prop · GZ03162 · 2012-06-18 00:00:00 — Av paragrafens andra stycke framgår att om myndigheten får en underrättelse om en situation som anges i första stycket ska den utreda hur beredskapslager påverkas av de aktuella åtgärderna och säkerställa att storleken på det beredskapslager som ska hålla enligt 2 kap. 1 § upprätthålls. Om myndigheten kommer fram till att samlade beredskapslager påverkas så att det inte når upp till minimivolymen kan beslut om lagringsskyldighet behöva ändras, jfr 3 kap. 4 §. Övervägandena finns i avsnitt 5.5. Av paragrafen framgår att tillsynsmyndigheten ska föra ett register över de beredskapslager som hålls enligt lagen. Registret ska, enligt direktivet, innehålla uppgift om var ett lager finns, vilka bränslen det innehåller och mängden bränslen samt uppgift om ägaren. Det finns ett bemyndigande i 9 kap. 2 § 5 för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om register som hålls enligt lagen. Detta omfattar föreskrifter om innehåll i registret. Beträffande Lagrådets synpunkter hänvisas till avsnitt 5.2. Övervägandena finns i avsnitt 5.6. I paragrafen finns bestämmelser om statistiska sammanställningar som ska upprättas och skickas till Europeiska kommissionen . Av första stycket framgår att sammanställningarna ska upprättas över såväl beredskapslager som kommersiella lager. Uppgifter till sammanställningarna över beredskapslager ska lämnas till myndigheten av den som håller lager (jfr 3 §). Uppgifter till sammanställningarna över kommersiella lager finns hos . Det finns ett bemyndigande i 9 kap. 2 § 5 för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om statistiska sammanställningar. Detta omfattar exempelvis föreskrifter om tidpunkten för överlämnande av sammanställningarna till kommissionen. Av andra stycket framgår att vissa lager inte får ingå i den statistiska sammanställningen över beredskapslager. Detta gäller lager som är föremål för beslut om beslag eller verkställighetsåtgärd eller innehas av bolag som är försatta i konkurs eller har ingått en ackordsuppgörelse med borgenärer finnas med. Uttrycket kommersiellt lager definieras i 1 kap. 2 §. Beträffande Lagrådets synpunkter hänvisas till avsnitt 5.2. Övervägandena finns i avsnitt 5.6. I paragrafens första stycke finns en bestämmelse om uppgiftsskyldighet för den som är lagringsskyldig och för den som utför lagring åt annan enligt 4 kap. 1 §. I andra stycket anges att uppgifterna, vid utlandslagring, ska lämnas till tillsynsmyndigheten i det land där lagringen sker. Övervägandena finns i avsnitt 5.6. I paragrafens första stycke finns en bestämmelse om när hela eller delar av ett lager får användas. Samma situationer avses som i direktivet. Första punkten är en sammanfattning av direktivets definition av uttrycket gällande beslut om ibruktagande av lager och av artikel 20 p.3. När det gäller punkt 3 och punkt 4 ger direktivet ingen ledning utöver artikeltexten om vilka situationer som avses. Det går därför inte att ytterligare precisera uttrycken brådskande fall och lokal kris. Det är regeringen som ska besluta om användning av lager och därmed hur bestämmelsen ska tillämpas. Av andra stycket framgår att Europeiska kommissionen ska informeras när beslut om användande av lager har fattats. I 9 kap. 2 § 6 finns ett bemyndigande för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om användning av beredskapslager. Uttrycket allvarligt försörjningsavbrott definieras i 1 kap. 2 §. Övervägandena finns i avsnitt 5.7. I paragrafen finns en bestämmelse om att en beredskapsplan ska upprättas. I 9 kap. 2 § 6 finns ett bemyndigande för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om beredskapsplan. Uttrycket allvarligt försörjningsavbrott definieras i 1 kap. 2 §. Övervägandena finns i avsnitt 5.7. I paragrafen finns en bestämmelse om återställande av lager. I 9 kap. 2 § 6 finns ett bemyndigande för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om återställande av lager som hålls enligt