prop · GZ03115 · 2012-03-21 00:00:00 — Den civila arbetsgivaren ska också underrätta Försvarsmakten om hur många semesterdagar utan semesterlön som har lagts ut. Underrättelsen ska lämnas när tjänstgöringen hos Försvarsmakten påbörjas. 48 § Annan ledighet än semester som arbetstagaren har rätt till enligt lag och som har beviljats i anställningen hos den civila arbetsgivaren får slutföras i anställningen som tjänstgörande i Försvarsmakten. På motsvarande sätt får en sådan ledighet som har beviljats i anställningen som tjänstgörande i Försvarsmakten slutföras i anställningen hos den civila arbetsgivaren. Arbetstagaren är skyldig att möjligt informera den arbetsgivare som inte har beviljat ledigheten om ledigheten. Tvister om giltigheten av uppsägningar eller avskedanden 49 § Vid tvist om en uppsägnings giltighet ska anställningen upphöra senast då det tidsbegränsade anställningsavtalet skulle ha upphört att gälla. 2 EUT L 299, 18.11.2003, s. 9 (Celex 32003L0088). Vid tvist om ett avskedandes giltighet kan en domstol besluta att Prop. 2011/12:115 anställningen trots avskedandet ska bestå som längst till den tidpunkt då det tidsbegränsade anställningsavtalet skulle ha upphört att gälla. 50 § En arbetsgivare som bryter mot denna lag ska betala lön och andra anställningsförmåner som arbetstagaren kan ha rätt till samt ersättning för skada som uppkommer. En arbetstagare som inte iakttar den uppsägningstid som anges i 20 § första stycket är skadeståndsskyldig. Skadestånd enligt första stycket kan avse både ersättning för den förlust som uppkommer och ersättning för den kränkning som lagbrottet innebär. Ersättning för förlust som avser tid efter anställningens upphörande får under alla förhållanden bestämmas till högst det belopp som anges i 39 § lagen (1982:80) om anställningsskydd. Om det är skäligt kan skadeståndet sättas ned helt eller delvis. 51 § Den som vill kräva skadestånd eller framställa annat fordringsanspråk som grundar sig på 7, 13, 14, 1621, 2326 eller 35 § ska underrätta motparten om detta från den tidpunkt då den skadegörande handlingen företogs eller fordringen förföll till betalning. Avser arbetstagarens yrkande brott mot 911 eller 12 § räknas tidsfristen från anställningstidens utgång. Har det inom underrättelsetiden påkallats förhandling om tvistefrågan enligt lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet eller med stöd av kollektivavtal, ska talan väckas efter det att förhandlingen avslutades. I annat fall ska talan väckas efter det att tiden för underrättelse gick ut. 52 § En arbetstagares talan om skadestånd på grund av brott mot semesterreglerna i denna lag ska väckas från utgången av det semesterår då arbetstagaren enligt lagen skulle ha fått den förmån som begäran gäller. 53 § Vid annan arbetstvist enligt denna lag än tvist som avses i 51 eller 52 § tillämpas 64 § första stycket, 65 och 66 §§ lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet när det gäller den tid inom vilken förhandling ska begäras eller talan väckas. 54 § I ett fall som avses i 51, 52 eller 53 § är rätten till förhandling eller talan förlorad, om förhandling inte begärs eller talan inte väcks inom föreskriven tid. 55 § Försvarsmaktens beslut om anställning enligt denna lag får inte överklagas. 56 § Mål om tillämpningen av denna lag ska i den utsträckning som anges i 1 kap. lagen (1974:371) om rättegången i arbetstvister handläggas enligt den lagen. Denna lag träder i kraft . Förslag till lag om ändring i semesterlagen Härigenom föreskrivs att 1 § semesterlagen (1977:480) ska ha följande Arbetstagare har rätt till semesterförmåner enligt denna lag. Semesterförmånerna utgörs av semesterledighet, semesterlön och Särskilda bestämmelser för vissa lagen (1963:115) 1. lagen (1963:115) om förlängd med radiologiskt arbete. med radiologiskt arbete, Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse 2009:1439. Ärendet och dess beredning beslutade regeringen om direktiv (dir. 2009:58) till en särskild utredare med uppdrag