydd anser att de föreslagna ändringarna kan förväntas leda till en mer effektiv och ändamålsenlig förvaltningsprocess. Ett antal remissinstanser, bl.a. Kammarrätten i , Förvaltningsrätten i och Justitiekanslern, uppmärksammar att föreslår regler som berör delar av promemorians förslag. Skälen för regeringens bedömning Ett behov av en mer ändamålsenlig förvaltningsprocess I allmän förvaltningsdomstol handläggs många olika mål som kan hänföras till olika rättsområden och samhällssektorer. Regeringens mål för verksamheten i de allmänna förvaltningsdomstolarna är att den ska bedrivas med hög kvalitet och vara effektiv. Rättskipningen ska vara förutsebar och enhetlig. Den som vänder sig till domstol ska kunna utgå från att mål avgörs inom rimlig tid (se bl.a. 2 kap. 11 § andra stycket regeringsformen). För att uppnå detta krävs processregler som är moderna och ändamålsenliga och en väl fungerande domstolsorganisation. Regeringen anser att reglerna som styr förvaltningsprocessen ska vara så flexibla att handläggningen av ett mål kan anpassas till vad som behövs i det enskilda fallet. Kravet på förutsebarhet får dock inte åsidosättas. Förutom domstolen bör även parterna ha ett ansvar för att målen drivs framåt. Reglerna måste vidare vara utformade utifrån domstolarnas olika uppgifter i instansordningen. Tyngdpunkten i rättskipningen ska ligga i förvaltningsrätt. Den främsta uppgiften för kammarrätterna är att överpröva avgöranden från förvaltningsrätterna och att rätta till eventuella felaktigheter. Uppgiften för är att skapa vägledning för rättstillämpningen. Förvaltningsprocessen har sedan ikraftträdandet av lagen (1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar (LAFD) och förvaltningsprocesslagen (1971:291, FPL) genomgått betydande förändringar. Bland annat har det genomförts en genomgripande reformering av instansordningen som lett till att förvaltningsrätt i regel är första domstolsinstans. En annan förändring är införandet av en obligatorisk tvåpartsprocess i de allmänna förvaltningsdomstolarna, som innebär att den beslutande förvaltningsmyndigheten blir den enskildes motpart i domstol. Sedan införandet av tvåpartsprocessen har det också blivit allt vanligare att hålla muntlig förhandling i de allmänna förvaltningsdomstolarna. Ytterligare en viktig förändring är införandet av prövningstillstånd vid överklagande till kammarrätt. Huvudregeln är att de avgöranden som överklagas från förvaltningsrätt till kammarrätt omfattas av ett system med prövningstillstånd. I syfte att skapa en långsiktigt hållbar organisation för de allmänna förvaltningsdomstolarna i första instans har antalet länsrätter genom sammanläggning minskat från 23 till tolv och bytt namn till förvaltningsrätter (prop. 2008/09:165, bet. 2008/09:290:JuU23, rskr. 2008/09:290). Med större domstolar skapas bl.a. förutsättningar för specialisering, kompetensutveckling och en väl fungerande beredningsorganisation. Många betydande reformer har alltså redan genomförts och dessa har förbättrat förutsättningarna för domstolarna att handlägga målen med kvalitet och effektivitet. fortsätter kraven på de allmänna förvaltningsdomstolarna att öka. Detta är en följd bl.a. av att måltyperna har blivit fler och att målen har ökat i komplexitet. För att de allmänna förvaltningsdomstolarna med framgång ska kunna anta denna utmaning måste instansordningen vara ändamålsenligt utformad och domstolarna ha de processuella verktyg som behövs för att kunna möta de berättigade krav som allmänheten och andra intressenter har på verksamheten. I likhet med flera remissinstanser, bl.a. Regeringsrättens ledamöter och Förvaltningsrätten i , anser regeringen att förändringar motsvarande dem som föreslås i promemorian utgör angelägna förbättringar som kan bidra till en mer flexibel, ändamålsenlig och effektiv förvaltningsprocess. En sådan förändring ökar bl.a. förutsättningarna för att förkorta handläggningstiderna, vilket är av stor betydelse för såväl enskilda som kommer i kontakt med domstolarna som för allmänhetens tilltro till domstolarna och den verksamhet som