prop · GZ03121 · 2012-03-22 00:00:00 — Eftersom grundlagsskyddet är just frivilligt, framstår det som i viss mån slumpmässigt vilka företag, organisationer eller personer som väljer att grundlagsskydda sin verksamhet. Redan en översiktlig genomgång av vilka aktörer som har frivilligt grundlagsskydd visar att de inte kan anses särskilt representativa för alla som publicerar på internet. Den genomgång som gjorde i sitt delbetänkande Grundlagsskydd för digital bio och andra yttrandefrihetsrättsliga frågor (SOU 2009:14, bilaga 4) visade också att det vid tillfället för genomgången fanns flera databaser utan innehåll, dvs. webbplatser som verkade ha tillfälligt eller Det saknas enligt regeringens bedömning tillräckliga Prop. 2011/12:121 skäl för att låta leveransplikten omfatta sådant som publicerats med bara frivilligt grundlagsskydd enligt databasregeln. Grundlagsskydd enligt huvudregeln och webbsändningsregeln i yttrandefrihetsgrundlagen Yttrandefrihetsgrundlagen är enligt 1 kap. 6 § yttrandefrihetsgrundlagen tillämplig på sändningar av radioprogram som är riktade till allmänheten och avsedda att tas emot med tekniska hjälpmedel. Med radioprogram i yttrandefrihetsgrundlagen avses program i ljudradio och television och innehållet i vissa andra överföringar av ljud, bild eller text som sker med hjälp av elektromagnetiska vågor, dvs. Med kravet att en sändning är riktad till allmänheten menas att den sändande utan särskild begäran från mottagaren riktar sändningen till vem som helst som önskar ta emot den. Denna regel brukar kallas huvudregeln om radioprogram. Som sändningar av radioprogram anses enligt 1 kap. 6 § yttrandefrihetsgrundlagen också tillhandahållande till allmänheten på särskild begäran av direktsända eller inspelade program, om starttidpunkten och innehållet inte kan påverkas av mottagaren, den s.k. webbsändningsregeln. Med särskild begäran avses detsamma som i databasregeln, dvs. att mottagaren startar överföringen till sig och att den omständigheten att programmen tillhandahålls mot abonnemang, prenumeration eller liknande inte i sig gör att tillhandhållandet ska anses ske på begäran. Förutsättningen att innehållet inte kan påverkas av mottagaren utesluter t.ex. omodererade chattsidor. Webbsändningar som utgörs av uppspelningar av tidigare inspelningar på tider som sändaren bestämmer omfattas alltså inte av databasregeln utan faller in under grundlagsskyddet enligt webbsändningsregeln i 1 kap. 6 § första stycket andra meningen yttrandefrihetsgrundlagen. Andra exempel på vad som kan omfattas av grundlagsskyddet enligt 1 kap. 6 § yttrandefrihetsgrundlagen är massutskick av e-post med samma innehåll till allmänheten, s.k. e-posttidningar, samt tillhandahållande av material genom prenumeration av s.k. RSS-flöden och liknande. Det elektroniska material som nätpubliceras med grundlagsskydd enligt 1 kap. 6 § yttrandefrihetsgrundlagen bör också omfattas av leveransplikt. Elektroniskt material som har framställts av ett företag som yrkesmässigt låter framställa elektroniskt material och andra yttranden Det företag som framställer eller tillhandahåller elektroniskt material, t.ex. e-böcker, e-tidskrifter, e-musik eller e-filmer, på det sätt som avses i databasregeln har normalt sett inte ett automatiskt grundlagsskydd för sin verksamhet. Databasregeln i 1 kap. 9 § första stycket yttrandefrihetsgrundlagen omfattar nämligen varken företag som bara framställer elektroniskt material eller företag som bara tillhandahåller sådant material. Ett företag som inte framställer utan bara säljer musik på cd-skivor och som filer via en webbplats liksom ett företag som inte framställer utan bara säljer tryckta böcker och e-böcker via en webbplats omfattas exempelvis inte av första stycket i databasregeln. Detsamma gäller för ett företag som bara framställer elektroniskt material, t.ex. e- böcker, e-tidskrifter, e-musik eller e-filmer. Sådana företag som nämnts tillgängliggör vidare ofta inte materialet på det sätt