prop · H00351 · 2012-12-28 00:00:00 — Regeringens skrivelse 2012/13:51 Regeringen överlämnar denna skrivelse till . I denna skrivelse redovisar regeringen insatser med anledning av tillkännagivande (prop. 2009/10:238, 2010/11:KrU3, rskr. 2010/11:37 och 2010/11:38). I skrivelsen redovisas mätbara mål för friluftslivspolitiken och redogörs för de satsningar som har gjorts i syfte att utveckla dessa mål. Dessutom redogörs för regeringens syn på det framtida arbetet med utveckling och uppföljning av målen för friluftslivspolitiken. Därutöver redovisar regeringen andra relevanta åtgärder och initiativ som berör friluftslivspolitikens utveckling och genomförande. Ärendet och dess beredning .............................................................. Grundsynen i regeringens friluftslivspolitik....................... Uppdraget att utveckla friluftslivsmål................................ Tio mål för friluftslivet ..................................................................... Tillgänglig natur för alla..................................................... Starkt engagemang och samverkan .................................. Tillgång till natur för friluftsliv ........................................ Attraktiv tätortsnära natur ................................................ Hållbar regional tillväxt och landsbygdsutveckling ......... Skyddade områden som resurs för friluftslivet................. Ett rikt friluftsliv i skolan ................................................. Friluftsliv för god folkhälsa.............................................. God kunskap om friluftslivet............................................ Genomförande, samordning och uppföljning ................................. Förteckning över remissinstanserna...................................... Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde .... 1 Ärendet och dess beredning lade regeringen fram propositionen Framtidens friluftsliv (prop. 2009/10:238) till med förslag till mål för friluftslivspolitiken och en inriktning för det fortsatta arbetet med att utveckla politiken. antog övergripande mål för friluftslivspolitiken (bet. 2010/11:KrU3, rskr. 2010/11:37 och 2010/11:38). Som sin mening tillkännagav att regeringen skulle komplettera det övergripande målet för friluftslivspolitiken med ett antal mätbara mål. Bakom tillkännagivandet finns kulturutskottets förslag i betänkandet 2010/11:KrU3. Vi gav i uppdrag att efter samråd med berörda myndigheter utveckla friluftslivsmålen. Verket redovisade förslag till mätbara mål för friluftslivspolitiken (6476). Ett utkast av rapporten har remissbehandlats av . En förteckning över remissinstanserna finns i bilagan. Slutrapporten är framarbetad med hänsyn till remissvaren. En sammanställning av svaren finns tillgänglig hos och (dnr M2012/642/Nm). 2.1Grundsynen i regeringens friluftslivspolitik Friluftsliv är en angelägen fråga för regeringen och ett prioriterat politikområde. Regeringen har redogjort för politikens inriktning i propositionen Framtidens friluftsliv (prop. 2009/10:238) och senast i budgetpropositionen (prop. 2012/13:1 Uo 17). Målet för friluftslivspolitiken är att stödja människors möjligheter att vistas ute i naturen och utöva friluftsliv där allemansrätten är en grund för friluftslivet. Alla människor ska ha möjlighet att få naturupplevelser, välbefinnande, social gemenskap och ökad kunskap om natur och miljö. I förordningen (2010:2008) om statsbidrag till friluftsorganisationer definieras friluftsliv som vistelse utomhus i natur- och kulturlandskapet för välbefinnande och naturupplevelser utan krav på tävling. Friluftsliv kan utövas på egen hand eller i organiserad form, grundläggande är att mångfalden ger utrymme för ett personligt val. Friluftslivspolitiken ska stödja människors möjligheter att vistas i naturen och utöva friluftsliv (BP13 Uo17, s. 186). Staten har därmed en viktig roll i att stötta och stimulera de ideella organisationernas verksamhet i syfte att öka människors