prop · GZ03115 · 2012-03-21 00:00:00 — Mot denna bakgrund anser regeringen att Försvarsmakten bör öka sina informations- och utbildningsinsatser i skolan för att öka rekryteringen av grupper som är underrepresenterade i Försvarsmakten. Det nya personalförsörjningssystemet kommer föranleda frågor och behov av kunskap från bl.a. de civila arbetsgivare som kommer att ha personal anställd vilken även har en anställning i Försvarsmakten. För att tjänstgöringen inte ska få negativa konsekvenser för den enskilde är det enligt regeringen angeläget att Försvarsmakten på olika sätt informerar om det nya systemet. Regeringen anser att en särskild funktion för arbetsgivarrelationer centralt i Försvarsmakten se avsnitt 8 kommer att vara till lika stor fördel för både kvinnor och män. Möjligheten att kunna gå vidare i det civila arbetslivet efter avslutad anställning kommer att vara viktig för både kvinnor och män. En god planering för denna övergång kommer därför att vara nödvändig. Regeringen anser i avsnitt 9 Civilt meritvärde att Försvarsmakten bör överväga dels att stödja arbetstagarna i att tidigt ta fram en karriärväxlingsplan, dels att längre fram under anställningen ge arbetstagarna möjlighet till viss utbildning eller praktik för att underlätta en karriärväxling. Regeringen anser att det i detta sammanhang är särskilt viktigt att Försvarsmakten tidigt analyserar vilka områden som anställda kvinnor vill och kan karriärväxla till. Försvarsmakten kommer att behöva analysera karriärväxlingsåtgärderna särskilt för att kunna erbjuda sådana som attraherar kvinnor. Utredningen anför att den i kontakter med kvinnliga officerare och soldater erfarit att kvinnor i allmänhet har svårare än män att till potentiella arbetsgivare förmedla de erfarenheter militärtjänstgöringen inneburit och hur de erfarenheter och kunskaper som tjänstgöringen medfört kan värderas för det fortsatta arbetslivet. Regeringen anser därför i avsnitt 9 Civilt meritvärde att Försvars- makten bör överväga att inrätta en central funktion för meritbedömning m.m. De redovisade erfarenheterna understryker att det är särskilt viktigt för kvinnor att tjänstgöringen certifieras och värderas på ett sätt som ger civila meriter. Regeringen redovisar i denna proposition de åtgärder som med utgångspunkt i beslut med anledning av propositionen Ett användbart försvar (prop. 2008/09:140, bet. 2008/09:FöU10, rskr. 2008/09:292) behövs för att kunna anpassa Försvarsmaktens personal- försörjning till myndighetens nya uppgifter och behov. Det är ofrånkomligt att försvarets personalförsörjning påverkar och får konsekvenser för företagen och civila arbetsgivare. gällde som regeringen tidigare erinrat om i denna proposition även Försvarsmakten personalförsörjdes genom ett värnplikts- var försvarets personalförsörjning en integrerad och naturlig del i den svenska arbetsmarknaden. Regeringen vill ånyo understryka att det principiellt inte är någon skillnad . Även nu bör frågan om försvarets personalförsörjning därför ses som en fråga för hela samhället och en naturlig del i den svenska arbetsmarknaden. I propositionen redovisar regeringen de förslag som behövs för att tillgodose Försvarsmaktens behov av tidsbegränsade anställningar och hur detta på det mest ändamålsenliga sättet ska åstadkommas. En grund är att gruppbefäl, soldater och sjömän ska vara tidsbegränsat anställda. Regeringen föreslår en speciallagstiftning som reglerar vissa arbets- rättsliga frågor för en grupp arbetstagare i Försvarsmakten. Delar av lagstiftningen kommer att vara semidispositiv vilket innebär att det kommer att bli möjligt att avtala om avvikande regler i kollektivavtal. Syftet med att samla regleringen i en egen lag är att underlätta hanteringen av det nya regelverket för civila arbetsgivare som kommer att beröras. Regeringen anser att modellen med en samlad lag kommer att underlätta för företagen eftersom regelverket blir mer överskådligt. Likaså minskar den administrativa bördan. Alternativet till en samlad