lagen. Paragrafen har utformats enligt Lagrådets yttrande, se avsnitt 5.7. Övervägandena finns i avsnitt 5.7. I paragrafen finns bestämmelser om tillsyn. Den myndighet som regeringen bestämmer ska utöva tillsyn över alla beredskapslager som hålls på landets territorium. Förutsättningen är att de hålls enligt lagen eller enligt rådets direktiv /119/EG om skyldighet för medlemsstaterna att inneha råolja och/eller petroleumprodukter. Av 9 kap. 1 § framgår att regeringen får meddela ytterligare föreskrifter om tillsyn. Övervägandena finns i avsnitt 5.8. I paragrafens första stycke finns en bestämmelse om att den som är eller har varit lagringsskyldig eller den som utför eller har utfört lagerhållning åt någon annan enligt 4 kap. ska lämna tillsynsmyndigheten de upplysningar och de handlingar som myndigheten behöver för tillsynen. I andra stycket regleras att den som är eller har varit lagringsskyldig eller den som utför eller har utfört lagerhållning åt någon annan enligt 4 kap. ska låta tillsynsmyndigheten få tillträde till lokaler och områden i den utsträckning som behövs för tillsynen. Av tredje stycket framgår att polismyndighet under vissa förutsättningar ska lämna myndigheten hjälp. Bestämmelsen är utformad på samma sätt som i 17 § lagen (2011:721) om märkning av energirelaterade produkter. På Lagrådets inrådan har paragrafen förtydligats. Övervägandena finns i avsnitt 5.8. Av paragrafen framgår att företrädare för Europeiska kommissionen eller den som Europeiska kommissionen utser har samma rätt att på begäran få uppgifter och tillträde till anläggningar samt lokaler och områden som tillsynsmyndigheten har enligt 2 §. Beträffande Lagrådets synpunkter hänvisas till avsnitt 5.8. Övervägandena finns i avsnitt 5.8. Av paragrafen framgår att uppgifter om lager ska sparas från utgången av det lagringsår som uppgifterna avser. Bestämmelsen riktar sig mot den som är lagringsskyldig och den som utför lagring åt annan enligt 4 kap. 1 §. De uppgifter som ska sparas är handlingar och sammanställningar som rör det aktuella lagret. Övervägandena finns i avsnitt 5.8. I paragrafens första stycke anges i vilka fall tillsynsmyndigheten får meddela förelägganden. Av andra stycket framgår att ett beslut om föreläggande får förenas med vite. På Lagrådets inrådan har paragrafen förtydligats. Övervägandena finns i avsnitt 5.9. Av paragrafen framgår att ett tillstånd som har lämnats enligt lagen eller enligt föreskrifter som har meddelats i anslutning till lagen ska återkallas om förutsättningarna för tillståndet inte längre uppfylls. Övervägandena finns i avsnitt 5.9. I paragrafens första stycke anges att en lagringsavgift ska tas ut av en lagringsskyldig som inte håller lager i den omfattning som har beslutats. Av andra stycket framgår hur lagringsavgiftens storlek ska beräknas. I tredje stycket anges att en lagringsavgift får sättas ned eller efterskänkas om det finns synnerliga skäl. Synnerliga skäl skulle exempelvis kunna vara att en allvarlig olycka eller en oförutsebar störning i tillförsel eller produktion drabbar ett lagringsskyldigt företag och att detta temporärt omöjliggör upprätthållande av den lagernivå som har beslutats. Av 9 kap. 1 § framgår att regeringen får meddela föreskrifter om lagringsavgift. Beträffande Lagrådets synpunkter hänvisas till avsnitt 5.9. Övervägandena finns i avsnitt 5.9. I paragrafen finns bestämmelser om förseningsavgift. Av första stycket framgår att en förseningsavgift ska tas ut om vissa uppgifter inte lämnas inom föreskriven tid och att den första avgiften är . Av andra stycket framgår att en andra förseningsavgift på ska tas ut om uppgifterna inte har kommit in till tillsynsmyndigheten från det att en underrättelse om att en förseningsavgift har tagits ut sänts till den som är lagringsskyldig. I tredje stycket anges att en förseningsavgift får sättas ned eller efterskänkas om det finns synnerliga skäl. Synnerliga skäl skulle exempelvis kunna vara att en allvarlig olycka inträffat