prop · GZ03105 · 2012-03-15 00:00:00 — Exempel på områden som omfattas är investeringar i och produkter som kan användas i oljeindustri, export m.m. av produkter som kan användas i den syriska regimens övervakning av IT och telekommunikationer, medverkan i uppförande av nya elkraftverk i , öppnande av nya och andra samverkansformer mellan banker i EU och syriska banker samt handel med syriska statspapper. EU har även arbetat intensivt för att ska ta upp Syrienfrågan. En nära dialog har dessutom förts med och regionala länder som . Unionen för (UfM) sjösattes , då den tidigare Barcelonaprocessen för EuroMed-samarbete fick ett nytt namn och en starkare politisk förankring. EuroMed-samarbetet är unikt genom sin betoning på gemensamma värderingar som demokrati och mänskliga rättigheter samt på ett delat ägarskap mellan EU och partnerländerna. Det är det enda forum vid sidan av FN där israeler och araber möts på ministernivå. Utöver EU:s 27 medlemsstater deltar , , , , , , , , , Palestinska myndigheten, , , och , , och . Sedan regimen i föll har välkomnats av UfM:s utrikesministrar som den 44:e medlemmen. har arbetet fungerat ganska väl, möten på högre tjänstemannanivå har hållits som planerat och sekretariatet har kommit igång med sitt arbete med projekt inom de sex prioriterade områdena (solenergi, transport, stöd till små och medelstora företag, räddningstjänst och sociala frågor, forskning och högre utbildning samt vatten). Fackministermöten för industriellt samarbete respektive hållbar urban utveckling har kunnat genomföras, vid det senare kunde en gemensam deklaration antas, vilket var första gången . Däremot har vare sig något utrikesministermöte eller toppmöte kunnat hållas, vilket bl.a. beror på läget i fredsförhandlingarna i . Kommissionen fortsätter sina ansträngningar att i närtid kunna avsluta förhandlingarna om ett frihandelsavtal (FTA) med samarbetsråd (GCC). EU:s relation med GCC innefattar även samarbetsprojekt och dialog inom bl.a. områden som energi, klimat och utbildning. Dessutom för EU och GCC en politisk dialog om regionala frågor av gemensamt intresse. Frågan om kärntekniska program har fortsatt stått högt på EU:s fortsatt bristande samarbetsvilja från och om att ännu inte efterlevt FN:s säkerhetsråds och resolutioner. ansträngningar har gjorts från den höga representanten sida för att få till stånd konkreta förhandlingar om den nukleära frågan. ytterligare sätta press på det iranska ledarskapet beslöt EU vid två tillfällen, och , att utöka sanktionerna mot enskilda företag och personer med koppling till kärntekniska program. EU har reagerat kraftfullt mot den försämrade situationen för de mänskliga rättigheterna i . införde EU riktade restriktiva åtgärder mot 32 iranska högt uppsatta tjänstemän och individer som medverkar eller är ansvariga för genomförande av allvarliga kränkningar mot medborgarnas mänskliga rättigheter i . Sanktionerna innebär Skr. 2011/12:105 frysning av eventuella tillgångar och reseförbud inom EU och omfattar 61 individer sedan ytterligare namn lagts till listan . EU följer situationen för de mänskliga rättigheterna i noga och kommer kontinuerligt att se över listan med jämna mellanrum, dock senast igen vid möte . bristande respekt för de mänskliga rättigheterna har också uppmärksammats och kritiserats hårt av EU genom uttalanden av den höga representanten . Förhandlingarna om ett partnerskaps- och samarbetsavtal (PCA) mellan och slutfördes av kommissionen och godkändes av EU:s medlemsstater . Det formella undertecknandet mellan och förväntas ske . Avtalet är en del av EU:s långsiktiga målsättning att normalisera relationerna med . EU:s bistånd till har uppgått till nästan . Kommissionen arbetar utifrån sitt landstrategidokument för perioden 20112013, ett dokument som samordnats med och . EU:s gemensamma rättsstatsinsats EUJUST syftar till att stödja reformer i såväl polissom rättsväsendet och främja samarbetet mellan domstols-, polis- och kriminalvårdssektorn. Över 