speciallagstiftning hade enligt regeringen varit att göra ändringar i befintlig arbetsrättslig och annan lagstiftning samt komplettera med ny lag där det skulle behövas. Utöver den spridningseffekt detta skulle kunna få skulle det försvåra hanteringen och göra regelverket svårare att överblicka. Arbetsgivarna kommer i första hand att beröras genom systemet med personal som är tjänstgörande i Försvarsmakten. Regeringen bedömer att företagens administration kan öka något när det gäller tjänstledigheter och rekrytering av eventuella vikarier. Det finns enligt regeringen en viss risk för att den civila arbetsgivaren drabbas av rehabiliteringsansvar för skador som visar sig när arbetstagaren är i tjänst hos den civila arbetsgivaren men som härrör från tjänstgöringen i Försvarsmakten. Eventuella kostnader för en sådan rehabilitering är svåra att beräkna. I reella tal är det dock förhållandevis få personer som skadas under tjänstgöring i internationella militära insatser. Regeringen vill också framhålla det nya personalförsörjningssystemet inte innebär någon skillnad i förhållande till det tidigare systemet, där personal rekryterades till utlandsstyrkan inför varje enskild insats. Ett stort antal av dessa rekryterade kom från en anställning hos en civil arbetsgivare, och de återgick dit efter avslutad insats. Regeringen delar bedömning att den sammantagna kostnaden för att ha en tjänstgörande arbetstagare i Försvarsmakten anställd undantagsfall kan bli hög för en enskild arbetsgivare, framförallt om det är fråga om ett mindre företag. Det är enligt regeringen inte möjligt att i förväg beräkna dessa kostnader. Inte heller är det möjligt att bedöma hur frånvarokostnaderna i det nya systemet förhåller sig till motsvarande frånvarokostnader vid det tidigare värnpliktssystemet. Alla företag på den svenska arbetsmarknaden som har personal anställd som också har en anställning i Försvarsmakten kommer att beröras av den nya lagstiftningen. I likhet med utredningen anser regeringen att det är svårt att beräkna hur många dessa kommer att vara. personalförsörjningssystemet är fullt bemannat bedöms drygt 9 000 Prop. 2011/12:115 personer vara anställda som tjänstgörande gruppbefäl, soldater och sjömän i Försvarsmakten. Det är dock sannolikt att en del av dessa kommer att studera eller inte ha någon civil anställning parallellt med anställningen i Försvarsmakten. Regeringen bedömer vidare att framtidens gruppbefäl, soldater och sjömän kommer att rekryteras från alla delar av samhället. Därmed kommer de också att återfinnas på hela den svenska arbetsmarknaden i alla branscher och i företag av alla storlekar. Regeringen delar utredningens uppfattning att det är svårt att uppskatta en generell tidsåtgång som den nya regleringen kan innebära för företagen. Tiden kommer att variera beroende på om företaget har en eller flera tjänstgörande anställda och i vilken omfattning dessa kommer att vara lediga för att tjänstgöra i Försvarsmakten. För att översiktligt beräkna tidsåtgången och de administrativa kostnaderna för de civila arbetsgivarna har utredningen utgått från att en tjänstgörande person genomför två internationella militära insatser samt tre längre övningar på vardera . Därutöver kommer vissa kortare ledigheter att behövas för t.ex. utbildning. Vid längre frånvaro kommer en vikarie att anställas. Den administrativa kostnaden för vakansrekrytering varierar men utredningen gör bedömningen att det är rimligt att anta att kostnaden för att rekrytera en vikarie hamnar . Regeringen delar utredningens bedömning. Regeringen delar utredningens uppfattning att konkurrensförhållandena för de företag som berörs inte kommer att påverkas. Vissa kostnader kommer att belasta företagen men inte i den omfattning att det hämmar företagens möjligheter att växa eller rekrytera. I likhet med utredningen bedömer regeringen att för vissa, särskilt mindre företag, kan det bli svårt om nyckelpersoner är lediga för tjänstgöring i Försvarsmakten. vill regeringen