prop · GZ03162 · 2012-06-18 00:00:00 — Ett av syftena med det nya direktivet, som ska genomföras, är att anpassa metoden för beräkning av Europeiska unionens beredskapslager till metoden som anvisas i . regleras den svenska beredskapslagringen av olja genom lagen (1984:1049) om beredskapslagring av olja och kol, nedan förkortad LBOK. 4.2Nuvarande lag om beredskapslagring av olja och kol I denna proposition föreslås en ny lag som ska ersätta LBOK. I förslaget till ny lag om beredskapslagring av olja har flera bestämmelser överförts från LBOK efter anpassning till direktivets krav och redaktionell omarbetning. Det finns dock vissa bestämmelser som inte bör överföras från LBOK till de nya föreskrifterna för att de blivit obsoleta. Detta gäller bestämmelserna om att kolbränsle ska vara lagringsbränsle. Det gäller även bestämmelser om beredskapslagring för krigssituationer vilket inkluderar den särskilda lagringsskyldigheten för värmeverk, kraftvärmeverk, gasturbinanläggningar, oljekondensverk och för råvara för framställning av stadsgas. I dessa fall föreslås allmänna regler om lagringsskyldighet gälla (jfr avsnitt 5.3 när det gäller gasturbinanläggningar och oljekondensverk). Vidare bör inte straffbestämmelserna i överföras till den nya lagen. De tillsynsverktyg och avgifter som föreslås torde vara tillräckliga för att säkerställa att bestämmelserna i den nya lagen fullgörs. Enligt förslaget ska beslut enligt lagen inte heller längre gå att överklaga till regeringen. 2 EUT L 217, , s. 8, (Celex 32006L0067). 4.3 Genomgång av rådets direktiv /119/EG om Prop. 2011/12:162 skyldighet för medlemsstaterna att inneha minimi- lager av råolja och/eller petroleumprodukter Regeringens bedömning: Artiklarna 26, 8, 9.5, 12, 14, 16, 18, 20, 21 och 25 samt bilagorna 1IV kräver författningsändringar. Några ytterligare författningsändringar behövs inte med anledning av direktivet. I artikelgenomgången redovisas direktivets artiklar i korthet liksom det ställningstagande som görs i fråga om genomförandet. Direktivet återges i sin helhet i bilaga 5. I artikeln anges att direktivets syfte är att säkerställa en hög nivå av säkerhet när det gäller oljeförsörjningen i gemenskapen, vidmakthålla minimilager av råolja och/eller petroleumprodukter samt införa de förfaranden som är nödvändiga om det uppstår allvarliga brister. Artikeln kräver inga särskilda genomförandeåtgärder. I artikel 2 definieras 13 uttryck som sedan används i direktivets text. Uttryck och definitioner kommenteras nedan i samband med de artiklar där de används. Alla direktivets definitioner finns inte med i lagförslaget. Endast de definitioner som får betydelse vid det svenska genomförandet finns med. Artikel 3 Beredskapslager beräkning av lagringsskyldigheter I artikeln åläggs varje medlemsstat att hålla ett beredskapslager. Vidare anges hur storleken på det oljelager som ska hållas av medlemsstaterna ska beräknas. Beredskapslager definieras i direktivet som det oljelager som varje medlemsstat åläggs att vidmakthålla enligt artikel 3 och oljelager definieras som lager av de energiprodukter som förtecknas i bilaga C, avsnitt 3.1 första stycket i och rådets förordning (EG) nr 1099/2008. Oljelagret som medlemsstaterna åläggs att hålla enligt artikeln ska motsvara minst antingen 90 dagars genomsnittlig daglig nettoimport eller 61 dagars genomsnittlig daglig inhemska förbrukning, beroende på vilken mängd som är störst. Av rådets skäl för antagande av direktivet (skäl 6) går att utläsa att om en medlemsstat har inhemsk oljeproduktion bör lagringsskyldigheten fastställas på grundval av den inhemska konsumtionen och inte importen. Enligt artikel 3 och bilaga IV ska dock alla medlemsstater fortlöpande ta ställning till vilken mängd som är störst av import eller förbrukning och därför blir bedömningen vid genom- förandet att det inte finns något utrymme att på förhand bestämma vilken Prop. 2011/12:162 metod som ska tillämpas vid genomförandet i ett enskilt land. I