prop · H00310 · 2012-09-19 00:00:00 — redovisar från studier att barn och ungdomar som får kontaktfamilj eller kontaktperson är en högriskgrupp för framtida placeringar och att uppföljningen ofta är bristfällig. Regeringen anser att de av utredningen framförda skälen talar för att det behövs ett förtydligande av socialnämndens uppföljningsskyldighet för nämnda insatser. Skillnaden mellan en insats i form av kontaktfamilj och en familjehemsplacering, där samhällets ansvar är betydligt mer reglerat, är dessutom ibland liten. Regeringen föreslår därför att kontaktperson, kontaktfamilj och särskilt kvalificerad kontaktperson ska kompletteras med en bestämmelse som förtydligar att socialnämnden kontinuerligt ska följa genomförandet av denna form av insatser när dessa har beviljats barn och ungdom. Kontaktpersoners och kontaktfamiljers lämplighet Med hänsyn till att insatserna kontaktperson och kontaktfamilj kan vara relativt ingripande och pågå är det, enligt regeringens uppfattning, angeläget att rekryteringen av dessa personer och familjer görs noggrant. har möjlighet att inom ramen för sitt uppdrag ge kommunerna råd om vilka krav som bör ställas på kontaktpersoner och kontaktfamiljer och hur deras lämplighet bör utredas och bedömas. Med tanke på berörda barns och ungas utsatthet och säkerhet bör det enligt regeringens bedömning även finnas en möjlighet för kommunerna att inhämta vissa uppgifter från misstankerespektive belastningsregistret så att kommunerna kan bedöma en persons lämplighet som kontaktperson, kontaktfamilj eller särskilt kvalificerad kontaktperson när dessa har beviljats barn och unga. Regeringen avser att införa kompletterande bestämmelser i förordningen (1999:1134) om belastningsregister och i förordningen (1999:1135) om misstankeregister om detta. har betonat att de brottsförebyggande effekterna av att inhämta uppgifter ur belastnings- och misstankeregister vid rekrytering av kontaktpersoner och kontaktfamiljer är begränsade. 2012/13:10 ingen är väl medveten om att detta förfarande inte är någon garanti mot att direkt olämpliga personer anställs. Självfallet krävs även andra åtgärder för att uppnå detta. Men regeringen bedömer att åtgärden ökar möjligheterna att rätt personer anlitas. En kontroll i belastnings- och misstankeregistret bör endast vara en del av den lämplighetsprövning som ska förhindra att olämpliga personer anställs. Öppna insatser utan vårdnadshavarens samtycke till barn som fyllt Regeringens förslag: För barn som har fyllt får socialnämnden besluta om öppna insatser även utan vårdnadshavarens samtycke, om det är lämpligt och barnet begär eller samtycker till det. förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: m.fl. anser att rätten bör gälla även för yngre barn, om barnet har sådan mognad att det för det enskilda barnet bedöms vara lämpligt. samtycker men betonar att konflikten mellan vårdnadshavaren och barnet inte får förvärras och att kan behöva vägledning hur de ska handskas med situa- tioner när vårdnadshavaren motsätter sig insatsen. m.fl. ställer sig frågan om vårdnadshavaren är part i sådana ärenden och vilken informationsskyldighet gentemot vårdnadshavaren som social- Skälen för regeringens förslag Barn och unga ska respekteras och ges möjlighet till utveckling och trygghet samt delaktighet och inflytande. föräldrarnas ansvar och de rättigheter och skyldigheter som föräldrarna har respekteras på ett sådant sätt som står i överensstämmelse med den fortlöpande utvecklingen av barnets förmåga. Barnets bästa ska komma i främsta rummet för föräldrarna. Av framgår att det är vårdnadshavarens ansvar att till- godose barnets behov. Vårdnadshavaren har både rätt och skyldighet, enligt 6 kap. 11 § , förkortad FB, att bestämma över en underårigs personliga angelägenheter. Detta är en grundprincip som bygger på övertygelsen att föräldrarna är bäst lämpade att ta hand om barnet och se till barnets bästa. För barnets skull är det viktigt att föräld- rarna så långt möjligt