4000 irakiska tjänstemän har erhållit utbildning sedan insatsen inleddes och EUJUST har flyttat alltmer av sin verksamhet till . Mandatet för insatsen sträcker sig till . Den svåra situationen för minoriteter, bruket av dödsstraffet, situationen i fängelser m.m. i väcker stort engagemang i EU. Den höga representanten har gjort flera uttalanden om . EU har tagit upp dödstraffet med irakiska företrädare. Den arabiska våren inspirerade till omfattande och fredliga protester i med början . Dessa slogs ner av säkerhetsstyrkor därpå. EU antog rådsslutsatser vid rådet för utrikes frågor , , i vilka EU uttryckte sin oro över situationen och fortsatta kränkningar av de mänskliga rättigheterna. Rådsslutsatserna uppmanade också alla parter att inleda en meningsfull dialog med reformer som mål. Den höga representanten , och dennas talesman, har också gjort ett stort antal uttalanden om efter att den internationella (Independent Commission of Inquiry) presenterat sin rapport om vårens oroligheter . EU har aktivt verkat för en fredlig lösning av oroligheterna i . höga representanten har gjort en rad uttalanden om situationen i landet och uppmanat till att våldet ska upphöra och att Skr. 2011/12:105 mänskliga rättigheter ska respekteras. När den jemenitiska regeringen och oppositionen undertecknade ett avtal om den fortsatta politiska processen välkomnades detta av EU. Även den svåra humanitära situationen har uppmärksammats. Liknande budskap har framförts i de rådsslutsatser som antagits av EUs utrikesministrar . EU har även bistått med för att lindra den svåra humanitära situationen. Ett toppmöte mellan och ägde rum i . Den ekonomiska krisen och åtgärder för att främja tillväxt och jobbskapande var huvudfokus på mötet. är EU:s främsta strategiska partner och toppmötena utgör ett tillfälle att lyfta fram angelägna frågor från den breda gemensamma agendan. EU och har ett nära samarbete inom utrikes- och säkerhetspolitiska frågor, och händelseutvecklingen i och har ytterligare intensifierat förbindelserna . I anslutning till toppmötet hölls det transatlantiska och dagen efter det (). Det ekonomiska samarbetet hanteras till stor del inom ramen för det (). bekräftade de framsteg som gjorts vad gällde bland annat regleringssamarbete, elfordon, energieffektivitet, investeringar och informations- och kommunikationsteknologi (ICT). Nya mål inom nya sektorer och teknologier fastslogs. På uppdrag av toppmötet togs beslut om att upprätta en gemensam högnivåarbetsgrupp för jobb och tillväxt, med uppgift att identifiera och bedöma alternativ för en fördjupad ekonomisk relation. Arbetsgruppen ska avrapportera sina slutsatser och rekommendationer . Samarbete inom säkerhet och globala utmaningar Som ett resultat av toppmöte mellan och inleddes arbetet med den gemensamma arbetsgruppen för cybersäkerhet och IT-brottslighet. Bland övriga områden där det transatlantiska samarbetet varit intensivt kan nämnas rättsliga och inrikes frågor, dialogen om utvecklingssamarbete samt energisamarbetet inom ramen för . Den transatlantiska arbetsgruppen för antibiotikaresistens (TATFAR) som lanserades vid Skr. 2011/12:105 2009 presenterade sin slutrapport . Förhandlingarna om ett ambitiöst frihandelsavtal (CETA), som lanserades vid toppmötet EUKanada , har fortsatt . har totalt nio förhandlingsrundor ägt rum och resultaten har varit positiva. Målsättningen är att avtalet ska vara klart . Parallellt pågår förhandlingar om en uppdatering av ramavtal om handel och ekonomiskt samarbete. Kommissionens förhandlingsmandat antogs av rådet . 12.7EU:s samarbete med och Toppmöten mellan och och (EULAC) hålls , och det senaste mötet hölls i . har förberedelserna för nästa toppmöte, som planeras hållas i , inletts. , med säte i , invigdes . 