prop · H00312 · 2012-10-03 00:00:00 — Detsamma gäller dagar när den sökande har utfört förvärvsarbete. Bestämmelsen har flyttats från 44 § andra stycket första meningen. Av andra stycket framgår att avstängningstiden ska räknas från och med den dag då det förhållande som anges i 4343 b §§ inträffat. Upprepas under pågående avstängningstid förhållande som föranleder avstängning på nytt, ska den nya avstängningstiden inledas vid utgången av den föregående avstängningstiden. Det sistnämnda innebär en ändring i förhållande till vad som gällde tidigare, då den nya avstängningstiden skulle räknas från den senare avstängningsgrundande händelsen. Ändringen innebär att avstängningstiden alltid ska inledas vid utgången av den föregående avstängningstiden. Bestämmelsen har flyttats från 45 § första och tredje styckena. I tredje stycket anges att en avstängning inte får pågå efter att 112 kalenderdagar förflutit från den avstängningsgrundande händelsen. Reglering av den s.k. kalenderspärren har flyttats från 44 § andra stycket. Bestämmelsen innebär att kalenderspärren blir densamma oavsett på vilken grund avstängningen sker och oavsett avstängningstidens längd med avseende på antal ersättningsdagar. Vidare anges att om ny grund för avstängning inträffar under pågående avstängningstid, får avstängningen, med anledning av den nya avstängningsgrundande händelsen, inte pågå än räknat från utgången av den föregående avstängningstiden. föregående avstängningstiden påverkas ibland av att förflutit från den avstängningsgrundande händelsen. bestämmer då slutdatumet för den . I följande exempel bestäms utgången av den En sökande har lämnat sitt arbete utan giltig anledning och därför stängts av från rätt till ersättning i t.ex. 45 Innan samtliga avstängningsdagar har verkställts, påbörjar sökanden en ny anställning, som han eller hon sedan lämnar utan giltig anledning. Följden blir att han eller hon på nytt ska stängas av från rätt till ersättning. Därefter blir sökanden sjukskriven under pågående avstängning med anledning av den första avstängnings- Sökanden lämnar alltså försäkringen innan den första avstängningen till fullo har verkställts. Om den sökande sedan begär ersättning på nytt, ska avstängningstiden inledas efter den första avstängningsgrundande händelsen. bara betydelse för fall då den sökande inte har verkställt tidigare Bestämmelserna om avstängningstid vid upprepad avstängning för fall då sökanden har lämnat sitt arbete utan giltig anledning eller skiljts från arbetet på grund av otillbörligt uppförande har flyttats till 43 b § tredje Förslaget behandlas i avsnitt 4.5.2. I första stycket anges när det finns förutsättningar att frånkänna en enskild hans eller hennes rätt till ersättning. från 66 §. I 66 § regleras endast en arbetslöshetskassas möjlighet att innehålla ersättning till en sökande till dess beslut som rör sökandens rätt till ersättning fattas. Bestämmelsen innebär att det numera är möjligt att frånkänna en enskild rätt till ersättning, när han eller hon har låtit bli att till arbetslöshetskassan anmäla ändrade uppgifter om förhållanden av betydelse för hans eller hennes rätt till ersättning. I likhet med tidigare krävs att det är fråga om uppsåtligt handlande eller att den enskilde varit Både den som är medlem i en arbetslöshetskassa och den som inte är det ska frånkännas rätt till ersättning. Den som är medlem ska frånkännas rätt till ersättning endast om kassan vid prövning enligt 37 § lagen Prop. 2012/13:12 (1997:239) om arbetslöshetskassor funnit att han eller hon inte ska uteslutas som medlem. Bestämmelsen omfattar även den som får ersättning av men inte är ansluten till den kompletterande arbetslöshetskassan, om han eller hon till den kassan har lämnat oriktiga eller vilseledande uppgifter eller låtit bli att anmäla ändrade uppgifter om förhållanden av betydelse för rätten Därutöver omfattar bestämmelsen den som var medlem i en arbetslöshetskassa när han eller hon lämnade vilseledande eller oriktiga uppgifter eller underlät att anmäla