prop · GZ03124 · 2012-04-04 00:00:00 — En brukare som ansluter sig till en miljöersättning åtar sig att , mellan fem och , genomföra åtgärden enligt gällande villkor. Miljöersättning kan även utgå för s.k. icke produktiva investeringar som t.ex. anläggning av våtmark. Axel 3 syftar till att förstärka företagens konkurrenskraft och främja en diversifiering av landsbygdens näringsliv och därigenom bidra till in- komstbringande sysselsättning och ett hållbart nyttjande av landsbygdens samlade resurser. Åtgärderna omfattar diversifiering till annan verksam- het än jordbruk, affärsutveckling i mikroföretag, främjande av turistnä- ringen, grundläggande tjänster på landsbygden, förnyelse och utveckling i byarna, bevarande av natur- och kulturarvet på landsbygden, m.m. Axel 4 avser tillämpning av Leader, vilket är en metod som syftar till att ta till vara lokalt engagemang och lokal kunskap. Arbetet inom Leader ska bidra till att målen för landsbygdsprogrammet uppnås. Utfall på statsbudgeten fördelat per axel samt den procen- tuella utnyttjandegraden framgår av tabell 4.2. Budgetutnyttjandet inom axel 2 är , vilket är helt i linje med prognostiserat utnyttjande efter fem av programmets . (procent)* *höjs programbudgeten för programperioden från 35 till 36 . **Dessutom har ca 145,2 mnkr utbetalats av i nationell överskjutande finansiering som inte omfattas av programbudgeten. ***Inklusive gjorda utbetalningar av annan offentlig finansiär om ca 398,5 mnkr. Av utbetalda medel i axel 2 omfattar miljöersättningar och icke produktiva investeringar inom jordbruket . Resterande utbetalda medel i axel 2 avser miljöersättning till skogliga åtgärder och ersättning för mindre gynnade områden, vilket utgör . I diagram 4.1 visas den procentuella fördelningen av utbetalda medel i axel 2 mellan olika miljöersättningar och icke produktiva investeringar , inklusive utbetalningar för löpande åtaganden ingångna samt 20002006. Diagram 4.1 Fördelningen av utbetalda medel för milj öersättningar och icke produktiv a investering r inom landsbygdsprogram met, perioden 20072010, procent Källa: Jordbruksverke t EU:s andel av finansieringen av stöden varierar bero ende på axel, men u tgör ca 50 p rocent av den totala progra mbudgeten. För några av åtgär- d erna i progra mmet har valt en högre nationell finansierin gsan- d el än den som p rogrammet ö ver lag är hög. också att de ekonomiska ramarna för programmet förväntas utnyttjas fullt ut. 4.4Miljöförbättrande åtgärder i jordbruk et (anslag 1:25) Anslaget används för försö ks- och utvec klingsverksam het i syfte at styra u tvecklingen inom jordbruket och trädgårdsnäringen mot minskat växt- n äringsläckage, minskad ammoniakavgång, säkrare och v ändning av växtskyddsmedel, bevaran de av biolo gisk tillvaratagand e av kulturvärden, för ekologisk produktion samt för effek- tivare energianvändning i nom de areella näringarna. Vidare används a nslaget för u ppföljning och utvärdering av den gemensamma jord bruks- p olitiken liksom för effekterna av de verksamheter so m finansieras under a nslaget. Från anslaget utb etalas oner kronor till Fritidsodlingens Riksorganisati on för inform ations- och rådgivningsve rksamhet sa mt till . Resultaten från verksamheten ligger bl.a. till grund för rådgivning, in- form ation och ut bildning, lagstiftning på om rådet samt framtagande och Skr. 2011/12:124 utveckling av insa tser inom ram en för landsb ygdsprogram met. I syfte att unde rlätta för ök ade synergieffekter genom ett samlat och strategiskt arbete med försöks- och utveckli ngsverksamhe t inom jordbru- ket överfördes i budgetpropositionen för 2 008 medel (13 miljoner kro- nor), avsatta för m otsvarande ändamål unde anslag 44:6 Åtgärder för att främ ja ekologisk produktion, till anslaget Miljöförbättra nde åtgärde r i jordbruket. Diagram 4.2 För söks- och utvecklingsverksamhet fördelat på område fö r perioden 20072011 4.5Sveriges lantbruk suniversitet (anslag 1:29) iges lantbruk suniversitet (SLU) utvecklar kunskapen