prop · GZ03105 · 2012-03-15 00:00:00 — Överträdelseärenden mot som gått vidare till redovisas särskilt i bilaga 2. C-374/10 Aktieägares rättigheter i börsnoterade bolag C-30/10 Rätt till lönegaranti II C-141/11 Hörnfeldt - Åldersdiskriminering Behörighetsfördelning EU/EG A-1/09 Ingående av avtal om en patentdomstol C-139/10 Betalningsinvändning, hinder för verkställighet C-270/11 Datalagringsdirektivet ekonomiska sanktioner (fördragsbrott) C-292/11 P Ekonomiska sanktioner (fördragsbrott) Fri rörlighet för arbetstagare/personer C-542/09 Studiestöd och exportabilitet (fördragsbrott) C-257/10 Föräldrapenning, inkomst och kvalifikation i C-461/11 Begreppet hemvist i skuldsaneringslagen Gemensam säkerhets- och utrikespolitik C-130/10 Restriktiva åtgärder (fördragsbrott) C-34/10 Undantag från patenterbarhet i bioteknikdirektivet C-228/10 Upphovsrättsligt skydd för tekniska åtgärder C-461/10 Informationsföreläggande C-274/11 och C-295/11 Fördjupat samarbete enhetligt patentskydd C-327/09 Betydelsen av ett beslut om nya livsmedel C-346/09 Nationella åtgärder till skydd mot BSE C-309/10 Omstruktureringsavgifter för sockerindustrin T-576/08 Livsmedelshjälp C-52/09 Prissättning av återförsäljarprodukter för ADSL C-70/11 Distansförsäljning (fördragsbrott) C-316/09 Förbud mot reklam för receptbelagda läkemedel C-52/10 Smygreklam tv-direktivet C-122/10 Köperbjudande C-435/11 Förbud mot otillbörliga affärsmetoder C-277/11 Informationsskyldighet enligt skyddsgrundsdirektivet C-240/09 Århuskonventionen (direkt effekt) C-344/09 Försiktighetsprincipen C-366/10 Flygutsläppsrätter C-479/10 Gränsvärden för svaveldioxid m.m. (fördragsbrott) C-607/10 Genomförande av IPPC-direktivet (fördragsbrott mot C-274/09 Definition av begreppet tjänstekoncession C-159/11 Upphandlingsplikt horisontella avtal mellan myndigheter C-384/09 Avtal om informationsutbyte med tredjeland C-397/09 Avdragsrätt för ränta och royalty C-540/09 Moms, finansiella tjänster underwriting C-38/10 Utflyttningsskatt I (fördragsbrott) C-39/10 Grundavdrag för utomlands bosatta (fördragsbrott) C-94/10 Återbetalning av punktskatt C-157/10 Förbud mot avräkning för skatt C-342/10 Utländska pensionsfonder (fördragsbrott) C-371/10 Utflyttningsskatt II förhandsbesked C-480/10 Momsgrupper (fördragsbrott) C-498/10 Källbeskattning C-600/10 Utländska pensionsfonder II (fördragsbrott) C-617/10 Skattetillägg förbud mot dubbelbestraffning C-64/11 Utflyttningsskatt III (fördragsbrott) C-74/11 Momsgrupper II (fördragsbrott ) C-123/11 Förlustavdrag vid fusion C-168/11 Beräkning av avräkningsbelopp C-261/11 Utflyttningsskatt III (fördragsbrott) C-301/11 Utflyttningsskatt IV (fördragsbrott) C-318/11 och C-319/11 Återbetalning av moms C-322/11 Förlustavdrag vid försäljning av fast egendom C-483/09 Rambeslut om brottsoffers ställning C-1/10 Rambeslut om brottsoffers ställning Öppenhet (tillgång till handlingar) C-506/08 P Handlingar angående konkurrensärende C-71/10 Allmänhetens tillgång till miljöinformation C-404/10 P Handlingar i ett företagskoncentrationsärende C-477/10 P Handlingar i ett företagskoncentrationsärende T-161/04 Handlingar i anställningsärenden T-374/07 Frågor och svar i uttagningsprov T-29/08 Handlingar i överträdelseärende T-344/08 Handlingar i konkurrensärende II (Energie) T-362/08 Handlingar från medlemsstat (IFAW II) T-437/08 Uppgifter i innehållsförteckning T-471/08 Revisionsrapport angående utgifter för assistenter i EP T-59/09 Handlingar i överträdelseärende II T-436/09 Uppgifter i elektronisk databas T-180/10 Handlingar inom kommittologiförfarandet T-452/10 Handlingar i lagstiftningsärende 2 SLUTLIGT AVGJORDA MÅL 2.1 Mål i vilka talan väckts vid eller tribunalen C-506/08 P (UDEUD2008:232:4) plc mot Europeiska kommissionen, Överklagande av tribunalens dom i mål T-403/05 MyTravel mot kommissionen Genom dom ogiltigförklarade tribunalen kommissionens beslut av (D(2005) 8461) i den del tillgång nekades till arbetsdokumentet med rubriken från ett samtal angående