prop · H00325 · 2012-10-15 00:00:00 — de miljökvalitetsmål som har fastställt nås och vid behov föreslå åtgärder för miljöarbetets utveckling och samordna uppföljning, utvärdering och rapportering i fråga om miljökvalitetsmålet God bebyggd miljö som bl.a. tar upp buller. Myndigheten ska enligt instruktionen utöva tillsyn, ge tillsynsvägledning och ha uppsikt i enlighet med lagar och förordningar. Vidare ska verket särskilt beakta de konsekvenser som verkets beslut och verksamhet kan få för bl.a. folkhälsa. Det ingår således i uppdrag att vägleda kommuner och andra när det gäller hur riktvärdena för trafikbuller och avsteg från dessa ska tillämpas vid planering och byggande av bostäder. Regeringen avser att ytterligare tydliggöra detta genom en ändring i instruktion. På regeringens uppdrag har utarbetat underlag om hur riktvärdena bör tillämpas i samband med prövning enligt . Detta underlag har publicerats i form av två rapporter, som innehåller allmänna råd, dels Buller i planeringen Planera för bostäder i områden utsatta för buller från väg- och spårtrafik (Allmänna råd 2008:1), dels Flygbuller i planeringen (Allmänna råd 2009:1). I de allmänna råden preciserar bl.a. de undantag från riktvärdena som bör kunna accepteras i vissa planeringssituationer, framför allt inom eller i anslutning till områden med tätare bebyggelse eller med goda kommunikationer. 6.5.3Buller vid hamnar och industrier m.m. Regeringens bedömning: bör ges i uppdrag att efter samråd med och övriga berörda myndigheter utarbeta en vägledning för planering för och byggande av bostäder avseende förekomsten av buller från hamnar och industrier och liknande verksamhet i enlighet med (2010:900). bör ges i uppdrag att efter samråd med och övriga berörda myndigheter utarbeta en vägledning för hur buller från miljöfarlig verksamhet som t.ex. hamnar och industrier kan hanteras vid prövning och tillsyn enligt . Uppdragen bör på lämpligt sätt samordnas med varandra. Skälen för regeringens bedömning: De uppdrag som regeringen tidigare lämnat till i fråga om trafikbuller har avsett buller från dels väg- och spårbunden trafik, dels flygverksamhet. bl.a. resulterat i två allmänna råd. För andra bullerstörande verksamheter som t.ex. är knutna till sjöfarten finns inte någon central vägledning i frågan om hur planeringen av ny bostadsbebyggelse ska förhålla sig med avseende på verksamhetens bulleremissioner. har bl.a. utfärdat Riktlinjer för externt industribuller (Råd och riktlinjer 1978:5). Avsikten med riktlinjerna är dels att göra bedömningsgrunder allmänt tillgängliga, dels att underlätta arbetet med att ta fram ett tillfredsställande bedömnings- underlag för dem som söker tillstånd eller gör anmälan enligt miljö- skyddslagen (nuvarande ). Riktlinjerna för externt industri- Prop. 2012/13:25 buller är tillämpliga både vid anläggande av ny och för befintlig Riktlinjerna ska ses som utgångspunkt och vägledning för den individuella bedömning som bör göras i varje enskilt fall. Inom pågår ett arbete med en översyn av de riktlinjer som tillämpas. Dagens samhällsbyggande är i ökande utsträckning inriktad mot att omvandla befintliga, centralt belägna hamn-, industri- och järnvägsområden till attraktiva bostadsområden. Det innebär bl.a. att den nya bostadsbebyggelsen växer fram på mark i anslutning till sådana områden eller på områden som är under omvandling eller successiv avveckling. Ett stadsbyggande på detta sätt försvåras av att det saknas tillräcklig vägledning från centrala myndigheter om hur bullerförhållanden ska beaktas i samband med planering för och byggande av bostäder. Regeringen anser att bör belysa frågan om hur buller från miljöstörande verksamheter som t.ex. hamnar och industrier kan behandlas i samband med planering enligt . Regeringen avser därför att ge i uppdrag att efter samråd med och övriga berörda myndigheter utarbeta en vägledning för planering för och byggande av bostäder avseende förekomsten av buller från hamnar och industrier och liknande verksamhet i enlighet med . Regeringen anser att det är angeläget att det finns aktuell vägledning om hur buller från miljöstörande verksamheter, som t.ex. hamnar och industrier kan behandlas i samband med tillsyn och prövning enligt . Regeringen avser därför att ge i uppdrag att efter samråd med och övriga berörda myndigheter utarbeta en vägledning för hur buller från miljöfarlig verksamhet som t.ex. hamnar och industrier kan hanteras vid prövning och tillsyn enligt . Uppdragen till och bör på lämpligt sätt samordnas med varandra. 