prop · GZ03115 · 2012-03-21 00:00:00 — Lagrådet föreslår att andra stycket i paragrafen förtydligas genom att ges följande lydelse, jfr 6 § andra stycket LAS: Vill inte Försvarsmakten eller arbetstagaren att anställningen ska fortsätta efter det att prövotiden har löpt ut, ska besked om detta lämnas till motparten senast vid prövotidens utgång. Lämnas inte ett sådant besked, övergår provanställningen till en kontinuerlig eller anställning i enlighet med vad som avtalats vid anställningens ingående. Lagrådet föreslår att första stycket förtydligas genom att ges följande lydelse: Försvarsmakten ska lämna skriftlig information till arbetstagaren om alla villkor som är av väsentlig betydelse för anställningsavtalet eller anställningsförhållandet, om anställningstiden är . Informationen ska lämnas senast efter det att anställ- ningsavtalet har ingåtts. Om arbetstagaren ska avresa utomlands och vistas där än en månad, ska informationen lämnas före avresan. Lagrådet föreslår att ordet vad utgår såsom överflödigt, att ett kommatecken infogas efter 18 §, att andra stycket förs samman med första stycket och att orden avbryta ledigheten hos ersätts med återgå till. Bestämmelserna i ska, med vissa undantag som anges i 4 §, tillämpas även på anställningar som avses i den nu föreslagna lagen. Till de paragrafer i som inte är undantagna och därför ska tillämpas hör 3, 25 och 27 §§. I dessa paragrafer finns hänvisningar till bestämmelser i andra paragrafer i , vilka paragrafer är undantagna och därför inte ska tillämpas. Förslaget innebär att hänvisningarna till bestämmelser i dessa paragrafer ska ersättas med hänvisningar till bestämmelser i den nu föreslagna lagen. Den valda tekniken gör bestämmelserna svårtillgängliga. Den enda antydan om vad det handlar om är . Lagrådet förordar att paragrafen utformas på följande sätt som bättre upplyser om vad saken gäller: Vid tillämpningen av 25 § första stycket lagen om anställningsskydd ska med arbetstagare som anställts för begränsad tid enligt 5 § den lagen avses arbetstagare som anställts enligt 911 §§ denna lag. Vid tillämpningen av 25 § andra stycket lagen om anställningsskydd ska med besked som avses i 15 § första stycket den lagen avses besked enligt 23 § denna lag. Vid tillämpningen av 27 § första stycket lagen om anställningsskydd ska med besked som avses i 16 § andra stycket den lagen avses besked enligt 24 § andra stycket denna lag. Vid tillämpningen av 3 § andra stycket lagen om anställningsskydd ska med besked enligt 15 § den lagen avses besked enligt 23 § denna lag. Lagrådet föreslår att också en arbetstagare som är anställd enligt 11 § ska få besked om att anställningen inte kommer att fortsätta. Lagrådet föreslår att andra stycket förtydligas genom att ges följande lydelse: Arbetstagaren är skyldig att hålla sin civila arbetsgivare informerad om planerad tjänstgöring i Försvarsmakten i den mån den påverkar arbetstagarens rätt till ledighet från sin civila anställning. Lagrådet föreslår att andra stycket ges en lydelse som närmare ansluter till terminologin i första stycket och att paragrafen i övrigt förtydligas enligt följande: En arbetstagare har rätt till hel ledighet från sin civila anställning för att pröva en anställning som kontinuerligt eller tjänstgörande i Försvarsmakten. Rätt till ledighet enligt första stycket gäller endast en period hos samma arbetsgivare. En arbetstagare har rätt till hel ledighet från sin civila anställning för tjänstgöring enligt 11 §. Lagrådet föreslår att paragrafen förtydligas genom att ges följande lydelse: En arbetstagare har rätt till hel ledighet från sin civila anställning för tjänstgöring i Försvarsmakten enligt denna lag. Ledigheten får omfatta högst i en följd, provtjänstgöring enligt 28 § första stycket oräknad. Om det finns synnerliga skäl för det får Försvarsmakten besluta att arbetstagaren ska ha rätt till en längre sammanhängande ledighet än . Lagrådet anser att det bör komma till tydligare uttryck i lagtexten att arbetsgivaren visserligen har rätt att senarelägga en ledighetsperiod