prop · GZ03159 · 2012-06-13 00:00:00 — Förbudet mot diskriminering på detta område gäller inte grunden ålder, men de argument som nämnts gör sig emellertid lika starkt gällande också för ett förbud mot åldersdiskriminering. Detta gäller i synnerhet som utredningens kartläggning av förekommande åldersgränser visar att det förekommer att ålder tillämpas som särskiljande kriterium i förhållandevis stor omfattning i allmän verksamhet, utan att åldersgränserna har stöd i lag. Då ett förbud mot åldersdiskriminering föreslås på samtliga andra samhällsområden där ett sådant saknas , förutom inom civil- och värnplikt, finns det enligt regeringens mening skäl att också införa ett motsvarande förbud som gäller hur företrädare för det allmänna uppträder och bemöter allmänheten. Ett sådant förbud bidrar också till att skyddet mot diskriminering på detta samhällsområde blir lika oavsett diskrimineringsgrund. Ett förbud i offentlig anställning mot åldersdiskriminering kompletterar de nu föreslagna förbuden på övriga samhällsområden på så sätt att bemötande av en företrädare för det allmänna som inte fångas upp av något av de andra diskrimineringsförbuden, faller under tillämpnings- området för denna regel. Bestämmelsen tar generellt sikte på offentliga förvaltningskontakter med enskilda. Utredningen har föreslagit att förbudet mot åldersdiskriminering på detta område ska gälla utan undantag, vilket remissinstanserna har till- Regeringen instämmer i att förbudet mot åldersdiskriminering ska gälla utan undantag. anser att det är viktigt att belysa frågan om alla som företräder en kommun, oavsett om de har en offentlig anställning eller inte, ska omfattas av förbudet. I detta sammanhang vill regeringen Kommuner och landsting har i inte obetydlig ut- sträckning frihet att välja driftsform för sin verksamhet. diskriminering enligt diskrimineringslagen (2008:567) träffar på det kommunala området personer som har anställning i en kommun, ett landsting eller ett kommunalförbund. Den som är anställd i ett företag som ägs av kommunen omfattas inte. Inte heller omfattas de som är anställda i ett privat företag som genom entreprenadavtal utför verk- samhet åt en kommun, ett landsting eller ett kommunalförbund. Avgränsningen till den som helt eller delvis omfattas av lagen om offentlig anställning innebär alltså att delar av vad som för en utom- stående kan uppfattas som verksamhet faller utanför det i fråga varande förbudets räckvidd. Detta är en oundviklig följd av den variation av driftsformer som förekommer på det kommunala området. Regeringens förslag: Lagen ska träda i kraft . Utredningens förslag: Utredningen föreslog att lagen skulle träda i kraft och att äldre bestämmelser ska gälla för diskriminering som skett före ikraftträdandet. Remissinstanserna: Ingen remissinstans har yttrat sig över förslaget. Skälen för regeringens förslag: Den nya lagen bör träda i kraft . Regeringen föreslår att tillämpning av bestämmelser som i lag föreskriver vissa åldersgränser ska undantas från diskrimineringslagens förbud. Regeringens förslag påverkar därför inte arbetet i de myndigheter som i sin verksamhet tillämpar sådana bestämmelser. Förslagen innebär en förändring för aktörer på samtliga samhällsområden som berörs, särskilt områdena varor, tjänster, bostäder, allmän sammankomst och offentlig tillställning, hälso- och sjukvård samt . En viss omställning torde krävas i dessa verksamheter, bl.a. för att se över rutiner och åldersgränser som tillämpas . Med hänsyn härtill bör de föreslagna lagändringarna träda i kraft . Förslaget innebär att undantaget för åldersdiskriminering tas bort på alla områden där ett sådant gäller , förutom området värnplikt och Omvänt kan sägas att ett förbud mot åldersdiskriminering införs från och med lagens ikraftträdande. reglerar åldersdiskriminering på dessa områden finns alltså inte . denna bakgrund anser regeringen att en sådan övergångsbestämmelse som utredningen föreslagit inte behövs. 