bedrivs där. Regeringen anser mot den angivna bakgrunden att åtgärder bör vidtas för att förbättra förutsättningarna för en ändamålsenlig och flexibel förvaltningsprocess. Bör förändringarna av förvaltningsprocessen genomföras nu? Förutom de i avsnitt 3 redovisade förslagen finns det andra förslag som bereds i . har i betänkandet En ny förvaltningslag (SOU 2010:29) lämnat förslag till en utvidgad och mer pedagogiskt uppbyggd förvaltningslag med förstärkta rättssäkerhetsgarantier. Betänkandet innehåller förslag som kan komma att få betydelse för de allmänna förvaltningsdomstolarna. Vidare har Ds 2010:17 och betänkandet beröringspunkter i frågor om bl.a. fastställande av en handlings ankomstdag, ombud och utredningsansvar. Ett antal remissinstanser, bl.a. Kammarrätten i , Kammarrätten i , Justitiekanslern och vid , anser att det vore bra om det fanns möjlighet att beakta och i vissa delar samordna departementspromemorians förslag till förändringar av förvaltningsprocessen med utredningens förslag till en ny förvaltningslag. har i betänkandet En reformerad domstolslagstiftning (SOU 2011:42) föreslagit en lag som innehåller grundläggande bestämmelser för samtliga domstolar och domare. Förslaget föranleder ändringar i förvaltningsprocesslagen och ett upphävande av lagen om allmänna förvaltningsdomstolar. Såväl utredningen som ett antal förvaltningsdomstolar som yttrat sig över betänkandet anser att förvaltningsprocesslagens utformning måste ses över i det fortsatta arbetet. har i betänkandet Mål och medel särskilda åtgärder för vissa måltyper i domstol (SOU 2010:44) gjort bedömningen att flera åtgärder bör vidtas på bl.a. förvaltningsprocessen område, såsom att införa ett generellt krav på prövningstillstånd. Redovisade förslag är omfattande och kräver i vissa fall att ytterligare beredningsunderlag inhämtas. Att samordna ett eller flera av dem med nu aktuella förslag är därmed förenat med svårigheter. Regeringen anser, i likhet med bl.a. Regeringsrättens ledamöter, i och Transportstyrelsen, att det angeläget att de i Ds 2010:17 föreslagna förändringarna kommer till stånd. Regeringen bedömer att de fördelar en samordning skulle kunna medföra inte är så stora att de motiverar att ett 2012/13:45 genomförande av de nödvändiga förändringar av förvaltningsprocessen som föreslås i promemorian försenas. Regeringen tar således nu enbart ställning till de förslag som redovisas i avsnitt 3. I den utsträckning det är möjligt beaktar regeringen dock relevanta förslag i ovan nämnda betänkanden. 5Tyngdpunkten i första instans har den principiella inställningen varit att tyngdpunkten i de allmänna förvaltningsdomstolarna ska ligga i första instans, dvs. En sådan ordning tydliggör rollfördelningen mellan förvaltningsrätten och kammarrätten och möjliggör för nämnda instanser att kunna anpassa arbetsformerna efter deras roll i instansordningen. Förvaltningsrätten ska alltså pröva överklagade beslut av förvaltningsmyndigheter. Kammarrättens viktigaste uppgift är att överpröva förvaltningsrättens avgöranden, dvs. kontrollera att de avgöranden som överklagas är riktiga och rätta eventuella felaktigheter i dessa avgöranden. är sista instans och har som huvuduppgift att skapa vägledning för rättstillämpningen. genomfördes i etapper en reformering av instansordningen som bl.a. innebar en omfattande nedflyttning av mål från kammarrätt till förvaltningsrätt (prop. 1993/94:133, bet. 1993/94:JuU24, rskr. 1993/94:319, prop. 1994/95:27, bet. 1994/95:JuU6, rskr. 1994/95:165, prop. 1995/96:22, bet. 1995/96:JuU7, rskr. 1995/96:55). I samband med förändringar av lagstiftning eller tillskapande av ny sådan för enskilda måltyper har därefter successivt ytterligare måltyper flyttats ned. är förvaltningsrätten första domstolsinstans för nästan alla de förvaltningsbeslut som kan överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Det finns dock fortfarande några måltyper där kammarrätten är första domstolsinstans. 