prop · GZ03129 · 2012-04-19 00:00:00 — Där framgår att när ett prospekt avser icke aktierelaterade överlåtbara värdepapper som vart och ett har ett nominellt värde som motsvarar och som ska tas upp till handel på en reglerad marknad i , får prospektet upprättas på ett språk som används allmänt på de internationella finansiella marknaderna. Ändringsdirektivet innebär att det nominella värdet per enhet ska ändras i nämnda paragraf från till . Som nämns i förarbetena till bestämmelsen kan emittenten, den som lämnar ett erbjudande eller den som ansöker om upptagande till handel, välja att upprätta prospektet på ett språk som godtas av de behöriga myndigheterna i hem- och värdmedlemsstaten men myndigheten har ingen rätt att kräva detta. Staterna inom EES får dock kräva att en sammanfattning upprättas på deras officiella språk (prop. 2004/05:158 s. 105). Årlig information till myndigheten Regeringens förslag: Skyldigheten för emittenter att till ge in en sammanfattande dokumentation, som innehåller eller hänvisar till all information som har offentliggjorts , tas bort. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna tillstyrker promemorians förslag eller lämnar det Direktivets innehåll: I artikel 10.1 i prospektdirektivet uppställs krav på att emittenter vars värdepapper är föremål för handel på en reglerad marknad ska sammanställa ett dokument som innehåller eller hänvisar till all den information som emittenten offentliggjort eller gjort tillgänglig i en eller flera medlemsstater och i tredjeland enligt EU-rättsliga eller nationella författningar som rör regleringen av värdepapper, emittenter av värdepapper och värdepappersmarknader. I ändringsdirektivet utgår denna bestämmelse mot bakgrund av att skyldigheten för emittenten att tillhandahålla ett dokument som innehåller eller hänvisar till all information som har offentliggjorts har dubblerats till följd av ikraftträdandet av öppenhetsdirektivet (2004/109/EG). I ändringsdirektivet ändras följaktligen definitionen av hemmedlemsstat i artikel 2.1 i i öppenhetsdirektivet. bestämdes hemmedlemsstat för emittenter med säte i tredjeland utifrån skyldigheten att lämna dokumentation i enlighet med artikel 10. I den nya lydelsen bestäms hemmedlemsstat utifrån artikel 2.1 m iii i prospektdirektivet när det gäller emittenter som har sitt säte i ett tredjeland. Skälen för regeringens förslag: Artikel 10 i prospektdirektivet har genomförts i 6 kap. 1 b § LHF. Skyldigheten att ge in den årliga dokumentationen till har även förenats med en möjlighet för inspektionen att förelägga emittenten att göra detta. Föreläggandet får även förenas med vite enligt 6 kap. 3 §. För att genomföra ändringsdirektivet bör dessa bestämmelser utmönstras ur LHF. Bestämningen av hemmedlemsstat för utgivare som inte har säte i en stat inom EES, är enligt 1 kap. 8 § lagen om värdepappersmarknaden i fråga om vissa angivna överlåtbara värdepapper kopplad till skyldigheten att ge in det årliga dokumentet enligt 6 kap. 1 b § LHF. Genom att artikel 10 i ändringsdirektivet utgår ska genom ändringen i öppenhetsdirektivet hemmedlemsstat bestämmas utifrån artikel 2.1 m iii i prospektdirektivet. Artikel 2.1 m iii är genomförd i 2 kap. 39 § LHF och beskriver förutsättningarna för när är hemmedlemsstat för emittenter med säte i tredjeland. Bestämmelsen i 1 kap. 8 § lagen om värdepappersmarknaden måste således anpassas i enlighet med detta. Övriga lagändringar till följd av att artikel 10 utgår är ändringar i 2 kap. 20 §, 4 kap. 22 §, 6 kap. 1 e och 1 h §§ LHF och 1 a § lagen (2000:1087) om anmälningsskyldighet för vissa innehav av finansiella instrument. Regeringens förslag: Kravet på offentliggörande av ett prospekt kan uppfyllas genom att prospektet offentliggörs på emittentens webbplats eller, i de fall ett värdepappersinstitut medverkar vid erbjudandet, på värdepappersinstitutets webbplats. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna tillstyrker promemorians förslag eller lämnar det FAR föreslår att ordet elektronisk hemsida ska bytas ut mot webbplats, i syfte att uppnå enhetlighet med annan lagstiftning. och Aktiefrämjandet betonar vikten av att den nuvarande regeln om att tillhandahålla prospekt i tryckt form finns kvar. Direktivets innehåll: I prospektdirektivets artikel 14.2 ae anges på vilka olika sätt ett prospekt kan offentliggöras. Enligt led c kan ett prospekt offentliggöras i elektronisk form på emittentens webbplats samt, i tillämpliga fall, på webbplatsen för de finansiella mellanhänder, däribland betalningsombud, som placerar eller säljer värdepapperen, eller. I den svenska språkversionen av ändringsdirektivet anges att led c ska ersättas med följande: i elektronisk form på emittentens webbplats, samt, i tillämpliga fall, på webbplatsen för de finansiella mellanhänder, däribland betalningsombud, som placerar eller säljer värdepapperen, eller. De båda texterna är med andra ord identiska och någon ändring har således inte kommit till stånd i den svenska översättningen. Den engelska översättningen är dock in electronic form on the issuers website or, if applicable, on the website of the financial intermediaries placing or selling the securities, including paying agents; or; (kursiverat här). Även vid en jämförelse med andra språkversioner framkommer att det är frågan om alternativa vägar för offentliggörandet. Finns det en finansiell mellanhand så är det tillräckligt att offentliggörande sker på dennes webbplats. Detta ligger också i linje med ändringsdirektivets syfte att minska de administrativa bördorna för företag. I skäl 22 till ändringsdirektivet anges bl.a. att när någon annan än emittenten ansvarar för att upprätta prospektet bör det räcka att denna person offentliggör prospektet på sin webbplats. Enligt andra styckets tidigare lydelse får en medlemsstat kräva att emittenter som offentliggör prospekt i enlighet med förfarandet i led a eller b också ska offentliggöra sina prospekt i elektronisk form i enlighet med artikel 14.2 c. I ändringsdirektivet föreskrivs att medlemsstaterna ska kräva att emittenter, eller personer med ansvar för att upprätta ett prospekt, som offentliggör sina prospekt i enlighet med led a eller b också ska offentliggöra sina prospekt i elektronisk form i enlighet med led c. Skälen för regeringens förslag: Ett prospekt ska godkännas av den behöriga myndigheten innan det får offentliggöras. Prospektdirektivet innehåller detaljerade regler om hur ett prospekt får offentliggöras. Reglerna om vad som krävs för att ett prospekt ska kunna godkännas är mer allmänt hållna. Bestämmelserna om godkännande av prospekt har genomförts i 2 kap. 2527 §§ LHF. har genomförts i 2 kap. 2831 §§ LHF (se vidare prop. 2004/05:158 s. 109116). Artikel 14.2 ae har genomförts i 2 kap. 29 § LHF. Den aktuella paragrafen föreskriver att ett prospekt ska offentliggöras 1) i en eller flera dagstidningar med rikstäckande eller omfattande spridning i de stater inom EES där ett erbjudande av överlåtbara värdepapper till allmänheten eller en ansökan om att överlåtbara värdepapper ska tas upp till handel görs, 2) genom att i tryckt form kostnadsfritt göras tillgängligt för allmänheten hos de reglerade marknader där de överlåtbara värdepapperen tas upp till handel eller på emittentens huvudkontor och, i förekommande fall, hos värdepappersinstitut som medverkar vid erbjudandet, 3) på emittentens elektroniska hemsida samt, i de fall värdepappersinstitut medverkar vid erbjudandet, på värdepappersinstitutets elektroniska hemsida, eller 4) på en elektronisk hemsida som tillhör den reglerade marknad där ansökan om att överlåtbara värdepapper ska tas upp till handel görs. I det nu gällande andra stycket föreskrivs att om ett prospekt offentliggörs av emittenten enligt första stycket 1 eller 2, ska prospektet även offentliggöras på emittentens hemsida samt, i de fall värdepappersinstitut medverkar vid erbjudandet, på värdepappersinstitutets elektroniska hemsida. Bestämmelsen i andra