15.1Ett utvidgat skydd mot åldersdiskriminering Skyddet mot diskriminering på grund av ålder stärks finns inget heltäckande förbud mot diskriminering på grund av ålder. Diskrimineringslagen innebär att ett mer långtgående skydd mot diskriminering gäller för kön, könsöverskridande identitet eller uttryck, etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning, funktionshinder och sexuell läggning, än för ålder. Regeringen anser att skyddet mot diskriminering i princip ska vara lika oavsett diskrimineringsgrund, dock med beaktande av de speciella förutsättningar som gäller för olika samhällsområden. Regeringen föreslår att ett förbud mot åldersdiskriminering ska införas på de samhällsområden utom värnplikt och civilplikt som saknar ett sådant skydd i diskrimineringslagen. Dessa områden är varor, tjänster och bostäder, allmän sammankomst och offentlig tillställning, hälso- och sjukvården, , socialförsäkringen, arbetslöshetsförsäkringen, studiestöd och offentlig anställning. Från förbuden föreslås, förutom i fråga om offentlig anställning, att det undantas bestämmelser i lag som föreskriver viss åldersgräns, eller annan särbehandling på grund av ålder, om den har ett berättigat syfte och de medel som används är lämpliga och nödvändiga för att uppnå syftet. Förbudet ska vidare inte gälla tillämpning av åldersgränser för tillträde till ett serveringsställe för yrkesmässigt bedriven servering av spritdrycker, vin, starköl och andra jästa alkoholdrycker för vilken näringsidkaren har serveringstillstånd, och inte heller tillhandahållande av försäkringstjänster. Syftet med regeringens förslag till ett utvidgat skydd mot åldersdiskriminering är att stärka individers rättigheter och bidra till att människor som diskriminerats får upprättelse och ekonomisk ersättning för liden skada. Att skyddas mot diskriminering är en mänsklig rättighet och lagstiftningen bör utformas så att den får ett tydligt genomslag. Förslaget kommer inte bara att ha betydelse för den enskilde som riskerar att utsättas för åldersdiskriminering, utan kan förhoppningsvis också bidra till en förändrad attityd i samhället vad gäller åldersfrågor. Åldersgränser kommer inte slentrianmässigt att kunna läggas till grund för olika ställningstaganden på de berörda samhällsområdena, vilket i sin tur bör kunna leda till att oberättigad särbehandling minskar. Ett jämställdhetsperspektiv är relevant även för diskrimineringsgrunden ålder. Lagförslagen är könsneutralt utformade och gäller lika för kvinnor och män. Förhållandena och villkoren kan dock skilja sig åt mellan könen i samma ålder. För sådana situationer finns dock redan ett skydd mot diskriminering genom diskrimineringsgrunden kön. Förhållandet till och internationella åtaganden har genom medlemskapet i EU förbundit sig att genomföra de direktiv som antas av unionen och även i övriga avseenden följa EU- rätten. I pågår förhandlingar om ett nytt direktiv mot diskriminering. Förslaget till direktiv innebär bl.a. att skyddet mot åldersdiskriminering utvidgas till att omfatta samma områden där det finns skydd för övriga diskrimineringsgrunder. inställning i förhållande till det förslagna direktivet är att skyddet ska vara så likt som möjligt oavsett diskrimineringsgrund. Även om den här föreslagna svenska regleringen går längre än vad som krävs enligt nu gällande EU-direktiv, stämmer den väl överens med det förslag till nytt EU-direktiv om likabehandling som förhandlas i och linje i förhandlingarna om det nya direktivet. I tillägg kan nämnas att det i vissa andra EU länder finns förbud mot åldersdiskriminering som är i linje med det nya direktivet som förhandlas. är således varken först ut eller ensam om ett skydd mot åldersdiskriminering inom andra områden än arbetslivet i vid mening och utbildning. Flera internationella konventioner, som har åtagit sig att följa, innehåller förbud mot diskriminering. Det är regeringens uppfattning att förslaget att utvidga skyddet mot åldersdiskriminering och därmed sammanhängande undantag inte står i