prop · H0031d16 · 2012-09-20 00:00:00 — Målstyrningen av verksamheten skydd mot olyckor bör driva på utvecklingen och inspirera till förnyelse och ökad nytta för medborgarna. Kommunernas arbete med handlingsprogram enligt lagen (2003:778) om skydd mot olyckor (LSO) bör fortsatt utvecklas. Arbetet med kommunala handlingsprogram bör ses som en process för lärande och utveckling. En viktig del är kommunernas egenkontroll med uppföljning, utvärdering, lärande och förbättring. Handböcker, exempelsamlingar och utbildning som stöd till kommunernas arbete och länsstyrelsernas tillsyn bör löpande ses över och utvecklas av Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB). Bestämmelserna om hur brister i kommunernas handlingsprogram enligt LSO ska hanteras bör vidare ses över. Samverkan mellan blåljusaktörer, främst på lokal nivå, bör öka för att ge ökad trygghet och säkerhet i hela landet. Den nationella strategin för hur brandskyddet kan stärkas genom stöd till enskilda bör långsiktigt förvaltas, bl.a. i syfte att öka den enskildes medvetenhet och kunskap om behovet av och möjligheten till eget brandskydd. Det har blivit svårare att rekrytera deltidsanställd personal (räddningsmän i beredskap) till den kommunala räddningstjänsten, särskilt i glesbygd och landsbygd. Myndigheten för samhällsskydd och beredskap bör ge kommunerna stöd i denna utveckling genom att sprida goda exempel, information, utbildning samt pröva alternativa lösningar för att uppnå en rimlig säkerhetsnivå på de platser där förutsättningarna är svåra att organisera en med deltidsanställd personal. Brandskyddet i boendemiljöer och andra liknande miljöer bör utgå från den enskildes förutsättningar och behov. Tillsynen inom området skydd mot olyckor bör fortsatt utvecklas. 2012/13:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 skydd mot olyckor bör leda till en likvärdig utveckling och likvärdiga förhållanden i hela landet med hänsyn tagen till lokala förhållanden. Den kommunala räddningstjänstens verksamhet och personal bör spegla samhället avseende krav på jämställdhet, jämn könsfördelning och mångfald, med målet att öka kvalitén och kompetensen. personalsammansättning är mycket homogen. Ytterligare åtgärder bör prövas för att öka rekryteringen av kvinnor och andra underrepresenterade grupper bland dem som söker sig till brandmannayrket genom utbildningen i skydd mot olyckor (SMO) vid MSB. Vidare bör marknadsföringen av SMO-utbildningen utvecklas. Myndigheten för samhällsskydd och beredskap bör fortsatt pröva ytterligare åtgärder för att mer än åstadkomma en ökad mångfald bland eleverna. Regeringen avser att pröva införande av lämplighetstester genom t.ex. Totalförsvarets rekryteringsmyndighet med syftet att säkerställa elevernas förutsättningar att klara yrket inom bl.a. den kommunala räddningstjänstverksamheten. Detta för att öka kompetensen inom den kommunala räddningstjänsten där jämställdhet och mångfald är viktiga delar. Barns och ungas säkerhet En gemensam syn på och samordning av barnsäkerhetsarbetet är viktigt för att lyckas med det skadeförebyggande arbetet avseende barns och ungas säkerhet. Samordningen av arbetet för barn och ungas säkerhet för att motverka olycksfall som leder till personskador bör fortsätta och utvecklas. Arbetet på nationell nivå fortsätter i enlighet med Europeiska unionens rådslutsatser om förebyggande av katastrofer (EU dok. 15394/09) som uppmanar såväl kommissionen som medlemsstaterna att ta initiativ på förebyggandeområdet. Arbetet med den nationella plattformen för arbete med naturolyckor fortsätter att vara prioriterat, särskilt med hänsyn till samhällets anpassning till ett förändrat klimat och behovet av ett samlat stöd till länsstyrelser och kommuner som förväntas på grund av detta. Förebyggande åtgärder mot naturolyckor kommer fortsatt att vara viktigt. Grundprincipen är att den som har störst nytta av en åtgärd bör ta den största delen av kostnaden. Arbetet på nivå är väsentligt och behöver fortsatt stöd för att