5.2Nedflyttning av ytterligare måltyper till förvaltningsrätten Regeringens förslag: och beslut på finansmarknadsområdet ska överklagas till förvaltningsrätten. Detsamma ska gälla myndighets beslut om ersättning enligt oljekrislagen (1975:197), beslut enligt lagen (1975:1083) om uppgiftsskyldighet rörande mottagande av olja, myndighets beslut enligt 50 § förfogandelagen (1978:262) och Statens medieråds beslut enligt lagen (2010:1882) om åldersgränser för film som ska visas offentligt. Dröjsmålstalan enligt lagar på finansmarknadsområdet och enligt revisorslagen (2001:883) ska väckas i förvaltningsrätten. Dröjsmålstalan som avser handläggning av ett regeringsärende ska dock väckas i . En förvaltningsrätts avgöranden i nu aktuella mål ska omfattas av systemet med prövningstillstånd vid överklagande till kammarrätten. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. I promemorian föreslås motsvarande förändringar i ytterligare lagar, vilka därefter har ändrats eller upphävts (Ds 2010:17 s. 110 f.). Remissinstanserna: De flesta remissinstanserna, däribland , Regeringsrättens ledamöter, och , tillstyrker förslagen eller invänder inte mot dem. (numera ) avstyrker förslaget vad avser nedflyttning av den myndighetens beslut. Några remissinstanser, bl.a. Kammarrätten i , Förvaltningsrätten i , Förvaltningsrätten i och vid anser att även sekretessmålen nu bör flyttas ned till förvaltningsrätt. Skälen för regeringens förslag De företag som verkar inom finansmarknadsområdet står under tillsyn av . Bestämmelserna om överklagande av beslut är inte enhetliga. Vissa av besluten kan överklagas till förvaltningsrätt och andra direkt till kammarrätt. överklagades samtliga beslut till kammarrätt. När ett antal grupper av mål flyttades från kammarrätt till förvaltningsrätt undantogs vissa mål med hänvisning till att målen var av central betydelse för finansiella system och att det därför var nödvändigt att slutliga beslut i dessa mål meddelades så fort som möjligt (prop. 1994/95:27 s. 156). ändrades dock instansordningen för mål på bank- och kreditmarknadsområdet så att förvaltningsrätt blev första domstolsinstans (prop. 2002/03:139). flyttades även domstolsprövningen av beslut av inom värdepappersmarknadsområdet till förvaltningsrätt (prop. 2006/07:115). Med den nya försäkringsrörelselagen (2010:2043) överklagas dessutom samtliga beslut inom försäkringsmarknadsområdet numera till förvaltningsrätt (prop. 2009/10:246). Förvaltningsrättens avgöranden i samtliga dessa måltyper omfattas av systemet med prövningstillstånd vid överklagande till kammarrätt. På finansmarknadsområdet finns det alltjämt i ett antal författningar bestämmelser som föreskriver att vissa beslut av och i något fall av direktionen för ska överklagas direkt till kammarrätt. Det gäller beslut enligt följande författningar: lagen (1967:531) om tryggande av pensionsutfästelse m.m., lagen (1992:1602) om valuta- och kreditreglering, lagen (1998:293) om utländska försäkringsgivares och tjänstepensionsinstituts verksamhet i , lagen (1999:890) om försäkringsverksamhet under krig eller krigsfara m.m., och lagen (1999:1309) om system för avveckling av förpliktelser på finansmarknaden. Lagrådet har tidigare pekat på att mål som anhängiggörs direkt hos kammarrätt genom överklagande av förvaltningsbeslut handläggs som enpartsmål (7 a § andra stycket FPL), vilket innebär att t.ex. i dessa fall inte blir part i målet hos kammarrätten och inte kan överklaga kammarrättens dom. I de mål där beslut överklagas till förvaltningsrätt blir inspektionen däremot både part och klagoberättigad (prop. 1999/2000:18 s. 141). Lagrådet har i ett senare lagstiftningsärende uttalat att en nedflyttning till förvaltningsrätt av övriga mål på finansmarknadsområdet bör genomföras (prop. 2002/03:139 s. 155). I promemorian föreslås också att en sådan nedflyttning sker. Ingen remissinstans invänder mot förslaget. Regeringen gör mot den angivna bakgrunden bedömningen att återstående mål på finansmarknadsområdet bör flyttas ned från kammarrätt till förvaltningsrätt. Därigenom tydliggörs rollfördelningen mellan instanserna och skapas en tvåpartsprocess, vilket medför en mer enhetlig och ändamålsenlig ordning för dessa mål. Vid