i förhållande till vad arbetstagaren har begärt men att denna rätt är begränsad på så sätt att perioden inte får förläggas så att den börjar mer än efter det att arbetstagarens begäran om ledighet kom arbetsgivaren till handa. När en provanställning övergår i en första tjänstgöringsperiod får arbetsgivaren inte senarelägga begärd ledighet . I enlighet härmed föreslår Lagrådet att paragrafen ges följande lydelse: Om en arbetstagare hos en civil arbetsgivare har begärt ledighet för provanställning enligt denna lag eller för den första tjänstgöringsperioden för tjänstgöring om denna inte inleds med en provanställning, får arbetsgivaren senarelägga ledighetsperioden, dock inte så att perioden inleds mer än efter det att arbetstagaren begärde ledigheten. En civil arbetsgivare som beslutar att senarelägga ledigheten ska genast underrätta arbetstagaren om detta. Lagrådet föreslår att paragrafen förtydligas genom att ges följande lydelse: Om en arbetstagare begär eller tar i anspråk sin rätt till ledighet enligt denna lag och på grund av detta sägs upp eller avskedas från sin civila anställning, ska uppsägningen eller avskedandet ogiltigförklaras, om arbetstagaren begär det. Lagrådet föreslår att orden begäran eller infogas före ledighet. Lagrådet föreslår att paragrafen förtydligas genom att ges följande lydelse: När den som är anställd som tjänstgörande i Försvarsmakten gör en förfrågan om eller söker arbete hos en civil arbetsgivare, får arbetsgivaren inte behandla henne eller honom sämre än vad som skulle ha varit fallet utan anställningen hos Försvarsmakten. I paragraferna finns bestämmelser om återhämtningstid. För alla arbetstagare som omfattas av lagen ska enligt 38 § gälla att de har rätt till återhämtningstid mellan internationella militära insatser. Den bestämmelsen bör förtydligas genom att definitionen i 6 § 8 av återhämtningstid flyttas till 38 § och infogas sist i paragrafen. Beträffande arbetstagare som är anställda för kontinuerlig tjänstgöring ska tid för återhämtning bestämmas med hänsyn till vad som behövs i det enskilda fallet (39 § första stycket). Innan en sådan arbetstagare används för en ny internationell militär insats ska Försvarsmakten bedöma om tiden för återhämtning varit tillräcklig (39 § andra stycket första meningen). Andra meningen i stycket får förstås så att även om Försvarsmakten finner att tiden för återhämtning inte varit tillräcklig kan arbetstagaren sändas på en ny internationell insats, om det finns särskilda skäl. I författningskommentaren anges som exempel på särskilda skäl att det med kort varsel blir nödvändigt att undsätta ett förband som befinner sig i en internationell insats och tid för utbildning inför insatsen saknas. Beträffande en arbetstagare som är anställd som tjänstgörande ska tiden för återhämtning omfatta (40 §). Lagrådet föreslår att 3840 §§ förtydligas och ges följande utformning: En arbetstagare har rätt till behövlig återhämtningstid mellan internationella militära insatser. ska arbetstagaren inte tjänstgöra i en internationell militär insats. En arbetstagare, som är anställd som kontinuerligt tjänstgörande och som varit utsänd på en internationell insats, får sändas på en ny sådan insats, först om Försvarsmakten bedömer att tiden för återhämtning varit tillräcklig. Även om tiden för återhämtning inte bedöms som tillräcklig får en arbetstagare sändas på en ny insats, om det finns särskilda skäl för det. Tid för återhämtning ska, för en arbetstagare som är anställd som tjänstgörande, omfatta . Sker tjänstgöring i Försvarsmakten får den inte överstiga i följd. Rubriken närmast efter 40 § Semester för tjänstgörande arbetstagare behandlas i 4147 §§. Det bör komma till uttryck i rubriken närmast efter 40 §. Rubriken föreslås få följande lydelse: Semester för tjänstgörande arbetstagare. Godtas detta förslag behöver 4048 §§ inte innehålla någon upplysning om att paragrafen endast rör tjänstgörande arbetstagare. Lagrådet föreslår att paragrafen förtydligas genom att ges följande lydelse: Semester som en arbetstagare har tjänat