friluftslivsaktiviteter. Friluftslivet är brett och spänner över flera politikområden, där naturvårdspolitik, regional tillväxtpolitik, jordbrukspolitik, skogspolitik, politik för landsbygdens utveckling, folkhälsopolitik och utbildnings- och forskningspolitik är några exempel. såväl den förebyggande som den rehabiliterande hälsovården, liksom kulturlivet och samhällsplaneringen, är centrala. För att värna de tätortsnära grönområdena har den kommunala planeringen en nyckelroll. stora oexploaterade arealer av skogar, fjäll, sjöar och skärgårdar är några av de miljöer som ger stora möjligheter för ett aktivt friluftsliv. En rik tillgång på natur samt allemansrätten, individens intresse och ideella organisationers engagemang är grunden för människors möjligheter att bedriva friluftsliv. Friluftsliv är en social dimension av naturvården, vilket gör det till en av naturvårdsarbetets grundpelare då ett av målen för naturvården handlar om att skapa kunskap, förståelse och engagemang för värdet av en god miljö (skr. 2001/02:173). Friluftsliv och rekreation, turism, estetiska värden, andlig välfärd, kulturarv, möjligheter till utbildning och forskning samt inspiration för konst, litteratur och musik är exempel på kulturella ekosystemtjänster som vi kan få av naturen. Ekosystemtjänsternas betydelse för samhället har belysts i propositionen Svenska miljömål för ett effektivare miljöarbete (prop. 2009/10:155). uppdrog vi åt att i samråd med Havs- och vattenmyndigheten sammanställa information om viktiga ekosystemtjänster i och identifiera faktorer som påverkar deras vidmakthållande (dnr M2012/176/Nm). Vi arbetar vidare med att tydliggöra det samhällsekonomiska värde ekosystemtjänsterna har och där friluftslivet utgör en viktig del. Allemansrätten har avgörande betydelse för ett fritt friluftsliv och för turism. Allemansrätten är en unik grundlagsförankrad och på sedvanerätt grundad tillgång för var och en till naturen. Allemansrätten ska värnas. Den ger oss tillgång till naturen och också möjlighet att ta del av det som naturen erbjuder. Allemansrätten är en viktig tillgång för både stad och land, regional utveckling och lokala turistföretag. Tillgången till naturen måste värnas och eventuella intressemotsättningar förebyggas. (Se vidare avsnitt 4.3.) Friluftsorganisationernas verksamhet är en grundläggande förutsättning för möjligheten att bedriva friluftsliv. Staten har ett ansvar att skapa förutsättningar för ett rikt och varierat friluftsliv och att säkerställa tillgång och förbättra tillgänglighet till naturen. Det är genom att människor utövar friluftsliv som intresset för friluftsliv upprätthålls och utvecklas. Därför är det också en angelägenhet för staten att stödja organisationer och enskilda i friluftslivsarbetet. Anslaget 13:4 Stöd till friluftsorganisationer (Utgiftsområde 17) används för statsbidrag till friluftsorganisationer. Ansökningar om bidrag prövas enligt förordningen (2010:2008) om statsbidrag till friluftsorganisationer. Statsbidrag ges som antingen organisationsbidrag eller verksamhetsbidrag. Med organisationsbidrag avses bidrag till organisationer i förhållande till organisationens medlemsantal och aktivitetsnivå och med verksamhetsbidrag avses stöd till organisationer för en specifik verksamhet efter särskild prövning. har beslutat att hanteringen av fördelning och utbetalning av statsbidrag till friluftsorganisationer ska ombesörjas av samarbetsorgani- sationen Svenskt Friluftsliv (prop. 2009/10:238, bet. 2010/11:KrU3, rskr. 2012/13:51 2010/11:37 och 2010/11:38). Ändringarna trädde i kraft Anslaget har varit i storleksordningen (). tillfördes till ett anslag på totalt . beviljade Svenskt Friluftsliv i organisationsbidrag, fördelade till tolv organisationer, och i verksamhetsbidrag, fördelade till projekt vid tolv organisationer. Tre av organisationerna beviljades både organisations- och verksamhetsbidrag. Således fick sammanlagt 21 organisationer statsbidrag. av bidragen fördelades som organisationsbidrag