som omöjliggör att uppgifter kan lämnas. Av 9 kap. 1 § framgår att regeringen får meddela föreskrifter om förseningsavgift. Beträffande Lagrådets synpunkter hänvisas till avsnitt 5.9. Övervägandena finns i avsnitt 5.9. Av paragrafen framgår att om en lagringsavgift eller en förseningsavgift inte har betalats efter betalningsuppmaning ska avgiften lämnas för indrivning. Vid indrivning får verkställighet enligt utsökningsbalken ske. Övervägandena finns i avsnitt 5.9. I paragrafens första stycke finns ett bemyndigande för regeringen att meddela föreskrifter om lagringsbränslen vilket innefattar föreskrifter om vilka av de bränslen som förtecknas i avsnitt 3.1 första stycket i bilaga C i och rådets förordning (EG) nr 1099/2008 om energistatistik som ska vara lagringsbränslen. I ett andra stycke finns ett bemyndigande för regeringen att meddela ytterligare föreskrifter om tillsyn, lagringsavgift och om förseningsavgift. Övervägandena finns i avsnitt 5.1 och i avsnitt 5.8 samt 5.9. I paragrafen finns ett bemyndigande för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om beräkning av beredskapslager, lagringsskyldighet samt om undantag och befrielse från lagringsskyldighet, förutsättningar för tillstånd enligt 3 kap. 2 § och 4 kap. 1 §, förvaring av lager och om underrättelse- skyldighet enligt 5 kap. 2 §, register över lager som hålls enligt lagen och Prop. 2011/12:162 om statistiska sammanställningar, beredskapsplan samt användning och återställande av lager som hålls enligt lagen. Beträffande Lagrådets synpunkter hänvisas till avsnitt 5.2. Övervägandena finns i avsnitten 5.15.7. I paragrafen anges de beslut som får överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Uppräkningen är uttömmande. Övervägandena finns i avsnitt 5.10. Av paragrafen framgår att prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Övervägandena finns i avsnitt 5.10. I paragrafen anges att ett beslut ska gälla om inget annat har angetts i beslutet. Beträffande Lagrådets synpunkter hänvisas till avsnitt 5.10. Övervägandena finns i avsnitt 5.10. Lagen träder i kraft då lagen (1984:1049) om beredskapslagring av olja och kol ska upphöra att gälla. Lagringsåret ändras i den nya lagen. Lagringsåret enligt den nya lagen inleds och avslutas påföljande år. Genom övergångsbestämmelsen avslutas det lagringsår som inletts . Den upphävda lagen ska fortfarande gälla för det lagringsår som inletts . 7.2Förslag till lag om ändring i lagen (1994:1776) om skatt på energi Hänvisningen ändras så att den avser den nya lagen om beredskapslagring av olja. Förslag till lag om ändring i elberedskapslagen Hänvisningen i första stycket ändras så att den avser den nya lagen om beredskapslagring av olja. I andra stycket har redaktionella ändringar gjorts. Bestämmelsen om ersättning för krigslagring som tidigare fanns i paragrafens tredje stycke utgår eftersom det inte finns någon särskild krigslagring längre. 7.4Förslag till lag om ändring i tullagen (2000:1281) förs in som en av de myndigheter som räknas upp i 11 kap. 6 § tullagen (2000:1281) där det finns en reglering av uppgiftsskyldighet gentemot vissa andra myndigheter. Nytt EU-direktiv och regeringens uppdrag fastställde Europeiska unionens råd ett nytt direktiv om skyldighet för medlemsstaterna att inneha minimilager av råolja och/eller petroleumprodukter. Enligt Direktivet harmoniseras för beredskapslagring av olja med dem som gäller enligt avtalet om ett internationellt energiprogram (), till vilket är anslutet och genom vilket överenskommelse träffades om upprättande av IEA (). Direktivet ska vara genomfört i svensk rätt senast vid utgången av 2012. Mot denna bakgrund uppdrog regeringen åt att lämna förslag till lag om beredskapslagring av oljeprodukter m.m. som är anpassad till och övriga internationella åtaganden. Med hänsyn till de förändrade förutsättningarna i , bl.a. rörande beredskapsplaneringen, och att den nuvarande lagen har reviderats ett flertal gånger innebar