ändrade uppgifter, men som därefter har utträtt ur kassan. Det saknar då betydelse om personen har gått med i en ny arbetslöshetskassa eller inte. Detta framgår genom en ny bestämmelse i andra stycket, där det anges att den arbetslöshetskassa till vilken uppgifterna enligt första stycket har lämnats eller skulle ha lämnats ska besluta om frånkännande, även om den som berörs har utträtt Någon möjlighet att besluta om uteslutning i den situationen Åtgärdsgrunderna för sökande som deltar i arbetsmarknadspolitiskt program för vilka aktivitetsstöd lämnas har flyttats till 43 a och 43 b §§. Förslaget behandlas i avsnitt 4.5.6. I paragrafen, som är ny, anges hur många ersättningsdagar ett beslut om frånkännande av rätt till ersättning ska avse. Bestämmelser om omfattningen av ett beslut om frånkännande har flyttats från 66 § första stycket. I 66 § regleras endast en arbetslöshets- kassas möjlighet att innehålla ersättning till en sökande till dess beslut som rör sökandens rätt till ersättning fattas. Bestämmelsen har ändrats på så sätt att en nedre och övre gräns införts för hur många ersättningsdagar som ska frånkännas. avsedd att påverka tillämpningen av åtgärden varken i mildrande eller Ett frånkännande bör i normalfallet avse omkring När det är fråga om mer allvarliga fall, då den enskilde skulle ha uteslutits från en arbetslöshetskassa om han eller hon hade varit medlem i en arbetslöshetskassa, bör frånkännandet avse 195 Förslaget behandlas i avsnitt 4.5.4. Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. paragrafen, som är ny, anges i första stycket att ett beslut om frånkännande av rätt till ersättning gäller från och med den dag då arbetslöshetskassan inledde utredning av det förhållande som ligger till grund för beslutet. I beslutet ska denna tidpunkt anges. Av andra stycket framgår ett arbetskrav som liksom tidigare måste uppfyllas för att en person som frånkänts rätt till arbetslöshetsersättning ska kunna få ersättning på nytt. Bestämmelsen har flyttats från 66 § andra I 66 § regleras endast en arbetslöshetskassas möjlighet att innehålla ersättning till en sökande till dess beslut som rör sökandens rätt till ersättning fattas. Förslaget behandlas i avsnitt 4.4. Paragrafen reglerar ansökan om arbetslöshetsersättning. I paragrafens första stycke anges att en ansökan om ersättning ska ges in till och prövas av arbetslöshetskassan. I paragrafens andra stycke framgår en skyldighet för sökanden att hos arbetslöshetskassan intyga på heder och samvete att lämnade uppgifter i ett ärende om ersättning är riktiga och fullständiga samt meddela arbetslöshetskassan ändrade förhållanden av betydelse för hans eller hennes rätt till ersättning. Det innebär bl.a. en skyldighet för sökanden att anmäla om han eller hon inte längre står till arbetsmarknadens förfogande, t.ex. på grund av att barntillsyn inte är ordnad eller att han eller hon har påbörjat deltidsstudier eller näringsverksamhet. Den sökande ska intyga att alla av honom eller henne lämnade uppgifter är riktiga och fullständiga. Detta innefattar bl.a. uppgifter lämnade i samband med arbetslöshetens inträde, uppgifter i kassakortet och övriga uppgifter som sökanden löpande lämnar. En sökande har ingen skyldighet att intyga riktigheten i uppgifter lämnade av annan än honom eller henne själv. Av paragrafens andra stycke framgår att ett arbetsgivarintyg och andra uppgifter som behövs för att bedöma sökandens rätt till ersättning ska bifogas ansökan. Det kan bl.a. röra sig om läkarintyg och uppgifter från andra myndigheter. Bestämmelsen har flyttats från första stycket. I tredje stycket anges även att en arbetsgivare på begäran ska utfärda intyget på en särskild blankett. Av paragrafens tredje stycke framgår att intyg och övriga uppgifter ska förvaras bland arbetslöshetskassans handlingar. Bestämmelsen har flyttats från andra stycket. I 47 b § finns en bestämmelse om när en sökande ska anmäla ändrade förhållanden till arbetslöshetskassan. Enligt 47 c § meddelar regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer föreskrifter om ansökan och den särskilda blanketten. I övrigt kvarstår paragrafen oförändrad, med endast språkliga och redaktionella ändringar. Förslaget behandlas i avsnitt 4.4. Paragrafen är ny och anger när sökanden senast ska anmäla ändrade förhållanden till arbetslöshetskassan. Sökanden ska göra det och dagar efter det att han eller hon fick kännedom om förändringen. Att ändrade förhållanden ska anmälas dagar efter sökanden fick kännedom om förändringen, ska inte tolkas som att 14 dagars dröjsmål alltid kommer att godtas. Bestämmelsen kan i vissa fall innebära att anmälan ska ske tidigare än . Förslaget behandlas i avsnitt 4.4. Enligt paragrafen, som är ny, meddelar regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer föreskrifter om den ansökan och särskilda blankett som avses i 47 §. Bestämmelsen har flyttats från 47 §. Förslaget behandlas i avsnitt 4.6. Paragrafen behandlar en arbetslöshetskassas möjlighet att besluta om att ersättning till en sökande ska hållas inne. Möjligheten att hålla inne ersättning på grund av att den kan komma att sättas ned har tagits bort, eftersom nedsättning av dagpenning avskaffats. I första stycket anges i vilka situationer ersättning kan hållas inne. Möjligheterna att hålla inne ersättning har utvidgats till att omfatta även de fall där det finns sannolika skäl att anta att en sökande inte uppfyller de allmänna villkoren för ersättning i 9 § eller inte har rätt till ersättning enligt 11 §. En arbetslöshetskassa kan därmed hålla inne ersättning som en sökandes rätt till ersättning utreds även i dessa fall. Även i fall när det finns sannolika skäl att anta att en sökande kommer att frånkännas rätt till ersättning enligt 46 § eller uteslutas som medlem enligt 37 § första stycket lagen om arbetslöshetskassor, har en arbetslöshetskassa möjlighet att hålla inne ersättning. Bestämmelsen har flyttats från tredje stycket. En arbetslöshetskassa får även hålla inne ersättning när det finns sannolika skäl att anta att den sökande kommer att stängas av från rätt till ersättning. Denna möjlighet gäller samtliga omständigheter som kan leda till avstängning enligt 4343 b §§. Motsvarande reglering finns i 70 §. I andra stycket anges att ersättning får hållas inne till dess att arbetslöshetskassan slutligt prövat frågan om sökandens rätt till ersättning och med högst det belopp som kan komma i fråga i det slutliga beslutet om rätt till ersättning. Bestämmelsen är ny. Bestämmelserna om frånkännande av rätt till ersättning har flyttats till 4646 b §§. Förslaget behandlas i kapitel 7. Bestämmelserna om de allmänna villkoren i 9 och 11 §§ och åtgärdsbestämmelserna i 4346 §§ ska tillämpas i sin äldre lydelse för förhållande som har betydelse för fråga om ersättning från en arbetslöshetskassa och inträffat före . Motsvarande gäller för bestämmelsen om frånkännande av rätt till ersättning i 66 § första stycket. För sådant förhållande som föranleder avstängning enligt de nya bestämmelserna i 4343 b §§, räknas avstängningstiden i förekommande fall från utgången av tiden för sådan nedsättning eller avstängning som har beslutats enligt äldre föreskrifter. 9.2Förslaget till lag om ändring i lagen (1997:239) om arbetslöshetskassor Förslaget behandlas i avsnitt 4.5.2. Av första stycket framgår förutsättningarna för att en medlem ska uteslutas ur en arbetslöshetskassa på grund av bedrägligt förfarande. Till skillnad från tidigare ska en medlem uteslutas även när han eller hon har låtit bli att till kassan anmäla ändrade uppgifter om förhållanden av betydelse för hans eller hennes rätt till ersättning. I likhet med vad som gäller vid lämnande av uppgifter krävs att det är fråga om uppsåtligt handlande eller att den enskilde varit grovt vårdslös. I andra stycket anges att det i lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring finns bestämmelser om frånkännande av rätt till ersättning när arbetslöshetskassan beslutar att medlemmen inte ska uteslutas. Bestämmelserna om uteslutning av medlem som inte