7Optimerad planering av transportinfrastruktur Planeringsprocessen för åtgärder i transportinfrastrukturen består av två steg: inriktningsplanering och åtgärdsplanering. Inriktningsplaneringen avslutas i och med att fattar beslut med anledning av denna proposition. I inriktningsplaneringen har ingått framtagande av underlag, främst , samt denna proposition. I åtgärdsplaneringen mejslas sedan detaljerna för transportsystem fram. avser regeringen att lämna direktiv till och länen om att inleda åtgärdsplaneringen. Efter ställningstagande till propositionen kan direktiven komma att ändras och blir då definitiva. upprättar sedan ett förslag till långsiktig plane- ring och avser regeringen att besluta om en ny nationell plan Länen kommer Prop. 2012/13:25 att erbjudas att upprätta förslag till länsplaner för regional transport- infrastruktur som lämnas till . Processen för nationell planering illustreras i följande bild. Figur 7.1: Processen för långsiktig planering av transportinfrastrukturen. 7.1Beskrivning av den ekonomiska planeringsprocessen Regeringen överlämnade propositionen Planeringssystem för transportinfrastruktur (prop. 2011/12:118) till . I propositionen bedömer regeringen att den långsiktiga infrastrukturplaneringen även bör ha ett perspektiv . Fyrstegsprincipen bör utgöra underlag för vägledning när regeringen tar ställning till vilka åtgärder som ska genomföras i det nationella perspektivet. Regeringen fastställer en sådan långsiktig nationell plan ungefär . Denna ordning bör enligt propositionen kompletteras med årliga beslut om åtgärders genomförande. ska lämna årliga förslag till regeringen om genomförande av infrastrukturåtgärder . Förslagen ska vara indelade i en del som avser de närmast följande tre åren (år 13) och bestå av åtgärder som är färdiga att byggstarta och en del som avser åtgärder som bedöms kunna byggstarta under de därpå följande tre åren (år 46). förslag ska bestå av projekt som passerat kontrollstationer (grindar) som säkerställer att projekten kommit tillräckligt långt i såväl den fysiska, som i den ekonomiska planeringen. Regeringen fattar därefter, med förslag som underlag, ett beslut om vilka åtgärder i nationell plan som får genomföras de närmast följande tre åren (år 13) och ett beslut om vilka åtgärder som bör förberedas för genomförande de därpå följande tre åren (år 46). Beslut och bedömningar med ekonomisk innebörd som avser år 13 ska överensstämma med de beslut fattat om statens budget och med den information regeringen gett i den senast lämnade Prop. 2012/13:25 budgetpropositionen. avser regeringen vid ett och samma tillfälle fatta tre olika planbeslut. 1.Nationell åtgärdsplan för transportinfrastruktur för perioden 20142025 (år 112) uppdateras ungefär en gång per mandatperiod. 2.Ekonomisk plan för perioden 20142016 (år 13) uppdateras . 3.Ekonomisk plan för perioden 20172019 (år 46) uppdateras . Regeringen avser att i anslutning till att denna proposition lämnas till ge i uppdrag att inleda förberedelser för åtgärdsplaneringen för perioden 20142025. ska i dessa förberedelser utgå från de riktlinjer och ekonomiska ramar som regeringen föreslår Sedan definitiva ekonomiska ramar fastställts av avser regeringen att ge i uppdrag att inleda åtgärdsplaneringen. Bestämmelserna i 6 kap. ska tillämpas i syfte att integrera miljöaspekter i den kommande planen så att en hållbar utveckling främjas. ska i framtagandet av den nationella planen för utveckling av transportsystemet samverka med aktörer på läns- och lokal nivå. Uppdraget om åtgärdsplaneringen kommer att redovisas till () . Därefter ska förslaget remitteras och beredningen slutföras. 