Airtoursärendet fört med en av medlemmarna av gruppen som hade hand om ärendet M.1524, Airtours/First Choice. överklagade tribunalens dom och anförde följande: Tribunalen har i domen bara till en mindre del ogiltigförklarat kommissionens beslut att neka MyTravel tillgång till en rapport som upprättats av en arbetsgrupp, vissa arbetsdokument som hade samband med utarbetandet av rapporten samt vissa handlingar som fanns i akten i det ärende om företagskoncentration som domen rörde och som rapporten var baserad på eller som nämndes i rapporten. Kommissionen motiverade sitt beslut med att handlingarna var hemliga med stöd av undantagen i artikel 4.2 andra och tredje strecksatsen och artikel 4.3 andra stycket i förordning 1049/2001 öppenhetsförordningen. ifrågasätter inte att en stor del av innehållet i de begärda handlingarna kan vara känsligt och därför bör kunna hemlighållas. är det av stor vikt att tillgodose intresset av insyn även i denna typ av ärenden. Tribunalen har resonerat på ett sätt som innebär att det skulle finnas ett generellt sekretessbehov för interna handlingar i administrativa ärenden. Kommissionen har delvis gjort en prövning av de begärda handlingarna, dock inte så långtgående som krävs enligt öppenhetsförordningen. Tribunalen har å sin sida genom domen godtagit att kommissionen hemlighåller interna dokument utan närmare prövning. Tribunalen har i sitt resonemang i domen inte berört innehållet i rapporten utan menar i stället att utlämnande måste vägras redan av det skälet att tjänstemännen inte fritt skulle lämna synpunkter om det fanns en möjlighet att det de skrev kunde bli offentligt. menar att det åligger en tjänsteman att utföra de åtaganden som följer av tjänsten. Det förhållandet att allmänheten möjligen åtnjuter en lagstadgad rätt till viss insyn i verksamheten kan inte utgöra ett godtagbart skäl för att underlåta att fullgöra sina åtaganden. I vart fall i fråga om rapporten förefaller det uppenbart för att vissa delar skulle kunna lämnas ut. dom : Domstolen fann att vissa av handlingarna ingick i kommissionens förvaltningsverksamhet. I kommissionens förvaltningsverksamhet krävs det inte en lika långtgående tillgång till handlingar som den som gäller en unionsinstitutions lagstiftande verksamhet. Detta innebär emellertid inte att denna verksamhet inte omfattas av lagstiftningen om tillgång till I denna lagstiftning finns det undantag från principen att allmänheten ska ha största möjliga tillgång till handlingar. Dessa undantag ska därför tolkas och tillämpas restriktivt. Domstolen ansåg att när en institution beslutar att avslå en ansökan om att en handling ska lämnas ut är den i princip skyldig att förklara hur tillgången till handlingen konkret och faktiskt skulle skada det skyddade intresse som kommissionen åberopar det vill säga i detta fall skyddet för institutionens beslutsförfarande och skyddet för juridisk rådgivning. Beträffande undantaget till skydd för institutionens beslutsförfarande påpekade domstolen att MyTravel hade inkommit med sin ansökan om tillgång till handlingarna efter det att fristen för att överklaga den dom genom vilken förstainstansrätten ogiltigförklarade kommissionens beslut i det aktuella företagskoncentrationsärendet hade löpt ut. Domstolen gjorde en bedömning av samtliga aktuella handlingar och fann att förstainstansrätten borde ha krävt att kommissionen angav de särskilda skälen till varför den ansåg att utlämnandet av vissa handlingar allvarligt skulle undergräva institutionens beslutsförfarande, trots att det förfarande som handlingarna hänförde sig till var avslutat. Beträffande undantaget till skydd för juridisk rådgivning hade förstainstansrätten funnit att utlämnandet av interna meddelanden från kommissionens rättstjänst skulle kunna ge allmänheten tillgång till information om de interna diskussionerna mellan generaldirektoratet för konkurrens och rättstjänsten angående lagenligheten av beslut att förklara den aktuella företagskoncentrationen