kunna möta framtidens risker i ett förändrat klimat och där beroendeförhållandena mellan tekniska system blir allt mer komplexa. I de fall som statligt bidrag ges till naturolycksförebyggande åtgärder bör Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB) om möjligt prioritera åtgärder som främjar större utsatta områden som berör flera kommuner. Kommuner, länsstyrelser och andra berörda myndigheter och intressenter behöver finna effektivare metoder för överenskommelser om ansvar för och finansiering av naturolycksförebyggande åtgärder som ofta är kostsamma och som sträcker sig över . Ett förslag på tillvägagångssätt för att bestämma fördelning av sådana kostnader utifrån respektive intressents nytta av åtgärderna finns i landshövdingen rapport reglering av Ansvarsfördelning och finansiering av åtgärder samt förslag till ändring i lagen (1997:614) om redovisning som lämnades till Försvarsdepartementet (Fö2011/113/SSK). har förlängt uppdraget till för en fortsatt dialog med berörda kommuner. För att bygga ett långsiktigt hållbart samhälle bör klimatanpassningsarbete, fysisk planering och byggande, arbete med olycks- och krisberedskap samt hantering av olyckor och allvarliga störningar ses i ett helhetsperspektiv. Berörda aktörer bör ta hänsyn till detta i den fysiska planeringen, både vad gäller nyexploatering och i befintlig bebyggelse. Det är viktigt att kommuner och andra lokala aktörer säkerställer att förebyggande åtgärder vidtas för att begränsa naturolyckors konsekvenser och att detta knyts ihop med klimatanpassningsarbetet i fråga om markanvändning i samband med fysisk planering. Regeringen framhåller betydelsen av att det nationella CBRNE-arbetet (Kemiska, Biologiska, Radiologiska, Nukleära och Explosiva ämnen) fortsätter att utvecklas i samverkan mellan berörda aktörer. Genom att arbetet blir allt mer integrerat med det EU-gemensamma och övrigt internationellt arbete stärks det nationella CBRNE-arbetet. CBRNE-området är komplext och inkluderar flera kunskapsområden och aktörer som var för sig och tillsammans ska kunna verka. På basis av redovisning från Myndigheten för samhällsskydd och beredskap framhåller regeringen betydelsen av en bred forskningsansats inom CBRNE- området (dnr Fö2011/174/SSK). Regeringen anser att CBRNE-arbetet även fortsättningsvis bör leda till att öka samhällets säkerhet inom området med tydliga mål för stärkt skydd vid produktion, transport och hantering av CBRNE-ämnen. Det olycksförebyggande arbetet kräver samverkan mellan flera sakområden, i arbetet ingår även att samverka med brottsförebyggande myndigheter. Regeringen betonar därför betydelsen av ett brett samarbete från lokal till nationell nivå. Detta ställer i sin tur tydliga krav på en funktionell och dynamisk nationell CBRNE-samordning där offentliga och privata aktörer måste kunna samverka. Regeringen betonar betydelsen av att stärka samhällets samlade förmåga att förebygga och hantera effekterna av en CBRNE- händelse. Arbetet bör särskilt inriktas mot att säkerställa aktörsgemensamma metoder och principer för samarbetet inom CBRNE- området. Regeringen anser att en viktig utgångspunkt för arbetet är för CBRN samt för bättre sprängämnessäkerhet. Regeringen framhåller betydelsen av civilmilitär samverkan inom CBRNE-området, inte minst inom forskning och utveckling, materielsamarbete samt utbildnings- och övningsverksamhet. Civil och militär kunskap har goda förutsättningar för att bättre integreras vilket kan effektivisera 2012/13:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 På detta sätt kan även resurserna användas mer effektivt. Regeringen framhåller att det gränsöverskridande arbetet kan utvecklas vidare inom nuvarande ramar, inte minst eftersom spridningen av farliga ämnen utgör ett påtagligt hot mot hälsa, säkerhet och miljö, både för EU:s medlemsstater och för länder utanför EU. Ett exempel är EU:s arbete med att höja unionens förmåga att möta allvarliga gränsöverskridande hälsohot. Regeringen framhåller att detta arbete