att se över och föreslå de åtgärder som behövs för att kunna anpassa Försvarsmaktens personalförsörjning till myndighetens nya uppgifter och behov. Utredningen antog namnet Utredningen om Försvarsmaktens framtida personalförsörjning. Dess arbete skulle baseras på de krav på det framtida försvaret som framgår av den av antagna propositionen Ett användbart försvar (prop. 2008/09:140, bet. 2008/09:FöU10, rskr. 2008/09:292). Utredningen skulle särskilt analysera hur Försvarsmaktens tillgång till personal på bästa sätt kan tryggas och i detta sammanhang överväga förbättrade möjligheter att tidsbegränsat kunna anställa vissa personalkategorier. Dessutom skulle utredningen föreslå och ta ställning till bl.a. hur anställningsskyddet bör se ut för tjänstgörande militär personal. I uppdraget ingick också att klarlägga i vilka avseenden de olika delarna i uppdraget kan uppnås genom olika åtgärder såsom författningsreglering eller kollektivavtal. Utredningen om Försvarsmaktens framtida personalförsörjning lämnade ett betänkande, Personalförsörjningen i ett reformerat försvar (SOU 2010:86). En sammanfattning av betänkandet finns i bilaga 1. I betänkandet föreslog utredningen bl.a. en ny lag om vissa arbetstagare i Försvarsmakten, med tillhörande följdändringar, och redovisade sin syn på säker bemanning. Betänkandets lagförslag finns i bilaga 2. Betänkandet har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 3. Remissyttrandena och en remissammanställning finns tillgängliga i Försvarsdepartementet (dnr Fö2010/2037/MFI). Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 4. Lagrådets yttrande finns i bilaga 5. Lagrådet har i huvudsak godtagit förslagen men också föreslagit vissa ändringar. Regeringens lagförslag har i huvudsak utformats i enlighet med vad Lagrådet har förordat. Lagrådets synpunkter behandlas i avsnitt 6.5.5, 6.7.1, 6.8 och 6.10 samt i författnings- kommentaren. Dessutom har vissa språkliga och redaktionella ändringar gjorts. Det militära försvarets utveckling Som en utgångspunkt för propositionens förslag och inriktning när det gäller en samlad personalförsörjningspolitik för Försvarsmakten redo- visar regeringen inledningsvis översiktligt de senaste årens beslut om omstrukturering av Försvarsmakten till ett tillgängligt och användbart försvar för insatser nationellt och internationellt. beslutade om den nya försvarspolitiska inrikt- ningen (prop. 2008/09:140, bet. 2008/09:FöU10, rskr. 2008/09:292). I propositionen anförde regeringen att försvarsförmåga ska öka genom att användbarheten och tillgängligheten ökar. Med förändrade mål för det militära försvaret och en ny uppgiftsställning för Försvars- makten skapas en modern försvarsmakt som klarar de säkerhetspolitiska utmaningarna. De nya kraven på operativ förmåga medför bl.a. att det militära försvarets genomförande av insatser i , i närområdet och utanför närområdet sätts i centrum för Försvarsmaktens verksamhet. Den framtida insatsorganisationen ska bestå av stående och kontrakterade förband och ett kvalificerat hemvärn med nationella skyddsstyrkor. Insatsförbanden ska vara fullt bemannade, materiellt uppfyllda, samövade och inte kräva någon återtagning för att vara fullt användbara. ska med behovssammansatta bataljonsstridsgrupper kunna genomföra insatser. Dessa stridsgrupper ska kunna genomföra självständiga insatser och/eller ingå i multinationellt större förband. Ett nytt personalförsörjningssystem införs. Personalförsörjningen för alla personalkategorier i Försvarsmakten ska bygga på frivillighet. Om krig, krigsfara eller andra utomordentliga omständigheter råder och när regeringen så beslutar om det, ska på samma sätt som tidigare insats- organisationen kunna bemannas med pliktpersonal. Det nya personalförsörjningssystemet ska vara utformat på ett sådant sätt att det på ett kostnadseffektivt sätt gagnar insatsorganisationens tillgänglighet, användbarhet och förmåga att möta nya uppgifter och förändringar i det säkerhetspolitiska läget. Ett väl fungerande