arbetar inom arbetslöshetskassans verksamhetsområde har flyttats till 37 a §. Bestämmelsen om att det är en arbetslöshetskassas styrelse som beslutar i ärenden om uteslutning har flyttats till 37 c §. I övrigt har paragrafen redigerats språkligt. Förslaget behandlas i avsnitt 4.5.3. I paragrafen anges att en medlem som inte uppfyller, och inte heller har uppfyllt, bestämmelsen i en arbetslöshetskassas stadgar om arbete inom dess verksamhetsområde, får uteslutas som medlem. Bestämmelsen har flyttats från 37 § första stycket 1, med den skillnaden att det nu inte är obligatoriskt för kassan att utesluta en medlem. Förslaget behandlas i avsnitt 4.5.4. I paragrafen, som är ny, regleras från vilken tidpunkt ett beslut om uteslutning gäller. Paragrafen har utformats enligt Lagrådets förslag, med förtydligande avseende vilken tidpunkt som gäller för uteslutning av en medlem som arbetat utanför arbetslöshetskassans verksamhetsområde och uppbär ersättning för uteslutningen. I första stycket anges att om uteslutning sker på den grunden som anges i 37 §, gäller beslutet om uteslutning från och med den dag då arbetslöshetskassan inledde utredning av det förhållande som ligger till grund för beslutet. Av andra stycket framgår att beslut om uteslutning enligt 37 a § gäller i den kalendermånad som följer på beslutet. Om medlemmen har rätt till ersättning för beslutet om uteslutning, gäller dock uteslutningen i den kalendermånad som följer efter den dag då rätten till ersättning upphör. 2012/13:12 Motsvarande bestämmelse har flyttats från 39 § andra stycket. Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. I paragrafen, som är ny, anges behörighetsregler i ärenden om uteslutning av medlem och om frånkännande av enskilds rätt till ersättning. Regleringen har flyttats från 37 § första stycket och 37 a §. I paragrafen anges vad ett beslut om uteslutning ska innehålla. Bestämmelsen i andra stycket om från vilken tidpunkt uteslutning gäller för medlem som arbetat utanför arbetslöshetskassans verksamhets- område, när beslutet fattas då medlemmen har rätt till stycket andra meningen. Paragrafen har i övrigt endast ändrats språkligt. Tredje stycket har justerats med anledning av att 94 a och 94 b §§ om uppgiftsskyldighet har bytt beteckning. Förslaget behandlas i avsnitt 5.3. I bestämmelsen anges att en arbetslöshetskassa ska återbetala statsbidrag när någon som har fått arbetslöshetsersättning har orsakat att ersättningen felaktigt betalats ut. Detsamma gäller i det fall mottagaren av arbetslöshetsersättning blir skyldig att betala tillbaka ersättning enligt 68 a § lagen om arbetslöshetsförsäkring för att han eller hon senare fått lön eller ekonomiskt skadestånd som motsvarar lön . kassan däremot har beslutat att helt eller delvis efterge ett krav på återbetalning enligt 68 d § lagen om dock inte återbetalningsskyldigheten detta belopp. Arbetslöshetskassorna ska självmant betala tillbaka statsbidrag när förutsättningarna för återbetalningsskyldighet är uppfyllda. betalas tillbaka med det belopp som utgått felaktigt. I 94 e § finns en bestämmelse om delvis eller hel befrielse av Förslaget behandlas i avsnitt 5.4. I paragrafen anges att en arbetslöshetskassa ska betala tillbaka stats- bidrag när arbetslöshetsersättning felaktigt har betalats ut till en enskild och det är kassan som orsakat den felaktiga utbetalningen. anses ha bidragit till att ersättning betalats ut felaktigt får det bedömas från fall till fall vilken part som är huvudansvarig för att ha orsakat att ersättning betalats ut felaktigt. Arbetslöshetskassorna ska självmant betala tillbaka statsbidrag när förutsättningarna för återbetalningsskyldighet är uppfyllda. Bidraget ska betalas tillbaka med det belopp som betalats ut felaktigt. Något annat undantag från återbetalningsskyldighet i denna situation än möjligheten till delvis eller hel befrielse av den enligt 94 e § finns inte. Detta kan exempelvis bli aktuellt i fall där arbetslöshetskassan kan anses huvudansvarig för den felaktigt utbetalda ersättningen