påpeka att denna sårbarhet för förluster av nyckelpersoner alltid finns i mindre företag eller i företag med unika kompetenser. Utredningen har i detta sammanhang också lyft fram en positiv konsekvens för de civila arbetsgivarna, nämligen att personalen genom sin anställning i Försvarsmakten kan få viss kompetensutveckling som annars skulle ha finansierats av den civila arbetsgivaren. Det kan röra sig om praktisk erfarenhet och utbildning som är direkt kopplad till befattningens innehåll. Det kan också röra sig om ledarskapsutbildningar m.m. Regeringen delar utredningens uppfattning i dessa delar. Regeringen vill sammanfattningsvis understryka att arbetstagaren, den civila arbetsgivaren och Försvarsmakten har ett gemensamt ansvar att försöka uppnå en balans där alla parter kan få fördelar av den dubbla anställningen. Ytterligare konsekvenser av införandet av det nya I sitt betänkande konstaterar utredningen att ytterligare konsekvenser kan att inträffa på olika områden i samband med att ett nytt personalförsörjningssystem införs för Försvarsmakten. 2011/12:115 konsekvenser är inte direkt kopplade till de lagda förslagen men regeringen anser att det likväl finns anledning att uppmärksamma dem. erinrar om att en arbetstagare normalt berörs av flera olika pensionsavtal. Alla arbetstagare omfattas av den allmänna pensionen. På den svenska arbetsmarknaden finns därutöver fyra stora pensionssystem och några små. De stora pensionssystemen är pensionsavtal för arbetstagare i staten (PA 03), tjänstepension för anställda inom kommun och landsting (KAP-KL), tjänstepension för privatanställda tjänstemän (ITP) och tjänstepension för privatanställda arbetare (). Dessa system är reglerade genom kollektivavtal. Alla som anställs i Försvarsmakten omfattas automatiskt av statens pensionsavtal PA 03. Utredningen bedömer att Försvarsmakten i det nya personalförsörj- ningssystemet kommer att ha ett stort antal yngre anställda gruppbefäl, soldater och sjömän. På grund av PA 03:s konstruktion kommer det därför att finnas en stor grupp arbetstagare i staten som inte omfattas av vissa delar av pensionsförmånerna i PA 03. Utredningen menar att det mot denna bakgrund kan finnas anledning att överväga om just denna grupp arbetstagare ska omfattas av någon ytterligare rätt till pensionsintjänande, t.ex. att också avgiftsbestämd och förmånsbestämd pension tjänas in redan från det första anställningsavtalet med oavsett ålder. Regeringen konstaterar att det är parterna på det statliga avtalsområdet som har att hantera frågeställningarna kring PA 03. Hur pensionsförmåner ser ut kan vara något som påverkar attraktiviteten på anställningar som gruppbefäl, soldater och sjömän . I det nya personalförsörjningssystemet kommer Försvarsmakten att ha ett stort antal anställda, framförallt gruppbefäl, soldater och sjömän. Regeringens förslag syftar till att ge denna grupp en så trygg anställning som möjligt, trots anställningsformen som tidsbegränsat anställd. En utgångspunkt för regeringen är att den nya gruppen arbetstagare i Försvarsmakten, så långt det är möjligt, ska passa in i systemet på svensk arbetsmarknad. Regeringen föreslår därför så litet särreglering som möjligt. Man kan dock inte bortse ifrån att denna grupp arbetstagare kommer att ha särskilda villkor och förutsättningar. Personalförsörj- ningsutredningen menar att anställningarna som tjänstgörande gruppbefäl, soldater och sjömän kan komma att påverka rätten till arbetslöshetsersättning. I sitt betänkande redovisar utredningen bestämmelserna om bisyssla i lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring och förutsättningarna för att inkomster från bisyssla inte ska påverka dagpenningen vid arbetslös- Utredningen redovisar också de särskilda förhållanden som råder för deltidsbrandmän. Utredningen menar att förhållandena för Prop. 2011/12:115 deltidsbrandmän på vissa sätt påminner om förhållandena för tjänstgörande arbetstagare i Försvarsmakten. Mot bakgrund av att de närmare förutsättningarna