personal- försörjningssystem är en nödvändig förutsättning för att insatsorganisa- tionen ska kunna ge den säkerhetspolitiska handlingsfrihet som behövs. Förändringsbehovet är särskilt tydligt när det gäller hur behovet av soldater och sjömän ska tillgodoses. En personalförsörjning baserad på frivillighet för alla personalkategorier förbättrar väsentligt förutsätt- ningarna för insatsorganisationen. I propositionen underströk regeringen också att den i propositionen redovisade inriktningen inte innebär en utveckling mot ett yrkesförsvar. Med undantag för yrkesofficerare kommer den militära personalen även fortsättningsvis att tjänstgöra . Huvuddelen av den militära personalen, bl.a. reservofficerare, soldater och sjömän i kontraktsförbanden och personalen i hemvärnet kommer att ha en annan huvudsaklig sysselsättning arbete eller studier vid sidan av den militära tjänstgöringen. Till detta kommer att soldater och sjömän i de stående förbanden bör anställas . Förändringarna i personalförsörjningen är omfattande och kommer att ta tid att genomföra, framhöll regeringen i propositionen. Regeringen underströk i propositionen också att utvecklingen mot ett mer användbart och tillgängligt försvar bara kan ske i den takt som ekonomin medger. Nästa steg i reformeringen av försvaret togs genom beslut med anledning av propositionen Modern personalförsörjning för ett användbart försvar (prop. 2009/10:160, bet. 2009/10:FöU8, rskr. 2009/10:269). Genom beslut realiserades den övergång till ett personalförsörjningssystem grundat på frivillighet som aviserats i propositionen Ett användbart försvar. En reformerad personalförsörjning är enligt regeringen i propositionen en avgörande förutsättning för att genomföra den försvarspolitiska inriktningen. Förändringsbehovet är särskilt tydligt i fråga om principerna för att tillgodose behovet av gruppbefäl, soldater och sjömän. En övergång till en personalförsörjning som grundas på frivillighet för samtliga personalkategorier i insatsorganisationen skulle väsentligt förbättra förutsättningarna att skapa en insatsorganisation som motsvarar dagens krav på säkerhetspolitisk handlingsfrihet. På är Försvarsmaktens möjlighet att uppfylla de krav som ställs på insatsorganisationen beroende av ett kontinuerligt inflöde av kvinnor och män som vill verka som yrkes- eller reservofficerare eller gruppbefäl, soldater och sjömän i kontrakterade eller stående förband eller som hemvärnssoldater. Förmågan att attrahera och behålla personal rekryteringskraften måste enligt regeringens mening i propositionen ställas i förgrunden vid utformningen av det nya personalförsörjningssystemet. För att stärka personalförsörjningen måste därutöver ytterligare ansträngningar göras för att såväl kvinnor som män ska utgöra en självklar rekryteringsbas för både militär och civil personal inom Försvarsmakten. Även kommer det att finnas ett tydligt behov av olika tjänstgöringsformer för den militära personalen. Regeringen avvisade därför även i propositionen Modern personalförsörjning för ett användbart försvar ståndpunkten att reformbehovet skulle innebära en utveckling mot ett yrkesförsvar. Merparten av gruppbefälen och soldaterna kommer att tjänstgöra i insatsorganisationen. tjänstgöring innebär att personalens huvudsakliga sysselsättning finns utanför Försvarsmakten. Den enskilde tjänstgör dock regelbundet i Försvarsmakten genom utbildning, övning, beredskap och insatser. Vid sidan av tjänstgörande personal kommer det att finnas en mindre andel gruppbefäl, soldater och sjömän som anställs för kontinuerlig tjänstgöring i de stående förbanden. I huvudsak kommer endast yrkesofficerare att anställas tills vidare. Det är, underströk regeringen i propositionen, nödvändigt med olika tjänstgöringsformer bl.a. för att över tiden kunna upprätthålla eller anpassa insatsorganisationen till varierande krav på beredskap eller insatser. eller tidsbegränsad tjänstgöring för soldater och sjömän innebär vidare att den belastning som insatser