artikel 3 anges även att råoljeekvivalenten för import ska beräknas enligt bilaga I och för inhemsk konsumtion enligt bilaga II samt vilka uppgifter som ska ligga till grund för beräkningen i fråga om perioden 1 januari31 mars varje kalenderår. Vidare anges att metoder och förfaranden för beräkningen kan ändras i enlighet med det föreskrivande förfarande som avses i artikel 23. Artikeln genomförs genom det lagförslag som finns i avsnitt 2 (2 kap. 1 §, definitionerna i 1 kap. 2 § och normgivningsbemyndigandet i 9 kap. 2 § 1). Överväganden finns i avsnitt 5.1. Artikel 4 Beräkning av lagernivåer Artikeln anvisar hur medlemsstaternas lagernivåer ska beräknas. Generellt hänvisas till de beräkningsmetoder som finns i bilaga III men vissa anvisningar för beräkningen ges även i artikeln. Det anges också att metoder och förfaranden för beräkningen kan ändras i enlighet med det föreskrivande förfarande som avses i artikel 23. Artikeln genomförs genom det lagförslag som finns i avsnitt 2 (normgivningsbemyndigandet i 9 kap. 2 § 1). Överväganden finns i avsnitt 5.1. Artikel 5 Lagrens tillgänglighet I artikeln behandlas medlemsstaternas ansvar för att beredskapslager är ständigt tillgängliga och fysiskt åtkomliga i enlighet med direktivet. Det anges att medlemsstaterna ska upprätta system för identifiering, redovisning och kontroll av lagren och att detta gäller även för lager som är blandade med andra lager som hålls av ekonomiska aktörer. Vidare åläggs medlemsstaterna ett ansvar för att förebygga hinder och störningar som hindrar tillgången till lagren. För detta ändamål får varje medlemsstat även fastställa begränsningar och tilläggsvillkor för lager som hålls utanför det nationella territoriet. När det är befogat att använda krismekanismer enligt artikel 20 ska medlemsstaterna förbjuda och avstå från att vidta åtgärder som hindrar överföring, användning eller frigörande av lager som hålls för en annan medlemsstats räkning inom landets territorium. Artikeln genomförs genom det lagförslag som finns i avsnitt 2 (5 kap. 1 och 2 §§, normgivningsbemyndigandet i 9 kap. 2 § 4). Överväganden finns i avsnitt 5.5. Artikel 6 Register över beredskapslager årsrapport I artikeln anges att varje medlemsstat ska föra ett register över alla de beredskapslager, utom särskilda lager, som den håller för egen räkning. Vad som avses med särskilda lager redovisas under artikel 9. Registret ska innehålla uppgifter för att bl.a. lagret och dess ägare ska sända en sammanfattande kopia av registret, med vissa angivna minimi- uppgifter, till kommissionen. På begäran av kommissionen ska medlems- staterna kunna lämna in en fullständig kopia av registret Denna kopia behöver inte innehålla känsliga upp- Kopian kan begäras upp till efter det datum som de begärda Artikeln genomförs genom det lagförslag som finns i avsnitt 2 (6 kap. 1 § och normgivningsbemyndigandet i 9 kap. 2 § 5). Överväganden finns i avsnitt 5.6. Artikel 7 Centrala lagringsenheter Artikeln ger medlemsstaterna möjlighet att inrätta centrala lagrings- enheter (s.k. CSE) inom unionen. Med central lagringsenhet avses enligt direktivets definitioner ett organ eller tjänst som anförtrotts uppgiften att förvärva, vidmakthålla eller sälja oljelager, inbegripet beredskapslager eller särskilda lager. kommer inte att inrätta centrala lagringsenheter enligt artikeln. Artikel 8 Ekonomiska aktörer Enligt artikeln ska varje medlemsstat se till att alla ekonomiska aktörer som den ålägger lagringsskyldighet, får rätt att delegera skyldigheten. Skyldigheterna får, under vissa omständigheter, delegeras till centrala lagringsenheter och andra ekonomiska aktörer. under vilka förhållanden medlemsstaterna får begränsa delegationsrätten för aktörer som de ålagt lagringsskyldighet. Punkterna 3 och 4 i artikeln avser medlemsstaternas möjlighet att ålägga ekonomiska aktörer att delegera en del av lagringsskyldigheten till medlemsstatens centrala lagringsenhet och förutsättningarna för