vilka ger en nödvändig grund för friluftsorganisationerna att kunna erbjuda sina medlemmar service och stöd, medan fördelades som verksamhetsbidrag vilka är förenade med resultatkrav. Resultatet redovisas närmare i budgetpropositionen (prop. 2012/13:1, Uo 17). Det övergripande målet för friluftslivspolitiken är att stödja människors möjligheter att vistas i naturen och utöva friluftsliv där allemansrätten är en grund för friluftslivet. Alla människor ska ha möjlighet att få naturupplevelser, välbefinnande, social gemenskap och ökad kunskap om natur och miljö. Målet specificeras i propositionen Framtidens friluftsliv (prop. 2009/10:238) i tio punkter: Naturen ska vara tillgänglig för alla. Personligt och ideellt engagemang ska stå i centrum. Allemansrätten ska värnas. Den hållbara användningen av naturen planeras med hänsyn till friluftslivets behov. Kommunerna ska ha ett stort ansvar för naturen nära tätorterna. Friluftslivet ska bidra till landsbygdsutveckling och regional tillväxt. Skyddade områden ska vara en tillgång för friluftslivet. Friluftslivet ska ha en given roll i skolans arbete. Fysisk aktivitet och avkoppling ska stärka folkhälsan. Beslut om friluftsliv ska fattas med god kunskap. antog det övergripande målet för friluftslivspolitiken (prop. 2009/10:238, bet. 2010/11:KrU3, rskr. 2010/11:37 och 2010/11:38). tillkännagav som sin mening att regeringen skulle komplettera det övergripande målet för friluftslivspolitiken med ett antal mätbara mål. Uppdraget att utveckla friluftslivsmål Till följd av tillkännagivande gav vi i regleringsbrevet för 2011 i uppdrag att efter samråd med berörda myndig- heter utveckla målen för friluftslivspolitiken. de förslag till mätbara mål för friluftslivspolitiken (6476). I rapporten föreslogs också hur arbetet för att uppfylla målen kan genomföras och följas upp. Friluftslivspolitikens mål är av övergripande art och nära kopplade till Arbetet med att konkretisera mål och med mål- uppfyllelse bedrivs därför i nära samarbete med företrädare för andra politikområden, sektorer, myndigheter och organisationer. förslag till mål är framtagna efter en omfattande pro- cess där myndigheter och organisationer har varit delaktiga. var Tankesmedjan för friluftsliv, dvs. rade årliga konferensen för friluftslivsfrågor, . des synpunkter och förslag till den fortsatta utvecklingen av mål för fri- luftslivspolitiken från friluftslivets aktörer (markägare, ideella organisa- tioner, utbildningsansvariga inom friluftsliv, branschorganisationer, na- turturistföretag, kommuner och myndigheter m.fl.). deltog i Tankesmedjan. Drygt tjugo myndigheter och organisationer har arbetat vidare i tio nät- verk under ledning för att ta fram förslag till mätbara mål inom respektive område. De medverkande myndigheterna och orga- nisationerna är , (senare Havs- och vattenmyndig- heten), Friluftsliv i förändring, , länsstyrelserna, Myn- digheten för handikappolitisk samordning (Handisam), , , , , , , , Statens jordbruks- verk, , , Svenskt frilufts- liv, Kommuner och Landsting, kultur- och fritidsche- fers förening, och . möjlighet till intern förankring av förslagen. har remissbehandlat förslagen till mätbara mål. sändes ut till samtliga 290 kommuner och 90 av friluftslivets ak- törer, vilket resulterade i 111 svar. En sammanställning av remissvaren och en sammanfattning av synpunkterna och åtgärder finns tillgänglig vid (dnr NV-00636-11). Eftersom har tagit fram förslagen till mätbara mål med hänsyn till remissinstansernas svar lämnas i denna skrivelse ingen redogörelse för remissvaren. I propositionen Framtidens friluftsliv aviserades en rad satsningar, bl.a. ett antal uppdrag till myndigheter, för att fortsätta utveckla och genomföra friluftslivspolitiken. De insatser och åtgärder som har initierats summeras i detta avsnitt. Mer detaljerade uppgifter om de olika insatserna redovisas under respektive mål i avsnitten 4.14.10. Utöver de satsningar som aviserades i friluftspropositionen redovisar vi andra relevanta