stycket behöver till att börja med ändras så att den blir tillämplig även då ett prospekt offentliggörs av någon annan än emittenten. Efter en genomgång av olika översättningar av ändringsdirektivet torde även en ändring vara åsyftad som innebär att när en finansiell mellanhand anlitas bör det vara tillräckligt att denne offentliggör prospektet på sin elektroniska hemsida (webbplats). Detta innebär en förenkling för företagen och ligger i linje med ändringsdirektivets syfte. Denna uppfattning stöds dessutom av vad som anges i skäl 22 till ändringsdirektivet. För att genomföra denna ändring krävs att lagtexten i 2 kap. 29 § ändras på så sätt att kravet på offentliggörande uppfylls antingen av emittenten eller, i förekommande fall, av ett medverkande värdepappersinstitut. Regeringen noterar, efter påpekande från FAR, att ordet webbplats i nyare lagstiftning har kommit att ersätta elektronisk hemsida. Ändringar av denna innebörd föreslås nu genomgående i LHF. och Aktiefrämjandet har betonat vikten av att den nuvarande regeln om att tillhandahålla prospekt i tryckt form bör vara kvar. Regeringen delar denna uppfattning och någon förändring härvidlag har heller inte föreslagits. Av 2 kap. 30 § LHF framgår att investerare som begär det har rätt att kostnadsfritt få en papperskopia på prospektet, då detta offentliggörs i elektronisk form. Regeringens förslag: Skyldigheten att upprätta ett tillägg till ett prospekt ska gälla fram till dess anmälningstiden för erbjudandet av överlåtbara värdepapper till allmänheten löper ut eller, om det inträffar senare, de överlåtbara värdepapperen tas upp till handel på en reglerad marknad. Investerare ska ha rätt att återkalla en redan gjord anmälan eller samtycke till teckning från offentliggörandet. I tillägget ska för återkallelse anges. Det förtydligas att emittenten, den som lämnar ett erbjudande eller ansöker om att överlåtbara värdepapper ska tas upp till handel på en reglerad marknad, vid tillägg till prospekt frivilligt kan meddela en längre tidsfrist för återkallande än . Promemorians förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker promemorians förslag eller lämnar det utan erinran. och Aktiefrämjandet anser att en ändring av tidsramen för investerarens rätt att återkalla sitt godkännande innebär en alltför stor inskränkning för investeraren, varför ursprunglig femdagarsfrist bör vara kvar. Även Kollegiet för svensk bolagsstyrning anser att en återkallelsetid är alltför kort och att det bör utredas om det är möjligt att avvika från regleringen i prospektdirektivet på denna punkt. menar att harmoniseringen av investerares rätt att återkalla accept i samband med tilläggsprospekt är bra, men att det är tveksamt om en betänketid är tillräcklig. anser att rätten för emittenten eller utgivaren att frivilligt förlänga tidsramen ska framgå av lagtexten. påpekar att de gällande svenska reglerna om när tilläggsprospekt ska upprättas är strängare än dem i övriga medlemsstater, och önskar att denna fråga ses över inom ramen för det aktuella genomförandet. Direktivets innehåll: Enligt artikel 16 i prospektdirektivet ska ett tillägg till ett prospekt upprättas om någon ny omständighet inträffar eller om ett sakfel eller förbiseenden avseende innehållet i ett prospekt upptäcks eller uppmärksammas. En förutsättning är dock att omständigheten, sakfelet eller förbiseendet kan påverka bedömningen av de överlåtbara värdepapperen. Tilläggen måste godkännas på samma sätt som det ursprungliga prospektet. Investerare som har lämnat en anmälan om teckning av köp av överlåtbara värdepapper, eller på annat sätt samtyckt till att teckna eller köpa instrument, ska ha rätt att ångra sig om ett tillägg till prospektet görs. Enligt artikel 16.2 ska investerare ha rätt att återkalla sin anmälan eller sitt samtycke under minst efter det att tillägget offentliggjordes. I syfte att öka rättssäkerheten klargörs i ändringsdirektivet när skyldigheten att offentliggöra ett tillägg till prospektet