detta. Dessa delar av artikeln berör bara medlemsstater som har inrättat centrala lagringsenheter vilket inte har gjort. Punkterna 1 och 2 i artikeln genomförs genom det lagförslag som finns i avsnitt 2 (4 kap. 1 § och normgivningsbemyndigandet i 9 kap. 2 § 3). Överväganden finns i avsnitt 5.4. Artikel 9 Särskilda lager Enligt artikeln får varje medlemsstat åta sig att, under vissa villkor, vidmakthålla oljelager på en miniminivå, beräknat i antal konsumtions- dagar, s.k. särskilda lager. Enligt direktivets definitioner är särskilda lager oljelager som svarar mot villkoren i artikel 9. bl.a. att särskilda lager ska ägas av medlemsstaten eller en central lagringsenhet som medlemsstaten inrättat och som hålls på unionens Av femte punkten framgår att varje medlemsstat som inte har gjort åtagande att hålla särskilda lager ska se till att minst en tredjedel av dess skyldighet att hålla lager har formen av produkter som är sammansatta i Prop. 2011/12:162 enlighet med punkterna 2 och 3 i artikeln. kommer inte att hålla särskilda lager enligt artikeln. Detta innebär att artikelns femte punkt måste genomföras dvs. minst en tredjedel av landets lager ska bestå av produkter som är sammansatta enligt punkterna 2 och 3 i artikeln. Artikel 9 punkt 5 genomförs genom det lagförslag som finns i avsnitt 2 (2 kap. 1 § andra stycket och normgivningsbemyndigandet i 9 kap. 1 §). Överväganden finns i avsnitt 5.1. Artikel 10 Förvaltning av de särskilda lagren Artikeln anger särskilda bestämmelser för förvaltning av de särskilda lagren, bl.a. för register. Artikelns innehåll berör endast de medlemsstater som inrättat särskilda lager, jfr artikel 9. Artikel 11 Verkan av delegeringar I artikeln anges att verkan av delegeringar som avses i artiklarna 7 och 8 inte får påverka de skyldigheter som enligt direktivet åligger varje medlemsstat. Artikeln har beaktats vid utformningen av lagförslagen och kräver inga särskilda genomförandeåtgärder. Artikel 12 Statistiska sammanställningar av lager som omfattas av artikel 3 I artikeln anges att varje medlemsstat ska upprätta statistiska sammanställningar och vidarebefordra dessa till kommissionen i enlighet med bilaga IV. I de statistiska sammanställningarna får medlemsstaterna inte ta upp sådana kvantiteter av råolja eller petroleumprodukter som är föremål för ett beslut om beslag eller verkställighetsåtgärd eller lager som innehas av bolag som är försatta i konkurs eller har ingått en ackordsuppgörelse med borgenärer. Det anges också att reglerna för att upprätta sammanställningar får ändras i enlighet med det föreskrivande förfarande som avses i artikel 23. Artikeln genomförs genom det lagförslag som finns i avsnitt 2 (6 kap. 2 och 3 §§ och 5 kap. 2 § samt normgivningsbemyndigandet i 9 kap. 2 § 5). Överväganden finns i avsnitt 5.6. Artikel 13 Statistiska sammanställningar över de särskilda lagren Artikeln anger särskilda bestämmelser för statistiska sammanställningar över de särskilda lagren. Artikelns innehåll berör endast de medlemsstater som inrättat särskilda kommer inte att inrätta särskilda lager. Artikel 14 Sammanställningar av kommersiella lager I artikeln anges att medlemsstaterna ska sända in en statistisk sammanställning över de kommersiella lagervolymer som hålls på deras territorium till kommissionen. Av direktivets definitioner fram- går att kommersiella lager är oljelager som hålls av ekonomiska aktörer och som inte omfattas av kraven i direktivet. Enligt artikeln ska känsliga uppgifter skyddas i den statistiska sammanställningen och ägarna till de berörda lagren får inte namnges. Vidare anges att kommissionen ska offentliggöra en statistisk sammanställning över de kommersiella lagervolymer som hålls inom unionen, på grundval av medlemsstaternas sammanställningar. anges också att reglerna för inlämning och offentliggörande av de statistiska sammanställningarna får ändras enligt det föreskrivande förfarande som avses i artikel 23. Artikeln genomförs genom det lagförslag