om de biolo- giska naturresurs erna och människans förvaltning och hållbara nyttjande av dessa. Anslaget används för att finansiera högs koleutbildning på grundni å, avan cerad nivå o ch forskarniv å, forskning samt fortlöpan de miljöanal ys. Ver ksamheten o mfattar ansvarsområden där varje ansvarsområde omfattar hela vär dekedjan: land och i va tten, livsmed elskvalitet och d jurhållning, d jurhälsa och djurskydd, skog, skogsbr uk och förädling av skogsrå varan, landsbygdsutv eckling, rekr eation och fritid, samt landskapsplanering och ma rkanvändning i tätorter och tätortsnära Anslaget omfattade ca varav Skr. 2011/12:124 av anslaget avsåg forskning och forskarutbildning, medan avsåg grundutbildning och fortlöpande miljöanalys. 4.6Forskningsrådet för miljö, areella näringar och sam- hällsbyggande: Forskning och samfinansierad forsk- ning (anslag 1:30) Anslaget används för stöd till grundforskning och behovsmotiverad forskning om de areella näringarna samt projektrelaterade kostnader i anslutning till sådan forskning som utvärdering, beredningsarbete, konfe- renser, vissa resor och seminarier samt informationsinsatser. Anslaget används också till att finansiera med näringen samfinansierad forskning som omfattar jordbruksteknisk forskning, viss skogsforskning, trädgårds- forskning samt växtförädling. anvisades ca under ut- giftsområde 23. Detta utgör knappt hälften av rådets totala anslag. Reste- rande medel anvisades under utgiftsområde 20 Allmän miljö- och natur- vård. 4.7Åtgärder för att främja ekologisk produktion (anslag 44:61) Anslaget har använts huvudsakligen för försöks- och utvecklingsverk- samhet samt för marknadsstödjande åtgärder rörande ekologisk pro- duktion. 1 Anslagets nomenklatur avser den som återfinns i budgetproposition (prop. 2006/07:1). Jordbrukets struktur och produktion Jordbrukets struktur och produktion har betydelse för dess inverkan på miljö-, energi- och klimatrelaterade frågor. Jordbruket har uppvisat en ökad årlig produktivitet under en lång tids- Ökad avkastning per hektar inom växtodling och per producerat djur inom animalieproduktionen innebär minskad miljöbelastning. utveckling har bidragit till totalt sett minskad miljöbelastning i form av t.ex. minskade utsläpp av växthusgaser och minskad utlakning av växtnä- Strukturomvandlingen inom det svenska jordbruket har varit omfat- tande och fortsätter alltjämt. Andelen huvudsakligen sysselsatta inom jordbruket har minskat i och 2010 var den ca 1,1 procent av samtliga förvärvsarbetande. Det totala antalet sysselsatta i jordbrukssektorn, både stadigvarande och tillfälligt sysselsatta, uppgick 2010 till ca 177 000 personer, varav var heltidsarbe- Mest betydelsefullt är jordbruket på samt i och , sett som andel av det totala antalet förvärvsarbetande. Arbetsbehovet varierar stort mellan olika driftsinriktningar. krävde drygt en tredjedel av alla jordbruksföretag en heltidsarbetskraft. hade motsvarande andel sjunkit till knappt en fjärdedel av alla Bland heltidsföretagen dominerar företag med djurhållning. Utöver den direkta sysselsättningen inom jordbruket tillkommer den indirekta sysselsättningen som underleverantörer av insatsvaror och Enligt beräkningar från utgör arbetskraften inom jordbruket, inklusive livsmedelsindustrin och under- leverantörer, av sysselsättningen i landet. (LRF, 2009. och skogsbrukets betydelse i samhällsekonomin.) Antalet jordbruksföretag har minskat och uppgick enligt den senaste beräkningen (2010) till ca 71 000. tidigare definitionen av jordbruksföretag i lantbruksregistret är ned- gången ännu större, . I samband med att gårdsstödet inför- des ökade antalet företag som fångas upp av den offentliga statisti- har dock den nedåtgående trenden fortsatt. har antalet aktiva jordbruksföretag med nötkreatur i produktionsområdena övre och nedre minskat Nedgången i antalet företag med djur kan utgöra ett hot för den fortsatta hävden av ängs- och betesmarker samt möjligheten att hålla odlingslandskapet öppet i dessa