7.1.2Länsplaner och länens roll i planeringsprocessen Regeringens förslag: Regeringen bemyndigas att efter åtgärdsplaneringen slutligt besluta om fördelningen av medel mellan nationell plan och länsplaner för den nya planperioden 20142025. Regeringens bedömning: Den totala ekonomiska ramen för länen bör ligga på motsvarande genomsnittliga nivå som under den nuvarande planperioden. Fram bör ingen förändring i fördelningen mellan länen äga rum. Fördelningen mellan länen bör fastställas efter att åtgärdsplaneringen för länsplanerna har genomförts. Skälen för regeringens förslag och bedömning: Syftet med plane- ringsmodellen är att främja kvaliteten i planeringsunderlagen och att uppmuntra nationella och regionala aktörer att överväga prioriteringar både inom den egna planen och vad som kan vara motiverat att genom- föra i övriga planer. En sådan modell tillämpades redan i förra plane- ringsomgången och erfarenheterna är goda. åtgärdsplaneringen avgöra fördelningen av den statliga ekonomiska ramen och rapportera utfallet i en skrivelse till . Många olika tänkbara åtgärder behöver vägas mot varandra under De slutliga prioriteringarna för 20222025 bör baseras på hur väl olika åtgärder bidrar till inriktningen i denna Genom att hålla denna fråga öppen får planeringsansvariga på länsnivå respektive nationell nivå incitament att noga överväga vilka åtgärder som ska lyftas fram i prioriteringen. På nationell nivå är det som upprättar förslag till lång- Förslag till länsplaner upprättas samverkansorgan, landsting, en kommun () samt i några fall av länsstyrelser19. Vad respektive plan kan innehålla regleras i förordningen (2009:236) om en nationell plan för transportinfrastruktur, förordningen (1997:263) om länsplaner för regional transport- infrastruktur samt förordningen (2009:237) om statlig medfinansiering till vissa regionala kollektivtrafikanläggningar m.m. Planer på nationell nivå fastställs av regeringen medan länens planer fastställs av den organisation som har ansvar för fastställande av trafikslagsövergripande länsplaner för regional transportinfrastruktur i Av förordningen om länsplaner för regional transport- infrastruktur framgår att en sådan länsplan ska gälla av Den föregående planomgången som utgick från regeringens proposi- tion Framtidens resor och transporter infrastruktur för hållbar tillväxt 2008/09:35), inleddes efter att regeringen i direktiv20 hade gett förutsättningarna för åtgärdsplaneringen till , , och Luftfartsstyrelsen och för länen. regeringen i direktiven preliminära ekonomiska ramar för perioden I regeringens beslut om fastställelse av nationell trafikslagsöver- gripande plan för utveckling av transportsystemet samt fastställelse av definitiva ekonomiska ramar för trafikslagsövergripande länsplaner för regional transportinfrastruktur för perioden 20102021 (dnr N2009/6374/TE och N2008/8869/TE [delvis]) fastställdes länens ekonomiska ramar slutligt och den organisation som har ansvar för planering i respektive län uppmanades att fastställa I denna proposition föreslår regeringen kompletterande ekonomiska ramar för den nationella planen och nya ekonomiska ramar (se Regeringen bedömer att varje enskilt läns ekonomiska ramar bör lämnas oförändrade och att den samman- tagna genomsnittliga årliga nivån för länen för planperioden 20102021 Länen kommer att erbjudas möjlighet att inleda processen med att upprätta förslag till nya trafikslagsövergripande länsplaner för regional transportinfrastruktur som inleder sin åtgärds- planering på nationell nivå. De preliminära ekonomiska ramarna för länen för perioden 20222025 och andra förutsättningar för länens plane- ring avser regeringen bereda och återkomma om . Länen kommer att lämna förslag till nya trafikslagsövergripande länsplaner för regional transportinfrastruktur till senast Regeringen kommer