12.7.1Regionala associerings- och frihandelsavtal EU och och arbetar för att utöka frihandeln mellan de två regionerna, och vid toppmötet togs flera viktiga steg. Ett associeringsavtal mellan och avslutades till toppmötet och ett frihandelsavtal mellan unionen och och förhandlades fram inför mötet. har dessa avtal översatts till unionens samtliga språk, och förelagts ministerrådet för godkännande. har EU och den s.k. Sydliga gemensamma marknaden () ett ramavtal för samarbete. EU är främsta handelspartner, och ligger åtta på EU:s lista över exportmarknader. återupptogs förhandlingarna om ett djupare samarbete, ett associeringsavtal, mellan EU och . Fyra förhandlingsrundor genomfördes ; i , i samt två rundor i . Förhoppningen är att kunna sluta ett avtal . Ett associeringsavtal mellan EU och skulle skapa ett av världens största frihandelsområden med över 700 miljoner människor. Utvecklingsinstrumentet (DCI) styr hela kommissionens samarbete med både och , och för arton latinamerikanska mottagarländer gäller sexåriga strategier från 20072013. Ett övergripande mål för EU:s bistånd är att stödja regional integration inom ett område där EU kan dela med sig av sina erfarenheter. integration i är också en förutsättning för att frihandels- Skr. 2011/12:105 områden med EU ska kunna upprättas. En annan övergripande mål- sättning är att stödja mottagarländernas ansträngningar att uppnå Milleniemålet om att halvera fattigdomen till 2015. Det totala EU-biståndet till och uppgick till . har i bl.a. betonat vikten av nationellt ägarskap, komplimentaritet och givarsamordning med betoning på lokal samordning. Även jämställdhetsfrågor samt demokrati och mänskliga rättigheter har betonats. beslutade EU om humanitärt bistånd med anledning av skyfall och jordskred i , , och . EU:s kommissionär med ansvar för utvecklingsbistånd besökte för att följa upp unionens biståndsprogram. Detta har som övergripande mål att stödja ansträngningar att nå fred. har EU avsatt till biståndssamarbete i , den största delen av detta till stöd för fred och till stärkande av rättsstatliga funktioner, inklusive narkotikabekämpning. I hölls ordinarie nationella val . EU deltog med en mindre expertmission som valobservatör, tillsammans med bl.a. regionala OAS, och kunde konstatera att valen i huvudsak hade hållits i god demokratisk ordning. EU har varit en aktiv partner i genomförandet av de nationella fredsavtalen . uppgår EU:s bistånd till till , med fokus på att stärka rättsstaten och utbildningsväsendet. hölls val av president och parlament. EU genomförde en valobservationsinsats som konstaterade en rad missförhållanden i samband med valen. Kritiken gällde även valdomstolen, som inte bedömdes vara oberoende. Nationella val hölls . EU:s valobservatörsmission kunde konstatera att valen hade avlöpt i god ordning, vilket bekräftade att är en mogen demokrati. Den gemensamma kommittén inom ramen för EU:s och strategiska partnerskap hölls i , då även diskussioner inom ramen för den gemensamma åtgärdsplanen ägde rum. Exempel på samarbeten inom åtgärdsplanen är högnivådialog om mänskliga rättigheter, om makroekonomiska frågor och om säkerhetsfrågor. och EU inrättade 2007 en fördjupad relation i form av ett strategiskt partnerskap. Inom ramen för detta hölls 2011 det femte årliga toppmötet, och en gemensam handlingsplan fortsatte att genomföras. Partnerskapet omfattar bl.a. politiska och ekonomiska frågor, handelsfrågor, klimatförändringar och hållbar utveckling, mänskliga rättigheter, utbildning och vetenskap samt kulturella frågor. EU och fattade beslut om ömsesidig viseringsfrihet för sina medborgare. Vidare fattades beslut för att fördjupa samarbetet inom högre utbildning och kultur, bl.a. genom att förenkla och stimulera utbyten för studenter och akademiker. EU bekräftade den gemensamma ståndpunkten om . Den reflektionsprocess om det framtida förhållningssättet till som inleddes fortgår . hölls ett politiskt dialogmöte mellan den höga representanten och utrikesminister. EU är den största givaren till återuppbyggnaden av efter jordbävningskatastrofen 2010. Totalt utfästes, till vilket kan läggas från unionens medlemsstater. För att maximera nyttan av EU:s bidrag bedrivs ett arbete