som finns i avsnitt 2 (6 kap. 2 § samt normgivningsbemyndigandet i 9 kap. 2 § 5). Överväganden finns i avsnitt 5.6. Artikeln behandlar kommissionens ansvar för de dataresurser som krävs för bl.a. lagring av uppgifterna i statistiska sammanställningar. Artikeln berör endast kommissionen och kräver inga genomförande- Artikel 16 Biodrivmedel och tillsatser Av artikeln framgår att biodrivmedel och tillsatser endast ska beaktas vid beräkningen av lagringsskyldighet enligt artiklarna 3 och 9 om de har blandats med de berörda petroleumprodukterna. Vid beräkningen av de aktuella lagernivåerna ska biobränslen och tillsatser beaktas när de har blandats med de berörda petroleumprodukterna, eller när de lagras på den berörda medlemsstatens territorium, förutsatt att medlemsstaten har antagit regler för att garantera att de blandas med petroleumprodukter som hålls enligt direktivet och att de är avsedda att användas som Det anges också att villkoren för hur biodrivmedel och tillsatser beaktas i beräkningarna av lagringsskyldigheterna och lagernivåerna får ändras enligt det föreskrivande förfarande som avses i artikel 23. Artikeln genomförs genom det lagförslag som finns i avsnitt 2 (norm- givningsbemyndigandet i 9 kap. 2 § 1 och 2). Överväganden finns i avsnitt 5.1. Artikel 17 Samordningsgrupp för olja och petroleumprodukter I artikeln anges att en samordningsgrupp för olja och petroleumprodukter Samordningsgruppen är en rådgivande grupp som ska medverka till att analysera situationen inom Europeiska unionen när det gäller leveranssäkerheten för olja och petroleumprodukter. Den ska också Prop. 2011/12:162 underlätta samordning och tillämpning av åtgärder inom unionen. Samordningsgruppen ska bestå av företrädare för medlemsstaterna och ledas av kommissionen. Artikeln kräver inga särskilda genomförandeåtgärder. Artikel 18 Översyn av krisberedskap och lagring I artikeln finns bestämmelser om att kommissionen, i samordning med medlemsstaterna, får genomföra översyner av medlemsstaternas krisberedskap och därtill hörande lagring samt närmare villkor för hur dessa översyner ska genomföras. Artikeln ålägger medlemsstaterna att säkerställa att deras myndigheter och andra som ansvarar för beredskapslager samtycker till och bistår vid översynerna (p.3). Vidare ska medlemsstaterna och kommissionen säkerställa att de som tar del av information som samlats in enligt artikeln inte sprider informationen vidare (p.5). Utöver dem som arbetar direkt under kommissionen kan särskilt utsedda nationella tjänstemän från medlemsstaten åtfölja de personer som genomför en översyn (p.2). I artikeln anges också att översynerna inte får inbegripa behandling av personuppgifter vilket innebär att personuppgifter varken får samlas in eller beaktas (p.6) samt att medlemsstaterna ska vidta de åtgärder som krävs för att data, sammanställningar och dokument som gäller beredskapslagren arkiveras (p.7). Artikeln riktar sig i huvudsak mot kommissionen. När det gäller medlemsstaternas ansvar för att säkerställa att uppgifter som hanteras av nationella tjänstemän som åtföljer de personer som gör översyner enligt artikeln har ett tillräckligt sekretesskydd finns inget behov av särskilda genomförandeåtgärder. Frågorna bör kunna hanteras inom ramen för de sekretessbestämmelser som gäller enligt offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). Behovet av genomförandeåtgärder är därför begränsat till att säkerställa att kommissionen får tillgång till handlingar och anläggningar så att översyner kan genomföras (p.3) och att dokument gällande beredskapslager sparas (p.7). Direktivet genomförs i dessa avseenden genom det lagförslag som finns i avsnitt 2 (8 kap. 3 och 4 §§). Överväganden finns i avsnitt 5.8. Artikel 19 Skydd av enskilda personer vid hantering av Artikeln anger att direktivet inte påverkar skyddet för enskilda personer när det gäller behandling av personuppgifter enligt gemenskapslagstift- ningen och nationell lagstiftning, och