områden. vitets- och strukturutvecklingen har inneburit att marginella åkermarker och betesmarker blivit dyrare att bruka och hävda. att hamna längre bort från brukningscentrat när besättningarna blir större. Spannmålsodling på små oregelbundna fält är inte lönsam med större Detta blir speciellt tydligt i skogsbygder med sämre arronde- Förlusten av sådana företag kan också ge negativa effekter för andra företagare och service i landsbygdsområden. Strukturförändringarna är bl.a. avhängiga bristande lönsamhet eller svag anpassningsförmåga i mindre och medelstora jordbruksföretag samt stora pensionsavgångar som följd av en hög medelålder bland jordbru- Skr. 2011/12:124 kare. var en tredjedel av företagen heltidsjordbruk. Denna andel har minskat till en fjärdedel. som antalet före- tag minskar ökar den genomsnittliga storleken på företagen, både av- seende areal och djurbesättningarnas storlek. är den genomsnittliga storleken på ett jordbruksföretag knappt , vilket är en ökning med . De större och ofta specialiserade företa- gen står för merparten av den samlade livsmedelsproduktionen och markanvändningen. av åkerarealen finns på företag med mer än . Det är framför allt bland familjejordbruken, som länge dominerat det svenska jordbruket, som nedläggningarna är mest omfat- tande. har lagts ned i skogsbygder, men som andel av antalet jordbruksföretag har nedläggningarna varit mer omfattande i norra . per område, 1975, 1995, 2005 och * används en ny avgränsning i (LBR) vilket gör att det tillkommer ca 3 000 företag i hela med eller mindre. 1Götalands södra och norra slättbygder och slättbygder. 2Götalands mellanbygder och skogsbygder och skogsbygder. 3Nedre och övre . Det svenska jordbruket är relativt specialiserat. Av företagen är 30 pro- cent växtodlingsföretag och en lika stor andel är husdjursföretag där småbruket med ett arbetsbehov , med en andel på Produktionen inom jordbrukssektorn domineras av mjölk som står för av sektorns produktionsvärde, följt av spannmål. let företag med mjölkkor har minskat med och antalet kor . Den samlade mjölkproduktionen har dock bara minskat med . reformeringen av den gemensamma jordbrukspolitiken ökade an- talet kor för köttproduktion. har det dock varit en viss minskning av antalet köttkor. Ökningen av antalet köttkor har inte upp- vägt det minskade antalet mjölkkor. tionen minskat med . Jordbrukets struktur och produktion skiljer sig mycket åt i olika delar I de fyra nordligaste länen dominerar husdjursföretag och andelen småbruk är stor. I (och norra ) finns många och stora växtodlingsgårdar och få småbruk. ges skogslän dominerar husdjursföretagen med nötkreatur medan växt- Skr. 2011/12:124 odlingsföretagen dominerar slättbygder. 6 Förbättra miljön och landskapet Skogar, våtmarker, fjäll, sjöar och odlingslandskapet har betydelse för den biologiska mångfalden, ger viktiga ekosystemtjänster, har betydande värden för rekreation, turism samt för ett attraktivt boende och är värde- fulla resurser för landsbygden som helhet. Betesmarker, slåtterängar, vattendrag och kulturmiljöer är viktiga komponenter i landskapet, liksom fördelningen mellan jordbruksmark och skog samt zonerna däremellan. Olika brukningsmetoder i kombi- nation med skilda naturförhållanden har lett till ett variationsrikt land- skap. Förekomsten av varierande livsmiljöer är en betydelsefull förut- sättning för en rikedom av växter och djur. Kulturmiljöer i det brukade landskapet ger ofta även förutsättningar för stora biologiska värden. Landskapets innehåll ger kunskap om det tidigare agrara landskapet och dess funktion. Det kan dock vara svårt att förstå den historiska dimen- sionen i dagens fragmenterade landskap med t.ex. isolerade betesmarker och slåtterängar. Särdrag i såväl natur- som kulturmiljön finns i varierande grad i olika delar av landet och i olika landskapstyper. Dessa regionala särdrag är unika och representativa för sin region och är därför viktiga att bevara. Förändringar i landskapet genom mänsklig