som krävs för att det ska finnas grundlagsskydd enligt 1 kap. 6 § yttrandefrihetsgrundlagen. Följaktligen omfattas inte det elektroniska material som dessa aktörer gör tillgängligt för allmänheten av leveransplikt, om man nöjer sig med leveransplikt för sådant elektroniskt material som publiceras med grundlagsskydd. Det kan förmodas att företag som bara publicerar material elektroniskt kan komma att utgöra viktiga aktörer för folkupplysningen och samhällsdebatten. Det framstår alltså som väsentligt att få in och för framtiden bevara det material som dessa företag publicerar. För att KB ska få in även elektroniskt material som publiceras av sådana aktörer, krävs det att leveransplikten omfattar även visst elektroniskt material vars tillgängliggörande inte har grundlagsskydd. Leveransplikten bör därför omfatta även nätpublicerat elektroniskt material som ett företag som yrkesmässigt låter framställa elektroniskt material eller andra yttranden har låtit framställa. Med andra yttranden avses därvid i princip alla former och typer av yttranden oavsett hur de förmedlas. Avsikten är att elektroniskt material som massmedieföretag, dvs. professionella publicister, såsom förlag och andra utgivare, och, när det gäller t.ex. musik eller film, professionella producenter, låter framställa ska omfattas oavsett om just det elektroniska materialet har låtit framställas yrkesmässigt. Det elektroniska materialet bör ha gjorts tillgängligt för allmänheten här i landet genom överföring via nätverk på det sätt som avses i databasregeln för att omfattas av leveransplikt. Är det företaget som har låtit framställa materialet som självt låtit tillgängliggöra det, bör materialet omfattas av leveransplikt. Ofta är det dock inte publicisten, producenten, förlaget eller utgivaren som själv låter tillgängliggöra materialet för allmänheten utan det sker i stället av en professionell försäljare eller något annat företag som professionellt distribuerar yttranden till allmänheten, t.ex. en e-bokhandel eller en affär för e-musik och e-film. I dessa fall bör det krävas att tillgängliggörandet skett av ett företag för yrkesmässigt tillhandahållande av elektroniskt material eller andra yttranden. För att undvika att t.ex. en privatperson som tillgängliggör elektroniskt material som ett utländskt förlag har låtit framställa utomlands får leveransplikt bör nämligen ett krav på yrkesmässighet även gälla den som tillhandahåller materialet. KB har påtalat att den föreslagna avgränsningen inte fångar upp alla fall där yttranden framförs professionellt, t.ex. det som publiceras av politiska partier. Om politiska partier eller andra har ett grundlagsskydd för sin publicering, dock inte ett frivilligt sådant, t.ex. därför att det finns en nätpublicerande redaktion för en tryckt periodisk skrift omfattas dock publiceringen av leveransplikt. Regeringen anser att det är rimligt att ideella föreningar och andra som inte har grundlagsskydd för sin publicering eller annars yrkesmässigt låter framställa yttranden slipper leveransplikt. Att föreskriva en särskild leveransplikt för exempelvis politiska partiers nätpublicering skulle föranleda motsvarande betänkligheter i förhållande till den grundlagsfästa yttrandefriheten som Prop. 2011/12:121 har redogjorts för inledningsvis i avsnitt 6.1 och i fråga om ett utväljande av just politiska budskap dessutom vara mindre väl förenligt med grunderna för bestämmelsen i 2 kap. 3 § regeringsformen av vilken följer att svenska medborgare inte utan samtycke får antecknas i allmänt register enbart på grund av sin politiska åskådning. I författningskommentaren berörs närmare vad kravet på yrkesmässighet innebär. Elektroniskt material som rör svenska förhållanden Via nätverk, som till sin natur ofta är internationella, kan det publiceras också sådant elektroniskt material som inte har någon egentlig anknytning till . Det är rimligt att leveransplikten för elektroniskt material, i likhet med vad som gäller enligt 4 § pliktexemplarslagen, begränsas till att avse sådant material som rör svenska förhållanden. Enligt 4 § pliktexemplarslagen ska ett dokument anses röra svenska förhållanden om informationen i dokumentet helt eller delvis är avfattad på svenska språket eller dokumentet helt eller delvis innehåller verk av svensk upphovsman eller framförande av svensk konstnär eller, om inte någon av dessa förutsättningar föreligger, dokumentet ändå huvudsakligen är avsett att spridas inom landet. På motsvarande sätt bör leveransplikten begränsas till sådant elektroniskt material som i en inte obetydlig omfattning innehåller svenska, innehåller verk av svensk upphovsman eller framförande av svensk konstnär eller huvudsakligen riktar sig till allmänheten här i landet. I författningskommentaren berörs närmare vad kravet på att det elektroniska materialet ska röra svenska förhållanden innebär. E-delegationen anser att kravet på att materialet innehåller verk av svensk upphovsman eller framförande av svensk konstnär i stället bör avse material som innehåller verk eller framförande av upphovsman eller konstnär som är svensk eller verksam i . I denna del har samma uttryckssätt som i pliktexemplarslagen använts, vilket regeringen anser är bäst i avvaktan på att regleringen om leveransplikt kan föras samman till en lag (se avsnitt 5). När det gäller utländska filmer med svensk textning eller dubbade till svenska, kan den utländska filmen i original finnas i ett elektroniskt material en fil och det svenska i ett annat elektroniskt material en annan fil som är avsett att visas tillsammans. Det kan även finnas andra liknande situationer med ett utländskt elektroniskt material som är intimt förknippat med ett svenskt elektroniskt material, t.ex. en svensk översättning av texten i ett utländskt musikverk eller kommentarer på svenska till utländska verk. Därför bör det också finnas en regel om att om elektroniskt material som rör svenska förhållanden har ett direkt samband med annat elektroniskt material, ska även det senare materialet anses röra svenska förhållanden. Regeringens förslag: Undantag från skyldigheten att lämna pliktexemplar ska gälla för elektroniskt material 1.som har ett obetydligt innehåll i det sammanhang det har gjorts tillgängligt, 2.som utgör eller ingår i en kommersiell annons från någon annan än den som ska lämna pliktexemplar, 3.som har samma eller i allt väsentligt samma innehåll som redan lämnat elektroniskt material eller något som det ska lämnas pliktexemplar av enligt pliktexemplarslagen, eller 4.som utgör utdrag ur redan lämnat elektroniskt material eller sådant som ska lämnas enligt pliktexemplarslagen. Är redan lämnat elektroniskt material försett med sådant skydd som gör det omöjligt eller påtagligt svårt att bevara innehållet i det, ska dock pliktexemplar alltid lämnas av senare tillgängliggjort elektroniskt material som saknar sådant skydd. Har ett elektroniskt material gjorts tillgängligt i flera olika logiska format, ska pliktexemplar lämnas i det format som kan anses mest lämpat för långtidsbevaring. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får i enskilda fall besluta om ytterligare undantag. Promemorians förslag: Motsvarar i sak regeringens, men i promemorian har det även föreslagits att det ska vara möjligt att meddela generella föreskrifter om undantag och om i vilket logiskt format ett elektroniskt material som gjorts tillgängligt i flera olika logiska format ska lämnas. Remissinstanserna: Kungl. , och C tillstyrker promemorians förslag att frångå fullständighetsprincipen som gäller i pliktexemplarslagen. KB anser att förslagen om undantag begränsar volymerna på ett konstruktivt sätt. Vidare stöder KB förslaget att regeringen kan meddela ytterligare undantag från leveransplikten, att endast ett dygns första och sista version av ett elektroniskt material ska vara leveranspliktigt samt att myndigheten får rätt att föreskriva i vilket tillgängligt format som pliktexemplaret ska inkomma. KB