att det i synnerhet inte ska påverka medlemsstaternas skyldigheter i samband med hanteringen av sådana uppgifter enligt direktiv /46/EG eller gemenskapsinstitutionernas och gemenskapsorganens skyldigheter enligt förordning (EG) nr 45/2001 om skydd för enskilda då gemenskapsinstitutionerna och gemenskaps- organen behandlar personuppgifter och om den fria rörligheten för Artikeln kräver inga särskilda genomförandeåtgärder. Artikel 20 Förfarande i krissituationer I artikeln behandlas att medlemsstaterna ska införa förfaranden för att hela eller delar av beredskapslagren ska kunna tas i bruk i fall av allvar- liga leveransstörningar och för att de ska kunna införa begränsningar av förbrukningen, bland annat genom prioriterad tilldelning av petroleum- produkter till vissa kategorier av konsumenter. Det anges även att medlemsstaterna ska upprätta beredskapsplaner som ska aktiveras vid allvarliga leveransstörningar och att de ska utarbeta organisatoriska åtgärder för att sådana planer ska kunna genomföras samt att de på begäran ska informera kommissionen om dessa. Artikeln anger även under vilka förutsättningar beredskapslagren får tas i anspråk. Olika villkor gäller beroende på om det finns ett gällande internationellt beslut om ibruktagande av lager eller inte. tivets definitioner är gällande internationellt beslut om ibruktagande av lager alla gällande beslut som fattas av styrelsen för Internationella energiorganet () i syfte att göra råolja eller petroleumprodukter tillgängliga för marknaden genom ibruktagande av dess medlemmars lager och/eller kompletterande åtgärder. Enligt artikeln ska kommissionen fastställa en tidsfrist inom vilken medlemsstaterna ska återställa sina lager efter att de har tagits i anspråk. Det anges även att de beslut som tagits av kommissionen enligt artikeln inte påverkar övriga internationella skyldigheter som en medlemsstat kan Artikeln genomförs genom det lagförslag som finns i avsnitt 2 (7 kap. 13 §§ och normgivningsbemyndigandet i 9 kap. 2 § 6). Överväganden finns i avsnitt 5.7. Enligt artikeln ska medlemsstaterna fastställa regler om påföljder för överträdelser av de nationella bestämmelser som antas i enlighet med direktivet och vidta alla nödvändiga åtgärder för att säkerställa att dessa Påföljderna ska vara effektiva, proportionella och avskräck- Medlemsstaterna ska delge kommissionen dessa bestämmelser samt utan dröjsmål underrätta den om alla Prop. 2011/12:162 senare ändringar. Artikeln genomförs genom det lagförslag som finns i avsnitt 2 (8 kap. 58 §§ och normgivningsbemyndigandet i 9 kap. 1 §). Överväganden finns i avsnitt 5.9. ska kommissionen göra en utvärdering av hur direktivet fungerar och genomförs. Artikeln kräver inga särskilda genomförandeåtgärder. I artikeln anges att kommissionen ska biträdas av en kommitté. Artikeln kräver inga särskilda genomförandeåtgärder. Av artikeln framgår att direktiv /238/EEG, direktiv /67/EG och beslut 68/416/EEG ska upphöra att gälla från samt att de hänvisningar som görs till de upphävda direktiven och till det upphävda beslutet ska anses hänvisa till direktiv /119/EG. Artikeln kräver inga särskilda genomförandeåtgärder. I artikeln anges att medlemsstaterna ska sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet före . Särskilda bestämmelser finns för medlemsstater som inte är medlemmar i . Artikeln innehåller även bestämmelser om att hänvisningar i vissa fall ska göras till direktivet samt att medlemsstaterna ska överlämna texterna till centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av direktivet till kommissionen. Artikeln genomförs genom det lagförslag som finns i avsnitt 2 (ikraftträdandebestämmelsen). Överväganden finns i avsnitt 5.11. Det anges att direktivet träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning. Artikeln kräver inga särskilda genomförandeåtgärder. I artikeln anges att direktivet riktar sig till medlemsstaterna. Artikeln kräver inga särskilda genomförandeåtgärder. I bilagan