strid med internationella åtaganden vad gäller skydd mot diskriminering. Konsekvenser för offentlig och privat verksamhet För bl.a. myndigheter, kommuner, näringsidkare, enskilda och andra som har att följa diskrimineringsförbuden innebär förslagen en del nya åligganden genom att invanda handlingssätt och rutiner som relaterar till användningen av åldersgränser, och som inte följer av lag, måste omprövas. Ändrade vanor eller handlingssätt kräver tid och kan medföra vissa kostnader. Den som bryter mot ett diskrimineringsförbud kan dessutom åläggas att betala diskrimineringsersättning. Vid en tvist kan kostnader uppkomma för experthjälp från t.ex. advokat eller en branschorganisation eller för rättegångskostnader. omfattas dock statliga myndigheter, kommuner och företag av diskrimineringslagstiftningen; kostnader för den uppgiften torde därför finnas . Förutom myndigheter verkar många enskilda organisationer genom bl.a. information och upplysningar i frågor om diskriminering och lika rättigheter. En central roll har de fackliga organisationerna, organisationen och Landsting och arbetsgivarorganisatio- nerna samt de lokala verksamheter mot diskriminering som med sina respektive kontaktnät över hela landet informerar om och debatterar lagar som berör dem och deras medlemmar. Inte minst i fråga om den nya diskrimineringslagstiftningen som trädde ikraft , då bl.a. ålder introducerades som diskrimineringsgrund , spelade organisationerna en stor roll för att sprida information. Vidare tillsköts , i samband med lagstiftningsärende, medel för information och kunskapsöverföring om den nya lagstiftningen och bl.a. den nya diskrimineringsgrunden ålder. Även om tillämpningsområdet för diskrimineringsgrunden ålder utvidgas i detta lagstiftningsärende är inte diskrimineringsgrunden ålder i sig ny. Inom nu aktuella samhällsområden gäller dessutom ett förbud mot diskriminering vad gäller övriga grunder i diskrimineringslagen. Viss kännedom om hur invanda handlingssätt och rutiner kan behöva omprövas torde således finnas . Det borde också finnas möjlighet för aktörer inom såväl det offentliga som det privata att använda liknande metoder för att undvika diskriminering vad gäller diskrimineringsgrunden ålder som de enligt nu gällande lagstiftning ska använda för övriga diskrimineringsgrunder. Regeringen bedömer därför att sådana kostnader kan antas bli begränsade och därför bör kunna rymmas inom befintliga ramar. Arbetsbelastningen för och domstolarna mottog () 70 anmälningar om åldersdiskriminering på de samhällsområden där skydd saknas . Som jämförelse kan nämnas att det kom in 166 anmälningar om åldersdiskriminering som gällde arbetslivet i vid mening. Regeringens förslag kan förväntas medföra att antalet anmälningar avseende åldersdiskriminering inom nu aktuella områden ökar något inledningsvis, men med ökad kunskap om lagstiftningen hos berörda aktörer, torde anmälningsfrekvensen sjunka igen. Den ökade ärendetillströmningen bedöms därför kunna hanteras inom ramen för befintliga resurser. Regeringen avser dock att följa utvecklingen. Förslagen till utvidgat förbud mot diskriminering på grund av ålder kommer sannolikt att påverka domstolarnas arbetsbörda. Det gäller såväl de allmänna domstolarna som förvaltningsdomstolarna. Det är dock svårt att med någon precision ange graden av ökad belastning. Viss ledning kan hämtas av de utökade skydd mot diskriminering som följt av förstärkt lagstiftning i 1999, 2003, 2005 respektive lagstiftningsärenden. Erfarenheterna ger vid handen att arbetsbördan mätt i antal mål och ärenden inte ökar i särskilt stor utsträckning. Sammantaget gör regeringen bedömningen att den föreslagna lagstiftningen inte medför någon sådan ökning av arbetsbördan vid de allmänna respektive förvaltningsdomstolarna som inte kan tas om hand med befintliga resurser. Regeringen avser dock att följa utvecklingen. Förslagen väntas inte ha miljökonsekvenser. Särskilt om regelförenkling och företagens villkor Regeringen har som