för de tjänstgörande arbetstagarna i Försvarsmakten ännu inte är helt klarlagda och att frågan om huruvida tjänstgörande gruppbefäl, soldater och sjömän i Försvarsmakten kommer att omfattas av arbetslöshets- försäkringen är komplicerad menar utredningen sammanfattningsvis att denna fråga bör utredas närmare. I remissbehandlingen av betänkandet delar Arbetsförmedlingen utredningens uppfattning om en fortsatt utredning. Liksom utredningen konstaterar regeringen att de exakta förutsätt- ningarna för hur tjänstgörande gruppbefäl, soldater och sjömän ska tjänstgöra i Försvarsmakten är ännu inte kända. Försvarsmakten har ännu inte kunnat pröva systemet i praktiken. Innan detta har skett är det enligt regeringen inte möjligt att förutsäga hur den exakta tjänstgöringen kommer att se ut, hur länge den varar och med vilken frekvens den kommer att ske. Tjänstgöringen kommer dessutom att skilja sig åt mellan enskilda arbetstagare. Regeringen saknar anledning att i denna proposition föra en fördjupad diskussion om de tjänstgörande arbetstagarna, bestämmelserna om bisyssla och förhållandena för deltidsbrandmän. Däremot delar regeringen utredningens uppfattning att en anställning som tjänstgörande gruppbefäl, soldat eller sjömän kan komma att påverka rätten till arbetslöshetsersättning. Som regeringen anförde inledningsvis i detta avsnitt är en utgångs- punkt för regeringen att den nya gruppen arbetstagare i Försvarsmakten, så långt det är möjligt, ska passa in i systemet på svensk arbetsmarknad. Regeringen har därför i denna fråga samma syn som regeringen redovisade om arbetslöshetsförsäkringen i avsnitt 7 Rekrytering och information. Regeringen anser således att de frågor utredningen väcker om de tjänstgörande och arbetslöshetsersättning i första hand måste prövas av de berörda myndigheter med utgångspunkt i reella anställ- ningar och befintligt regelverk. Av förklarliga skäl finns inte sådan erfarenhet . En eventuell utredning bör således avvakta intill dess att problemet är klarlagt. Mot denna bakgrund är det angeläget att de berörda myndigheterna, framförallt Arbetsförmedlingen, Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen och Försvarsmakten följer denna fråga. 12.1Förslaget till lag om vissa försvarsmaktsanställningar Paragrafen anger lagens tillämpningsområde. Av paragrafen följer att lagens bestämmelser ska tillämpas på arbetstagare som är gruppbefäl, soldater och sjömän i Försvarsmakten. Lagrådet har lämnat vissa förslag när det gäller rubriksättningen i Regeringen har valt att samla alla inledande bestämmelser under I övrigt har Lagrådets synpunkter på rubriksättningen följts. Av paragrafen följer att lagen är tvingande till arbetstagares förmån utom i de fall där avvikelser enligt 3 § får göras genom kollektivavtal. Paragrafen utgör inget hinder mot avtal om bättre förmåner för arbetstagaren. Förslaget behandlas i avsnitt 6.7.1. Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. I första stycket regleras i vilka avseenden avvikelser från lagen får göras genom kollektivavtal som har slutits eller godkänts av en central arbetstagarorganisation. Med begreppet central arbetstagarorganisation avses här detsamma som i lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet (MBL). Avseende anställningstidens längd får avvikelser göras, dock inte från den längsta tillåtna sammanlagda anställningstiden för kontinuerligt och tjänstgörande gruppbefäl, soldater och sjömän som regleras i 9 §. Även prövotidens längd och uppsägningstiderna får regleras genom kollektivavtal. Parterna har således möjlighet att komma överens om såväl längre som kortare tider i dessa fall. Vidare motsvarar möjligheten att göra avvikelser från 13, 14, 23 och 51 §§ vad som följer av regleringen av sådana situationer i lagen (1982:80) om anställningsskydd (LAS). Avvikelser genom kollektivavtal får vidare göras även i fråga om 18, 19, 24 och 26 §§. Andra stycket, av vilket det följer att sådana avvikelser som beslutas genom kollektivavtal enligt