är delaktiga i barnets liv och tar ansvar för barnets I takt med barnets stigande ålder och utveckling, ska vård- nadshavarna ta allt större hänsyn till barnets synpunkter och önskemål. Det går inte att ange någon bestämd åldersgräns för när barn bör ha ett avgörande inflytande, utan en bedömning får göras i varje enskilt fall. Bedömningen av barnets s.k. beslutskompetens är beroende av frågans komplexitet, situationens karaktär samt varje barns individuella förut- Ett barn företräds således i princip av sin vård- Möjligheten att bevilja bistånd till barn är begränsad om inte vårdnadshavaren samtycker till det. Detta gäller även om ett barn är och själv kan ansöka om bistånd. Ett tydligt undantag finns när det gäller kontaktperson. För barn som inte har fyllt får kontaktperson utses endast om barnets vårdnadshavare begär eller samtycker till det. Har barnet fyllt får kontaktperson utses endast om barnet självt begär eller samtycker till det (3 kap. 6 §). Det avser även en särskilt kvalificerad kontaktperson. Det innebär att vårdnadshavarens inställning inte i och för sig har någon avgörande betydelse. Ett skäl mot att utse kontaktperson för ett barn som har fyllt kan dock vara att vårdnadshavaren motsätter sig det. En sådan inställning från vårdnadshavarens sida kan innebära att kontaktpersonens möjligheter att hjälpa barnet och hans familj allvarligt försvåras. Vårdnadshavarens inställning kan vara en omständighet som gör att socialnämnden anser det olämpligt att förordna någon kontaktperson och i stället söker på annat sätt förbättra barnets situation. Enligt JO kan barnets intresse även få företräde framför vårdnadshavarens bestämmanderätt under vissa omständigheter, beroende på biståndets slag, men också utifrån situationens art. Det gäller i nödsituationer, exempelvis när barn rymmer eller kastas ut hemifrån utan att förhållanden enligt LVU gäller. gäller att om den ena vårdnadshavaren inte samtycker till en åtgärd till stöd för barnet, får socialnämnden besluta att åtgärden ändå får vidtas om det krävs med hänsyn till barnets bästa. Möjligheten ska bl.a. gälla behandling i öppna former samt utseende av kontaktperson eller kontaktfamilj enligt socialtjänstlagen. Bakgrunden till förslaget är att det förekommer att barn i vissa fall inte får de sociala insatser och den hälso- och sjukvård som krävs eftersom vårdnadshavarna inte är överens (prop. 2011/12:53, bet. 2011/12:CU12, rskr. 2011/12:150). Öppna insatser när den som fyllt begär och samtycker till det Även om föräldrar och barn ofta kan komma överens med om behovet av insatser kan förhållandet också vara det motsatta. Det kan uppstå låsningar och intressekonflikter när samhället har bedömt att det finns behov av insatser och erbjuder sådana. Vårdnadshavarna kanske anser att det inte finns några problem eller vill lösa dem på sitt eget sätt. Det förekommer även att barn kastas ut hemifrån med allvarliga relationsproblem i förhållande till föräldrarna och att kontakterna till föräldrarna upphört eller försvårats avsevärt. Samförståndslösningar är inte aktuella och det är inte heller aktuellt med ett omhändertagande. Det finns därför barn i utsatta livssituationer som är i behov av öppna insatser till följd av förhållanden i hemmet, men som inte får detta då samtycke saknas från vårdnadshavarna. Dessa ungdomar behöver enligt regeringens bedömning uppmärksammas mer och få ett bättre stöd. Vid ansökan om kontaktperson är det, som framgår ovan, möjligt att bevilja insatsen om ansökan har gjorts av ett barn som fyllt trots att vårdnadshavaren motsätter sig detta. När det gäller andra former av öppna insatser råder det däremot osäkerhet om vilka möjligheter barn som fyllt kan beviljas sådana oberoende av vårdnadshavarens samtycke. Regeringen delar uppfattning att en tidsenlig syn på barn som kompetenta individer motiverar att barn som är 15 år eller äldre ska ha större bestämmanderätt när det gäller att beviljas bistånd, oberoende av vårdnadshavarens samtycke. Att