aktivitet eller genom natur- liga processer påverkar förutsättningarna för den biologiska mångfalden. Kulturmiljövärden i landskapet är de lämningar och spår från olika ti- der, t.ex. stenmurar, gärdesgårdar, fornåkrar och renstängsel, som gör det möjligt att uppleva det historiska innehållet. I kulturmiljövärdet ingår också den av tradition uppkomna fördelningen av jord- och skogsbruks- marken i skogsbeten, fäboddrift och inägor, liksom den agrara bebyggel- sen med dess variation i funktion, material och byggnadsteknik. I landets fjällområden är det rennäringen med tillhörande binäringar som ligger till grund för många av de kulturhistoriska värdena. Landsbygdsprogrammet omfattar fyra s.k. axlar (jämför insatsområden i tidigare program) och har en budget på ca under Av denna består av nationella medel medan finansieras av Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling (EJFLU), se även avsnitt 4.3. Insatser för att be- vara och stärka odlingslandskapets natur- och kulturmiljövärden hanteras i första hand inom axel två i programmet, vars övergripande syfte är att bevara och utveckla ett landskap med höga natur- och kulturmiljövärden, stimulera produktion av kollektiva nyttigheter, utveckla en levande landsbygd och underlätta omställningen till en resurseffektiv och hållbar Axel två motsvarar av landsbygdsprogrammets Den består av ett antal olika ersättningsformer som i sin tur innehåller ett antal insatser. Genom programmet kan brukare ersättas för kostnader och inkomstbortfall vid genomförande av miljöåtgärder eller för icke produktiva investeringar. Ersättning kan dock enbart ges för åtgärder som går längre än gällande krav i lagstiftning. Programmet innehåller även möjligheter att inom ramen för s.k. regionalt prioriterade ersättningar (RPE) bl.a. bevara och förstärka land- skapets natur-, kultur- och rekreationsvärden. Inom varje län utarbetas, i samråd med regionala intressenter, prioriteringar som anges i länets genomförandestrategi. Syftet med RPE är att kunna prioritera åtgärder utifrån regionala förhållanden och varje läns särskilda behov. Länsstyrel- serna och prioriterar därefter vilka insatser som ska beviljas medel i enlighet med regionala strategier. Merparten av insatserna i RPE öppnades för anslutning först . Som en följd av den s.k. hälsokontrollen av den gemensamma jordbrukspolitiken infördes bl.a. nya insatser inom RPE, t.ex. insatser för förbättrad vattenkva- litet. Miljöersättningar och ersättningar för icke produktiva investeringar i axel två har som syfte att, förutom att uppfylla de ersättningsspecifika målen, också bidra till att uppfylla ett eller flera av de av be- slutade miljökvalitetsmålen. Ersättningar för biologisk mångfald och kulturmiljövärden bidrar till att uppfylla 7 av de 16 miljökvalitetsmålen. Jordbruket har störst inverkan och betydelse för miljökvalitetsmålen Ett rikt odlingslandskap, Ingen klimatpåverkan, Giftfri miljö, Ingen över- gödning, Myllrande våtmarker, Levande sjöar och vattendrag, Hav i balans samt levande kust och skärgård och Ett rikt växt och djurliv. Viktiga faktorer som påverkar möjligheterna att nå miljökvalitetsmålen är bl.a. EU:s gemensamma jordbrukspolitik, den ekonomiska och tek- niska utvecklingen inom jordbruket samt landsbygdspolitiken. Dessa faktorer påverkar jordbrukarnas incitament att vidta miljöåtgärder. Odlingslandskapets värden är beroende av att markerna brukas och att det är attraktivt att leva och verka på landsbygden. Här får miljöersätt- ningarna inom landsbygdsprogrammet en stor betydelse. 