men även andra parter bidragit till den. Förslaget behandlas i avsnitt 5.5. Av paragrafen framgår under vilka förutsättningar en arbetslöshetskassa ska betala tillbaka statsbidrag när arbetslöshetsersättning betalats ut felaktigt till en enskild och det är någon annan än mottagaren av ersättningen eller kassan som har orsakat den felaktiga utbetalningen. Endast om den som fått ersättningen skäligen borde ha insett att han eller hon fick felaktigt utbetald arbetslöshetsersättning, ska arbetslöshetskassan betala tillbaka statsbidrag med det belopp som utgått felaktigt. Om kassan däremot har beslutat att helt eller delvis efterge ett krav på återbetalning enligt 68 d § lagen om arbetslöshetsförsäkring, omfattar dock inte återbetalningsskyldigheten detta belopp. Arbetslöshetskassorna ska självmant betala tillbaka statsbidrag när förutsättningarna för återbetalningsskyldighet är uppfyllda. Bidraget ska betalas tillbaka med det belopp som utgått felaktigt. I 94 e § regleras en arbetslöshetskassas möjlighet att få delvis eller hel befrielse av återbetalningsskyldigheten. Förslaget behandlas i avsnitt 5.6. Angående Lagrådets synpunkter, se avsnitt 5.6. I paragrafen, som är ny, anges att en arbetslöshetskassa, även i andra fall än som anges i 94 94 b §§, är skyldig att betala tillbaka statsbidrag som kassan har fått utan att vara berättigad till det eller har fått med för högt belopp. Enligt 93 a § får regeringen besluta om bidrag till en arbetslöshetskassa för andra ändamål än kostnader för ersättning som betalas ut enligt lagen om arbetslöshetsförsäkring, exempelvis extra bidrag till en kassa som har höga administrationskostnader per medlem. Om det t.ex. skulle visa sig finnas felaktigheter i en arbetslöshetskassas årsredovisning och att bidrag enligt 93 a § beräknats på felaktiga grunder, är kassan skyldig att betala tillbaka statsbidrag som kassan inte är berättigad till eller som utgått med för högt belopp. Det är inte uteslutet att det kan uppkomma andra situationer än de fall som omfattas av 93 a § där återbetalningsskyldighet finns för en arbetslöshetskassa som har fått statsbidrag utan att vara berättigad till det eller med för högt belopp. Arbetslöshetskassorna ska självmant betala tillbaka statsbidrag när förutsättningarna för återbetalningsskyldighet är uppfyllda. Förslaget behandlas i avsnitt 5.7. Paragrafen har delvis utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Av paragrafen, som är ny, framgår att Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen är skyldig att besluta att kräva tillbaka statsbidrag när myndigheten vid sin tillsyn finner att en arbetslöshetskassa inte har betalat tillbaka felaktigt statsbidrag som enligt bestämmelserna i 94 94 c §§ borde ha betalats tillbaka. Att myndigheten nu är skyldig att besluta om återkrav påverkar inte arbetslöshetskassornas möjlighet till självrättelse under pågående tillsyn. Förslaget behandlas i avsnitt 5.8. Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. I paragrafen, som är ny, anges när en arbetslöshetskassa delvis eller helt kan befrias från skyldighet att betala tillbaka statsbidrag enligt 94 94 c §§. Motsvarande bestämmelse har flyttats från 94 § tredje stycket. Bestämmelsen har ändrats på det sättet att en arbetslöshetskassa kan begära beslut av Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen i frågan om delvis eller hel befrielse från återbetalningsskyldighet när kassan funnit att förutsättningarna för att betala tillbaka statsbidrag enligt 9494 c §§ är uppfyllda. En kassa som vill göra gällande att det finns särskilda eller synnerliga skäl för delvis eller hel befrielse ska alltså inte invänta att Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen finner att förutsättningar för att betala tillbaka statsbidrag föreligger. Om kassan däremot inte har funnit att den är skyldig att betala tillbaka statsbidrag enligt 9494 c §§, men Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen finner att statsbidrag ska betalas tillbaka kan kassan i samband med Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringens krav på återbetalning göra gällande att det finns grund för att delvis eller helt befria kassan från ett krav på återbetalning. I bestämmelsen anges nu att det krävs särskilda skäl för att delvis befrielse från återbetalningsskyldighet ska få ske. Någon ändring i sak är inte avsedd. I likhet med tidigare bör delvis eller hel befrielse normalt komma till stånd huvudsakligen när det är fråga om avsevärda belopp vars betalning skulle äventyra arbetslöshetskassans ekonomiska situation. Det kan emellertid vara aktuellt att använda denna möjlighet också i fall då även andra än arbetslöshetskassan bidragit till felaktig utbetalning av arbetslöshetsersättning. Av paragrafen framgår att en arbetslöshetskassa får överklaga beslut av Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen om bl.a. krav på återbetalning av statsbidrag och i fråga om delvis eller hel befrielse av återbetalningsskyldighet. Bestämmelsen har ändrats med anledning av att bestämmelserna om Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringens beslut 2012/13:12 om återkrav, jämkning och eftergift har flyttats. Justeringen innebär ingen ändring i sak. I övrigt har bestämmelsen ändrats språkligt. Av paragrafen framgår att beslut från Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen i frågor om bl.a. krav på återbetalning av statsbidrag och delvis eller hel befrielse av återbetalningsskyldighet ska överklagas från beslutets dag. Bestämmelsen har ändrats med anledning av att bestämmelserna om Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringens beslut om återkrav, jämkning och eftergift har flyttats. Justeringen innebär ingen ändring i sak. I övrigt har bestämmelsen ändrats språkligt. Förslaget behandlas i kapitel 7. Bestämmelsen i 37 § första stycket andra meningen tillämpas inte på förhållanden som avser tid före . Den nya bestämmelsen om att även medlem som har låtit bli att anmäla ändrade uppgifter till en arbetslöshetskassa om förhållanden av betydelse för rätten till ersättning ska uteslutas tillämpas alltså inte retroaktivt. 9.3Förslaget till lag om ändring i lagen (2002:546) om behandling av personuppgifter i den arbetsmarknadspolitiska verksamheten Förslaget behandlas i avsnitt 6.3. I paragrafen regleras Arbetsförmedlingens möjlighet att i en arbetsmarknadspolitisk databas behandla känsliga och ömtåliga personuppgifter. Bestämmelsen har förändrats på så sätt att Arbetsförmedlingen, utöver vad som redan gäller , ska få behandla samtliga känsliga personuppgifter som anges i 13 § personuppgiftslagen (1998:204) om uppgifterna lämnas i ett ärende. Sammanfattning av promemorian (Ds 2012:3) Promemorian innehåller förslag till regeländringar i lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring och i lagen (1997:239) om arbetslöshetskassor. Det övergripande syftet med föreslagna ändringar är att förtydliga regelverket för att göra det mer förutsägbart för både arbetssökande och myndigheter. Ändringarna bedöms också leda till att arbetsmarknadens funktionssätt förbättras genom att sökaktiviteten bland de arbetslösa förväntas öka, vilket medför kortare arbetslöshetstider. I förlängningen bidrar detta till högre varaktig sysselsättning. De allmänna villkoren föreslås förändras på så sätt att de endast ska innehålla villkor för rätt till ersättning som den sökande kan och ska uppfylla av arbetslösheten. En genomgripande förändring av systemet för åtgärder i arbetslöshetsförsäkringen föreslås också. Förändringarna innebär att nedsättning av dagpenning upphävs och att avstängning från rätt till ersättning utgör den enda åtgärden för handlingar som inte stämmer överens med villkoren i försäkringen. Fler åtgärdsgrunder införs för att bättre motsvara villkoren i försäkringen, men åtgärderna som sådana blir över lag mildare. Det föreslås förändringar vad gäller uteslutning från medlemskap i en arbetslöshetskassa och frånkännande av rätt till arbetslöshetsersättning. Huvudsakligen är det fråga om förtydliganden.