invänder mot att lagen ska vara subsidiär till den nuvarande pliktexemplarslagen som de anser vara föråldrad. Föreningen är dock positiv till att den föreslagna lagen ska vara subsidiär. Även och C tillstyrker att lagen, om regeringen går vidare på promemorians förslag, bör vara subsidiär. och Oberoende Musikproducenter stöder förslaget till undantag. Flera instanser, bl.a. , (), och C , framhåller att förslaget om att leverera flera versioner av samma publicerade material är alltför komplicerat och resurskrävande och föreslår därför ytterligare inskränkningar. SVT och påpekar även att leveranstiden i vissa fall är längre enligt pliktexemplarslagen än enligt den nu föreslagna lagen. SVT menar också att bestämmelsen om parallellpublicering skapar osäkerhet om hur hanteringen ska gå till. och C anser att Prop. 2011/12:121 undantaget när det gäller kommersiella annonser är otydligt i fråga om t.ex. ska leverera annonser som har producerat och publicerat åt någon annan. En del remissinstanser, t.ex. , har påtalat att en del av de föreslagna undantagen kräver en bedömning. har därför ansett att det bör vara möjligt att automatiserat lämna in mer material än vad lagen kräver. befarar att de föreslagna undantagen leder till tillämpningssvårigheter. Skälen för regeringens förslag För att inte skyldigheten att lämna pliktexemplar ska bli onödigt betungande eller avse sådant som i praktiken inte kan långtidsbevaras behövs det undantag från leveransplikten. Den föreslagna lagen innehåller de skyldigheter att lämna pliktexemplar som finns. Den som är leveranspliktig och t.ex. inte anser det ändamålsenligt att utnyttja något undantag från leveransplikten behöver inte heller göra det utan kan uppfylla sina skyldigheter genom att lämna allt material utan hänsyn till undantaget. Definitionen av elektroniskt material (se avsnitt 6.1) medför att mycket i och för sig omfattas av leveransplikt och att många små enheter kan Exempelvis skulle varje fält i en databas som görs tillgänglig genom överföring via nätverk behöva lämnas. att lämna pliktexemplar av elektroniskt material skulle därför i många fall kunna bli betungande för den enskilde som KB skulle ha praktiska svårigheter att ta hand om det levererade. behövs det undantag från leveransplikten för sådant elektroniskt material som har ett obetydligt innehåll i det sammanhang det har gjorts Det kan t.ex. gälla filer med dekorelement på en webbsida som knappast har någon betydelse när webbsidan som sådan inte lämnas eller sådant som KB i praktiken inte skulle kunna hantera, t.ex. filer med innehållet i fält med obetydligt innehåll, såsom bara ett namn eller ett nummer, i en databas. En inte obetydlig del av det elektroniska material som publiceras på bl.a. internet utgör eller ingår i kommersiella annonser. Att ta in annonser är ett vanligt sätt för den som publicerar elektroniskt material att få intäkter. De kommersiella annonser som visas på en webbsida kan i vissa fall härröra från någon annan än den leveranspliktige, och det förekommer att denne inte vet exakt vilka kommersiella annonser som har gjorts tillgängliga via den aktuella webbplatsen. Det är inte rimligt att den leveranspliktige bara för leveranspliktens skull ska behöva hålla reda på och dokumentera alla de kommersiella annonser som görs tillgängliga. Därför bör det gälla ett undantag från skyldigheten att lämna pliktexemplar för elektroniskt material som utgör eller ingår i en kommersiell annons från någon annan än den som ska lämna pliktexemplar. När det är den leveranspliktige själv som har låtit framställa och tillgängliggöra annonsen via nätverk på sin egen webbplats, finns det inte någon anledning att göra undantag från leveransplikten. Det förekommer inte så sällan att nätpublicerat elektroniskt material till innehållet motsvarar material som det redan har lämnats pliktexemplar av enligt pliktexemplarslagen. Det kan t.ex. gälla en tryckt bok som också ges ut som e-bok på en webbsida. En del