bör samordnas med övrigt europeiskt beredskapsarbete. antogs och rådets direktiv /18/EU av om åtgärder för att förebygga och begränsa faran för allvarliga olyckshändelser där farliga ämnen ingår (Seveso III-direktivet). Vidare har förhandlingarna om en ny EU-förordning om handel med sprängämnesprekursorer avslutats. Regeringen kommer att återkomma till frågan om vilka lagstiftningsåtgärder detta kräver i svensk rätt. Transport av farligt gods En förutsättning för att skyddet av transport av farligt gods ska kunna stärkas är bättre samverkan mellan berörda myndigheter. Regeringen framhåller betydelsen av att myndighetssamverkan stärks inom områdena normering och tillsyn. Kemiska, biologiska eller radioaktiva ämnen under transport, skulle kunna utgöra ett allvarligt hot mot hälsa, miljö och egendom om de används i brottsligt syfte, t.ex. vid terroristattentat. Stärka säkerhetsarbetet runt transport av farligt gods i vilket både olycksförebyggande och brottsförebyggande arbete ingår. Regeringen anser att förbättrad utbildning för förare som transporterar farligt gods är av vikt då det bidrar till ökad säkerhet. Detta arbete kommer att pågå och följas upp . Arbetet med att samordna och utveckla den nationella kärnenergiberedskapen samlar många aktörer med tillhörande ansvar som t.ex. Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, länsstyrelserna i kärnkraftslänen 2012/13:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 (, , och men även och när det gäller personalberedskap) och . Erfarenheterna från den kärntekniska olyckan i visar att kärntekniska händelser utanför , även i avlägsna delar av världen, kan påverka svensk kärnenergiberedskap. Regeringen bedömer att arbetet med att analysera hur händelser vid kärntekniska anläggningar, i såväl som i andra länder, kan påverka fortsatt bör utvecklas . Regeringen framhåller även i detta sammanhang betydelsen av en gemensam och utökad planering som omfattar lokala, regionala och nationella aktörer. Arbetet ställer även krav på samverkan mellan privata och offentliga aktörer. genomfördes samverkansövningen SAMÖ-KKÖ 2011. Arbetet med att identifiera och ta till vara på erfarenheter från övningen anser regeringen bör fortsätta. Mot bakgrund av utvärderingen av övningen framhåller regeringen särskilt behovet av att under en kärnteknisk olycka säkerställa larmrutiner. Regeringen konstaterar att en kärnteknisk olycka påverkar samhällsviktiga verksamheter brett och samhällets aktörer bör även vara väl förberedda för att ta hand om de långsiktiga konsekvenserna av en kärnteknisk olycka. Brandfarliga och explosiva varor Regeringen anser att genomförande av för bättre sprängämnessäkerhet är ett viktigt verktyg för att förebygga brott där sprängämnen används. Då flera av åtgärderna i handlingsplanen ännu inte är genomförda bör arbetet med implementeringen fortsätta nationellt. bör även fortsättningsvis delta aktivt i de arbetsgrupper och arbeten som pågår inom ramen för handlingsplanen inom EU. Regeringen ser fortsatt behov av att stärka och utveckla det nationella samarbetet och kompetensuppbyggnaden kring frågor om sprängämnessäkerhet då flera myndigheter har ansvar inom området. I detta arbete ingår att se över uppgifterna och vid behov utveckla arbetsformerna för den nationella arbetsgruppen för sprängämnessäkerhet. Direktiven /15/EEC om explosiva varor för civilt bruk och 2007/23/EC om pyrotekniska artiklar förhandlas . Regeringen avser återkomma om hur en implementering av dessa behöver ske i svenskt regelverk. Med informationssäkerhet avses förmågan att upprätthålla önskad konfidentialitet, riktighet och tillgänglighet vid hantering av information. Informationssäkerhet handlar om att säkra informationssystem i syfte att värna olika värden i samhället såsom demokrati, personlig integritet, tillväxt samt ekonomisk och politisk stabilitet. Det är viktigt att ha en helhetssyn på informationssäkerhet eftersom det är ett komplext och gränsöverskridande område, såväl geografiskt som