första stycket även får tillämpas på arbetstagare som inte är medlemmar i den avtalsslutande arbetstagar- organisationen, motsvarar 2 § sista stycket LAS. Förslaget behandlas i avsnitt 6.7.1. I paragrafen anges de bestämmelser i som inte gäller för gruppbefäl, soldater och sjömän avseende deras anställningar i Försvarsmakten. Uppräkningen är uttömmande. De bestämmelser i som inte räknas upp ska således tillämpas. Det innebär t.ex. att reglerna om saklig grund i 7 § LAS ska tillämpas vid uppsägning från arbetsgivarens sida. Förslaget behandlas i avsnitt 6.7.1. Av paragrafen framgår att semesterlagens (1977:480) bestämmelser gäller för gruppbefäl, soldater och sjömän när inte annat framgår av förevarande lag eller av lagen (2010:449) om Försvarsmaktens personal vid internationella militära insatser. Enligt 4 § lagen om Försvarsmaktens personal vid internationella militära insatser ska 12 § semesterlagen inte tillämpas för den som tjänstgör i en internationell militär insats. Regeln om fyra veckors sammanhängande sommarsemester gäller alltså inte för arbetstagare under en sådan insats. I paragraferna 4147 §§ finns särskilda bestämmelser om semester för tjänstgörande arbetstagare. Förslaget behandlas i avsnitt 6.5.4. I paragrafen definieras vad som i lagen avses med vissa uttryck. En tjänstgörande arbetstagare tjänstgör i Försvarsmakten och kan ha sin huvudsakliga sysselsättning hos en civil arbetsgivare. tjänstgörande arbetstagare kan vara såväl gruppbefäl, soldater som sjömän. En kontinuerligt tjänstgörande arbetstagare har anställningen i Försvarsmakten som sin huvudsakliga sysselsättning. Arbetstagaren tjänstgör under sin anställningstid sammanhängande i Försvarsmakten och har inte genom lagen rätt till ledighet från en annan anställning, annat än under en provanställning och när en arbetstagare med särskild specialistkompetens anställs för en viss internationell insats enligt 11 §. Kontinuerligt tjänstgörande arbetstagare enligt lagen kan vara gruppbefäl, soldater och sjömän. Med en civil anställning avses en anställning hos en annan arbetsgivare än Försvarsmakten, oavsett om denna andra arbetsgivare finns inom privat eller offentlig verksamhet. En civil arbetsgivare är en annan arbetsgivare än Försvarsmakten som har en anställd som tjänstgör kontinuerligt eller i Försvarsmakten. När det gäller staten avses med civil arbetsgivare i detta sammanhang den andra myndigheten, förutom Försvarsmakten, där arbetstagaren är anställd. Av 8 § följer att en arbetstagare får inneha en annan statlig anställning som hon eller han är anställd som tjänstgörande gruppbefäl, soldat eller i Försvarsmakten. Tjänstgöring omfattar all typ av aktivitet som sker inom ramen för anställningen i Försvarsmakten, utbildning, övning, beredskap och insats. Dessutom omfattar tjänstgöring även annan verksamhet som är kopplad till utbildning, övning, beredskap och insats. Exempel på sådan verksamhet är läkarundersökning inför tjänstgöring i en insats eller uthämtning av uniform och andra persedlar inför en övning. Med internationell militär insats avses i denna lag detsamma som i lagen om Försvarsmaktens personal vid internationella militära insatser. Förslaget behandlas i avsnitt 6.2. Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Av första stycket följer att gruppbefäl, soldater och sjömän i Försvars- makten ska vara tidsbegränsat anställda och att de inte får anställas med stöd av någon annan lag än denna. Avsikten är endast att reglera med stöd av vilken lag den tidsbegränsade anställningen av gruppbefäl, soldater och sjömän kan ske. Det ska i och med att denna lag träder i kraft inte längre vara möjligt att anställa gruppbefäl, soldater och sjömän enligt LAS eller lagen om Försvarsmaktens personal vid internationella militära insatser (se även kommentaren till 11 §). Däremot ska gruppbefäl, soldater och sjömän även i fortsättningen få anställas med stöd av kollektivavtal. Bestämmelsen tar sikte på att själva anställningen ska ske med stöd