prop · GZ0379 · 2012-03-20 00:00:00 — fattning är föreskrivet om åtal för gärning, för vilken straff är stad- gat endast om den förövas av inne- havare av anställning eller upp- drag som avses i första stycket. Har mutbrott begåtts av någon som inte omfattas av första stycket eller av 2 § andra stycket 8 eller 9 och inte heller är arbetstagare vid Internationella brottmålsdomsto- len, främmande stats minister eller ledamot av främmande stats lag- stiftande församling, får åklagare väcka åtal endast om brottet anges till åtal av arbets- eller uppdrags- givaren eller om åtal är påkallat från allmän synpunkt. Om det inte finns särskilda bestämmelser för ett visst fall, får åklagare åtala brott mot sådan tystnadsplikt som gäller till förmån för enskild målsägande endast om denne anger brottet till åtal eller åtal är påkallat från allmän synpunkt. Om åtal för brott som i utövningen av tjänsten eller uppdraget begåtts av riksdagsledamot, statsråd, justitieråd, regeringsråd eller innehavare av tjänst eller uppdrag hos eller dess organ gäller särskilda be- stämmelser. Denna lag träder i kraft den Efter remiss har yttrande över betänkandet avgetts av ombuds- män, , , , , , , , Ekobrottsmyn- digheten, , , Revisorsnämn- den, (), Kom- merskollegium, , Exportråd, , , , , Arbets- givarverket, Lotteriinspektionen, Kammarkollegiet, Statskontoret, AB , (), universitet (), Konkurrensver- ket, Kommuner och Landsting, , Inter- nationella , Svensk Han- del, , Företagarna, , , , , Institutet , , , och . Sydsvenska och AB Trav och Galopp har beretts tillfälle att avge yttrande men har avstått från att yttra sig. Yttrande har också inkommit från , , Näringslivets delegation för marknadsrätt och Swedma. 1 Förslag till lag om ändring i Härigenom föreskrivs i fråga om brottsbalken1 dels att 17 kap. 7 och 17 §§ samt 20 kap. 2 § ska upphöra att gälla, dels att 10 kap. 9 och 10 §§, 17 kap. 8 och 16 §§, 20 kap. 5 § och rub- riken till 10 kap. ska ha följande lydelse, dels att det i balken ska införas fem nya paragrafer, 10 kap. 5 a5 e §§, av följande lydelse. 10 kap. Om förskingring och an- nan trolöshet 10 kap. Om förskingring, annan trolöshet och mutbrott Den som är arbetstagare eller utövar uppdrag och tar emot, god- tar ett löfte om eller begär en otill- börlig förmån för utövningen av anställningen eller uppdraget döms för tagande av muta till böter eller fängelse i högst . Detsamma gäller den som är deltagare eller funktionär i en tävling som är fö- remål för allmänt anordnad vad- hållning och det är fråga om en otillbörlig förmån för hans eller hennes fullgörande av uppgifter vid tävlingen. Första stycket gäller även om gärningen har begåtts innan gär- ningsmannen fått en sådan ställ- ning som avses där eller efter det att den upphört. För tagande av muta enligt för- sta och andra styckena döms ock- så den som tar emot, godtar ett löfte om eller begär förmånen för någon annan än sig själv. 1 Senaste lydelse av 17 kap. 7 § 2004:404 17 kap. 17 § 2011:511 20 kap. 2 § 2004:785. Den som lämnar, utlovar eller erbjuder en otillbörlig förmån i fall som avses i 5 a § döms för giv- ande av muta till böter eller fäng- else i högst . Är brott som avses i 5 a eller 5 b § att anse som grovt, döms för grovt tagande av muta eller grovt givande av muta till fängelse i lägst och högst . Vid bedömande av om brottet är grovt ska särskilt beaktas om gärningen innefattat missbruk av eller angrepp på särskilt ansvars- full ställning, avsett betydande värde eller ingått i en brottslighet som utövats systematiskt eller i större omfattning eller annars va- rit av särskilt farlig art. För handel med inflytande döms till böter eller fängelse i högst den som i annat fall än som av- ses i 5 a eller 5 b § 1.tar emot, godtar ett löfte om eller begär en otillbörlig förmån för att påverka annans beslut eller åtgärd vid myndighetsutövning el- ler offentlig upphandling, eller 2.lämnar, utlovar eller erbjuder någon en otillbörlig förmån för att han eller hon ska påverka