kan innebära begränsas för den enskilde. Den tidsbegränsade tjänstgöringen har också betydelse för att skapa bästa möjliga förutsättningar för den enskilde att övergå till civil verksamhet. Enligt regeringens mening finns det därutöver ett värde i att en stor del av insatsorganisationens personal har sin huvudsakliga sysselsättning utanför Försvarsmakten. Detta innebär bl.a. att den militära personalen kan bidra med civila kompetenser och kunskaper i verksamheten, som den bidrar till att kunskap om Försvarsmakten sprids till andra delar av samhället och därmed stärker försvarets folkliga förankring. beslut med anledning av propositionen Modern personal- försörjning för ett användbart försvar innebar att försvarets personalför- sörjning inte längre huvudsakligen ska vila på en totalförsvarsplikt. Regeringen betonade dock i propositionen att totalförsvarsplikten kvarstår i grunden. Däremot ska skyldigheten att genomgå mönstring och skyldigheten att fullgöra värnplikt eller civilplikt kräva att regeringen med hänsyn till försvarsberedskap först har beslutat om detta. Lagändringarna om totalförsvarsplikten trädde i kraft . Mot den här bakgrunden redovisade regeringen i propositionen Modern personalförsörjning för ett användbart försvar den fortsatta inriktningen i fråga om rekrytering och grundutbildning i det nya personalförsörjningssystemet. En frivillig militär grundutbildning och en frivillig kompletterande militär utbildning skulle inrättas inom Försvarsmakten. Efter avslutad grundläggande och eventuellt kompletterande militär utbildning och efter att eventuella ytterligare bedömningar som skulle kunna vara nödvändiga har genomförts, kan avtal om tjänstgöring tecknas mellan den enskilde och Försvarsmakten. Därefter kommer den enskilde att genomföra den ytterligare utbildning som är nödvändig för tjänsten inom ramen för anställningsavtalet. Försvarsmakten övergår till ett tvåbefälssystem, vilket består av officerare och specialistofficerare. Rekryteringsbasen för grundläggande officersutbildning kommer att utgöras bl.a. av dem som har genomgått militär grundutbildning. Även anställda gruppbefäl, soldater och sjömän m.fl. kategorier kommer att rekryteras bland dem som genomgått grundläggande och kompletterande militär utbildning. I propositionen Modern personalförsörjning för ett användbart försvar redovisade regeringen också en samlad veteransoldatpolitik. Stats- makterna har uttalat att fortsatt ska ha höga ambitioner när det gäller deltagande i fredsfrämjande verksamhet. Det innebär att antalet personer som deltar i sådan verksamhet kommer att vara stort. Deltagande i internationella militära insatser medför risker. Förberedelserna för personalen inför en insats, stödet under och omhändertagandet efter insats är därför grundläggande för att ska kunna uppfylla sitt ansvar för den berörda personalen. Detta förutsätter att verksamheten grundas på en sammanhängande, trovärdig och allmänt Denna politik måste täcka alla delar i kedjan . 2011/12:115 från det att en insats initieras till långt efter att den avslutats. trädde lagen (2010:449) om Försvarsmaktens personal vid internationella militära insatser respektive förordningen (2010:651) om Försvarsmaktens personal vid internationella militära insatser i kraft. Härigenom har omhändertagandet av personalen vid internationella militära insatser stärkts. Försvarsmakten har ett särskilt uppföljningsansvar av personal som tjänstgjort i internationella militära insatser. Utan begränsning i tiden ska myndigheten bistå den enskilde med stödåtgärder. Anhörigstödet har utvecklats. Likaså har veteransoldatpolitiken utvecklats på en rad andra områden. Det gäller bl.a. frågor om statens erkännande av veteransoldaterna med medaljer och ceremonier, insats- och tjänstgöringsfrekvens, information och samarbete med veteransoldat- och anhörigorganisationer. Vidare har en veteranavdelning inrättats i Försvarsmakten. Veteransoldatpolitiken var i huvudsak genomförd vid utgången av 2011. 