remissinstanser, t.ex. KB, anser att det bör vara möjligt att med leveransplikt få in material med samma innehåll i flera versioner, både i elektroniskt och i analogt format. Det är dock enligt regeringens mening inte rimligt att material med väsentligen samma innehåll ska behöva lämnas enligt både pliktexemplarslagen och den lag som föreslås. Det får räcka med att pliktexemplar lämnas för att bevaras för framtiden bara enligt endera lagen. Pliktexemplar av tryckta skrifter har lämnats och det skulle vara olyckligt att nu bryta den kontinuiteten genom att föreskriva undantag från leveransplikten enligt pliktexemplarslagen. Därför bör det i stället göras undantag från leveransplikten för det elektroniska materialet. Ett och samma innehåll görs ofta tillgängligt som elektroniskt material i olika logiska format, t.ex. olika filformat för skilda mediespelare. Vidare förekommer det att samma elektroniska material publiceras på flera olika webbplatser. Det kan t.ex. röra sig om att redaktionellt material eller liknande som någon gör tillgängligt på en webbsida hämtas eller sänds direkt från någon annan webbsida. Det kan också hända att det, eftersom det normalt är enkelt att ändra elektroniskt material, görs bara mindre ändringar i nätpublicerat elektroniskt material. Det är inte heller i dessa fall rimligt att flera enheter med väsentligen samma innehåll ska behöva lämnas som pliktexemplar. Mot den bakgrunden bör undantag från leveransplikten göras för dels elektroniskt material som har samma eller i allt väsentligt samma innehåll som redan lämnat elektroniskt material eller något som det ska lämnas pliktexemplar av enligt pliktexemplarslagen, dels elektroniskt material som bara utgör utdrag ur redan lämnat elektroniskt material eller sådant som ska lämnas enligt pliktexemplarslagen. I förhållande till utredarens förslag har formuleringen som redan lämnats enligt pliktexemplarslagen ändrats till som ska lämnas enligt den lagen. Som och påtalat är nämligen i vissa fall leveranstiden enligt pliktexemplarslagen än enligt den nu föreslagna lagen. Genom omformuleringen tydliggörs att material som innehåller sådant som ska lämnas enligt pliktexemplarslagen inte behöver lämnas enligt den föreslagna lagen. När det gäller den situationen att i princip samma innehåll görs tillgängligt i flera enheter av elektroniskt material med olika logiska format, ska således bara pliktexemplar av en av enheterna behöva lämnas. För att underlätta hanteringen av materialet hos KB, bör i denna situation pliktexemplar lämnas av det elektroniska material som finns i det logiska format som kan anses mest lämpat för långtidsbevaring. Det bör inte innebära några egentliga nackdelar för den leveranspliktige. Det får förutsättas att KB lämnar information om vilka logiska format som kan anses mest lämpade för långtidsbevaring. Nätpublicerat elektroniskt material kan vara försett med olika former av skydd. Det kan t.ex. gälla skyddsåtgärder som förhindrar kopiering av materialet eller innehållet i det eller som gör att man eller efter ett visst antal användningar kan ta del av innehållet i materialet. Sådana skyddsåtgärder kan i praktiken hindra att det elektroniska materialet bevaras för framtiden så att intresserade kan ta del av innehållet i det. I enlighet med 52 f § lagen (1960:729) om upphovsrätt till litterära och konstnärliga verk (upphovsrättslagen) har KB oberoende av effektiva tekniska skyddsåtgärder visserligen rätt att för bl.a. bevarandeändamål använda ett exemplar av ett upphovsrättsligt skyddat verk som KB lovligen har tillgång till, vilket kan vara fallet därför att det lämnats ett pliktexemplar av det enligt lag (prop. 2004/05:110 s. 420). Det kan ytterst ske efter det att en domstol på yrkande av KB förelagt upphovsmannen eller dennes rättsinnehavare vid vite att möjliggöra detta för KB. Det gäller dock inte i fråga om verk som har gjorts tillgängliga för allmänheten i enlighet med överenskomna avtalsvillkor på ett sätt som