med gemensam programmering där EU-institutionerna bidrar till att koordinera biståndsinsatser från deltagande EU-medlemsstater. och har starka band och ett nära partnerskap. De gemensamma globala, kontinentala, regionala och nationella intressena är många. Goda och stärkta förbindelser gynnar det ekonomiska, politiska, sociala och kulturella utbytet mellan och ett i förändring. EU har ett strategiskt partnerskap med , stärker samarbetet med Afrikanska unionen (AU) och bidrar till hanteringen av ett antal krishärdar och konflikter, inte minst på . EU-Afrika-partnerskapet och Afrikanska unionen Genomförandet av den gemensamma strategin och den underlydande aktionsplanen för perioden 20112013 har fortsatt . har en reflektionsprocess inletts avseende strukturer och arbetsmetoder i syfte att effektivisera och öka resultatorienteringen i partnerskapet. Partnerskapet spänner över ett brett antal områden och omfattar såväl fred och säkerhet som samarbete inom bl.a. energi, handel, infrastruktur, klimatförändringar och mänskliga rättigheter. Samarbetet och dialogen med AU har fördjupats ytterligare , parallellt med AU:s växande betydelse som en central regional aktör. Fred och säkerhet, liksom stödet till AU:s institutions- och kapacitetsstärkande, utgör prioriteringar i samarbetet med AU. Utrikestjänsten EEAS och EU-delegationen i har förstärkts och spelar en allt viktigare roll i dialogen. EU:s KUSP-ambassadörer träffar regelbundet . Vid rådet för utrikesfrågor antog EU ett strategiskt ramverk för . Genom det strategiska ramverket bekräftas EU:s långsiktiga engagemang för regionen, som det ger en plattform för att säkerställa ett samordnat utnyttjande av EU:s instrument. EU har också beslutat att utse en särskild representant för . EU har fört en regelbunden politisk dialog med respektive land på , där fred och säkerhet tillsammans med mänskliga rättigheter och demokrati utgjort centrala frågor. I har EU särskilt följt demokratiutvecklingen, situationen vad gäller de mänskliga rättigheterna samt den humanitära situationen i landet. Valobservatörsmissionens (val) rekommendation att föra en dialog om mänskliga rättigheter och demokrati har varit svåra att följa upp. EU har dock gjort ansträngningar för att bredda dialogen med den etiopiska regeringen. Inom EU-kretsen har överenskommits om en samordnad bevakning av rättegångarna mot fängslade journalister, inklusive två svenskar. EU fortsatte att genom dialog och påverkansarbete driva på för att gränstvisten mellan och fortsatt skulle uppmärksammas, och att gränskommissionens beslut skulle genomföras. Utrikestjänsten EEAS chef för besökte , bland annat i syfte att försöka föra en dialog med presidenten om mänskliga rättigheter. EU uttalade sig om de politiska fångarna i , och omnämnde då särskilt den svensk-eritreanske medborgaren . I uttalandet uttryckte EU stark oro över situationen för de mänskliga rättigheterna i landet och uppmanade att ovillkorligen frige alla politiska fångar. Såväl EU, inom ramen för den politiska dialogen, som tog upp fall. avbröts utbetalningarna från till , efter en lång tids förhandling. Efter en period av politisk låsning mellan talmannen och presidenten ingicks i en överenskommelse som förlängde den s.k. övergångsperioden med . En färdplan har antagits för övergångsuppgifter som ska genomföras . har rådet antagit slutsatser om . I slutsatserna bekräftas bl.a. EU:s fortsatta stöd till övergångsregeringen, under förutsättning att resultat av ingångna åtaganden kring övergångsuppgifterna kan påvisas. EU är en central aktör i och ingår även i den internationella kontaktgruppen för som regelbundet sammankallas kring Somaliarelaterade frågor. EU är den största biståndsgivaren till landet och finansierar AU:s fredsbevarande styrka, AMSIOM genom den afrikanska fredsfaciliteten. Därtill genomför EU GSFP-insatserna för att bemöta problematiken med sjöröveri och EUTM för utbildning av somaliska soldater. Läget i landet samt det utbredda problemet med