uppdraget att förslag till ny lagstiftning ska utarbetas som kan ersätta LBOK. Lagringsbehov enligt internationella avtal inga särbestämmelser för krig Beredskapslagringen av olja i har varit inriktad på beredskap dels för s.k. fredskriser, dels för det civila försvarets behov vid höjd beredskap (krig, krigsfara eller krig utanför gränser), och lager har hållits både av staten och av näringslivet. avvecklades den statliga lagringen, lagringsvolymerna drogs ner och suspenderades bestämmelserna i om särskild krigslagring vid anläggningar som producerar värme och el. lagringsbehov av olja är definierat av de överenskommelser som har träffats inom ramen för landets deltagande i EU och IEA. LOBO tar sikte på att uppfylla dessa internationella förpliktelser enligt Direktivet och , d.v.s. att landet ska hålla minimilager motsvarande 90 dagars nettoimport. De särskilda bestämmelserna om krigslagring förs inte vidare. Om det säkerhetspolitiska läget skulle föranleda att behöver öka beredskapslagringen utöver denna nivå kan detta ske genom mekanismerna i LOBO. Fortsatt beredskapslagring genom näringslivet Regeringens uppdrag anvisar att även i fortsättningen ska fullgöra sina internationella förpliktelser genom en skyldighet för relevant industri att upprätthålla beredskapslager. Inrättande av statliga lager, vilket förekommer i flera EU-länder, är inte aktuellt för del. I LOBO föreslås följande aktörer vara lagringsskyldiga: den som har infört råolja eller oljeprodukter och som har sålt eller förbrukat lagringspliktiga bränslen i landet den som har köpt av en annan lagringsskyldig och sålt minst 50 000 m3 av lagringsbränslen i landet. Dessa kategorier är också lagringsskyldiga enligt LBOK. vidareförs inte de regler från LBOK som gör det möjligt att ålägga värme- och kraftvärmeverk knutna till fjärrvärmeverk särskild lagrings- har konstaterat att beredskapslagring av olja vid vissa av dessa anläggningar inte är en lämplig metod för att skapa säkerhet för leveranser av fjärrvärme. I stället begär myndigheten ett uppdrag att utreda vilka funktionskrav som bör ställas på fjärrvärme- leveranser i de svenska fjärrvärmenäten. Innehavare av gasturbinanläggningar och oljekondensverk, som tidigare kunde åläggas skyldighet att hålla permanenta beredskapslager enligt de numera suspenderade bestämmelserna i , har inte varit Vissa av dessa verk håller föreskrivna lager eftersom de ingår i den s.k. effektreserven. Eftersom ett återinförande av lagringsplikt inte är åsyftat om sådana anläggningar inför bränsle för egen förbrukning föreslås ett undantag i LOBO. Beredskapslagringen bör så långt som möjligt motsvara förbrukningen i Därför föreslås följande petroleumprodukter också i fortsätt- ningen vara lagringsbränslen: motorbensin, dieselbrännolja/eldningsolja 1 och övriga eldningsoljor. Flygfotogen är också ett betydelsefullt bränsle, men lagring för fredskriser av denna produkt har aldrig införts Detta föreslås nu ske genom LOBO. Huvudprinciperna för lagringsskyldighet oförändrade nya regler Grunden för lagringsskyldigheten enligt LOBO är, liksom enligt LBOK, den försäljning eller förbrukning (med avdrag för försäljning till andra lagringsskyldiga) som de lagringsskyldiga har haft under ett kalenderår (referensåret enligt LOBO:s terminologi), den s.k. basmängden. på Direktivets regler införs en ny bestämmelse om att biodrivmedel och tillsatser ingår i basmängden när de är inblandade i petroleumbränslena. (Vid rapportering av hållna lager får biodrivmedel som lagras separat men som är avsedda att blandas med transportbränslen beaktas). föreslås få uppgiften att fastställa den andel av basmängden (den s.k. lagringsprocenten) som ska hållas i lager för att lagringsbehov ska täckas, medan enligt dagens regelverk lagringsprocenten fastställs av regeringen. Ett skäl till detta är behovet av en snabb process, eftersom tiden mellan referensår och lagringsår enligt Lagringsåret enligt LOBO blir perioden mars närmast efter