in hos Försvarsmakten ska läggas ut under den civila anställningen, i den utsträckning som Försvarsmakten inte redan har lagt ut semestern för arbetstagaren. En civil arbetsgivare ska lägga ut sådan kvarvarande semester på samma sätt som om den hade tjänats in i den civila anställningen. Av de semesterdagar som läggs ut under ett visst semesterår ska de dagar med semesterlön som har tjänats in hos Försvarsmakten läggas ut först. Lagrådet föreslår att paragrafen förtydligas genom att ges följande lydelse: Den semester som en arbetstagare har tjänat in i sin civila anställning ska läggas ut hos Försvarsmakten, i den utsträckning som den civila arbetsgivaren inte redan har lagt ut semestern för arbetstagaren. Detta gäller dock inte när det arbete som utförs hos Försvarsmakten med hänsyn till förhållandena är så speciellt för verksamheten att skyldighet att lägga ut semester inte följer av och rådets direktiv /88/EG av om arbetstidens förläggning i vissa avseenden. Kvarvarande semester enligt första stycket ska läggas ut på samma sätt som om den hade tjänats in hos Försvarsmakten. Av de semesterdagar som läggs ut under ett visst semesterår ska de dagar med semesterlön som har tjänats in hos Försvarsmakten läggas ut först. Lagrådet föreslår att första och andra styckena förs samman och att paragrafen ges följande lydelse: Vid tvist om en uppsägnings eller ett avskedandes giltighet upphör inte anställningen på grund av uppsägningen eller avskedandet förrän tvisten slutligt avgjorts eller den avtalade anställningstiden har gått ut. De materiella reglerna om semesterlön återfinns i semesterlagen. Det remitterade lagförslaget innehåller inga bestämmelser som reglerar semesterlönen. Ordet "semesterlön" kan därför utgå ur preskriptions- bestämmelsen. Den föreslagna 52 § innehåller också en särskild preskriptions- bestämmelse om skadestånd på grund av brott mot bestämmelserna om semester i förevarande lag. Det kan inte uteslutas att krav på skadestånd kan uppkomma vid brott mot dessa bestämmelser. Sådana krav kommer då sannolikt att grundas även på reglerna i semesterlagen, eftersom de materiella reglerna om semester huvudsakligen finns i den lagen. Om ingen särskild preskriptionsbestämmelse om skadestånd tas med i förevarande lag kommer preskriptionsbestämmelserna i medbestäm- mandelagen, enligt 53 § lagförslaget, att gälla i de delar skade- ståndskravet gäller brott mot bestämmelser i förevarande lag. I en sådan situation skulle det vara olämpligt att olika preskriptionsbestämmelser gäller för olika delar av talan om skadestånd. Av det skälet finner Lagrådet att det är lämpligt att behålla den särskilda preskriptions- bestämmelsen för skadeståndskrav som grundas på semester- bestämmelserna i den nya lagen. I enlighet härmed föreslår Lagrådet att paragrafen ges följande lydelse: En arbetstagares talan om skadestånd på grund av brott mot semesterreglerna i denna lag, ska väckas från utgången av det semesterår då arbetstagaren enligt lagen skulle ha fått den förmån som Lagrådet föreslår att paragrafen förtydligas genom att ges följande I fall som avses i 51, 52 eller 53 § är rätten till förhandling eller talan förlorad, om förhandling inte begärs eller talan inte väcks inom Rubriken närmast före 55 § Lagrådet föreslår att rubriken ändras till Överklagandeförbud Lagrådet föreslår att orden i fråga infogas före om. Rubriken närmast före 56 § Lagrådet föreslår att rubriken ändras till Rättegång. Det remitterade förslaget innehåller inte några övergångsbestämmelser. Det finns emellertid gruppbefäl, soldater och sjömän som har anställts av Försvarsmakten med stöd av kollektivavtal. föredragningen har upplysts att dessa kollektivavtal inte står i strid med det remitterade lagförslaget och att någon övergångsbestämmelse därför Förslaget till lag om ändring i semesterlagen Lagrådet lämnar förslaget utan erinran. Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: Statsministern , ordförande, och statsråden , , , , , , , , Regeringen beslutar proposition Soldatanställningar i Försvarsmakten