överklagande av en förvaltningsrätts avgörande till kammarrätten gäller som huvudregel krav på prövningstillstånd. Enligt regeringens mening saknas det skäl att för de nu aktuella målen göra undantag från denna ordning. Förutom beslut på finansmarknadsområdet finns det vissa andra typer av myndighetsbeslut som överklagas direkt till kammarrätt. I promemorian föreslås att överklagande av myndighets beslut om ersättning enligt oljekrislagen (1975:197), beslut enligt lagen (1975:1083) om uppgiftsskyldighet rörande mottagande av olja, vissa beslut av myndighet enligt förfogandelagen (1978:262) samt Statens biografbyrås (numera Statens medieråds) beslut enligt lagen (2010:1882) om åldersgränser för film som ska visas offentligt i stället ska ske till förvaltningsrätt. Ingen remissinstans invänder mot förslaget förutom , som avstyrker en nedflyttning av myndighetens beslut. Biografbyrån anser att det förhållandet att dessa beslut överklagas till kammarrätt markerar en viss dignitet och framhåller att gällande ordning äger en stark legitimitet i filmbranschen. Regeringen delar inte denna De skäl som motiverar en ordning med förvaltningsrätt som första domstolsinstans gör sig med samma styrka gällande även vid överklagande av beslut av . Enligt regeringens uppfattning uppfyller en prövning i förvaltningsrätt de berättigade krav som kan ställas på kvalitet och effektivitet. Regeringen anser att det behov av särskild kompetens som finns i dessa mål bör tillgodoses genom att särskilda ledamöter med kunskap om film respektive i beteendevetenskapliga ämnen deltar i förvaltningsrätten på samma sätt som sker i kammarrätten. Regeringen ansluter sig således till promemorians bedömning att samtliga av de nu redovisade myndighetsbesluten bör överklagas till förvaltningsrätt och att ett överklagande därefter till kammarrätt bör omfattas av systemet med prövningstillstånd. Enligt 6 kap. 8 § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) gäller att beslut i vilket en myndighet har avslagit en begäran från någon att ta del av en handling eller lämnat ut en allmän handling med förbehåll överklagas till kammarrätt (s.k. sekretessmål). I promemorian anförs att det finns anledning att överväga en förändrad instansordning även för sekretessmålen men att de mer omfattande överväganden som krävs får göras i ett annat sammanhang. Motsvarande bedömning görs av (SOU 2010:44 s. 407). Några remissinstanser, bl.a. Kammarrätten i , Förvaltningsrätterna i , , och samt vid , anser däremot att en nedflyttning av sekretessmålen bör ske . Regeringen anser, i likhet med promemorian, att förändringar av instansordningen i sekretessmål kräver överväganden som inte kan ske inom ramen för detta lagstiftningsärende. I ett antal lagar på finansmarknadsområdet finns en möjlighet att begära förklaring hos domstol att ett ärende onödigt uppehålls genom att den myndighet som ska pröva ansökan inte meddelar beslut (s.k. dröjsmålstalan). En sådan talan väcks direkt i kammarrätt. Om myndigheten inte har meddelat beslut inom efter det att kammarrätten lämnat en sådan förklaring, ska det anses som om ansökan har avslagits. I den situationen tillämpas allmänna regler om överklagande. Lagrådet påpekade vid bank- och kreditmarknadsreform att en dröjsmålstalan lämpligen bör väckas i förvaltningsrätt (prop. 2002/03:139 s. 155). Regeringen anser att såväl principen om tyngdpunkten i förvaltningsrättskipningen som de genomförda och föreslagna ändringarna av instansordningen vid överklagande av myndighetsbeslut talar för att första domstolsinstans för en dröjsmålstalan bör vara förvaltningsrätt. En sådan förändring föranleder ändringar i följande författningar på finansmarknadsområdet: lagen (2003:1223) om utgivning av säkerställda obligationer, lagen (2004:46) om investeringsfonder, lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse, lagen (2007:528) om värdepappersmarknaden, och försäkringsrörelselagen (2010:2043). 2012/13:45 Regeringen anser att även en dröjsmålstalan bör omfattas av systemet med prövningstillstånd vid överklagande till kammarrätt.