annans beslut eller åtgärd vid myndighets- utövning eller offentlig upphand- ling. En näringsidkare som tillhanda- håller pengar eller andra till- gångar åt någon som företräder näringsidkaren i en viss angelä- genhet och därigenom av grov oaktsamhet främjar givande av muta, grovt givande av muta eller handel med inflytande enligt 5 d § 2 i den angelägenheten döms för vårdslös finansiering av mutbrott till böter eller fängelse i högst . Vad som sägs i första stycket om näringsidkare tillämpas också på den som har en ledande ställning grundad på befogenhet att företrä- da näringsidkaren eller att fatta beslut på näringsidkarens vägnar. För försök till förskingring eller trolöshet mot huvudman samt för försök eller förberedelse till grov förskingring döms till ansvar en- ligt vad som föreskrivs i 23 kap. För försök till förskingring eller trolöshet mot huvudman samt för försök eller förberedelse till grov förskingring döms till ansvar en- ligt vad som föreskrivs i 23 kap. För förberedelse till grovt givande av muta döms också till ansvar en- ligt 23 kap. Vad som föreskrivs i 8 kap. 13 § Vad som föreskrivs i 8 kap. 13 § om inskränkning i åklagares åtals- om inskränkning i åklagares åtals- rätt skall gälla även de brott som rätt ska gälla även de brott som angetts i detta kapitel, dock inte angetts i detta kapitel, dock inte grov förskingring och sådan tro- grov förskingring och sådan tro- löshet mot huvudman som är att löshet mot huvudman som är att anse som grov. anse som grov. Undandräkt, olovligt förfogande Undandräkt, olovligt förfogande eller olovligt brukande beträffande eller olovligt brukande beträffande egendom, som kommit i gärnings- egendom som kommit i gärnings- om hyra av egendomen eller avtal om hyra av egendomen eller avtal övergå först sedan betalning er- övergå först sedan betalning er- lagts, eller som gärningsmannen annars innehar på grund av kredit- annars innehar på grund av kredit- köp med förbehåll om återtagande- köp med förbehåll om återtagande- rätt, får åtalas av åklagare endast rätt, får åtalas av åklagare endast om åtal av särskilda skäl är påkal- om åtal av särskilda skäl är påkal- lat från allmän synpunkt. lat från allmän synpunkt. muta, givande av muta, handel med inflytande och vårdslös finansiering av mutbrott får åtalas av åklagare endast om åtal är påkallat från allmän syn- punkt. 2Senaste lydelse 2011:511. 3Senaste lydelse 1994:1411. Den som vid val till allmän be- Den som vid val till allmän be- fattning eller vid annan utövning fattning eller vid annan utövning av rösträtt i allmänt ärende söker av rösträtt i allmänt ärende söker hindra omröstningen eller förvan- hindra omröstningen eller förvan- ska dess utgång eller eljest otill- ska dess utgång eller annars otill- börligen inverka på omröstningen, börligen inverka på omröstningen, dömes för otillbörligt verkande vid döms för otillbörligt verkande vid röstning till böter eller fängelse i röstning till böter eller fängelse i Är brottet grovt, skall dömas till Är brottet grovt, döms till fäng- fängelse i högst . else i högst . mande huruvida brottet är grovt de av om brottet är grovt ska sär- skall särskilt beaktas, om det förö- skilt beaktas, om det förövats med vats med våld eller hot om våld våld eller hot om våld eller inne- eller innefattat missbruk av tjäns- fattat missbruk av tjänsteställning. Den som mottager, låter åt sig Den som tar emot, godtar ett utlova eller begär otillbörlig belö- löfte om eller begär en otillbörlig ning för att i allmänt ärende rösta förmån för att i allmänt ärende på visst sätt eller icke rösta, dömes, rösta på visst sätt eller inte rösta, om det ej är mutbrott, för tagande döms, om det inte är tagande av av otillbörlig belöning vid röst- muta, för tagande av otillbörlig ning till böter eller fängelse i högst förmån vid röstning till böter eller För försök eller förberedelse till För försök eller förberedelse till våld eller hot mot tjänsteman våld eller hot mot tjänsteman döms till ansvar