av denna lag. Regeringen har övervägt Lagrådets förslag till skrivning, men valt att stanna vid att inte ändra utformningen av bestämmelsen. Mot bakgrund av Lagrådets synpunkter bör här dock framhållas att annan reglering som har betydelse för anställningen, exempelvis den sedvanliga bedömningsgrund vid anställning av arbetstagare hos staten som framgår av 4 § lagen (1994:260) om offentlig anställning (), ska tillämpas. Enligt andra stycket ska anställningsavtal ingås för kontinuerlig eller tjänstgöring. Information om anställningsavtalet avser kontinuerlig eller tjänstgöring liksom andra villkor som är av väsentlig betydelse för anställningsförhållandet ska enligt 14 § lämnas skriftligt till arbetstagaren. Förslaget behandlas i avsnitt 6.1 och 6.2. Paragrafen innebär att en statligt anställd arbetstagare, med en annan statlig anställning, får ha en anställning som tjänstgörande gruppbefäl, soldat eller i Försvarsmakten. Genom denna bestämmelse görs ett undantag från bestämmelsen i 11 § . Förslaget behandlas i avsnitt 6.5.3. Av första stycket följer att ett anställningsavtal enligt denna lag ska omfatta en anställningstid om och högst . Detta gäller för såväl den första som efterföljande anställningar. Den totala anställningstiden som gruppbefäl, soldat eller är begränsad. Ingen arbetstagare får således vara anställd som gruppbefäl, soldat eller längre än sammanlagt . För anställning som kontinuerligt tjänstgörande gäller en lägre gräns, vilket medför att av får maximalt vara som kontinuerligt tjänstgörande. Om ett anställningsavtal skulle innebära att den totala anställningstiden överskrids, ska avtalet omfatta den tid som återstår av den tillåtna totala anställningstiden. Av andra stycket följer vidare att avtal om kortare anställningstid än kan ingås i de fall som anges i 10, 11 eller 12 §, dvs. när det är fråga om att anställa en vikarie, att anställa särskilt för en insats eller att inleda anställningen med en provanställning. Paragrafen är dispositiv i enlighet med vad som framgår av 3 §. Förslaget behandlas i avsnitt 6.3. Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Paragrafen ger möjlighet att anställa vikarier för kontinuerligt tjänstgörande gruppbefäl, soldater eller sjömän. Det är däremot inte möjligt att anställa vikarier för tjänstgörande gruppbefäl, soldater eller sjömän. Av andra stycket följer att en arbetstagare, som varit anställd hos Försvarsmakten som vikarie i sammanlagt , i och med detta får sitt anställningsavtal omvandlat till ett anställningsavtal för kontinuerlig tjänstgöring. En övergång sker därmed till en tidsbegränsad anställning som kontinuerligt tjänstgörande eller, om den tillåtna totala tidsgränsen enligt 9 § därmed skulle överskridas, så som återstår av den totala anställnings- tiden. Paragrafen är dispositiv i enlighet med vad som framgår av 3 §. Förslaget behandlas i avsnitt 6.3. Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. I paragrafen anges att en anställning som kontinuerligt tjänstgörande gruppbefäl, soldat eller kan avse en viss internationell militär insats. Så får ske när det är fråga om arbetstagare med specialist- kompetens som behövs i den aktuella insatsen. Möjligheten att anställa enligt bestämmelsen ska användas restriktivt. Den huvudsakliga bemanningen vid internationella militära insatser ska bestå av arbets- tagare som är tjänstgörande eller kontinuerligt tjänstgörande enligt 9 § eller vikarie för en kontinuerligt tjänstgörande enligt 10 §. Gruppbefäl, soldater och sjömän som anställs särskilt för en interna- tionell militär insats ska alltså anställas tidsbegränsat med stöd av denna bestämmelse och inte med stöd av lagen om Försvarsmaktens personal vid internationella militära insatser. Däremot gäller den lagens bestämmelser i övrigt om rehabilitering m.m. för gruppbefälen, soldaterna och sjömännen. Paragrafen är dispositiv i enlighet med vad som framgår av 3 §. Förslaget behandlas i avsnitt 6.3. I paragrafen regleras en möjlighet till provanställning.