6.1.1Biologisk mångfald och kulturmiljövärden i betesmarker, slåtterängar och våtmarker Många växt- och djurarter som har sin livsmiljö i det brukade landskapet har minskat i antal och återfinns nu endast i utspridda populationer eller har försvunnit från landet. Betesmarker och slåtterängar hyser ett stort antal arter och hör till de mest artrika miljöerna i . Ungefär 2 000 av rödlistade arter finns i dessa marker, vilket är hälften av det totala antalet rödlistade arter. För 1 200 av dessa 2 000 arter kan arternas tillgång till betesmark och slåtteräng förväntas klart påverka deras möj- ligheter att överleva. Betesmarker och slåtterängar utgör även viktiga kulturarv och är betydelsefulla för landskapsbilden. Våtmarker är livs- miljöer för växter och djur och bidrar därigenom till att stärka den biolo- giska mångfalden. De bidrar till att utjämna vattenflöden och har även en renande funktion genom att minska halterna av växtnäringsämnen i vat- ten som förlorats genom läckage från mark. Betesmarker, slåtterängar Skr. 2011/12:124 och våtmarker utgör betydelsefulla marker för rekreation. Miljöersättning för biologisk mångfald och kulturmiljövärden i betesmarker, slåtterängar och våtmarker Landsbygdsprogrammet ska bidra till en hävd av betes- och slåttermarker samt till att bevara den biologiska mångfalden och kulturmiljövärden vid 230 fäbodar. Dessutom är programmets mål att våtmarker ska skötas i enlighet med skötselvillkor för dessa. Till skillnad från åkermarken som kontinuerligt minskat i omfattning har nedgången av antalet hektar betesmarker och slåtterängar avstannat. I vissa fall har dock markernas kvaliteter försämrats. , när miljöersättningar till dessa marker i dåvarande Miljöprogram 19951999 infördes, har det varit en viss ökning av arealen. Modellkörningar, som genomförts av vid halvtidsutvärderingen av nuvarande landsbygds- program, visar att om alla miljöersättningar tas bort minskar betesmarks- arealen kraftigt, med . Halvtidsutvärderingen indike- rar att utan ersättningar med syfte att bevara biologisk mångfald och kulturmiljövärden i betesmarker, slåtterängar och våtmarker skulle både antalet betesdjur och betesmarksarealen minska. Miljöersättningen har enligt halvtidsutvärderingen bidragit till en bibehållen extensiv betesdrift. Ersättningen för skötsel av våtmarker och de särskilda insatserna för betes- och ängsmarker bidrar till att skötsel kan fortsätta på marker med stora biologiska värden. fick ca betesmarker och slåtterängar miljöer- sättning. Det är av målet. Delmålet i landsbygdsprogram- met för slåttermarker med särskilda värden som har mycket höga biolo- giska eller kulturhistoriska värden vilka kräver en särskild, anpassad och riktad skötsel har måluppfyllelse. pekar på att arealen betesmarker och slåtterängar som sköts med miljö- ersättningar i stort når uppsatta mål. Dock har målet att markerna ska skötas på ett sätt som bevarar deras värden inte nåtts (rapport 2011:6420, Miljömålen på ny grund). Ersättningen till betesmarker, slåtterängar och våtmarker har generellt, med några undantag, en god måluppfyllelse. Den totala kostnaden för ersättning till skötsel av betesmarker och slåtterängar samt skötsel av våtmarker uppgick till ca , vilket även inkluderar kostnader för liknande åtagande som ingåtts i tidigare programperioder. Diagram 6.1 visar antalet hektar betesmark och slåtteräng inom landsbygdsprogrammet och motsvarande program . Diagram 6.1 Antal hektar betesmark och slåtteräng inom landsbygds- pro grammet och motsvarande p rogram Anl äggningen av våtmarker tar ofta att planera och genomföra. Are alen våtmark som färdigställs och ingå i skötselåta gande förväntas därför öka mot slutet av programperioden. Våtma rker är multi- funk ekos ystem som er bjuder ett flertal ekosystemtjänster. Utöv er möj ighet att redu cera halten v äxtnäringsäm nen i vattend rag skapar våt- mar ker förutsättningar för biologisk mångfald, vattenm agasinering och landskapsförsköning. Skötseln av våtmarker syftar främst till att gynna den biologiska mångfalden och landskapsb lden. Dessa ekosystemtjän s- ter b ör beaktas vid en samma ntagen utvärdering av anlagda våtmark rs nytta. Diagram 6 .2 visar anta let anlagda hektar våtmark inom land s- byg dsprogrammet och motsvarande program . Diagram 6.2 Antal hektar med ersättning för skötsel a v våtmarker (kumulativt) inom landsbygdsprogramme t och motsvar ande Källa: Jordbruksverke t När gårdsstödet infördes 