oförenlig med den gemensamma marknaden. Detta skulle enligt förstainstansrätten kunna leda till att lagenligheten av framtida beslut rörande samma bransch ifrågasattes. Domstolen konstaterade att öppenhet vilket gör det möjligt att öppet diskutera skillnaderna mellan olika ståndpunkter bidrar till att öka institutionernas legitimitet i unionsmedborgarnas ögon och till att öka deras förtroende. Domstolen kom därför till slutsatsen att kommissionen i sina beslut varken har gjort en korrekt tillämpning av undantaget till skydd för institutionens beslutsförfarande eller av undantaget till skydd för juridisk rådgivning. Domstolen upphäver som en följd av detta förstainstansrättens dom samt ogiltigförklarar de båda kommissionsbesluten i dessa delar. Vissa av de argument som kommissionen anfört till stöd för sitt beslut att vägra lämna ut andra interna handlingar, särskilt de argument som avser undantaget till skydd för syftet med inspektioner, utredningar och revisioner, prövades aldrig av förstainstansrätten. Domstolen anser på grund av detta att den inte kan pröva dessa argument, och målet återförvisas därför till tribunalen för ny prövning. Yttrande A-1/09 (UDEUD2009/142:3) begäran enligt artikel 300.6 EG från Europeiska unionens råd Rådet begärde domstolens yttrande om det tilltänkta avtalet om inrättande av ett enhetligt system för patenttvister är förenligt med bestämmelserna i fördragen. anförde i huvudsak följande. Det tilltänkta avtalet om inrättande av ett enhetligt system för patenttvister är förenligt med bestämmelserna i fördragen. Genom det föreslagna avtalet skulle en enhetlig tillämpning av unionsrätten säkerställas, domstolens karaktär enligt fördragen skulle inte förändras och domstolens exklusiva rätt att granska unionens rättsakter skulle inte ifrågasättas. yttrande : Det tilltänkta avtalet om inrättande av ett enhetligt system för patenttvister är inte förenligt med bestämmelserna i och EUF-fördraget. C-374/10 (UDEUD2010/215:1) Europeiska kommissionen mot Kommissionen har yrkat att yrkat att domstolen ska fastställa att har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt direktiv /36/EG om utnyttjande av vissa aktieägares rättigheter i börsnoterade företag, genom att inte anta alla de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet eller, i vart fall genom att inte underrätta kommissionen om detta. beslutade att avskriva målet efter återkallelse från kommissionen. C-479/10 (UDEUD2010/273:1) Europeiska kommissionen mot Kommissionen har yrkat att domstolen ska fastställa att har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 5.1 i direktiv /30/EG om gränsvärden för svaveldioxid, kvävedioxid och kväveoxider, partiklar och bly i luften, genom att ha överskridit gränsvärdena för PM10 i luften i zonerna SW 2 och SW 4 samt i zon SW 5. dom : fälldes för fördragsbrott i enlighet med sitt medgivande. T-161/04 (ERS2004/152:2) mot Europeiska kommissionen yrkade att tribunalen skulle ogiltigförklara kommissionens beslut att vägra sökanden tillgång till en reservlista i ett uttagningsprov samt enskilda beslut om tillsättning av tjänstemän. Sökanden gjorde gällande att kommissionen tillämpat sekretessundantaget till skydd för den enskildes privatliv och integritet i artikel 4.1 b i öppenhetsförordningen, på ett felaktigt sätt. Kommissionen har utgått från att artikel 4.1 b i öppenhetsförordningen utgör en direkt hänvisning till personuppgiftsförordningen. Kommissionen har angivit att de efterfrågade dokumenten inte kan lämnas ut med stöd av öppenhetsförordningen, men att det däremot finns en möjlighet att sökanden skulle kunna få del av de begärda uppgifterna under åberopande av personuppgiftsförordningen om sökanden visar att det är nödvändigt att han får del av uppgifterna. intervenerade till stöd för och instämde i att beslutet grundats på en oriktig tillämpning av artikel 4.1 b i öppenhetsförordningen. Ett beslut att avslå en begäran om att få ta del av en allmän handling kan