sjöröveri utanför har behandlats återkommande i flera av rådets arbetsgrupper. De första soldaterna som tränats i EUTM ingår nu i den Somaliska försvarsmakten. En andra utbildningsomgång har genomförts . En tredje utbildningsomgång har inletts med förnyat mandat som inriktas på utbildning av högre befälsnivå. bidrar med en utbildningsgrupp till EUTM. Rådet för utrikes frågor har behandlat situationen i , framför allt inför delningen av landet och Sydsudans självständighet . Ansträngningarna för att uppnå en politisk förhandlingslösning på krisen i under ledning av AU och FN har lett till en överenskommelse mellan regeringen och rebellgruppen , för vilken EU uttalat sitt stöd. EU har varit tydligt när det gäller skyldighet att samarbeta med den () och följa Skr. 2011/12:105 de häktningsbeslut som utfärdats av domstolen. EU har även, delvis inom ramen för den Afrikanska Fredsfaciliteten (APF), stött AU:s och FN:s fredsfrämjande insats i (UNAMID). Efter att stridigheter uppstod i delstaterna och Blue har EU krävt tillträde för humanitära aktörer, respekt för humanitär rätt samt betonat regeringens skyldighet att respektera de mänskliga rättigheterna. EU utgör den största biståndsgivaren till och har även, genom EU:s särskilda representant för och Sydsudan (EUSR) , verkat för att de utestående frågorna från fredsavtalet,(CPA) ska få en lösning. EU har fortsatt ett vapenembargo mot och reserestriktioner samt frysning av tillgångar för personer som motverkar fredsprocessen. Vad gäller samarbetet och dialogen under och det gemensamma EU-biståndet under den europeiska utvecklingsfonden () har som enda AVS-land fortsatt avstått från att ratificera det reviderade , delvis på grund av dess skrivningar om straffrihet och stöd till ICC. omfattas därför inte men i ljuset av de stora behoven i har EU ändå beslutat om ytterligare stöd till fredsprocesserna och god samhällsstyrning i , dock med tydliga direktiv om att stödet ska kanaliseras via icke-statliga aktörer. Rådet för utrikes frågor har diskuterat och välkomnat bildandet av den nya staten . EU gav stöd till folkomröstningen om Sydsudans självständighet , bland annat i form av valobservatörer. Rådet för utrikes frågor beslöt att vapenembargot mot skulle utvidgas till att även gälla Sydsudan. EU har uttryckt fullt stöd för den medling mellan och Sydsudan som pågår under ledning av ordföranden i Afrikanska Unionens (AU) högnivåpanel, , med syfte att lösa utestående frågor från fredsavtalet (CPA, Comprehensive Peace Agreement). EU:s särskilda representant för och Sydsudan (EUSR) har spelat en nyckelroll i unionens politik gentemot Sydsudan. EU har fattat beslut om att sätta upp en civil krishanteringsinsats som stöd för säkerhet vid Juba flygplats. EU:s insats kommer att samarbeta nära med FN-insatsen UNMISS. EU utgör den största biståndsgivaren till Sydsudan och har även påbörjat ett arbete med att samordna medlemsstaternas bistånd genom så kallad gemensam programmering. Den höga representanten har välkomnat Sydsudans vilja att ansluta sig till . EU genomförde en valobservationsmission under presidentvalet . Valet bedömdes vara friaste . EU har bevakat säkerhetssituationen i som har försämrats på grund av terrorrörelsen, Boko Harams ökade aktivitet. Trots ansträngningar från EU:s sida har ett fullödigt ekonomiskt partnerskapsavtal (EPA) med (ECOWAS) ännu inte kunnat undertecknas, bland annat beroende på till synes svagt intresse från . Förekomsten av sjöröveri i har ökat markant . Detta har uppmärksammats i bl.a. . EU skickade en expertmission till länderna längs för att göra en bedömning av hur EU bäst kan stödja dem i bekämpning av den ökade piratverksamheten. De länder som missionen besöker är: , , , Ekvatorial , , Brazzaville, och . Efter presidentvalet och dess efterföljande oroligheter skärpte EU sanktionerna ytterligare genom att, utöver riktade åtgärder mot vissa personer som FN beslutat om, också göra en rad andra personer och företag inom eller nära regimen