enligt vad som fö- döms till ansvar enligt vad som fö- reskrivs i 23 kap., såvida inte brot- reskrivs i 23 kap., såvida inte brot- tet, om det fullbordats, skulle ha tet, om det fullbordats, skulle ha varit att anse som ringa. varit att anse som ringa. eller förberedelse till främjande av eller förberedelse till främjande av flykt samt för förberedelse till be- flykt döms också till ansvar enligt stickning enligt 7 § andra stycket vad som anges i 23 kap. döms också till ansvar enligt vad som anges i 23 kap. Åklagare får, utan hinder av vad som annars är föreskrivet, åtala brott varigenom arbetstagare hos staten eller hos kommun eller an- 4Senaste lydelse 1977:103. 5Senaste lydelse 2011:511. 6Senaste lydelse 2010:1394. Utan hinder av vad som annars är föreskrivet får åklagare åtala brott varigenom följande personer har åsidosatt vad som åligger dem nan som avses i 2 § andra stycket i utövningen av anställningen eller 14 har åsidosatt vad som åligger honom eller henne i utövningen av 1. arbetstagare hos staten eller anställningen eller uppdraget. 2. ledamot av styrelse, verk, nämnd, kommitté eller annan så- dan myndighet som hör till staten eller till kommun, landsting eller 3. den som utövar uppdrag som är reglerat i författning, 4. den som omfattas av lagen (1994:1811) om disciplinansvar in- om totalförsvaret, m.m. eller som annars fullgör lagstadgad tjänste- 5. den som utan att inneha an- ställning eller uppdrag som avses i 14 utövar myndighet. Utan hinder av bestämmelserna i första stycket ska dock gälla 1.vad som i denna balk föreskrivs om att åtal inte får ske utan förord- nande av regeringen eller den regeringen har bemyndigat och 2.vad som i annan lag eller författning är föreskrivet om åtal för gär- ning, för vilken straff är föreskrivet endast om den förövas av innehavare av anställning eller uppdrag som avses i första stycket. Har mutbrott begåtts av någon som inte omfattas av första stycket eller av 2 § andra stycket 8 eller 9 och inte heller är arbetstagare vid Internationella brottmålsdomstol- en, främmande stats minister eller ledamot av främmande stats lag- stiftande församling, får åklagare väcka åtal endast om brottet anges till åtal av arbets- eller uppdrags- givaren eller om åtal är påkallat från allmän synpunkt. Om det inte finns särskilda bestämmelser för ett visst fall, får åklagare åtala brott mot sådan tystnadsplikt som gäller till förmån för enskild målsägande endast om denne anger brottet till åtal eller åtal är påkallat från allmän synpunkt. Om åtal för brott som i utövningen av anställningen eller uppdraget be- gåtts av riksdagsledamot, statsråd, justitieråd eller innehavare av anställ- ning eller uppdrag hos eller dess organ gäller särskilda bestäm- melser. Denna lag träder i kraft . 2Förslag till lag om ändring i lagen (1994:260) om offent- lig anställning Härigenom föreskrivs att 22 § lagen (1994:260) om offentlig anställ- ning ska ha följande lydelse. Den som är skäligen misstänkt för att i sin anställning ha begått brott skall anmälas till åtal, om misstanken avser 1. brott enligt 20 kap. 1 och 2 §§ samt 3 § första stycket brottsbal- ken, Den som är skäligen misstänkt för att i sin anställning ha begått brott ska anmälas till åtal, om miss- tanken avser 1. följande brott enligt brottsbal- ken: a) tagande av muta enligt 10 kap. 5 a §, b)grovt tagande av muta enligt 10 kap. 5 c §, c)tjänstefel eller grovt tjänstefel enligt 20 kap. 1 § samt d)brott mot tystnadsplikt enligt 20 kap. 3 § första stycket, 2.annat brott, om det kan antas föranleda någon annan påföljd än bö- Denna lag träder i kraft . Förslag till lag om ändring i aktiebolagslagen (2005:551) Prop. Härigenom föreskrivs att 9 kap. 42 § aktiebolagslagen (2005:551) ska ha följande lydelse. En revisor ska vidta de åtgärder som anges i 43 och 44 §§, om han eller hon finner att det kan misstänkas att en styrelseledamot eller den verk- ställande direktören inom ramen för bolagets verksamhet har gjort sig skyldig till brott enligt