vad avser bl.a. teknik, administration, ekonomi, och juridik. Det handlar om alltifrån vardagssäkerhet till säkerhet vid krishantering. Informationssäkerhet är en fråga som berör många områden och verksamheter som bl.a. påverkar svensk säkerhets-, utrikes-, försvars- och näringspolitik. utgör säkerhet och integritet i och kring it- och informationsinfrastruktur en stor nationell utmaning. Området är av strategisk betydelse för svensk utrikes-och säkerhetspolitik liksom för industri, innovation och tillväxt. En storskalig itincident får i dagens it-beroende samhälle allvarliga konsekvenser för den svenska ekonomin, för samhällsviktig verksamhet och för kritisk infrastruktur. En stor del av den grova it-brottsligheten riktar in sig på att bl.a. kompromettera informationssystem för att otillbörligen komma åt information. Det är också en uppfattning att cyberkrig mellan stater är mindre sannolikt men att cyberattacker troligen kommer att vara en del i framtida mellanstatliga konflikter. Informationssäkerhet är en del av den sektorsövergripande krishanteringen eftersom konsekvenserna av en större it-incident med stor sannolikhet genom bl.a. spridningseffekter drabbar samhällsviktig verksamhet i de flesta sektorer exempelvis finansiella system, ledningscentraler för trafiksystem, administrativa och medicinska system inom sjukvården, digitala kontrollsystem för el och vatten samt elektroniska kommunikationer. Därför är det viktigt att informationssäkerhetsfrågor är väl integrerade i arbetet med risk-, sårbarhets- och säkerhetsanalyser avseende samhällets förmåga att motstå och hantera händelser samt verksamheters ömsesidiga beroendeförhållanden. Regeringen anser att informationssäkerhet är ett område i mycket snabb förändring varvid det är angeläget att noga följa utvecklingen inom området. Det som ska skyddas, vad som hotar och medlen för att stärka säkerheten behöver ses i ett sammanhang. Detta innefattar hela kedjan från förebyggande och sårbarhetsreducerade till hanterande och återuppbyggande verksamhet. Arbetet bör bedrivas med utgångspunkt i mål för säkerhetsarbetet, hot mot säkerheten och medel för att stärka säkerheten. Målet är att värna befolkningens liv och hälsa, samhällets funktionalitet samt förmågan att upprätthålla grundläggande värden såsom demokrati, rättsäkerhet och mänskliga fri- och rättigheter (prop. 2005/06:133). Information om det aktuella läget vid en allvarlig händelse är en förutsättning för att de inblandade aktörerna ska få en ömsesidig förståelse för situationen och kunna bedriva samordnade åtgärder. För att kunna agera vid allvarliga it-incidenter krävs mycket god kunskap om hur normalläget ser ut. En förutsättning för att sedan kunna agera är att skapa en bra gemensam lägesbild med många inblandade aktörer och kontakter med nyckelaktörer både nationellt och internationellt. Det finns många myndigheter som arbetar med informationssäkerhet inom ramen för sina ansvarsområden. Inom respektive ansvarsområde hanteras både nationella och internationella frågor på olika nivåer såväl civilt som militärt. Stärkt samordning och samverkan är därför en viktig förutsättning för att driva informationssäkerhetsarbetet framåt. Regeringen anser att internationellt samarbete är en grundförutsättning för att öka informationssäkerheten i . Detta arbete bör därför fortsatt utvecklas. Avseende informationssäkerhetsarbetet inom EU bör bl.a. verka för antagandet av en bred informationssäkerhetsstrategi som omfattar samtliga medlemsstater. En annan viktig del 2012/13:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 som bör ges ökat fokus är internationell harmonisering av lagstiftning och annan normering genom standarder, rekommendationer och guidelines p.g.a. informationssäkerhetsområdets gränsöverskridande och globala karaktär. Informationssäkerhet är en fråga som har betydelse för hela samhället. Regeringen anser därför att forskning är en viktig komponent för att driva informationssäkerhetsarbetet framåt. Exempel på