därefter bereda förslagen och 19 Samverkansorganen i 13 län. Landstingen i , och Länsstyrelserna i , , och 20 Uppdrag att genomföra åtgärdsplanering inför fastställandet av nationell trafikslags- övergripande plan för utveckling av transportsystemet och trafikslagsövergripande läns- planer för regional transportinfrastruktur (dnr N2008/8698/IR, N2008/8869/IR [delvis]). beslut om definitiva ekonomiska ramar för länen. Länen fastställer Prop. 2012/13:25 därefter länsplanerna . Transportpolitikens bidrag till förbättrad tillgänglighet är centralt för att skapa en hållbar tillväxt i alla delar av landet. Specialisering och sektorisering i samhället kan i vissa fall leda till fragmentering, bristande helhetssyn och sämre resursutnyttjande och i förlängningen en sämre tillväxt. Det finns enligt regeringen behov av stärkt samordning både mellan nationell, regional och lokal nivå och mellan olika sektorsområden inom dessa nivåer. De aktörer som har det regionala tillväxtansvaret i respektive län har en särskild roll som är kopplad till den ekonomiska och strategiska planeringen. De arbetar med att samordna insatser från olika sektorer och aktörer på olika nivåer för att skapa hållbar tillväxt och utveckling, och tar fram samlade strategier för detta. Därigenom har de en god insyn i behoven hos brukarna av transportsystemet och används som en resurs såväl i arbetet med inriktnings- och åtgärdsplanering som i arbetet med nationell plan och regionala planer. Regeringen ska i början av varje planeringsomgång tydliggöra hur arbetet ska gå till, vilka roller aktörer ska ha i processen samt hur dialog, samverkan, ansvar och inflytande ska hanteras. Länen har fortsatt ett tydligt utpekat ansvar för att ta fram länsplaner. och andra statliga aktörer ska utgöra ett stöd i deras arbete genom dialog och samverkan. Regeringen bedömer vidare att ska samverka med aktörer med regionalt tillväxtansvar, tillika ansvariga för länsplanerna, så att deras kunskaper och erfarenheter tas till vara i det kommande arbetet med nationell plan. Detta kommer att ske genom att i direktiven för åtgärdsplaneringen ges i uppdrag att föra dialog och samverka med dessa berörda aktörer och andra berörda statliga myndigheter om framtagandet av planen. ska i början av processen med den nationella åtgärdsplaneringen, dvs. redan i den fas då förberedelserna inleds, precisera hur denna dialog och samverkan ska gå till. vägnät består av allmänna vägar, gator och enskilda vägar. allmänna vägarna är statliga eller kommunala. omfattar knappt , de allmänna vägar och gator som kommunerna förvaltar drygt 4 och det enskilda vägnätet med statsbidrag drygt 7 . Därutöver finns ett mycket stort antal enskilda vägar utan statsbidrag (), de flesta så kallade Frågan om ansvarsfördelningen när det gäller vägnätet mellan stat, kommun och enskilda har aktualiserats bl.a. i betänkande Effektiva transporter och samhällsbyggande en ny struktur för sjö, luft, väg och järnväg (SOU 2009:3). samråd med och Kommuner och Landsting ett arbete när det gäller väghållaransvaret. Bland annat har en gemensam målbild diskuterats när det gäller ansvarsfördelningen, med inriktningen att få en mer ändamålsenlig fördelning av väghållaransvaret vilket skulle kunna leda till effektivare och rationellare väghållning. Successiva förändringar i samhället såsom befolkningsförändringar, Prop. 2012/13:25 bosättningsmönster, företagsetableringar och lokalisering av olika servicefunktioner påverkar användningen av vägnätet. Det leder till förändrade krav på vägnätets utformning och funktionalitet. Det finns därför behov av att successivt ompröva ansvarsfördelningen mellan berörda väghållare. Regeringen ser positivt på samarbetet mellan berörda aktörer och anser att det bör fortsätta. Det kan också finnas behov av att se över och justera delar av regelverket. 