och rätten till återkallelse upphör (skäl 23 till ändringsdirektivet). I ändringsdirektivets artikel 1.16 anges därför att Varje ny omständighet av betydelse, sakfel eller förbiseende i samband med informationen i ett prospekt som kan påverka bedömningen av värdepapperen och som uppkommer eller uppmärksammas mellan tidpunkten för godkännandet av prospektet och det slutliga upphörandet av erbjudandet till allmänheten respektive den tidpunkt då handeln på en reglerad marknad påbörjas, beroende på vad som inträffar senare, ska uppges i ett tillägg till prospektet. Tidsramen för investerares rätt att återkalla sitt godkännande harmoniseras i ändringsdirektivet för att emittenter som erbjuder värdepapper över nationsgränserna ska vara säkra på vilken tidsram som gäller. Enligt ändringsdirektivet ska för rätten till återkallelse anges i tillägget för att förbättra rättssäkerheten. Skälen för regeringens förslag: Artikel 16 i prospektdirektivet har genomförts i 2 kap. 34 § LHF. För att genomföra ändringsdirektivet bör det i lagtexten klargöras när skyldigheten att offentliggöra ett tillägg till prospektet upphör. Det ska således vara den tidpunkt som inträffar senast av det slutliga upphörandet av erbjudandet respektive när handeln med värdepapperen på en reglerad marknad påbörjas. Vid genomförandet av tidsfristen för återkallelse ansågs minimitidsfristen i normalfallet vara för kort för att en investerare ska hinna ta del av den nya informationen i tillägget och ta ställning till om anmälan eller samtycke ska återkallas. Om det inträffar något som påverkar värdet av de överlåtbara värdepapperen som omfattas av erbjudandet, kan längre betänketid behövas (prop. 2004/05:158 s. 121). Enligt ändringsdirektivet harmoniseras denna tidsfrist för att emittenter som erbjuder värdepapper över nationsgränser ska kunna vara säkra på vilken tidsram som gäller. Således ska tidsfristen i 2 kap. 34 § LHF ändras . Det finns inte någon möjlighet för en medlemsstat att behålla eller införa nationella regler som strider mot innehållet i ändringsdirektivet, men för att erbjuda flexibilitet för emittenter från medlemsstater som av tradition tillämpar en längre tidsram har emittenten eller erbjudaren rätt att frivilligt förlänga tidsramen (skäl 24 till ändringsdirektivet). Kollegiet för svensk bolagsstyrning konstaterar att bestämmelsen om återkallelsetiden genom hänvisning även blir tillämplig bl.a. i samband med offentliggörandet av en tilläggserbjudandehandling vid ett offentligt uppköpserbjudande på aktiemarknaden. En återkallelsetid är, enligt kollegiet, alltför kort för att investeraren ska hinna ta till sig den nya informationen, och i många fall för kort för att investeraren rent praktiskt ska hinna genomföra en återkallelse. Om exempelvis en aktieägare i målbolaget i samband med ett offentligt uppköpserbjudande har sina aktier förvaltarregistrerade, hinner inte förvaltaren inhämta instruktioner från målbolagsaktieägaren samt genomföra en eventuell återkallelse inom den föreskrivna tiden. Att, som föreslås, lita till emittentens eller erbjudarens goda vilja att erbjuda en frivillig längre återkallelsetid anses inte tillräckligt. Kollegiet menar att det därför bör särskilt utredas huruvida det finns möjlighet att avvika från ändringen av artikel 16 i prospektdirektivet. Om så är möjligt, bör den nuvarande tidsfristen behållas. Även , som i och för sig välkomnar en harmonisering av investerarens rätt att återkalla accept i samband med tilläggsprospekt, är tveksam till är tillräckligt. Regeringen delar uppfattningen att är en Prop. 2011/12:129 alltför kort återkallandetid och att en längre minimitidsfrist hade varit att föredra (jfr prop. 2004/05:158 s. 121 f.). Den ytterligare harmoniseringen av frågan på EU-nivå omöjliggör dock nuvarande svenska regler. Syftet framgår klart av artikel 16.2 och skäl 24. Emittenter och erbjudare bör dock frivilligt välja tidsfrister som fungerar praktiskt. Enligt regeringen finns heller