referensåret, medan lagringsåret enligt LBOK är juni. Huvudregeln blir också i fortsättningen att de lagringsbränslen som har sålts eller förbrukats ska hållas i lager. Dock bibehålls möjligheten att fullgöra lagring med ett annat, i princip utbytbart, bränsle, liksom möjligheten för ett raffinaderi att lagra råolja i stället för lagrings- bränslen, baserat på en omräkning från råolja till lagringsbränslen enligt utbytet i raffinaderiet. Direktivet ställer kravet att ett land som inte håller lager för minst i form av s.k. särskilda lager (lager under statens kontroll) måste hålla minst 1/3 av sitt beredskapslager i form av sådana produkter som svarar för huvuddelen av förbrukningen i landet. säkra att detta uppnås i begränsas i LOBO raffinaderiernas rätt att fullgöra beredskapslagring med råolja till 2/3 av deras samlade Vidgade möjligheter för delegering Såväl Direktivet som regeringens uppdrag betonar vikten av kostnads- effektiva lösningar, bl.a. genom möjlighet för de lagringsskyldiga att delegera sin lagringsskyldighet till andra lagerhållare. resurserna inom landet och inom EU utnyttjas effektivt. förenklas proceduren för delegering inom landet och görs mer flexibel. En lagringsskyldig kan delegera lagringsskyldighet till en godkänd lagerhållare för en period som kan vara så kort som och som kan börja när som helst (minimum enligt dagens regelverk är tre Giltig delegering förutsätter ett lagringsavtal som fyller vissa baskrav, bl.a. att den lagringsskyldige ska ha en ovillkorlig rätt att ta lagren i anspråk i en krissituation. Delegering till en lagerhållare i utlandet kommer också i fortsättningen att kräva tillstånd från myndigheterna i bägge länderna. bilaterala avtal mellan länderna en förutsättning enligt Direktivet (har f.n. sådana avtal med sex EU-länder), vilket är fallet . Möjligheter till lagringssamarbete kan alltså eventuellt öppnas också med aktörer i andra EU-länder. Utlandslagring, antingen genom egna lager eller genom delegering av lagringsskyldighet genom ett lagringsavtal, är i dagens regelverk begränsad till av lagringsskyldigheten. denna gräns bli höjd till , vilket kan medföra ökade möjlig- heter för svenska företag att utnyttja tillgänglig lagringskapacitet på den Krav på beredskapslagers tillgänglighet Direktivet ställer höga krav på tillgänglighet och fysisk åtkomlighet av Det har särskilt utretts om dessa krav skulle kunna tolkas som ett förbud mot pantsättning av beredskapslager. att Direktivet inte uppställer något sådant förbud. bestämmelse i LOBO som klargör, i linje med Direktivets krav, att en lagringsskyldig ska utöva lagringsskyldigheten så att beredskapslagret ständigt är tillgängligt och fysiskt åtkomligt. Utökad rapportering till de internationella organen och från de Direktivet ställer ökade krav på rapportering till Europeiska kommissionen om beredskapslagringen. Det gäller bl.a. årsrapport om de nationella åtgärderna för att säkra tillgänglighet och fysisk åtkomst till lagren och sammanfattande kopia av ett register över beredskapslager, inklusive deras placering, som medlemsstaterna åläggs hålla. statistiska sammanställningar ska också upprättas över faktiska lager- nivåer, särskilda (statliga) lager och de kommersiella lagren. nämnda uppgifterna avser för svenskt vidkommande andra medlems- staters särskilda lager som finns i samt såväl svenska som andra medlemsstaters kommersiella lager i . har genom dagens månatliga lagerrapporter från de lagringskyldiga och företagens rapportering till energistatistiken i huvud- sak underlag för ovannämnda rapportering till EU. Men en viss utökning av rapporteringen blir nödvändig från de lagringsskyldiga, bl.a. om beredskapslagrens placering, och från dem som genom lagringsavtal håller lager för lagringsskyldigas räkning. Vidare behöver de månatliga lagerrapporterna från de lagringsskyldiga innehålla uppgifter om eventuella brister i lagringen per dag, som underlag för beräkning av de lagringsavgifter per dag som