7.2Prognosutveckling ett successivt, kontinuerligt arbete med årlig uppföljning En prognos är en beskrivning av ett tillstånd eller en tillståndsutveckling . Prognoser av framtida trafik och efterfrågan på transporter behövs för att få en uppfattning om den framtida belastningen på transportinfrastrukturen, både med och utan olika typer av åtgärder. För framtida arbete med prognoser är det viktigt att indata i prognoserna är dokumenterade och tillgängliga för granskning och kvalitetssäkrade samt att antaganden ska dokumenteras och motiveras. Det är centralt att de prognoser för trafikutveckling som ligger till grund för kommande åtgärdsplanering utgår från nu beslutade förutsättningar, styrmedel och planer för transportinfrastrukturen. Med anledning av de överväganden regeringen gjort i propositionen Planeringssystem för transportinfrastruktur (prop. 2011/12:118) är det av särskild vikt att prognoser uppdateras och att de underbyggs med god kvalitet. har ansvar för att utveckla och förvalta metoder och modeller för samhällsekonomiska analyser inom transportområdet och för att ta fram och tillhandahålla aktuella trafikprognoser enligt förordningen (2010:185) med instruktion till . Prognoser för trafikutvecklingen är en viktig utgångspunkt för planering av utvecklingen av transportsystemet. bör successivt utveckla detta arbete och i samband med budgetunderlaget redovisa uppdaterade prognoser. bör arbeta med prognosutveckling för alla typer av person- och godstrafik, såväl landtransporter som sjö- och lufttransporter och då beakta arbetet hos andra statliga aktörer på detta område. Prognosresultaten ligger till grund för de beslut om prioriteringar som görs och det är rimligt att ställa höga kvalitetskrav på prognosen och att tillämpningar eller alternativa prognoser kan relateras till de framtagna nationella prognoserna. har arbetat med utveckling av prognoser och identifierat flera brister i nuvarande prognosprocess, exempelvis att dokumentationen är ofullständig eller att indata inte är allmänt tillgängliga. Dessa brister har inneburit att det inte gått att säkerställa möjlighet till oberoende granskning. För förståelse och jämförbarhet ställs krav på att alla typer av trafikprognoser ska kunna relateras till den nationella trafikprognosen som tas fram som underlag till den återkommande årliga processen som är en del av den långsiktiga infrastrukturplaneringen. Inom EU pågår arbete med utveckling av prognosmodeller. bör påverka den svenska prognosmodellen. Det är därför viktigt att Prop. 2012/13:25 i utvecklingen av den modell som tillämpas beaktar det arbete som sker internationellt. För framtagande av prognoser för person- och godstrafik krävs information om infrastruktur, trafik, transporter och kostnader, men också om faktorer utanför transportområdet. Det gäller framför allt information om hur ekonomin och samhället i sin helhet ser ut och hur utvecklingen kan tänkas bli . Både person- och godstransporter påverkas av befolkningsutvecklingen och förändringar i lokaliseringen av bostäder, arbetsplatser och servicefunktioner. Utvecklingen av sysselsättning och ekonomi påverkar också transporterna i hög grad. Även den omställning som krävs för att nå tvågradersmålet inom klimatpolitiken skulle kunna innebära långtgående krav liksom kommande lagstiftning t.ex. lagstiftningskrav om utsläpp av svaveldioxid . Godstransporterna är dessutom starkt kopplade till den globala och nationella ekonomiska utvecklingen, handelsmönster, industristruktur och logistik. Effekterna av alternativa antaganden ska studeras genom känslighetsanalyser. Känslighetsanalyser är ett viktigt verktyg för att hantera olika dilemman, förutsättningar och antaganden. Känslighetsanalyser av ett prognosresultat är att föredra framför flera olika prognoser. Då ekonomisk och fysisk planering sammanfaller i planeringssystemet är det viktigt att ha samma prognoser i båda processerna. Det är viktigt att ett systematiskt och målmedvetet erfarenhetsutbyte och utvecklingsarbete sker tillsammans med andra länder med likartade förutsättningar inom trafikområdet i syfte att bibehålla ett dynamiskt och kvalitativt utvecklingsarbete. Det är även viktigt att etablera en arbetsform för de förbättringar som uppkommer genom forskning, konsulter eller andra nationella/internationella iakttagelser. Det är ytterst viktigt för de politiska besluten att de underlag som används vid beslut har tagits fram på ett kostnadseffektivt sätt samt med så hög kvalitet som möjligt. 