inget principiellt hinder mot att relevanta branschorgan utfärdar rekommendationer på området, eller att mer generösa tidsfrister föreskrivs i kontraktuella sammanhang såsom noteringsavtal. har föreslagit att rätten för emittenten eller utgivaren att frivilligt meddela en längre tidsfrist ska framgå av lagtexten. Enligt regeringen är detta i och för sig inte nödvändigt. Den nämnda rätten föreligger redan enligt gällande svensk rätt (jfr prop. 2004/05:158 s. 121 f.). Dock kan en justering, som påpekar, öka tydligheten, och ett tillägg av denna innebörd har därför gjorts i propositionens lagförslag. har även anfört att de gällande svenska reglerna om när tilläggsprospekt ska upprättas är strängare än de i övriga medlemsstater, och önskar att denna fråga ses över inom ramen för det aktuella genomförandet. Man påpekar att den svenska språkversionen av artikel 16.1 har fått en utformning som avviker från hur till exempel den engelska versionen är utformad, närmare bestämt genom att ordet significant inte har någon direkt motsvarighet. Även i bestämmelsens motsvarighet i 2 kap. 34 § LHF saknas detta. Av detta dras slutsatsen att det föreligger en materiell skillnad, eftersom kvalifikationen till att det ska röra sig om betydande eller materiell ny information saknas. har erfarit medför denna skillnad att tröskeln när tilläggsprospekt behöver upprättas anses vara lägre i än i andra stater inom unionen. Detta innebär, menar man, att en emittent, vid exempelvis emissioner som genomförs till aktieägare som befinner sig i olika medlemsstater, kan hamna i en situation där regler om tilläggsprospekt inte tillämpas likformigt. anser att denna fråga bör ses över. Regeringen konstaterar att den väckta frågan inte har direkt koppling till det aktuella genomförandet av ändringsdirektivet. Bakgrunden till den svenska bestämmelsen framgår av prop. 2004/05:158 s. 120 f. och 184 f. Regeringen avvisade där förslaget från vissa remissinstanser att införa ett väsentlighetsrekvisit. Regeringen finner inte skäl att göra några ytterligare överväganden av frågan inom ramen för detta lagstiftningsärende. Av rättssäkerhetsskäl ska det i tillägget till prospektet anges när rätten att återkalla ett godkännande upphör och lagtexten bör kompletteras i detta avseende. 5.12Intyg om godkännande vid gränsöverskridanden Regeringens förslag: Även emittenten eller den som har upprättat prospektet ska underrättas om intyget om godkännande som de behöriga myndigheterna. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna tillstyrker promemorians förslag eller lämnar det Direktivets innehåll: Artikel 18.1 behandlar s.k. passportering. Det innebär att emittenten eller den som har upprättat ett prospekt kan begära av att få ett intyg om godkännande översänt till behöriga myndigheter i den eller de stater inom EES där ett erbjudande av överlåtbara värdepapper till allmänheten eller ett upptagande av överlåtbara värdepapper till handel på en reglerad marknad planeras. I den nya lydelsen av artikel 18.1 föreskrivs att även emittenten eller den som har upprättat prospektet ska underrättas om intyget om godkännande som de behöriga myndigheterna. Ett viktigt syfte med prospektdirektivet är just att göra det enklare att genomföra ett gränsöverskridande erbjudande och att förenkla upptagande av finansiella instrument till handel på reglerade marknader i andra stater inom EES. Det är alltså tillräckligt för emittenterna att få prospektet godkänt hos en behörig myndighet (prop. 2004/05:158 s.122). Av skäl 25 till ändringsdirektivet följer att syftet med den nya bestämmelsen är att emittenten eller den person som ansvarar för upprättandet i och med det nya förfarandet kan vara säker på om och när denna underrättelse faktiskt har gjorts. Skälen för regeringens förslag: Artikel 18.1 har genomförts i 2 kap. 35 § LHF. Enligt paragrafen ska inspektionen, när den har godkänt ett prospekt, på begäran av emittenten eller den som har upprättat prospektet, överlämna