endast grundas på bestämmelserna i öppenhetsförordningen och inte på bestämmelserna i personuppgiftsförordningen. Att ålägga sökanden att visa nödvändigheten av att få ta del av handlingarna står direkt i strid med öppenhetsförordningen. Som svar på fråga från tribunalen anförde sammanfattningsvis att tribunalens dom i mål T-194/04, The Bavarian mot kommissionen, ger stöd för att yrkanden i detta mål (liksom i mål T-170/03 mot kommissionen) ska bifallas. Tribunalens dom : Tribunalen undanröjde kommissionens beslut eftersom den ansåg att kommissionen inte prövat klagandens begäran med stöd av förordning 45/2001, eftersom den eftersökta handlingen innehöll personuppgifter, snarare än en prövning med stöd av förordning 1049/2001. T-29/08 (UDEUD2008/100:2) para a Protecção da Natureza (LPN) mot Europeiska kommissionen yrkade att tribunalen skulle ogiltigförklara ett beslut av kommissionen att neka organisationen tillgång till handlingar hos kommissionen beträffande ett klagoärende om eventuell överträdelse av gemenskapsrätten som LPN väckt hos kommissionen avseende anläggandet av en damm i . Sökanden har till stöd för sin talan åberopat åsidosättande av öppenhetsförordningen samt förordning (EG) nr 1367/2006 om tillämpning av bestämmelserna om Århuskonventionen, vars syfte är skapa ökad öppenhet i EU avseende genomförandet av miljöfrågor, bland annat avseende tillgången till miljöinformation. intervenerade till stöd för LPN och anförde följande: Begäran om tillgång till de aktuella handlingarna ska bedömas utifrån reglerna i öppenhetsförordningen, med beaktande av bestämmelserna i förordning (EG) nr 1367/2006 och den vikt gemenskapslagstiftaren fäst vid allmänintresset av insyn i miljöärenden. Regeringen bestrider inte att de begärda handlingarna i och för sig skulle kunna innehålla sådana skyddsvärda uppgifter som omfattas av undantaget till skydd för syftet med utredningar i artikel 4.2 tredje strecksatsen i öppenhetsförordningen. Bedömningen av om en begärd handling ska lämnas ut måste emellertid göras med hänsyn till de uppgifter som varje enskild handling innehåller och till i vilken utsträckning det föreligger ett allmänintresse för utlämnande av dessa uppgifter. Av skälen till det ifrågasatta beslutet framgår att kommissionen inte har gjort en sådan bedömning. Som en följd av denna bristande prövning har kommissionen vidare inte kunnat avgöra om det hade varit tillräckligt att endast vägra tillgång till delar av de begärda handlingarna. Kommissionens beslut grundas på en oriktig tillämpning av både undantaget i artikel 4.2 tredje strecksatsen rörande syftet med utredningar, inspektioner eller revisioner och artikel 4.6 om delvis utlämnande i öppenhetsförordningen. Tribunalens dom : Tribunalen avslog överklagandet. Tribunalen tillämpar den presumtionsregel som domstolen uppställt i bl.a. Technische Glaswerke och anser således att handlingarna kan undantas från principen om hur prövningen ska ske, individuellt och konkret för varje uppgift. Tribunalen menar att det inte finns något skäl för att denna regel inte kan tillämpas även i ett miljömål. Tyngd läggs också på det faktum att det handlade om handlingar inom ett överträdelseärende. T-362/08 (UDEUD2009/118:2)IFAW Internationaler Tierschutz-Fonds mot Europeiska kommissionen IFAW Internationaler Tierschutz-Fonds har yrkat att tribunalen ska ogiltigförklara kommissionens beslut att vägra bolaget tillgång till en av de handlingar som sökanden i ett tidigare ärende begärt att få ut. Till stöd för sitt beslut har kommissionen hänvisat till att , varifrån handlingen härrör, under åberopande av artikel 4.1 a) tredje och fjärde strecksatsen samt artikel 4.3 andra stycket i öppenhetsförordningen har motsatt sig ett utlämnande. Sökanden har bl.a. gjort gällande att kommissionen gjort sig skyldig till felaktig rättstillämpning genom att inte själv pröva huruvida förutsättningarna för en tillämpning av de av angivna sekretessundantagen verkligen var uppfyllda. intervenerade