målsättning att de administrativa kostnaderna för företagen på grund av de statliga regelverken ska minska. Arbetet med regelförenklingen är ett av medlen för att regeringens mål om flera jobb ska uppnås. Med anledning av det pågående regelförenklingsarbetet finns det skäl att särskilt analysera konsekvenserna av regeringens förslag om ett utvidgat skydd mot åldersdiskriminering i förhållande till företagens arbetsförutsättningar, konkurrensförmåga och villkor i övrigt. En stor mängd företag berörs Storleken på företag kan bedömas utifrån antalet anställda eller efter omsättning. Statistik visar att majoriteten av är små eller medelstora och har en relativt låg omsättning. Vid en konsekvensanalys ska dock hänsyn tas även till strukturen hos olika branscher. För det fall det finns ett fåtal stora företag på ett område, kan alla övriga företag även sådana som inte kan betecknas som små med hänsyn till t.ex. antal anställda betraktas som små i detta sammanhang. Regeringens förslag berör en stor mängd företag på en rad samhällsområden. I fråga om tillämpningsområdet för förbudet som gäller varor, tjänster och bostäder förekommer en mängd inom detaljhandel, hotell- och restaurang, transporter m.m. som kan betecknas som små, både med hänsyn till faktisk storlek och till situationen inom respektive bransch. Även på andra områden kommer små företag att beröras av förslagen. På det sociala området finns enskilda som bedriver rörelse i verksamhet som omfattas av socialtjänstlagstiftningen. Det finns privata företag som är verksamma inom hälso- och sjukvården. Såvitt avser konsekvenserna av regeringens förslag är det inte görligt att mer än översiktligt ge en bild av de företag som avses med en analys av detta slag. När regler införs som påverkar små företag ska beaktas att ett mindre företag i jämförelse med ett stort måste använda en proportionellt större del av sina resurser för att uppfylla administrativa åtaganden. Vidare är tidsåtgången för att hantera regler proportionellt större i små företag än i större företag. gällande diskrimineringsförbud är reglerade genom lag bl.a. mot bakgrund av att regeringen inte ansett det som en möjlig väg att uppnå ett heltäckande skydd mot diskriminering genom reglering som bygger enbart på frivillighet. För flera av diskrimineringsförbuden är också en ordning baserad på frivillighet eller överenskommelser utesluten med hänsyn till förpliktelser enligt unionslagstiftningen. För att skapa tydlighet och enhetlighet kring diskrimineringsförbuden och för att regeringens målsättning att skyddet mot diskriminering bör vara så lika som möjligt oavsett diskrimineringsgrund ska nås, anser regeringen att det inte är lämpligt att använda en annan regleringsform än lag för det utvidgade skyddet mot åldersdiskriminering. Att regleringen är samlad och enhetlig skapar också en tydlighet och förutsägbarhet som är nödvändig för att underlätta för företagen. Många företag berörs av diskrimineringslagens förbud mot diskriminering inom här aktuella områden. Den huvudsakliga delen av förslagen innebär inte mer än marginellt nya åligganden eller krav på att bl.a. näringsidkare ska vidta vissa åtgärder. Företagen bör orientera sig om innebörden av de nya reglerna, men det kan finnas visst behov av rådgivning och utbildning. Företagen torde ha vissa kunskaper om hur diskrimineringsfrågor ska hanteras och exempelvis hur invanda handlingssätt och rutiner kan behöva omprövas. Det kommer dock att finnas möjlighet till stöd till företag från t.ex. intresseorganisationer. Vissa branschorganisationer kan också bidra med stöd till företag i arbetet med diskrimineringsfrågor. Vidare ingår det i uppdrag att sprida kunskap och information om förbuden mot diskriminering, både till dem som riskerar att diskriminera och till dem som riskerar att diskrimineras. Det innebär att myndigheten erbjuder rådgivning och metodutveckling till bland annat företag. Genom olika kunskapshöjande insatser ska DO också se till att alla människor