7.3 Planering och samverkan för utbyggnad av elektroniska kommunikationer Regeringen beslutade om en bredbandsstrategi för (dnr N2009/8317/ITP). Målen i strategin är bl.a. att ska ha bredband i världsklass och att av alla hushåll och företag bör ha tillgång till bredband om minst /s . att det i första hand är marknadens uppgift att göra investeringar i denna typ av infrastruktur. Statens roll är framför allt att se till att marknaden fungerar effektivt och att marknadsaktörerna ges förutsättningar för sin verksamhet genom lämplig reglering. På den svenska lands- och gles- bygden saknas dock i vissa områden incitament för marknaden att göra Det finns därför ett fortsatt behov av riktade statliga stödinsatser i lands- och glesbygder. Regeringen har därför i budget- propositionen (prop. 2012/13:1) föreslagit att ytterligare satsas för att finansiera bredbandsutbyggnadsprojekt inom ramen för Landsbygdsprogrammet. Den totala bredbandssatsningen för perioden 20122014 uppgår, Prop. 2012/13:25 inklusive redan beslutade satsningar, därmed till totalt 1,1 miljarder Alla aktörer på marknaden har ett ansvar för att målen i bredbandsstrategin ska uppnås. Det betyder att det krävs insatser från såväl enskilda och företag som offentliga aktörer. Särskilt viktig är, precis som vid utbyggnad av transportinfrastruktur, en fungerande samverkan vid samhällsplanering, bebyggelseplanering och markanvändning. I syfte att främja denna samverkan har regeringen bl.a. gett i uppdrag att i sin verksamhet avseende kanalisation vid nyanläggning och ombyggnad av vägnätet samverka med de aktörer som tillhandahåller elektronisk kommunikation. har enligt regeringen vissa möjligheter att bidra till att underlätta bredbandsutbyggnad. bör därför även kunna verka för att målen i regeringens bredbandsstrategi för nås. Fyra steg i planeringen av Regeringens bedömning: Fyrstegsprincipen är en viktig utgångs- punkt för den fortsatta förvaltningen och utvecklingen av transport- Resultatet från bör vara en viktig del av underlaget i den kommande åtgärdsplaneringen. förslag: Överensstämmer huvudsakligen med regeringens bedömning. Remissinstanserna: Flera remissinstanser, bl.a. , Transportstyrelsen, och kommun, påtalar att de stöder angreppssätt utifrån fyrstegs- principen och vissa ställer sig dessutom positiva till att Kapacitetsutred- ningen i första hand lyfter fram fyrstegsprincipens steg 1- och steg 2- åtgärder som sätt att lösa kommande kapacitetsbrister. instanser, bl.a. Trafikanalys, och Region , framhåller på olika sätt att utgör ett ambitiöst, brett och intressant underlag som innehåller värdefulla resonemang om nuläget och om utvecklingen under den tidsram som specificerats. Kommuner och Landsting framhåller även att genomfört ett bra arbete utifrån givna förutsättningar och den korta utredningstid som stått till förfogande Flera remissinstanser bl.a. , , Region , Region och Västra anser dock att nyinvesteringar krävs för att leva upp till det transportpolitiska målet om tillgänglighet i hela En återkommande synpunkt är ett missnöje med utredningens snäva fokus på transportsystemets kapacitet. satsningar i framför allt storstäderna krävs enligt remissinstanserna även åtgärder för förbättrad tillgänglighet i hela landet. bredare och framför allt ett regionalt utvecklingsperspektiv som ser transportsystemet i ett större sammanhang och tydliggör hur infrastrukturen och kommunikationer kan relateras till en önskvärd samhällsutveckling. Skälen för regeringens bedömning: Den så kallade fyrstegsprincipen bör enligt regeringens mening vara en viktig utgångspunkt för planeringen av förvaltningen och den fortsatta utvecklingen av transportsystemet.