20 05 som ett resultat av 200 reform av den jordbrukspolitiken utsträcktes betalningarna, förutom till å kermark, även till betesmarker. För bete smarker som ingår i gårdsstödet säkerställs en grundläggande skötsel, medan en mer anpassad oc h krä- utöver gårdsstödets krav kan ersätta s i landsbyg dspro- avgörande fak tor för bevar ande av betes marker är att kunna säkerställa skö tseln av mark erna. Den modellbaserade analys som halvtidsutvärderin gen av landsb ygds- p rogrammet 20072013 har gjort indikerar att gårdsstödet fungerar som e n basersättning för betes marker. I de flesta fall är dock skötse n be- roende av ersättningar för betesmarker i landsbygdsp rogrammet, f ör att fortsatt kunna bevara marke rnas höga kvaliteter och vä rden. svenska definitionen av be tesmarker, som tillämpad es vid landsbygdspro grammets början, kom äve n marker som delvis var trädbe- v uxna att om fattas av gård sstöd och m ljöersättning. traditionellt a nvänts för bete i det svenska jordbruket. Av den anledningen har inom n uvarande pr ogramperiod (20072013) definitionen av betesmark änd- rats eftersom vissa betesmarker riskerade att inte omfa ttas av ersätt nings- systemen för g årdsstöd och miljöersättni ng. Som en del i den överenskommelse om den s.k. hälsokontrollen 2008 a v den gemensamma jord brukspolitiken erkände EU -kommissionen att verige har rätt att tillämpa andra kriterier för vad som är ersättnin gsbe- rättigad mark i landsbygdsprogrammet än i gårdsstödet. Regeringen överlämnade ett förslag till ändring av landsbygdsprogram- met för 2007-2013 så att detta skulle bli möjligt. Förslaget godkändes av kommissionen . Programändringen innebar bl.a. en höjning av miljöersättningen för alvarbete och skogsbete samt för trädrika betesmar- ker och slåtterängar med särskilda värden som inte uppfyller kriterierna för gårdsstöd. Syftet med ändringen var att säkerställa fortsatt hävd av dessa marker så att deras höga natur- och kulturmiljövärden kan bevaras. De direkta effekterna av den ändrade definitionen har varit begränsade. Det har dock förekommit fall där osäkerheten kring hur regelverket skulle förändras har lett till att enskilda brukare avverkat träd i sin am- bition att möta stödreglerna. Uppföljande inventeringsarbete visar att effekterna på den biologiska mångfalden av avverkningen i de flesta fallen varit negativa. I vissa fall då brukare endast har avverkat ett mindre antal träd har man även sett positiva effekter för växt- och djurliv. Det finns dock en uppenbar risk att den hantering av betesmarker i de olika stöd- och ersättningssystemen som kommissionens krav har lett till riskerar att ge ytterligare negativa konsekvenser . Många brukare uttrycker att de är osäkra på om de är villiga att ansluta sig till framtida ersättningssystem för skötsel av betesmarker. Detta skulle i förlängningen riskera att äventyra stora natur- och kulturmiljövärden i odlingslandskapet. har Landsbygdsdepartementet därför genomfört ett projekt där forskare, myndigheter och företrädare för lantbruks- och miljöorgani- sationer analyserat möjligheter att hitta en definition av ersättningsberät- tigade betesmarker, som bättre än speglar de svenska förutsätt- ningarna och som kan accepteras av . Detta är en prio- riterad fråga för regeringen i arbetet med den gemensamma jordbrukspo- litiken efter 2013. 6.1.2Värdefulla natur- och kulturmiljöer i odlingslandskapet Med odlingslandskapets natur- och kulturmiljövärden avses i detta sam- manhang de historiska spår från äldre tiders jordbruk som kan hittas i landskapet. De utgör en förutsättning för ett varierat landskap med en kulturell mångfald och särart och utgör en del av det biologiska kultur- arvet. Utvecklingen inom jordbruket har inne- burit stora förändringar av åkerbruket. Mekaniseringen har ställt krav på arrondering och framkomlighet på åkern. Särskilt i slättbygder har åker- skiften blivit större och färre och odlingshinder i form av landskapsele- ment har i stor utsträckning tagits bort.