4.1.2En samlad politik för Försvarsmaktens soldatförsörjning Genom denna proposition redovisar regeringen en samlad politik för Försvarsmaktens försörjning med gruppbefäl, soldater och sjömän. Politiken utgår från de tidigare propositionerna om den nya 2008/09:140 och Modern personalförsörjning för ett användbart försvar, prop. 2009/10:160. grunder som där lades fast kompletteras nu med ett regelsystem som gör det möjligt att utveckla ett försvar med tillgängliga och användbara insatsförband som kan verkar nationellt, i närområdet och utanför Regeringens förslag i denna proposition innebär att ett arbetsrättsligt ramverk läggs fast för väsentliga delar av Försvarsmaktens Vid sidan om detta ger regeringen i propositionen besked om en fortsatt inriktning av vissa frågor om Försvarsmaktens Försvarsmaktens förband kommer i enlighet med prop. 2008/09:140 i framtiden att vara organiserade i två huvudsakliga förbandstyper, nämligen stående förband och kontraktsförband. hemvärnet med de nationella skyddsstyrkorna. förband med en hög tillgänglighet avsedda för de mest krävande De stående förbanden kan normalt användas till beredskap och snabbinsatser samt rotationsinsatser i och utanför närområdet. Kontraktsförbanden bör vara personellt och materiellt uppfyllda och samövade så att de uppfyller kraven på operativ förmåga och beredskap. De aktiveras regelbundet och genomför förbandsövningar i form av repetitionsövningar för att vidmakthålla sin förmåga. används i första hand till att upprätthålla beredskap och till De kan också användas vid etablerandet av en ny De kan då ges snabbinsatsberedskap genom att aktiveras för detta Hög tillgänglighet och varierande militär insatsmiljö ställer krav på förband med välutbildade och officerare, specialistofficerare, gruppbefäl, soldater och sjömän. Alla förband i insatsorganisationen bör Prop. 2011/12:115 ha en tillgänglighet som ger riksdag och regering stor handlingsfrihet vid val av förmåga i olika avseenden inför beslut om en insats. Regeringen vill understryka att det militära försvaret är ett nationellt säkerhetsintresse som rör hela samhället och alla invånare. Detta innebär att ett system för att personalförsörja försvaret också blir en fråga för hela samhället. Inom ramen för totalförsvarsplikten finns bestämmelser som är genomgripande för den enskilde. Men där finns också bestämmelser som påverkar t.ex. en arbetsgivare. Det är mot denna bakgrund både rimligt och ändamålsenligt att det nya personalförsörjningssystemet för Försvarsmakten också berör andra delar av samhället än försvaret. I det nya personalförsörjningssystemet införs två nya militära personal- kategorier, nämligen kontinuerligt respektive tjänstgörande gruppbefäl, soldater och sjömän. Kontinuerligt tjänstgörande personal är arbetstagare som har anställningen i Försvarsmakten som sin huvud- sakliga sysselsättning. tjänstgörande personal är arbetstagare som har sin huvudsakliga sysselsättning utanför Försvarsmakten men som tjänstgör inom Försvarsmakten . Regeringen vill i detta sammanhang peka på att Försvarsmakten har anställt gruppbefäl, soldater och sjömän i enlighet med de nya principerna. Kontinuerligt tjänstgörande gruppbefäl, soldater och sjömän har anställts tidsbegränsat med stöd av kollektivavtal. För tjänstgörande gruppbefäl, soldater och sjömän har s.k. interimskontrakt tecknats mellan Försvarsmakten och den enskilde. Interimskontrakt är Försvarsmaktens benämning på ömsesidiga, icke bindande avsiktsförklaringar från Försvarsmakten och enskilda som syftar till juridiskt bindande anställningsavtal mellan parterna. Genom förslagen i propositionen kommer detta nu att författningsregleras. Därmed kommer det också att finnas författningsstöd för att anställa även tjänstgörande gruppbefäl, soldater och sjömän. I det följande lämnar regeringen en översiktlig redovisning av förslagen och inriktningen i propositionen och därmed en beskrivning av den samlade politiken för Försvarsmaktens försörjning med gruppbefäl, soldater