öppna upp för detta är också en naturlig följd av att fler öppna insatser direkt riktade till denna åldersgrupp finns att tillgå. Regeringen föreslår därför att barn som har fyllt får beviljas öppna insatser även utan vårdnadshavarens samtycke om det är lämpligt och barnet begär eller samtycker till det. När allvarliga konflikter mellan ungdomar och deras föräldrar omöjliggör samförståndslösningar kan bestämmelsen öka möjlighet att bistå dessa ungdomar. Att införa en möjlighet att besluta om insatser för ett barn trots att vårdnadshavarna motsätter sig det är ett ingrepp i vårdnadshavarnas Ett sådant ingrepp måste anses nödvändigt för att tillgodose ett legitimt intresse och vara proportionerligt på det sätt som krävs enligt artikel 8.2 i . Enligt regeringens uppfattning så har barn som fyllt som regel uppnått en sådan ålder och mognad att deras önskemål bör ha avgörande betydelse vid en avvägning mellan vårdnadshavarens ansvar och rätt att bestämma vad som är bäst för deras barn och barnets bestämmanderätt. Det är viktigt att föräldraperspektivet här tillåts stå tillbaka, med hänsyn till barnets bästa. Det är angeläget att beslut om en insats utan vårdnadshavarnas sam- tycke alltid föregås av en lämplighetsbedömning. vid utseende av kontaktpersoner kan vårdnadshavarens inställning vara en omständighet som gör att socialnämnden anser det olämpligt att be- sluta om vissa insatser och i stället försöka på annat sätt förbättra barnets Det är viktigt att inte pressen på barnet ökar genom att hon eller han försätts i en konfliktsituation i förhållande till vårdnadshavarna. Regeringen vill också framhålla vikten av att strävar efter samförståndslösningar så långt det är möjligt. De allra flesta vård- nadshavare vill sina barns bästa. Även när det förekommer missför- hållanden av olika slag så har vårdnadshavare och barn i grunden ett gemensamt intresse av att förbättra situationen. kan samarbeta med föräldrarna innebär också oftast en avlastning för barnet. Samarbetet med föräldrarna förutsätter dock att barnet synliggörs och att problemen i familjen inte negligeras. Det är barnets bästa som ska vara i fokus. I situationer där barn erbjuds insatser krävs att på olika sätt är lyhörd för att barnet ger ett tydligt medgivande. Det ställer krav på att i dessa situationer göra avvägningar utifrån barnets behov och barnets bästa. Om man kommer fram till att föreslå eller be- vilja ett bistånd oberoende av vårdnadshavarens inställning är det ändå nödvändigt att fortsätta arbeta för att göra dessa delaktiga i hjälpen till kommun framhåller t.ex. att det ger ett bättre resultat om föräldrarna finns med i arbetet kring barnet eller den unge. ingen delar kommunens uppfattning att biståndsinsatser utan vårdnads- havarens samtycke ska vara ett andrahandsval. Det behöver dock inte klargöras i lagen utan ska ses som en självklarhet. Regeringen är inte beredd att föreslå att öppna insatser även ska kunna beviljas barn som är utan att ha vårdnadshava- Barn har inte möjlighet att få en ansökan om bistånd prövad av socialnämnden. Att gå längre förutsätter därför en mer Prop. 2012/13:10 genomgripande utredning om barns processbehörighet. genomföra en insats och uppnå varaktiga förändringar för ett yngre barn är också normalt sett små om föräldrarna inte vill samarbeta med . De kan t.ex. behöva se till att barnet kommer till ett avtalat möte. 10.4Öppna insatser som service Regeringens bedömning: Generella öppna insatser bör inte regleras. förslag: Utredningen föreslog att allmänna öppna insatser regleras. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser som kommenterat förslaget är positiva. tillstyrker förslaget om lagreglering men anser inte att de risker och konsekvenser som kan uppkomma när service och bistånd blandas samman i en och samma verksamhet är tillräckligt analyserade. Utredningen har inte heller i tillräcklig utsträckning tagit upp vilka insatser som kan ges till alla. i län anser att lagen ger stöd för detta och befarar att den föreslagna bestämmelsen kan leda till att man i stället för att utreda ett behov hänvisar till allmänna öppna insatser. påpekar, liksom , vikten av att bestämmelsen inte får leda till att barn som behöver utredas inte utreds. , stödjer förslaget, men anser inte att det är tydligt med avseende på hur regleringen av sådan service förhåller sig till förvaltningslagens regler om myndighetsutövning, dokumentation m.m. Även anser att dokumentation av öppna insatser behöver förtydligas. välkomnar förslaget och menar att för vissa grupper av barn kan tillgången till öppna insatser, utan behovsprövning, utgöra skillnaden mellan att få och att inte få stöd. Skälen för regeringens bedömning Övergripande om generella öppna insatser har gått igenom utvecklingen i kommunerna när det gäller generella öppna insatser som inte är individuellt behovsprövade enligt socialtjänstlagen. Utredningen har även analyserat hur dessa insatser förhåller sig till gällande lagstiftning. Det konstateras att kommunerna i ökad utsträckning, inom ramen för öppna verksamheter, erbjuder stöd och hjälp utan utredning och särskilt biståndsbeslut. Utvecklingen har både välkomnats och ifrågasatts. Den har många fördelar men när det gäller barn har det ibland, enligt utredningen, ansetts stå i strid med skyldighet att utreda barns behov av skydd eller stöd. Utredningen konstaterar att kommunallagen inte anses ge kommuner befogenhet att utöver det bistånd som regleras i socialtjänstlagen ge riktat individuellt stöd åt vissa enskilda personer. Kommuner och landsting ska behandla sina invånare lika, om det inte finns sakliga skäl för annat. 2012/13:10 kommunalrättsliga likställighetsprincipen betyder att det t.ex. inte får förekomma någon dold behovsbedömning som stänger ute kommunmedlemmar som söker sig till verksamheter, som ska vara tillgängliga utan biståndsbeslut. Insatser i form av service måste, enligt kommunala likställighetsprincipen, vara öppna för alla, som tillhör den grupp verksamheten vänder sig till. När det gäller dokumentation redovisar utredningen att det finns vissa oklarheter. som dokumentationen i socialtjänstlagen omfattar handläggning av alla ärenden redovisas möjligheten till undantag när det gäller rådgivning, information och vissa öppna verksamheter. Gränsen för vissa öppna verksamheter är dock inte helt klarlagd. Andra områden som utredningen problematiserar kring är uppföljning och avgifter. Det finns inga regler om uppföljning på individnivå för insatser som inte är beslutade medan kravet på god kvalitet förutsätter uppföljning. Vidare medför stöd- och hjälpinsatser av behandlingskaraktär inget kostnadsansvar för den enskilde medan kommunen kan ta ut avgifter för andra insatser. Utredningen bedömer att det är en positiv utveckling att kommunerna alltmer har öppna verksamheter som barn och familjer själva kan söka sig till utan särskild utredning och beslut. Utvecklingen av förebyggande insatser och service får däremot inte stå i motsättning till, eller ske på bekostnad av, utvecklingen av mer individanpassade och kvalificerade insatser för barn, ungdomar och familjer med de allra största behoven. Med hänsyn till att det finns en otydlighet i dagens lagstiftning när det gäller i vilka situationer och i vilka former kommunen kan erbjuda insatser utan utredning och biståndsbeslut föreslår utredningen att det införs en särskild bestämmelse om att kommunen får erbjuda allmänna öppna insatser utan behovsbedömning. Begreppet allmänna insatser i bestämmelsen innebär att insatserna förutsätts vara öppna för alla i den grupp verksamheten i fråga vänder sig till. Insatserna bör vidare vara varudeklarerade när det gäller målsättning och metoder. Med stöd av de kvalitetskrav som gäller för verksamhet bör serviceinsatserna dokumenteras och följas på verksamhetsnivå. Generella öppna insatser svåra att avgränsa Regeringen anser att generella öppna insatser av förebyggande och rådgivande karaktär är angelägna verksamheter och en viktig