till stöd för sökanden och anförde följande. Om man som kommissionen tolkar artikel 4.5 i öppenhetsförordningen som en begränsad skyldighet för en institution att bocka av om medlemsstatens invändningar är att hänföra till något av sekretessundantagen, utan en egen del i beslutsfattandet, skulle detta innebära att institutionen vore beredd att acceptera en bedömning som mycket väl skulle kunna vara fel i sak och dessutom anta slutsatsen som sin egen. En institution har istället, enligt , i dessa ärenden en självständig prövningsskyldighet som innebär att institutionen måste förvissa sig om att motiveringen som medlemsstaten ger är formellt och materiellt juridiskt korrekt. Annars kan institutionen inte göra rättvisa åt sitt ansvar att fatta beslut som är juridiskt försvarbara och som den efter klagomål från medborgarna kan försvara på trovärdigt sätt inför domstolen. Av detta följer att institutionen måste göra en egen bedömning av om medlemsstatens åberopade sekretessintresse faktiskt kan omfattas av sekretessundantagen. En institution har därtill att beakta sin motiveringsskyldighet i beslutsfattandet. Däremot bör det finnas ett större utrymme för att ta fasta på medlemsstatens argumentation när det gäller bedömningen om ett utlämnande skulle leda till skada. I vissa fall, som t.ex. när det gäller frågan om en medlemsstats finansiella, monetära eller ekonomiska politik skulle skadas av ett utlämnande bör medlems-statens synpunkter väga tungt. I andra fall, som när det gäller frågan om ett utlämnande allvarligt skulle skada institutionens beslutsförfarande bör institutionen ha ett större utrymme att bedöma medlemsstatens argumentation som bristfällig. Kommissionen är, när den fattar beslut om att inte bevilja tillgång till handlingar, ansvarig för att beslutet är lagenligt. Kommissionen är därför skyldig att, innan den avslår en ansökan om tillgång till en handling som härrör från en medlemsstat, pröva huruvida medlemsstaten har grundat sin invändning på de materiella undantag som föreskrivs i artikel 4.14.3 i öppenhetsförordningen och huruvida dess ståndpunkt i det avseendet är vederbörligen motiverad. Den prövning som ska göras för att tillämpa ett undantag måste framgå av motiven till unionsbeslutet. I den mån kommissionen inte har någon invändning mot att den aktuella handlingen lämnas ut och i sitt beslut anger de skäl som medlemsstaten har anfört, är det de av medlemsstaten angivna och i beslutet återgivna skälen som unionsdomstolen ska pröva. Domstolen erinrar om att det i målet inte är nödvändigt att avgöra huruvida kommissionen var skyldig att, utöver den rent formella kontrollen av huruvida medlemsstaten har motiverat sin invändning mot ett utlämnande och att en hänvisning skett till artikel 4.14.3, göra en prima facie-bedömning eller en fullständig prövning av skälen till medlemsstatens invändning. Frågan som ska avgöras är alltså inte vilken typ av kontroll som kommissionen var bemyndigad att göra med avseende på medlemsstatens invändning enligt artikel 4.5. Eftersom det angripna beslutet motsvarar den berörda medlemsstatens begäran saknar det betydelse huruvida kommissionen var bemyndigad att göra en prima facie-bedömning eller en fullständig prövning av skälen till medlemsstatens invändning, enligt tribunalen. Ett svar på denna fråga hade behövts om kommissionens beslut inte hade motsvarat medlemsstatens begäran. När kommissionens beslut angående en ansökan om tillgång till en handling som härrör från en medlemsstat motsvarar den senares begäran med stöd av artikel 4.5, är den kontroll som ska göras den som unionsdomstolen är behörig att göra, av kommissionens beslut att avslå en ansökan om tillgång till en handling. I motsats till vad kommissionen har påstått följer härav att unionsdomstolens prövning till följd av tillämpningen av att artikel 4.5 i förordning nr 1049/2001, inte är begränsad till en prima faciebedömning. Tillämpningen av denna bestämmelse hindrar alltså inte