åtgär- der som utförts och initiativ som tagits av regeringen och myndigheterna och som berör friluftslivspolitikens utveckling och genomförande. I propositionen framhölls särskilt att en av grundförutsättningarna för friluftslivet är att naturen ska vara tillgänglig för alla. Alla människor, oavsett förutsättningar, ska ha möjligheter att vistas i naturen och utöva friluftsliv med allemansrätten som grund. Frågor om ökad tillgänglighet för olika grupper och för dem med särskilda behov tas upp främst i avsnitt 4.1. Bland annat har en vägledning för att förbättra tillgänglighet i skyddade natur- och kulturområden för människor med funktionsnedsättning tagits fram. I fråga om allemansrättsligt tillgänglig naturmark uppmärksammade propositionen bl.a. problematiken med otillåten skyltning för att avvisa eller avhålla allmänheten från att beträda ett visst område som är av betydelse för friluftslivet. I propositionen aviserades ett uppdrag till att se över bestämmelser om skyltning. har avrapporterat uppdraget. Se vidare avsnitt 4.3. Skyddade områden som nationalparker, naturreservat och kulturreservat är en tillgång för friluftslivet och görs mer tillgängliga där så är lämpligt. I propositionen aviserades att föreskrifterna för skyddade områden, t.ex. naturreservat, skulle ses över. Syftet är att allemansrätten inte ska inskränkas i onödan. Följaktligen har länsstyrelserna i samråd med Na- turvårdsverket fått i uppdrag att se över tillämpningen av ordningsföreskrifter i skyddade områden. Uppdraget ska redovisas . Se vidare avsnitt 4.7. I propositionen aviserades även ett uppdrag till att se över nationalparksföreskrifterna så att dessa inte missgynnar bl.a. naturturismföretag. Uppdraget ska redovisas . Se vidare avsnitt 4.6. Friluftsområden av nationellt intresse behandlas i avsnitt 4.4. I propositionen Framtidens friluftsliv fastslogs vikten av att riksintresseområden har en god aktualitet. Vi har därför gett i uppdrag att se över landets områden som är av riksintresse för friluftslivet enligt 3 kap. 6 § , särskilt med hänsyn till de långsiktiga behoven av tätortsnära natur. Uppdraget ska redovisas . Den tätortsnära naturen och bebyggelsens grönområden är av största vikt för vardagsfriluftslivet. Samhällsplaneringen och den kommunala översiktsplaneringen har stor betydelse för att nå friluftslivsmålet för tillgänglig och attraktiv tätortsnära natur. har i uppdrag att ansvara för ett samverkansprojekt med uppgift att samordna och utveckla ett arbete kring samhällsplanering och bebyggelseutveckling för en miljö som möjliggör och stimulerar till fysisk aktivitet i vardagen, bl.a. avseende tillgänglighet till grönområden och tätortsnära friluftsområden. Uppdraget ska slutredovisas senast . Se avsnitt 4.5. Även andra initiativ som gäller den tätortsnära naturen redovisas i avsnitt 4.5. Arbetet med att skydda tätortsnära naturområden fortgår. Länsstyrelserna i , och har på uppdrag av regeringen tagit fram särskilda program för skydd av tätortsnära natur. Dessa länsstyrelser fortsätter genomförandet av skyddet av tätortsnära natur med ambitionen att programmen ska vara genomförda 2015. Länsstyrelserna ska redovisa insatser och resultat i sin årsredovisning. När det gäller tillgänglighet till närnaturen har regeringen vidtagit flera åtgärder som stödjer cykling, se avsnitt 4.5. Bland annat har det tillsatts en utredning om översyn av regler med syfte är att göra det enklare och mer attraktivt att cykla samt att göra cyklingen säkrare. Vi har vidare uppdragit åt och Transportstyrelsen att ta fram en strategi och handlingsplan för ökad och säker cykling. När det gäller organisatoriska frågor, samordnings- och förvaltningsfrågor fastslogs det i propositionen Framtidens friluftsliv att ansvarar för samordningen av friluftslivsarbetet hos nationella myndigheter. uppdrag att samordna friluftslivsfrågorna på myndighetsnivå har stärkts och förtydligats i instruktioner, regleringsbrev och andra uppdrag. Se vidare avsnitten 4.2 och 5. I propositionen framhöll regeringen dessutom den viktiga roll som kommunala och landstingskommunala naturvårdsstiftelser har bl.a. för att förvalta och tillgängliggöra naturområden. har därför fått i uppdrag att utreda förutsättningarna för etablering av ytterligare kommunala och landstingskommunala naturvårdsstiftelser eller motsvarande organisationer. Uppdraget ska redovisas . Se vidare avsnitt 4.2. 