någon av följande bestämmelser: 1.9 kap. 1, 3, 6 a och 9 §§, 10 kap. 1, 3, 4 och 5 §§ samt 11 kap. 1, 2, 4 och 5 §§ , och 2.2, 4, 5 och 10 §§ skattebrottslagen (1971:69). En revisor ska även vidta de åt- En revisor ska även vidta de åt- gärder som anges i 43 och 44 §§, gärder som anges i 43 och 44 §§, om han eller hon finner att det kan om han eller hon finner att det kan misstänkas att någon inom ramen misstänkas att någon inom ramen för bolagets verksamhet har gjort för bolagets verksamhet har gjort sig skyldig till brott enligt 17 kap. sig skyldig till brott enligt 10 kap. 7 § eller 20 kap. 2 § . 5 a5 e §§ . Om revisorn finner att en misstanke av det slag som avses i första eller andra stycket bör föranleda honom eller henne att lämna uppgifter enligt 3 kap. 1 § lagen (2009:62) om åtgärder mot penningtvätt och finansiering av terrorism, ska dock åtgärder enligt 43 och 44 §§ inte vidtas. Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse 2010:834. Utdrag ur protokoll vid sammanträde Närvarande: F.d. justitierådet samt justitieråden 2012 () har regeringen beslutat att inhämta Lagrådets yttrande över förslag till 1.lag om ändring i , 2.lag om ändring i lagen (1994:260) om offentlig anställning, 3.lag om ändring i aktiebolagslagen (2005:551). Förslagen har inför Lagrådet föredragits av ämnesrådet . Förslagen föranleder följande yttrande av Lagrådet: Förslaget till lag om ändring i Som inledningsvis redovisas i remissen genomfördes mer genomgripan- de lagstiftningsåtgärder i syfte att motverka korruption . Den reformen innebar bl.a. att det infördes ett för privat och offentlig verksamhet samordnat mutansvar. De i särskild lag upptagna bestämmel- serna om korruption inom den privata sektorn upphävdes och inarbetades i bestämmelserna om bestickning och mutbrott inom den offentliga sek- torn i 17 kap och 20 kap. . Som noterades i propositionen 1975/76:176 s. 39) passade de på detta sätt samordnade reglerna inte in i systematik men placeringen ansågs kunna bibehål- las tills vidare i avbidan på att systematiken omprövades i ett vidare sam- I direktiven till den utredning vars betänkande (SOU 2010:38) ligger till grund för förslagen i remissen ingick bl.a. att överväga om reglering- en av mutansvaret även fortsättningsvis borde vara samordnad för privat och offentlig verksamhet och att inom ramen för dessa överväganden analysera och ta ställning till vilka skyddsintressen som borde ligga till grund för en modern reglering av mutbrott och bestickning. Några närmare överväganden eller någon mer samlad analys av dessa för mutlagstiftningen centrala frågor redovisas inte i remissen. en lämnar emellertid under rubriken kräver generell reglering synpunkter på korruptionsbrottslighetens skadeverk- ningar och drar av dessa den slutsatsen att det saknas skäl för att övervä- ga en ordning som skulle innebära att bekämpningen av mutbrottslighet skedde med olika straffbestämmelser beroende på om den förekom på offentlig eller privat sektor. Den systematiska förändringen av bestämmelserna föreslås emellertid att dessa flyttas från sin nuvarande placering i 20 kap (Om tjänstefel m.m.) och 17 kap. (Om brott mot allmän verksamhet m.m.) till 10 kap. (Om förskingring och annan trolöshet). Som motivering anges att en så- dan placering inte framstår som främmande och med beaktande av till- gängliga alternativ är den lösning som bör väljas. Lagrådet anser sig med beaktande av det beredningsunderlag som finns inte ha anledning att motsätta sig förslagen om en fortsatt samordnad reg- lering och en flyttning av bestämmelserna till 10 kap. Enligt Lagrådets uppfattning kvarstår emellertid behovet av en mer grundläggande översyn av hur korruptionsbrottsligheten bör regleras och byggas upp i systematiskt hänseende. De överväganden som redovisas kan inte anses tillräckliga för att ge underlag för den bedömningen att korruption inom den offentliga sektorn endast är att uppfatta som ett spe- cialfall av korruption i allmänhet och att det inte finns