del av . Regeringen delar dock den uppfattning som framförts av några remissinstanser, att förslaget från inte är tillräckligt utrett för att kunna regleras i socialtjänstlagen. har t.ex. konstaterat att de risker och konsekvenser som kan uppkomma när service och individuellt behovsprövade insatser blandas samman i en och samma verksamhet inte är tillräckligt analyserade. Det är inte heller tydligt hur regleringen av sådan verksamhet förhåller sig till regler om dokumentation, sekretess, tillsyn, avgifter m.m. Kommunerna bedriver redan generella öppna insatser i förhållandevis stor omfattning. Spännvidden på denna verksamhet är betydande. Det gör det komplicerat, att med utredningen som utgångspunkt, avgöra vad som ska kunna karaktäriseras som rådgivning och information dvs. kommunerna informerar om att verksamheter finns och råder barn, unga och föräldrar att delta och verksamhet som närmar sig individuellt Prop. 2012/13:10 behovsprövade insatser eller t.o.m. i vissa fall fordrar en individuell behovsbedömning. Även om regeringen inte nu är beredd att lämna något förslag i denna del, så är frågan om en reglering inte avförd. Det är angelägna verksamheter, som finns både för barn, ungdomar och vuxna. Frågorna om och i sådant fall hur de ska regleras är därför viktiga att finna en lösning på. Såväl som (SOU 2011:9) och (SOU 2011:61) har lämnat förslag på områden inom den sociala barn- och ungdomsvården som behöver fortsätta utvecklas. Det handlar bl.a. om arbetet med att ta fram ett nationellt program för trygg och säker vård i familjehem och HVB och om vägledningar kring anmälningar om barn som far illa på olika sätt. I utredningar och remissvaren har det kommit fram önskemål om ett antal vägledningar som ska syfta till att underlätta arbetet inom den sociala barn- och ungdomsvården. Trygg och säker vård för barn och unga Nationellt säkerhetsprogram för barn och unga i samhällsvård Regeringen avser att ge i uppdrag att i samarbete med andra myndigheter ta fram ett långsiktigt nationellt säkerhetsprogram för barn och unga i samhällsvård. Huvudsyftet med säkerhetsprogrammet är att det ska bidra till att utveckla rutiner, strukturer och andra ändamåls- enliga verktyg som verksamma inom kan använda för att trygga och säkra den sociala barn- och ungdomsvården samt bidra till att brister i vården kan förebyggas. Angelägna uppgifter kommer bl.a. att vara att kontinuerligt följa omfattningen av övergrepp och allvarliga försummelser i samhällsvården samt analysera och sprida de erfarenheter Därutöver har regeringen identifierat ett antal särskilt viktiga utvecklingsområden som t.ex. system och rutiner för uppföljning av vården, metoder för riskanalyser, samverkan kring säkerhet och trygghet för att bygga upp bra system för tidig reaktion samt hur barns och ung- domars signaler bättre kan tolkas och tas tillvara i säkerhetsarbetet. För att skapa förtroende för samhällsvården är det angeläget med åtgärder för att förebygga övergrepp och försummelse i vården. tjänstens arbete ska vara rättssäkert och bygga på kunskap och erfaren- fick i uppdrag att ta fram ett program för trygg och säker vård i familjehem och hem för vård eller boende. Inom ramen för samma uppdrag finns även ett tilläggsuppdrag om Uppdraget pågår och kommer att resultera i föreskrifter, allmänna råd och handbok om socialnämndens ansvar och när barn och unga placeras utanför det egna hemmet. 