4 Tio mål för friluftslivet Regeringens bedömning: Friluftslivspolitiken bör utvecklas med tio mätbara mål som förtydligar de tio punkterna i det övergripande målet för friluftslivspolitiken. Skälen för regeringens bedömning: Friluftslivsmålen specificeras i tio mål, motsvarande de tio punkterna i det övergripande målet för friluftslivspolitiken i propositionen Framtidens friluftsliv (prop. 2009/10:238, bet. 2010/11:KrU3, rskr. 2010/11:37 och 2010/11:38). Målstrukturen har anpassats efter miljömålssystemet och då målen ska ha nåtts, 2020, har valts. Arbete med att nå målen bör starta . Vissa åtgärder kan inte vänta till 2020 utan behöver genomföras skyndsamt. Som ett stöd i genomförandet och uppföljningen av friluftslivsmålen anges ett antal preciseringar. Genom preciseringarna förtydligas innebörden av friluftslivsmålen. Preciseringarna utgör även ett underlag för såväl mätbarhet och uppföljning som det fortsatta arbetet med att utveckla friluftslivsmålen och -politiken. Ett viktigt syfte med friluftslivsmålen och preciseringar av dem är att de ska vara vägledande för arbetet med friluftslivsfrågor på alla nivåer i samhället. Vi avser att hålla målen och formerna för deras uppföljning enkla och konkreta. Genomförande, samverkan och uppföljning behandlas utförligare i avsnitt 5. 4.1Tillgänglig natur för alla Regeringens bedömning: Ett mål för friluftslivspolitiken bör vara att naturen ska vara tillgänglig för alla. Detta bör innebära följande: Möjligheten att vistas i och njuta av natur- och kulturlandskapet är stor och människors olika behov är tillgodosedda. Områden med god tillgänglighet finns utpekade, är kända och uppskattade och förvaltas långsiktigt. Tillgänglighet har hög prioritet inom planering, information och förvaltning av natur- och kulturlandskapet samt andra områden av betydelse för friluftslivet. förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens bedömning. Skälen för regeringens bedömning natur- och kulturlandskap är en tillgång för alla människor och är tillgängligt enligt allemansrätten. Staten har ett ansvar att skapa förutsättningar för ett rikt och varierat friluftsliv och att försäkra tillgång och förbättra tillgänglighet till naturen. Friluftsliv och utevistelse kan utövas av alla, men möjligheten att utöva friluftsliv kan vara begränsad. Tillgängligheten till ett område påverkas av platsens förutsättningar, såsom närhet, information, attraktivitet, nåbarhet, framkomlighet och orienterbarhet. Det påverkas också av människors förutsättningar och behov, exempelvis ålder, bakgrund, intresse, språk och funktionsförmåga. Tillgänglighet kan vara av såväl fysisk som informations- eller kunskapsbaserad karaktär. Tillgängligheten till naturområden behöver underlättas och förbättras ytterligare. Vi anser vidare att naturvägledning och naturvägledare fyller en viktig funktion för att främja friluftsliv och kunskap om natur- och kulturlandskapet i . Som stöd i genomförandet och uppföljningen av friluftslivsmålet om tillgänglig natur anser vi att följande preciseringar bör användas: Tillgänglighet till natur- och kulturlandskapet är tillgodosedd inom långsiktig samhällsplanering, förvaltning och skötsel samt fysiska åtgärder, kommunikation, information, vägledning och kunskapsspridning. Utpekade områden med god tillgänglighet är kända, används och uppskattas av besökare. Attraktivt och tillgängligt natur- och kulturlandskap medverkar till ökad användning, bättre hälsa och livskvalitet. Andelen kommuner och länsstyrelser som arbetar med naturvägledning ökar kontinuerligt. 