föreslås bli införda i LOBO. Ambition att minska administrativ belastning avser att i samarbete med utreda hur rapporteringen om beredskapslagringen effektivt kan samordnas med rapporteringen till energistatistiken och hur den i så stor utsträckning som möjligt ska kunna ske elektroniskt. Förslaget till ny reglering innehåller ett antal förenklingar på andra områden; bl.a. färre antal lagringsskyldiga, delegering av beslut om lagringsprocent från regeringen till , slopat krav på tillstånd till s.k. koncernlagring och på medgivande på förhand till delegering inom landet, samt fleråriga tillstånd att få utföra lagringsupp- Som huvudregel kan beredskapslager frigöras för att ställas till Direktivet kräver att beredskapslager snabbt, effektivt och transparent ska kunna frigöras vid allvarliga leveransavbrott genom beslut av Som huvudregel i LOBO föreslås, på liknande sätt som i LBOK, att regeringen kan medge att de lagringsskyldiga får använda beredskapslagren i en sådan krissituation. till marknadens förfogande, genom ökad avtappning från lagren eller omdisponering av tillförseln. Denna regel i kombination med möjlig- heten att i vissa krissituationer använda bestämmelser i oljekrislagen eller ransoneringslagen möter de krav avseende förfarande i krissituationer som Direktivet ställer. Direktivet kräver att medlemsstaterna ska upprätthålla beredskapsplaner som ska aktiveras vid allvarliga leveransstörningar. Detta krav föreslås bli reflekterat i LOBO genom en bestämmelse om att ska upprätta och vidmakthålla en sådan plan, i samarbete med de lagringsskyldiga. Denna plan kommer att bygga på den samverkan som är etablerad mellan myndigheten och oljebranschen genom och samverkan mellan myndighet och oljebolag i Svenska beredskapsgrupp. Reglerna i LBOK om tillsyn från myndigheten för att kontrollera att lagringsskyldigheten fullgörs korrekt förs vidare i LOBO, med tillägg av möjligheten för representanter från EU och IEA att delta i och genomföra granskningar i . I enlighet med regeringens uppdrag har en särskild översyn gjorts av regelverket rörande avvikelser från aktörernas lagringsplikt. För att skapa incitament hos de lagringsskyldiga att så snabbt som möjligt korrigera en eventuell brist i lagerhållningen, och undvika omfattande och kostsamma revisioner i efterhand, föreslås att lagringsavgifter beräknas för av brist i lagerhållningen. Lagringsavgiften blir en funktion av bristande volym, anskaffningskostnaden för den aktuella varan och en räntefaktor med ett betydande påslag. Vid längre eller upprepade förseelser ökar detta påslag. Härmed blir lagringsavgiften enligt LOBO lägre än den nuvarande månatliga avgiften enligt LBOK för kortvariga brister, men högre för långvariga eller upprepade försummelser. Om en brist som inte varit rapporterad upptäcks vid kontroll eller revision i efterhand fördubblas lagringsavgiften. Deklaration från de lagringsskyldiga över referensårets försäljning eller förbrukning är grundläggande för fastställande av lagringsskyldighet. Eftersom tiden mellan referensår och lagringsår är kort, föreslås en särskild, kännbar avgift vid försenad deklaration, för att ge en tydlig signal om att försening måste undvikas. Bestämmelser i om straffrättsligt ansvar för felaktiga uppgifter från lagringsskyldiga eller hindrande av granskning förs inte vidare. Enligt LOBO kan dock sådana handlingar leda till vitesföreläggande från tillsynsmyndigheten, liksom underlåtenhet att iaktta viktiga villkor för beredskapslagringen, t.ex. att lagringsskyldigheten ska utövas så att beredskapslagret ständigt är tillgängligt och fysiskt åtkomligt. Denna sanktion kan också användas vid underlåtenhet från lagringsskyldig att lämna månatliga lagerrapporter. Inledande bestämmelser Lagens syfte och innehåll 1 § Denna lag syftar till att genom beredskapslagring trygga tillgången till olja vid allvarliga försörjningsavbrott. I denna lag finns bestämmelser om fastställande och fullgörande av lagringsskyldighet.