särskilda skydds- intressen i det sammanhanget som kan ge anledning till annan avgräns- ning av det straffbara området och därigenom också till särreglering i sy- stematiskt hänseende. Enligt Lagrådets uppfattning talar tvärtom mycket för att de särskilda krav som måste ställas på i vart fall vissa typer av of- fentlig verksamhet kan motivera en särreglering av korruptionsbrott som rör den offentliga sektorn. Jfr utformningen av förslaget till straffansvar för det nya brottet handel med inflytande samt vad som anförs nedan om svensk jurisdiktion och om åtal under 10 kap. 10 §. För en mer grundläggande översyn talar också att även placeringen av en samlad reglering i 10 kap. passar dåligt in i systematik och närmast framstår som en nödlösning som kan godtas i avsaknad av överväganden som ger underlag för en systematiskt mer hållbar lösning. För ytterligare överväganden talar vidare att det formellt redan vida tillämpningsområdet för mutbrott enligt det framlagda förslaget vidgas ytterligare till att omfatta inte endast alla arbetstagare utan alla som utö- var ett uppdrag. För en sådan utvidgning kan i och för sig beaktansvärda skäl anföras men att också vardagliga uppdrag som hantverkshjälp och taxiresor kommer att omfattas gör att det framstår som än mer angeläget att mer systematiskt pröva förutsättningarna för en för olika situationer differentierad reglering. Som förslaget nu ligger är rekvisitet otillbörlig förmån det enda som avgränsar det straffbara området inom det formella tillämpningsområdet oavsett arbetsförhållandets eller uppdragets art. Inte ens den skillnad som görs mellan muta och annan otillbörlig belöning bibehålls trots att exempelvis belöning i form av viss dricks är helt accepterat inom det pri- vata området men däremot regelmässigt torde få anses otillbörligt inom det offentliga. Det kan inte hjälpas att en på detta sätt utformad lagstift- ning ger anledning till allvarliga betänkligheter i legalitetshänseende. Önskemålet om tydliga kriterier för straffansvaret kan inte sägas uppfyl- las genom det nu framlagda förslaget. Även den nu föreslagna terminologin för de olika brotten synes värd att övervägas ytterligare. Brottsbeteckningen tagande av muta (liksom giv- ande av muta) framstår som oegentlig inte endast för att brottet (även med sin nya formulering) förutom muta också omfattar otillbörlig belö- ning (jfr härtill Lagrådets yttrande i prop. 1962:10 s. 466) utan också där- för att det för straffansvar inte krävs att någon tagit en muta. Den nuvarande beteckningen mutbrott utmönstras som särskild brotts- beteckning och dyker i stället upp som samlingsbeteckning för alla de nu föreslagna brotten. Det framstår som i hög grad tveksamt om den är lämplig som sådan (korruptionsbrott framstår som ett tänkbart alternativ). I remissen läggs inte fram något förslag som direkt gäller frågan om svensk jurisdiktion. Mot bakgrund av den betydelse som det internatio- nella samarbetet mot korruption har är det dock förståeligt att remissen innefattar vissa överväganden även i denna del. I avsnitt 5.5 behandlas således frågan om möjligheten för svensk domstol att döma över brott som begåtts utomlands. Enligt vad som anges där skulle ett generellt krav på dubbel straffbar- het gälla för att svensk domstol ska kunna döma över utomlands begång- na brott. I sammanhanget ska emellertid uppmärksammas att något krav på dubbel straffbarhet inte gäller om brottet riktats mot , svensk kommun eller annan menighet eller svensk allmän inrättning (2 kap. 3 § 4 ) och enligt praxis inte heller för brott som begåtts i tjäns- ten av svensk tjänsteman (NJA 1963 s. 237). Enligt gällande lag torde alltså bestickning som riktas mot eller mutbrott som begås av svenska tjänstemän i tjänsten kunna bestraffas utan något krav på dubbel straff- barhet. Lagrådet utgår från att avsikten med att flytta bestämmelserna om bestickning och muta inte varit att ändra på detta förhållande även om flyttningen innebär att de skyddsintressen som motiverar undantaget från kravet på dubbel straffbarhet inte längre kommer till uttryck i den rätts- liga regleringen. 