anges metod för beräkning av råoljeekvivalenter för importe- Bestämmelserna i bilagan bör genomföras genom föreskrifter på lägre nivå än lag. Förslag till normgivningsbemyndigande finns i 9 kap. 2 § 1 i Överväganden finns i avsnitt 5.1. I bilagan anges metod för beräkning av den inhemska konsumtionen i Bestämmelserna i bilagan bör genomföras genom föreskrifter på lägre nivå än lag. Förslag till normgivningsbemyndigande finns i 9 kap. 2 § 1 i Överväganden finns i avsnitt 5.1. I bilagan anges metoder som ska tillämpas för beräkning av hållna lager. Bestämmelserna i bilagan bör genomföras genom föreskrifter på lägre nivå än lag. Förslag till normgivningsbemyndigande finns i 9 kap. 2 § 1 i Överväganden finns i avsnitt 5.1. I bilagan finns regler om upprättande och överlämnande till kommissio- nen av statistiska sammanställningar angående de lager som ska hållas enligt artikel 3. Bestämmelserna i bilagan bör genomföras genom före- skrifter på lägre nivå än lag. finns i 9 kap. 2 § 5 i avsnitt 2. Överväganden finns i avsnitt 5.6. 5.1Storlek och sammansättning på beredskapslager Regeringens förslag: För att trygga tillgången till olja vid allvarliga försörjningsavbrott ska ha beredskapslager. Med allvarligt försörjningsavbrott avses kraftig och plötslig minskning av leveranserna av råolja eller petroleumprodukter till Europeiska unionen eller till en medlemsstat vare sig den medfört ett gällande internationellt beslut om ibruktagande av lager eller inte. Med beredskapslager avses lager av sådana energiprodukter som förtecknas i avsnitt 3.1. första stycket i bilaga C till och rådets förordning (EG) nr 1099/2008 om energistatistik och som medlemsstaterna i Europeiska unionen är skyldiga att ha enligt rådets direktiv /119/EG om skyldighet för medlemsstaterna att inneha minimilager av råolja och/eller petroleumprodukter och enligt avtal om ett internationellt energiprogram av . ska under varje lagringsår ha ett beredskapslager som motsvarar minst antingen 90 dagars genomsnittlig daglig nettoimport eller 61 dagars genomsnittlig daglig inhemsk konsumtion under referensåret, beroende på vilken mängd som är störst. Med lagringsår avses perioden till och med påföljande år. Med referensår avses det kalenderår som föregår ett lagringsår. Med inhemsk konsumtion avses totala mängder energiprodukter, beräknade enligt direktivets bilaga II, som har levererats inom landet både för energiändamål och andra ändamål och som omfattar leveranser till omvandlingssektorn, industrin, transporter, hushåll och andra sektorer för slutkonsumtion inklusive energisektorns egen konsumtion med undantag för bränsle som krävs för raffinering. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om beräkning av beredskapslager. beredskapslager ska bestå av lagringsbränslen och råolja. Råolja får dock endast ingå med den mängd som lagras efter tillstånd och får aldrig utgöra mer än två tredjedelar av beredskapslagret. Med lagringsbränslen avses ett eller flera av de bränslen som förtecknas i avsnitt 3.1. första stycket i bilaga C i och rådets förordning (EG) nr 1099/2008 om energistatistik. Regeringen får meddela föreskrifter om lagringsbränslen. prövar frågor om beredskapslager. Rapportens förslag: Överensstämmer i sak till övervägande del med promemorians förslag. Rapportens förslag har dock anpassats till direktivets krav. En redaktionell omarbetning har också skett. Flera av rapportens mer detaljerade lagförslag föreslås finnas på förordningsnivå eller i myndighetsföreskrifter. Remissinstanserna: i anser att flygfotogen ska omfattas som lagringsbränsle. Promemorians förslag: Överensstämmer i sak med regeringens. Remissinstanserna: anser att krav på lagring av biobränslen bör övervägas i svensk författning eftersom det energislaget kommer att få en större roll samt att direktivet inte hindrar lagring av andra energislag. och anser att direktimport av oljeprodukter för nonenergy use ska undantas vid beräkningen av landets nettoimport.