till föremål för reserestriktioner och frysning av tillgångar. Flera sådana beslut med successiva skärpningar fattades av rådet samt april och kom bl.a. att omfatta det nationella oljebolaget och elektricitetsbolaget, vissa banker samt hamnarna i och . Sedan förändringar skett i det politiska landskapet och den förre presidenten har gripits, har EU påbörjat en process mot upphävande av de egna tilläggssanktionerna. Alla juridiska personer och andra enheter har avlistats. EU har lämnat ekonomiskt stöd till genomförandet av parlamentsvalet . Rådet för utrikes frågor har i slutsatser pekat på att gränsöverskridande hot som terrorism i form av en regional gren av Al-Qaida, AQMI, men även organiserad brottslighet, kopplat till extrem fattigdom, olösta konflikter och staters svaghet och skörhet är en växande utmaning för stabiliteten i . Hoten påverkar även EU-medborgares säkerhet i regionen på grund av kidnappningar samt drabbar EU i form av organiserad brottslighet inklusive människohandel, smuggling av Skr. 2011/12:105 narkotika och vapen etc. presenterades och välkomnades den s.k. Sahelstrategin på rådet för utrikes frågor. Strategin syftar till att ta ett helhetsgrepp på de utmaningar som står inför där utveckling nära sammankopplas med säkerhet. Primärt geografiskt fokus är , och . Strategin anger de EU-instrument som finns till förfogande. EU bedriver omfattande biståndsinsatser i (, , och ). EU:s politik syftar till att skapa förutsättningar för fred, återuppbyggnad och demokratisering i regionen. höll president- och kongressval i två omgångar . EU genomförde ingen fullskalig valobservationsmission. I stället skickades en mindre expertmission till före, under och efter valen. Samtliga internationella valobservationsmissioner bedömde att valen hade utförts på ett korrekt och transparent sätt. EU införde vissa undantag till vapenembargot mot avseende icke dödlig utrustning till förmån för de guineanska myndigheterna i deras upprätthållande av allmän ordning. EU är en viktig aktör till stöd för fred och säkerhet i Stora sjöregionen. Den höga representanten valde att inte förlänga mandatet för EU:s särskilda sändebud för regionen, men utsåg en senior koordinator från utrikestjänsten EEAS för att hålla samman och leda EU:s politik i regionen. EU och medlemsstaterna, inklusive , stödjer även flera regionala organisationer som arbetar för att främja regional stabilitet och integration, bland annat Stora sjögemenskapen (CEPGL). Det europeiska utvecklingssamarbetet i regionen är omfattande, i synnerhet i DRK. Situationen var fortsatt instabil i DRK när landet efter en turbulent val- process genomförde de andra demokratiska valen sedan självständig- EU bidrog med finansiering till valprocessen samt skickade en relativt omfattande valobservationsmission för att övervaka dem. genomfördes trots undermåliga förberedelser och uppvisade mycket stora EU gjorde ett antal uttalanden samt förde dialog med relevanta aktörer i syfte att kräva transparens i hanteringen av processen, en seriös utredning av processens problem samt för att mana alla aktörer att hålla sig till fredliga metoder. EU är fortsatt en betydande politisk aktör och ledande inom humanitär hjälp och utvecklingssamarbete i DRK. EU:s polisinsats i DR , EUPOL fortsatte sin verksamhet till stöd för den nationella Även den europeiska insatsen för säkerhetssektorreform, Skr. 2011/12:105 EUSEC, fortsatte sitt arbete med att ge råd till den kongolesiska försvarsmakten i dess arbete med att reformera de nationella väpnade styrkorna. EU har fört en aktiv politik med bl.a. uttalanden med anledning av konstitutionsförändringarna och med anledning av den våldsamma inledningen av valkampanjen . EU har varit starkt engagerat i utvecklingen i och fortsatt verkat till stöd för AU:s och före detta FN-generalsekreteraren arbete att skynda på genomförandet av försonings- och maktdelningsavtalet . Särskilt viktiga frågor har varit uppföljning av grundlagen och samarbete med den , .