gör att enskilda kan få tillgång till verket genom överföring från en plats och som de själva har valt. Som typexempel på sådana situationer nämns i förarbetena avtal om köp av exemplar av ett musikaliskt verk genom nedladdning av musiken från en webbplats på internet och att verk, t.ex. ett musikaliskt verk eller ett filmverk, tillhandahålls på en webbplats på internet för nedladdning enligt vissa avtalsvillkor (prop. 2004/05:110 s. 318 och 420). Bestämmelserna i upphovsrättslagen grundar sig på ett EU-direktiv och rådets direktiv /29/EG om harmonisering av vissa aspekter av upphovsrätt och närstående rättigheter i informationssamhället (EGT L 167, 22.6.2001, s. 10) som måste genomföras i och kan därför inte frångås genom bestämmelser i annan lag. Det är ytterst upp till att tolka innebörden av den EU-rättsliga bestämmelsen, och en framtida tolkning av EU- domstolen skulle kunna leda till att även sådana exemplar som lämnats på grund av leveransplikt anses undantagna. Det finns därför en risk för att mycket elektroniskt material som skyddas av tekniska åtgärder och som omfattas av leveransplikt inte faller under bestämmelsen i 52 f § upphovsrättslagen och att det då inte skulle vara möjligt för KB att få bort skyddet för bevarandeändamål. Om innehållet i skyddat elektroniskt material har gjorts tillgängligt för allmänheten också i ett oskyddat format, medför den tidigare berörda bestämmelsen om det format som är mest lämpat för långtidsbevaring att det oskyddade materialet ska lämnas. Det kan dock förekomma att samma innehåll publiceras först i form av skyddat elektroniskt material och i form av oskyddat elektroniskt material. I sådana fall bör även det oskyddade elektroniska materialet lämnas som pliktexemplar för att underlätta långtidsbevarandet av innehållet i materialet. Är redan lämnat elektroniskt material försett med sådant skydd som gör det omöjligt eller påtagligt svårt att bevara innehållet i det, bör alltså pliktexemplar alltid Prop. 2011/12:121 lämnas av senare tillgängliggjort elektroniskt material som saknar sådant Det kan inte uteslutas att det finns ytterligare fall där elektroniskt material eller någon enskild leveranspliktig bör undantas från leveransplikt. En anledning kan vara att det visar sig att det i praktiken inte är möjligt eller i vart fall mycket svårt för den leveranspliktige att lämna en viss typ av elektroniskt material eller för KB att ta hand om detta material. Dessutom går den tekniska utvecklingen på medieområdet snabbt. Nya typer av elektroniskt material och nya sätt att göra materialet tillgängligt via nätverk och att lagra det kan komma att växa fram. Det är svårt att förutse vilka effekter denna utveckling kan få på möjligheten att lämna pliktexemplar av elektroniskt material och att bevara det. Mot den bakgrunden har utredaren föreslagit att det bör vara möjligt för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om ytterligare undantag från skyldigheten att lämna pliktexemplar och att besluta om undantag i enskilda fall. Även regeringen gör bedömningen att det bör finnas ytterligare möjligheter till undantag. Som nämnts finns det stöd i bestämmelsen i 3 kap. 6 § yttrandefrihetsgrundlagen för att beträffande det som skyddas av yttrandefrihetsgrundlagen införa en leveransplikt. Enligt den bestämmelsen får föreskrifter i lag meddelas om skyldighet att bevara och tillhandahålla inspelningar av radioprogram, inklusive överföringar enligt den s.k. databasregeln, för att lämna dem till arkiv. Därför bör undantagsmöjligheten för regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer begränsas till beslut om undantag i enskilda fall. I lagrådsremissen föreslogs det också bestämmelser i lagen om att beslut i enskilda fall enligt lagen får ändras eller upphävas. Lagrådet har avstyrkt det förslaget och förordat att det utgår samt anfört att den praxis som gäller för ändring av gynnande förvaltningsbeslut bör åtminstone tills vidare tillämpas även på detta område.