unionsdomstolen från att göra en fullständig prövning av kommissionens avslagsbeslut, vilket bland annat ska uppfylla kraven på motivering och grunda sig på den berörda medlemsstatens materiella bedömning av huruvida undantagen i artikel 4.14.3 är tillämpliga. T-437/08 (UDEUD2009/4:2) mot Europeiska kommissionen CDC Hydrogene Peroxide yrkade att tribunalen skulle ogiltigförklara kommissionens beslut att neka sökanden fullständig tillgång till sammanfattningen av innehållet i akten i ett ärende som gäller en europeisk kartell för väteperoxid. Till grund för sin talan anförde sökanden följande. Kommissionen har tillämpat undantagen till skydd för fysisk eller juridisk persons affärsintressen och till skydd för syftet med inspektioner, utredningar och revisioner i artikel 4.2 första och tredje strecksatsen i öppenhetsförordningen på ett felaktigt sätt. Vidare strider kommissionens beslut mot principen om att undantagsbestämmelser ska tolkas och tillämpas strikt. Kommissionen har inte visat att en konkret och överskådlig fara förelåg för att de skyddade intressena skulle äventyras. Kommissionens beslut är inte förenligt med principen om rätten till effektiv skadeersättning. Detta eftersom beslutet strider mot gemenskapens konkurrensrätt då de skadelidandes intresse av information om överträdelsen väger tyngre än vissa företags intresse av att information kring överträdelsen och då omfattningen av företagens samarbete med kommissionen inte offentliggörs. intervenerade till stöd för CDC Hydrogene Peroxide och anförde följande. Öppenhetsförordningen ger inte ger utrymme för en tolkning som innebär att en viss kategori av handlingar automatiskt är undantagna från insyn och att bedömningen av om en handling kan lämnas ut ska göras mot bakgrund av de uppgifter den faktiskt innehåller. Tillgång ska endast vägras om utlämnandet i det specifika fallet antingen skulle undergräva skyddet för de intressen som anges i öppenhetsförordningen. För hemlighållande krävs dessutom att det inte föreligger ett övervägande allmänintresse av utlämnande. Den omständigheten att det i ett kartellärende finns känsliga uppgifter innebär i och för sig att en korrekt prövning kan leda till att handlingar inte lämnas ut, men prövningen kan bara ske utifrån öppenhetsförordningens bestämmelser. Tribunalens dom : Tribunalen ogiltigförklarar kommissionens beslut i sin helhet. Tribunalen anser att innehållsförteckningen enbart innehåller hänvisningar till handlingarna i kommissionens ärende och kan inte i sig anses utgöra ett affärsintresse för de företag som anges i den, bland annat som upphovsmän till vissa av dessa handlingar. Ett utlämnande av innehållsförteckningen skulle kunna anses undergräva skyddet för dessa företags affärsintressen endast om en av kolumnerna i innehållsförteckningen som i den icke-konfidentiella version som kommissionen ställde till sökandeföretagets förfogande innehåller uppgifter om bland annat handlingarnas ursprung och mottagare samt en beskrivning av handlingen beträffande en eller flera av dessa handlingar skulle innehålla upplysningar om de berörda företagens affärsförbindelser, om priserna på deras varor, deras kostnadsstruktur eller marknadsandelar eller liknande omständigheter. Kommissionen har inte gjort gällande att det förhåller sig så. Dessa överväganden avser emellertid uteslutande risken för att skadeståndstalan väcks mot intervenienten eller andra företag som var inblandade i väteperoxidkartellen. Kommissionen grundade därför sitt beslut uteslutande på hur upplysningarna i innehållsförteckningen kunde komma att användas. Kommissionen har emellertid inte gjort gällande att dessa upplysningar på grund av sitt innehåll i sig omfattas av de ifrågavarande företagens affärsintressen. Med ledning av denna handling kan sökandeföretaget visserligen identifiera handlingar som kan vara användbara i ett sådant mål, men det är den domstol som är behörig att avgöra ett sådant mål som fattar beslut om att de ska ges in.