prioriterade områden för forskning inom ramen för arbetet med samhällets informationssäkerhet är skydd av samhällsviktig verksamhet. Av central betydelse är säkerheten i industriella informations- och styrsystem (s.k. SCADA system), där beroendet av dessa system har ökat dramatiskt då det moderna samhället inte fungerar utan dem. En annan central fråga är utvecklingen av säkerhet i it-produkter som används i samhällsviktig verksamhet. Ett effektivt sätt att uttrycka tekniska krav på säkerhet i it-produkter är genom s.k. skyddsprofiler. Att ta fram skyddsprofiler är en långsiktig utvecklingsprocess som kräver samverkan mellan det privata och det offentliga nationellt såväl som internationellt. redovisade () förslag till en pilotversion av ett tekniskt detekterings- och varningssystem. Regeringen anser att det finns behov av att rutiner, teknikstöd och samverkansformer vidareutvecklas. Ett fullständigt skydd mot it-angrepp kommer troligen aldrig att uppnås men förebyggande arbete i kombination med andra skyddsåtgärder såsom ett tekniskt detekterings- och varningssystem ökar möjligheterna till skydd av samhällsviktig verksamhet. Ett tekniskt detekterings- och varningssystem bör därför genomföras succesivt inom ramen för FRA:s verksamhet i syfte att stärka skyddet för samhällsviktig verksamhet. 4.11.6Skydd av samhällsviktig verksamhet Den strategi för skydd av samhällsviktig verksamhet, som Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB) redovisade , bör 2012/13:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 kompletteras med en handlingsplan baserad på strategins principer och prioriterade aktiviteter (dnr Fö2010/1615/SSK). Regeringen avser därför att uppdra åt MSB att i samverkan med andra myndigheter, kommuner, landsting, länsstyrelser och näringslivet ta fram ett förslag på en sådan handlingsplan. Europeiska kommissionens arbete med översynen av direktiv /114/EC om identifiering och utpekande av Europeisk kritisk infrastruktur samt programmet för skydd av europeisk kritisk infrastruktur har påbörjats. Kommissionen har aviserat att de kommer att presentera och besluta om ett nytt förslag före utgången av 2012. anser att både direktivet och dokumenten bör behandlas av europeiskarådet. Kommissionen har bl.a. tillsatt en utredning i syfte att kartlägga berörda aktörers olika erfarenheter av direktivets genomförande samt inhämta dessa aktörers förslag på framtida inriktning för direktivet. Resultatet av denna utredning, visar dock att någon tydlig förbättring av säkerheten för infrastruktur inom energi och transportsektorn, efter direktivets genomförande, inte kan påvisas. bör verka för att arbetet med skydd av samhällsviktig verksamhet bör ta sin utgångspunkt i ett systemperspektiv snarare än att fokusera på fysiska tillgångar. Samhällsviktiga verksamheter finns på lokal, regional och nationell nivå och drivs både av nationella och internationella aktörer. Det är av vikt att samhällsviktiga verksamheter fungerar på en rimlig nivå. Det innebär utifrån ett krisberedskapsperspektiv att de ska kunna stå emot och hantera störningar orsakade av naturhändelser, olyckor, handhavandefel, antagonistiska angrepp m.m. Funktionaliteten hos den samhällsviktiga verksamheten bör så snabbt som möjligt kunna återupprättas efter en störning. Funktionaliteten bör enligt regeringen kunna uttryckas som resultatmål, grundläggande säkerhets-, funktions- eller leveransnivåer som anger på vilken nivå verksamheten bör kunna bedrivas vid olika typer av händelser. För att kunna upprätthålla verksamhetens väsentliga funktioner krävs en planering som anger vad som bör prioriteras om det uppkommer en situation som resulterar i brist på resurser (t.ex. personal, elektricitet, Enligt regeringen är det viktigt att de samhällsviktiga funktioner som upprätthålls av både offentliga och privata aktörer inkluderas i denna planering. För att kunna säkerställa att samhällsviktiga verksamheter fungerar i olika kriser är det viktigt att det förberedande och