2012/13:10 Föreskrifterna och de allmänna råden är redan beslutade och publicerade (SOSFS 2012:11). Vidare planeras en vägledning om placerade barns och ungas utbildning och hälsa att publiceras . Därutöver rymmer uppdraget framtagande av utbildningsmaterial. Det nya uppdraget ska ses som en fortsättning och utvidgning av det pågående uppdraget. Insatser för ökad kompetens hos personal och bättre tillgänglighet för barn och unga Regeringen avser att ge ett uppdrag där myndigheter ska samarbeta för att främja och stödja kunskapsutveckling. Satsningen ska leda till ökad kompetens för personer som arbetar med myndighetsutövning inom den sociala barn- och ungdomsvården, att ska bli synligare och tillgängligare för barn och unga och att det finns bra vägledning inom områden som särskilt uppmärksammats av och remissinstanserna. När det gäller satsningen på ökad kompetens avser regeringen att till denna koppla ett prestationsbaserat bidrag. Bakgrunden till att behöver göras mer synlig och tillgänglig är , Signaler, där redovisat att ofta framstår som frånvarande och osynlig för barnen. Regeringen anser att detta är djupt otillfredsställande och avser att ge uppdrag där målet ska vara att göra mer känd. Barn och ungdomar ska veta vilka stöd de har rätt till om det uppstår ett behov av insatser. Socialsekreterare som arbetar inom den sociala barn- och ungdomsvården har ett komplicerat och ansvarsfullt arbete. Arbetet med att säkerställa att barn och ungdomar inte far illa innebär ofta svåra bedömningar, som kan vara livsavgörande för de barn, ungdomar och föräldrar som berörs. Att socialsekreterare som arbetar med dessa uppgifter har tillräcklig kompetens och erfarenhet för att klara uppgifterna är angeläget, bl.a. med tanke på föräldrars och barns behov av rättssäkerhet och kvalitet i verksamheten. Regeringen avser därför att ta fram underlag till en kompetenssatsning för att stärka huvudmännens arbete inom detta område. har föreslagit att det ska krävas socionomexamen för att utföra vissa arbetsuppgifter. Frågan om kompetens hos handläggare inom kommer att beredas vidare inom ramen Behörighetsutrednings förslag i betänkandet Kompetens och ansvar (SOU 2010:65). Barntjänsten på nätet göra bestämmelser som rör barn och unga mer lättillgängliga Föräldrar, barn, intresseorganisationer och andra som kommer i kontakt med har ett självklart intresse av att kunna ta del av bestämmelser som reglerar den sociala barn- och ungdomsvården. Dessa regler finns både i socialtjänstlagen och LVU. I socialtjänstlagen är bestämmelserna spridda och integrerade med lagens övriga bestämmel- Det medför att det kan vara svårt att både hitta och förstå vilka regler som finns och vad det är som gäller i olika situationer. Det gäller särskilt för föräldrar, barn och unga men också för olika yrkesgrupper som kommer i kontakt med lagstiftningen t.ex. inom skola, förskola, hälso- och sjukvård och kriminalvård. För att föräldrar och barn ska förstå vad som händer, kunna ta tillvara sin rätt och kunna påverka sin situation krävs att bestämmelserna är tillgängliga och begripliga. De som berörs av lagstiftningen måste också kunna förstå vilka rättigheter och skyldigheter han eller hon har. Regeringen avser därför att ta initiativ till att det utformas en pedagogisk presentation av bestämmelserna i socialtjänstlagen och LVU som ska vara lättillgänglig för barn, unga och föräldrar samt alla andra som kommer i kontakt med bestämmelserna. Det bör utformas och kan lanseras som Barntjänsten på nätet. Barntjänsten på nätet bör även underlätta för de socialsekreterare och andra som i tjänsten tillämpar de aktuella bestämmelserna att hitta rätt i lagarna. Hjälp till barn och unga att komma i kontakt med Regeringen avser att närmare analysera hur samhället kan agera för att barn på ett enkelt sätt kan nå i en akut situation. Bakgrunden är årliga rapporter från om att barn har svårt att hitta fram till . har dessutom kartlagt socialjourerna i landets kommuner och funnit skillnader i akut stöd till utsatta barn. visade även att informationen om hur man når kommunens socialjour kunde vara mycket svår att hitta. Särskilt saknar många små kommuner en organiserad socialjour (rapport om kartläggning av landets socialjourer 2009). På regeringens uppdrag genomför brukarundersökningar inom äldreområdet. Det sker inom ramen för arbetet med öppna jämförelser. Regeringen avser att besluta om att utvidga arbetet med brukarundersökningar till att även omfatta barn och unga i samhällsvård. Vägledning för anmälningar och dokumentation av barnets utsagor