känner till sina rättigheter. Vad gäller områdena varor, tjänster och bostäder, allmän sammankomst och offentlig tillställning, hälso- och sjukvården, , socialförsäkringen, arbetslöshetsförsäkringen, studiestöd och offentlig anställning, undantas åldersgränser som förekommer i lag helt från förbudet mot åldersdiskriminering. Förutom att en tydlig avgränsning av tillämpningsområdet gör det mer överskådligt, underlättar undantaget också för dem som har att förhålla sig till förbuden. Förslagen innebär inte krav på investeringar och kan inte förutses påverka produktionsmöjligheter för företagen. Föreningsstadgar som strider mot de nya reglerna om förbud mot åldersdiskriminering i fråga om bostäder bör givetvis ändras . Undantaget i första stycket för diskrimineringsgrunden ålder utgår. Ändringen innebär att diskriminering är förbjuden oavsett diskrimine- ringsgrund för den som utanför privat- och familjelivet tillhandahåller varor, tjänster eller bostäder till allmänheten, eller anordnar en allmän sammankomst eller en offentlig tillställning. Vad som närmare avses med samhällsområdet framgår av avsnitt 7. Vissa undantag från förbudet mot diskriminering på grund av ålder regleras i en ny 12 b §. Paragrafen är ny och innehåller de undantag som gäller från förbudet mot diskriminering på grund av ålder, såvitt avser diskrimineringsförbudet i Av första punkten framgår att förbudet inte hindrar tillämpning av bestämmelser i lag som föreskriver viss ålder. De lagar som avses gäller t.ex. försäljning och utlämning av alkoholdrycker, handel med drycker, servering av alkoholdrycker, tobaksförsäljning, försäljning av läkemedel, film som ska visas offentligt, deltagande i vissa spel och lotterier, pantbanksverksamhet, samt överlåtelse av knogjärn, kaststjärnor eller Den som tillämpar en åldersrelaterad bestämmelse i lag på samhällsområdet, gör sig alltså inte skyldig till diskriminering enligt 12 §. Av andra punkten framgår att tillhandahållande av försäkringstjänster undantas från förbudet mot åldersdiskriminering. I tredje punkten föreskrivs att förbudet mot åldersdiskriminering inte gäller tillämpning av nedre åldersgränser för tillträde till serveringsställen för yrkesmässigt bedriven servering av spritdrycker, vin, starköl och andra jästa alkoholdrycker för vilka näringsidkaren har serverings- Näringsidkaren kan således tillämpa åldersgränser för tillträde till restaurangen eller krogen eller liknande utan att göra sig skyldig till diskriminering på grund av ålder. Undantaget omfattar enbart tillträde till Den som har uppnått föreskriven ålder för att serveras alkoholdryck får inte nekas servering enbart med hänvisning till för hög Av fjärde punkten framgår att också annan särbehandling som har samband med ålder är tillåten, om den har ett berättigat syfte och de medel som används är lämpliga och nödvändiga för att nå syftet. kan beskrivas som en avvägningsnorm. Avgörande är om andra intressen i det enskilda fallet kan väga tyngre eller i vart fall lika tungt som lika- När det är fastställt att en person missgynnats genom ett visst handlingssätt eller underlåtenhet och att missgynnandet har samband med ålder, är frågan om den som tillämpar villkoret efter- strävar att uppnå ett angeläget syfte som är objektivt godtagbart. vara värt att skydda i sig och vara tillräckligt angeläget för att ges före- träde framför principen om icke-diskriminering. Vidare måste åtgärden, det medel som används för att uppnå syftet, vara lämplig och nöd- Om det finns andra icke diskriminerande handlingsalternativ eller medel för att uppnå syftet, utgör missgynnandet i princip diskriminering i strid med lagen. När det gäller särbehandling på grund av ålder kan förhållandena skilja sig från fall till fall. Varje situation måste bedömas för sig. Några exempel på vad som kan anses som berättigat syfte är följande. Rabatter eller reducerade priser för unga och äldre, t.ex. på olika transportmedel, museer, teatrar, bio och andra kulturevenemang liksom för