och sjömän. Det är grundläggande för det nya försvaret att Försvarsmakten har en säker bemanning. Personalförsörjningssystemet måste tillförsäkra denna säkra bemanning. Detta förutsätter dels att Försvarsmaktens organisation alltid är fullt bemannad med personal med rätt kompetens, dels att denna personal också infinner sig när den är planerad för tjänstgöring i en insats. En rätt bemannad organisation förutsätter i sin tur att Försvarsmakten kan förutse sina personalbehov och att myndigheten kan rekrytera, vidareutveckla, behålla och avveckla sin personal på ett sätt som gör att behov och tillgång är i balans . För att kunna uppfylla detta måste Försvarsmakten uppfattas som en attraktiv arbetsgivare. Genom en ny lagstiftning regleras ett antal arbetsrättsliga frågor om gruppbefäl, soldater och sjömän i Försvarsmakten. genom en särskild lag en speciallag för Försvarsmakten. möjligt att avtala om avvikelser från lagen i vissa avseenden genom kollektivavtal som har slutits eller godkänts av en central arbetstagar- Lagen ska i sin helhet tillämpas på arbetstagare i Försvarsmakten som är anställda som gruppbefäl, soldater och sjömän. Lagen om Försvarsmaktens personal vid internationella militära insatser Frågor om Försvarsmaktens personal vid sådan verksamhet regleras således även fortsättningsvis genom den lagen. En arbetstagare som är anställd i Försvarsmakten som gruppbefäl, soldat eller ska under sin anställningstid vara skyldig att tjänstgöra i internationella militära insatser i enlighet med sitt individuella Den nya lagen innehåller inga bestämmelser om internationell arbetsskyldighet som går utöver den arbetsskyldighet som finns inom ramen för anställningen. Försvarsmakten ska kunna anställa gruppbefäl, soldater och sjömän genom längre tidsbegränsade anställningar. anställning ska inte kunna övergå i en tillsvidareanställning. Kontinuerligt tjänstgörande gruppbefäl, soldater och sjömän ska kunna anställas tidsbegränsat i sex till , med möjlighet att ingå ett nytt anställningsavtal alternativt förlänga anställningen. tjänstgörande gruppbefäl, soldater och sjömän ska kunna anställas tidsbegränsat i sex till , med möjlighet att ingå ett nytt anställningsavtal alternativt förlänga anställningen. ska kunna uppgå till högst , varav högst som Gruppbefäl, soldater och sjömän kan även anställas som vikarier eller i vissa fall särskilt för tjänstgöring i en specifik internationell militär insats. Om det behövs ska Försvarsmakten kunna träffa avtal om tidsbegränsad Vill inte arbetsgivaren eller arbetstagaren att anställningen ska fortsätta efter prövotiden ska besked lämnas till motparten senast vid prövotidens utgång. Görs inte detta, övergår provanställningen i en tidsbegränsad anställning enligt den nya Om inte annat har avtalats, får en provanställning avbrytas även före prövotidens utgång. En tidsbegränsad anställning enligt den nya lagen ska kunna sägas upp i förtid av Försvarsmakten eller arbetstagaren för att upphöra efter en viss När Försvarsmakten säger upp en arbetstagare måste uppsägningen vara sakligt grundad. För både Försvarsmakten och arbetstagaren ska gälla en minsta uppsäg- Försvarsmakten får dock tillåta arbetstagaren en Vidare ska en arbetstagare vid uppsägning ha rätt till längre uppsägningstid än , beroende på hur anställningen i Försvarsmakten varat. En arbetstagare som är anställd som tjänstgörande i Försvars- makten ska vara skyldig att antingen vid anställningens ingående eller vid anställningstidpunkten hos den civila arbetsgivaren informera sin civila arbetsgivare om anställningen i Försvarsmakten. också hålla sin civila arbetsgivare informerad om planerad tjänstgöring i Försvarsmakten ska hålla arbetstagaren informerad om planerad tjänstgöring och senast före en tjänstgöringsperiod informera arbetstagaren om tjänstgöringens omfattning och förläggning. En arbetstagare som är anställd enligt den nya lagen ska ha rätt till återhämtningstid efter att ha genomfört en internationell militär insats.