10 kap. 5 a § I första stycket andra meningen föreslås en särskild straffbeläggning för deltagare eller funktionärer i en tävling som är föremål för allmänt an- ordnad vadhållning. I remissen sägs att för det fall att deltagaren eller funktionären i denna sin egenskap är att anse som arbetstagare eller uppdragstagare så ska i stället första meningen tillämpas. Utanför första meningens tillämpnings- område skulle då, som anges i remissen, de fall ligga när funktionären el- ler deltagaren inte alls kan anses ha någon huvudman (varför den om- ständigheten att fullgörandet av uppgifter vid tävlingen grundar sig på t.ex. medlemskap i en förening i sig skulle utesluta tillämpning av första meningen är däremot svårt att förstå). Lagrådet vill peka på de särskilda problem som den valda lagtekniken innebär med hänsyn till att otillbör- lighetsbedömningen inte, som annars får antas även fortsättningsvis vara grundläggande för mutbrott inom den privata sektorn, kan anknytas till pliktstridighet i förhållande till en huvudman. Den särskilda straffbeläggningen i andra meningen motiveras med hän- visning till den för allmänheten anordnade spelmarknaden. I författ- ningskommentaren sägs också att med rekvisitet föremål för allmänt an- ordnad vadhållning ska förstås att vadhållningen är öppen för allmänhe- ten. Lagrådet vill påpeka att den valda avgränsningen innebär att straff- ansvaret kommer att gälla även i förhållande till illegal vadhållning men inte i förhållande till legal vadhållning som inte är öppen för allmänhet- en. I tredje stycket behandlas den situationen att den aktuella förmånen är avsedd att tillfalla annan eller rent faktiskt tillfallit annan. Regleringen motsvarar vad som redan gäller genom att orden för sig själv eller för annan skjutits in före orden tar emot i grundbestämmelsen om mutbrott. Varför motsvarande lösning inte valts i det framlagda förslaget framgår inte. Om situationen ska regleras särskilt finns det emellertid an- ledning att överväga formuleringen. Att gärningsmannen tar emot en för- mån för någon annan än sig själv omfattas enligt Lagrådets bedömning redan av första stycket första meningen. Vad som däremot möjligen kan finnas skäl att överväga särskilt är i vad mån den omständigheten att en närstående direkt tar emot en förmån kan grunda ansvar om detta god- tas först efter mottagandet. 10 kap. 5 c § I paragrafen anges omständigheter som ska beaktas särskilt vid bedöm- ningen av om ett brott är grovt. Några invändningar mot att införa sådana regler har inte Lagrådet även om det bör betonas att den vägledning som dessa kan ge med nödvändighet kommer att vara begränsad med tanke på de växlande förhållandena mellan olika former av mutbrott. Lagrådet anser dock att den omständigheten att gärningen annars varit av särskilt farlig art inte bör användas utan att det av lagtexten framgår vilken form av farlighet som avses när, som i detta fall, någon vägledning inte ges ge- nom den grundläggande brottskonstruktionen. 10 kap. 5 d § Den föreslagna straffbestämmelsen om handel med inflytande har en fö- rebild i artikel 12 i straffrättsliga konvention om korrupt- ion. har utnyttjat möjligheten att reservera sig mot kravet på in- förande av en sådan straffbestämmelse. Förslaget i remissen innebär en kriminalisering av endast vissa av de förfaranden som avses med kon- ventionsbestämmelsen. Handel med inflytande inriktad på medlemmar av nationella offentliga församlingar, utländska offentliga församlingar, tjänstemän i internationella organisationer m.m. omfattas inte av det nu framlagda förslaget. Som bekräftats vid föredragningen är avsikten såle- des inte att den svenska reservationen i fråga om artikel 12 ska återkallas. 10 kap. 5 e § I paragrafen straffbeläggs vissa fall av grov oaktsam medverkan till olika mutbrott. Enligt första stycket avser straffbestämmelsen näringsidkare.