olika fritidsaktiviteter, som har till syfte att gynna eller underlätta för dessa pga. att de typiskt sett är ekonomiskt svaga, kan normalt undantas med stöd av denna bestämmelse. Även åldersgränser som har till syfte att främja den ekonomiska, kulturella eller sociala integreringen av unga eller äldre bör anses berättigade. Åldersgränser som syftar till att skydda unga från risk för fysisk, psykisk eller ekonomisk skada är andra exempel på när undantag kan göras. Även ett syfte att skydda en ung person från konsekvenser av beslut som den unge kan ha svårt att överblicka eller vars resultat kan bli bestående, eller att skydda den unge från sociala skadeverkningar kan falla inom undantagets tillämpningsområde. En särbehandling som görs för att beakta enbart näringsidkarens egna rent kommersiella intressen omfattas inte av undantagsregeln. Även för tillhandahållande av vissa bostäder kan det finnas berättigade syften att uppställa åldersgränser. Om syftet är att underlätta situationen för äldre eller unga på bostadsmarknaden kan en viss åldersgräns vara lämplig och nödvändig. Som anges i avsnitt 7 är det mycket tveksamt om en övre åldersgräns för att få komma i fråga för s.k. seniorboenden är förenlig med likabehandlingsprincipen. Behovet av att medlemmarna ska kunna hjälpa till med olika sysslor bör inte kunna berättiga föreningen att neka medlemskap med hänvisning enbart till personens ålder. Regeringens överväganden finns i avsnitt 7. Undantaget i andra stycket för diskrimineringsgrunden ålder utgår. Paragrafen innebär att diskriminering är förbjuden, oavsett diskrimineringsgrund i fråga om hälso- och sjukvård, annan medicinsk verksamhet, verksamhet inom och stöd i form av färdtjänst, riksfärdtjänst och bostadsanpassningsbidrag. I syfte att förtydliga har en del av den tidigare punkten två förts över till en tredje punkt. Undantaget för diskriminering som har samband med kön i tredje stycket flyttas till en ny 13 a §. Undantag från förbudet mot åldersdiskriminering framgår av 13 b §. Regeringens överväganden finns i avsnitt 8 och 9. Paragrafen är ny. Bestämmelsen, som föreskriver undantag från förbud mot diskriminering på grund av kön, framgick med i allt väsentligt samma lydelse tidigare av tredje stycket i 13 §. Ingen förändring i sak föreslås. Paragrafen är ny och föreskriver de undantag som gäller från förbudet mot åldersdiskriminering. Av första punkten följer att förbudet inte hindrar tillämpning av lag som föreskriver viss ålder. De författningar som avses inom hälso- och sjukvården behandlar bl.a. hälso- och sjukvård åt asylsökande, tandvård, kastrering, sterilisering, fastställande av könstillhörighet, transplantation, biobanker i hälso- och sjukvården, omskärelse, abort, alternativ medicinsk behandling, läkemedelsförmåner och sprututbyte. Författningar på område som omfattas av bestämmelsen är sådana som tar sikte på vissa grupper, t.ex. bestämmelser som tydliggör barnperspektivet i socialtjänstlagen (2001:453) och patientsäkerhetslagen (2010:659). Vidare omfattas bestämmelser om socialnämndens särskilda ansvar för barn, mottagande av barn, anmälan om missförhållande till skydd för barn, socialnämndens särskilda ansvar för äldre och anmälan om missförhållanden i äldreomsorgen. Bestämmelser med uttryckliga åldersgränser handlar t.ex. om talerätt för barn, kontaktperson i personliga angelägenheter, medling, ekonomiskt bistånd, vård av unga, stöd och service till vissa funktionshindrade, personlig assistans, mottagande av asylsökande, kommunalt vårdnadsbidrag och kommunens befogenheter att tillhandahålla servicetjänster åt personer som fyllt . I andra punkten föreskrivs att också annan särbehandling som har samband med ålder är tillåten, om den har ett berättigat syfte och de medel som används är lämpliga och nödvändiga för att nå syftet. Regeln kan beskrivas som en avvägningsnorm. Avgörande är om andra intressen i det enskilda fallet kan väga tyngre eller i vart fall lika tungt som likabehandlingsprincipen.