ett intyg om godkännandet till behöriga myndigheter i den eller de stater inom EES där ett erbjudande av överlåtbara värdepapper till allmänheten eller ett upptagande av överlåtbara värdepapper till handel på en reglerad marknad planeras. Intyget och en kopia av prospektet ska överlämnas från det att begäran kom in till inspektionen eller, om begäran bifogats ansökan om godkännande, inom en arbetsdag från godkännandet av prospektet. Enligt förslag i prop. 2011/12:70 ska intyget även överlämnas till Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten. Det nya förfarandet, som införs genom ändringsdirektivet, innebär således att även emittenten eller den som har upprättat prospektet ska underrättas om intyget om godkännande som de behöriga myndigheterna i den eller de stater inom EES där ett erbjudande av överlåtbara värdepapper till allmänheten eller ett upptagande av överlåtbara värdepapper till handel på en reglerad marknad planeras. Enligt uppgift från tillämpas i princip redan detta förfarande av inspektionen. En bestämmelse som föreskriver detta i enlighet med ändringsdirektivet föreslås införas i ett nytt stycke i 2 kap. 35 § LHF. Regeringens förslag: En person får göras ansvarig för uppgifter som ingår eller saknas i sammanfattningen eller en översättning av den bara om sammanfattningen eller översättningen är vilseledande eller felaktig i förhållande till de andra delarna av prospektet eller om sammanfattningen, tillsammans med de andra delarna av prospektet, inte förmedlar nyckelinformation. Sammanfattningen ska innehålla en tydlig varning om ansvarets begränsning. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna tillstyrker promemorians förslag eller lämnar det Direktivets innehåll: Artikel 6 i prospektdirektivet reglerar vem eller vilka som är ansvariga för den information som lämnas i prospektet. För en utförligare redogörelse hänvisas till prop. 2004/05:158 s. 125 ff. I syfte att hjälpa investerare när de överväger att investera har genom ändringsdirektivet ansvaret för sammanfattningen utökats genom att den, tillsammans med andra delar av prospektet, ska ge nyckelinformation. Vidare uppställs ett krav på att sammanfattningen ska innehålla en tydlig varning avseende ansvarsfrågan (ändringsdirektivet artikel 1.6). Skälen för regeringens förslag: Artikel 6.2 i prospektdirektivet har genomförts i 2 kap. 15 § LHF. Av paragrafen framgår att en person får göras ansvarig för uppgifter som ingår i eller saknas i sammanfattningen bara om denna är vilseledande eller felaktig i förhållande till de andra delarna av prospektet. Detsamma gäller beträffande översättningen av sammanfattningen. Det innebär att den som har upprättat en sammanfattning och där återgett en uppgift från någon annan del av prospektet inte bör göras ansvarig även om uppgiften är felaktig i sig, om den är riktigt återgiven i sammanfattningen och inte är vilseledande i förhållande till de andra delarna av prospektet. Däremot bör ansvar få utkrävas av den som i en sammanfattning återgett en uppgift som är riktig i sig från någon annan del av prospektet, om uppgiften medför att sammanfattningen blir vilseledande i förhållande till de andra delarna av prospektet (prop. 2004/05:158 s 177). Ändringsdirektivet syftar till att stärka investerarskyddet genom att göra informationen i prospekt enklare och mer lättläst. En väldefinierad sammanfattning som innehåller nyckelinformation om värdepapper och berörda parter samt detaljerade bestämmelser om det civilrättsliga ansvaret för informationen i sammanfattningen är till fördel för investerarna. Det underlättar också jämförelser mellan olika erbjudanden. Ändringsdirektivets krav på att sammanfattningen ska innehålla nyckelinformation får till följd att ansvaret utvidgas i motsvarande mån. Se vidare avsnitt 5.4.2 och förslaget till ändring av 2 kap. 14 §. Vid bedömning av ansvarsfrågan gäller dock kravet i förhållande till sammanfattningen tillsammans med andra delar av prospektet.