2012/13:51 Samordning, genomförande och uppföljning Vi avser att ge i uppdrag att vara samordnande myndighet för friluftslivsmålet om tillgänglig natur. I frågor som gäller naturvägledning bör vara samordnande myndighet. Berörda myndigheter bör redovisa tillståndet, utvecklingen och behovet av åtgärder för förbättrad tillgänglighet till . bör genomföra en enkätundersökning om miljökvalitetsmålet God bebyggd miljö. Denna enkät för uppföljning av miljömålet God bebyggd miljö, miljömålsenkäten, är en årlig enkät till landets kommuner. Därutöver kan underlaget från denna enkät användas till uppföljningen av flera av de tio friluftslivsmålen. Den årliga enkätundersökningen av hur landets kommuner arbetar med det lokala friluftslivet, Friluftskommun, utförs av . Verket bör fortsätta att genomföra enkätundersökningen. Se även avsnitt 5 i frågor som rör bl.a. samordning, genomförande och uppföljning. Inom friluftsområden och skyddade områden, såväl statliga som kommunala, kan tillgängligheten förbättras. I propositionen Framtidens friluftsliv underströks att naturen är en tillgång för alla människor och att skyddade områden ska vara tillgängliga. Det är särskilt viktigt att underlätta tillgängligheten för personer med någon form av funktionsnedsättning, såsom nedsatt rörlighet, nedsatt psykologisk förmåga, nedsatt hörsel eller nedsatt syn. Det är ett ansvar för såväl staten och kommunerna som friluftslivets organisationer att inom sina verksamheter förbättra tillgängligheten till naturen och möjligheten att utöva friluftsliv för alla grupper av människor på ett hållbart sätt. Detta kan ske exempelvis genom planering, fysiska åtgärder och information. I regeringens funktionshinderspolitik framhålls att personer med funktionsnedsättning är en särskilt viktig målgrupp inom målområdet Ökad fysisk aktivitet. Skyddade områden ska kunna besökas av fler och arbetet med att förbättra tillgängligheten bidrar till målen inom folkhälsopolitiken, funktionshinderspolitiken och integrationspolitiken. Områdena ska också vara en tillgång för barn och ungdomar. För att förbättra tillgänglighet i skyddade natur- och kulturområden har en vägledning fokuserad på ökad tillgänglighet för människor med olika typer av funktionsnedsättningar tagits fram av och i samarbete med Myndigheten för handikappolitisk samordning (Handisam). Rapporten tillgängliggöra skyddade natur- och kulturområden remissbehandlas av de samarbetande myndigheterna. Andra insatser för att förbättra tillgänglighet i natur- och kulturområden redovisas i avsnitten 4.3 Allemansrätten, 4.4 Tillgång till natur för friluftsliv, 4.5 Attraktiv tätortsnära natur och 4.7 Skyddade områden som resurs för friluftslivet. 4.2Starkt engagemang och samverkan Regeringens bedömning: Ett mål för friluftslivspolitiken bör vara ett starkt engagemang och samverkan där personligt och ideellt engagemang står i centrum. Organisationerna bör i högre grad än samverka. Ökad samverkan kan bidra till att fler människor ägnar sig oftare åt friluftsliv. Det bör även finnas etablerade strukturer för dialog och samordning av friluftslivet lokalt, regionalt och nationellt. förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens bedömning. Skälen för regeringens bedömning: Friluftsliv bedrivs till stora delar oorganiserat och det personliga engagemanget för friluftsliv i natur- och kulturlandskapet är en stark drivkraft. finns närmare två miljoner medlemskap i medlemsorganisationer, dvs. av den svenska befolkningen. Friluftslivet och natur- och kulturturismen består av många aktörer innefattande ideella och kommersiella aktörer, markägare, myndigheter och kommuner m.fl. För att utveckla förutsättningarna för ett bra friluftsliv behöver aktörernas arbete ske i dialog och samverkan. Som central förvaltningsmyndighet har en viktig roll i att genomföra friluftslivspolitiken på nationell nivå. driver ett arbete med myndighetssamverkan för friluftsliv bestående av tre delar myndighetsmöte, tio nätverk för friluftsliv och Tankesmedjan för friluftsliv.