förbyggande arbetet är ändamålsenligt och anknyter till aktuell hot- och riskbild. Ökad integrering och samverkan En prioritering under det svenska ordförandeskapet i EU var att arbeta för en integrering av sjöövervakning och därmed öka möjligheterna till gränsöverskridande informationsutbyte mellan medlemsstaterna. Då enades man om en färdplan som kommissionen tillsammans med medlemsstaterna har arbetat med att genomföra. Regeringen anser att en ökad integrering av sjöövervakning och informationsutbyte, både nationellt och inom EU, skapar förutsättningar för en förbättrad krishanteringsförmåga. Regeringen anser vidare att resultaten av arbetet med Marsuno i den fortsatta utvecklingen av samt i såväl EU:s havspolitik som Östersjöstrategin är betydelsefulla och fortsatt bör stödjas. bör även fortsättningsvis delta aktivt i detta arbete. Regeringen anser vidare att () utgör en effektiv resurs när det handlar om bekämpning av sjöfylleri och anser att detta är en verksamhet som även fortsatt är av stor betydelse. Inom ramen för det samarbetsavtal som KBV har med Försvarsmakten har myndigheten redovisat utvecklings- och samarbetsplaner inom en rad områden, bl.a. inom sjöinformationstjänst och dykeriverksamhet. Regeringen ser fortsatt positivt på detta samarbete vars syfte är att bättre utnyttja statliga resurser. Likaså ser regeringen positivt på utvecklingen av den samverkan som sker mellan KBV och berörda civila myndigheter inom det maritima området som t.ex. Polisen, , , Havs- och vattenmyndigheten och . 4.11.8 Utbildning och övning Regeringen vill framhålla att ansvaret för att personalen inom en verksamhet är tillräckligt utbildad vilar på den som ansvarar för verksamheten. Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB) har det övergripande uppdraget att verka för att utbildning inom området skydd mot olyckor och krisberedskap kommer till stånd. Myndigheten bör kontinuerligt utvärdera samhällets behov inom området och vid behov initiera utbildnings- och övningsinsatser. Övningar är av stor betydelse för arbetet med skydd mot olyckor och krisberedskap där den tvärsektoriella övningsverksamheten är särskilt viktig. Myndigheten för samhällsskydd och beredskap bör fortsatt arbeta utifrån myndighetens strategi för tvärsektoriella övningar på nationell nivå. Inriktningen för övningar bör ta sin grund i erfarenheter från inträffade händelser, genomförda övningar samt myndigheters risk- och sårbarhetsanalyser samt förmågebedömningar. Privata aktörer bör fortsatt engageras i den tvärsektoriella övningsverksamheten. Likaså vill regeringen framhålla vikten av att civila och militära aktörer övar samverkan gemensamt. Vidare bör den internationella aspekten få ett ökat genomslag vid den tvärsektoriella övningsverksamheten eftersom det bidrar till en ökad förmåga att hantera kriser. Det är också viktigt att deltar i övningar anordnade av EU och internationellt. Inom EU avser det övningar inom bl.a. civilskyddssamarbetet, det rättsliga samarbetet och inom den gemensamma säkerhets- och försvarspolitiken. Utvärdering ingår som en naturlig del av övningsverksamheten och dessa lärdomar bör utgöra grund för krisbereskapsutvecklingen. Myndigheten för samhällsskydd och beredskap har en viktig roll att utveckla metoder för utvärdering och i genomförandet av utvärderingar. Särskild vikt bör läggas på att utvärdera identifierade brister i krishanteringen. Genom det nationella forumet för inriktning och samordning av övningar skapas viktiga förutsättningar för samordnad och resurseffektiv övningsverksamhet. 2012/13:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 4.12Samordning och stöd inför och vid olyckor och kriser Regeringen bedömer att det finns ett behov av att utveckla system och verktyg för att snabbt upptäcka, identifiera och förvarna om olika händelser som kan öka risken för att det inträffar en allvarlig händelse eller kris. Det finns också ett behov av att utveckla den samlade sektorsövergripande förmågan att informera om händelser.