prop · H00312 · 2012-10-03 00:00:00 — Regeringens förslag: Det ska inte längre vara obligatoriskt för en arbetslöshetskassa att utesluta en medlem om han eller hon inte uppfyller och inte heller har uppfyllt bestämmelsen i en kassas stadgar om arbete inom kassans verksamhetsområde. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: LO och Arbetslöshetskassornas samorganisation har inte någon erinran mot förslaget. kommenterar inte särskilt förslaget. Skälen för regeringens förslag: En medlem som arbetar utanför en uteslutas ur kassan. Trots att bestämmelsen är tvingande tillämpas den i ytterst begränsad omfattning. Ofta är det först i samband med arbets- löshet som det framkommer att medlemmen arbetat utanför verksamhets- I dessa situationer skyddas den enskilde av en särskild bestämmelse som innebär att den enskilde inte kan uteslutas som medlem, så länge han eller hon är berättigad till arbetslöshetsersättning. Ett beslut om uteslutning på denna grund kan då inte verkställas förrän medlemmens rätt till ersättning har upphört. Skyddsregeln kan vara en förklaring till att uteslutning på denna grund används i liten utsträckning. En annan förklaring kan vara det som Arbetslöshetskassornas sam- organisation påpekar, nämligen att medlemmen innan beslut fattas om uteslutning bör informeras om att han eller hon borde byta arbetslöshets- kassa och att det först om så inte sker blir aktuellt med en uteslutning. De senaste årens regeländringar i arbetslöshetsförsäkringen har förändrat förutsättningarna för tillämpningen av bestämmelsen. tidigare finansieringsregler fanns det sällan ett incitament för en arbetslöshetskassa att utesluta en medlem på grund av arbete utanför reglerna, som innebär att arbetslöshetskassorna står för en större del av kostnaden för arbetslöshetsförsäkringen, tjänar till att understryka arbetslöshetskassans anknytning till ett visst verksamhetsområde. arbetslösa medlemmar påverkar storleken på kassans medlemsavgift. Den tydligare kopplingen till verksamhetsområdet innebär att arbetslöshetskassorna har anledning att följa upp om medlemmarna arbetar inom kassans område eller inte. Bestämmelsen om uteslutning på grund av arbete utanför arbetslöshets- kassans verksamhetsområde har alltså i praktiken en begränsad Regeringen föreslår mot denna bakgrund att regeln inte ska Prop. 2012/13:12 vara tvingande, utan i stället utgöra en möjlighet för kassan att på denna grund utesluta en medlem. 4.5.4Tidpunkten för när en åtgärd ska gälla Regeringens förslag: Ett beslut om uteslutning på grund av att den enskilde har lämnat oriktiga eller vilseledande uppgifter, eller låtit bli att anmäla ändrade uppgifter, ska gälla från och med den dag då arbetslöshetskassan inledde utredning av det förhållande som ligger till grund för beslutet. Detsamma gäller ett beslut om frånkännande av rätt till ersättning. I ett beslut om frånkännande ska det, i likhet med vad som gäller för uteslutning, anges från vilken tidpunkt som beslutet gäller. Ett beslut om uteslutning på grund av att medlemmen inte arbetar inom arbetslöshetskassans verksamhetsområde ska gälla i den kalendermånad som följer på beslutet. Om medlemmen har rätt till ersättning för beslutet om uteslutning, gäller dock uteslutningen i den kalendermånad som följer efter den dag då rätten till ersättning upphör. Promemorians förslag: Överensstämmer delvis I promemorian föreslås att beslut om uteslutning på grund av att medlemmen inte arbetar inom arbetslöshetskassans verksamhetsområde ska gälla för beslutet. Det finns inget förslag om att det ska anges i ett beslut om frånkännande från när beslutet gäller. styrker förslaget att uteslutning ska gälla från den dag då omständigheten som ligger till grund för beslutet kom till arbetslöshetskassans känne- Organisationen och Småföretagarnas Arbetslöshetskassa anser dock att det bör klargöras vilken tidpunkt som avses. LO har inget att invända mot föreslagen tidpunkt för när uteslutning ska gälla då uteslutning sker på grund av att medlemmen inte arbetar inom utesluts på denna grund, anser Arbetslöshetskassornas samorganisation att uteslutningstidpunkten bör vara den första i en månad och att den enskilde bör kunna få ha kvar ett sammanhängande medlemskap om han eller hon direkt söker inträde i en ny arbetslöshetskassa. remissinstanser yttrar sig inte särskilt i denna del. Skälen för regeringens förslag: Från vilken tidpunkt en uteslutning av en medlem ska gälla är inte reglerat i lagen om arbetslöshetskassor. Tillämpningen skiljer sig åt mellan olika arbetslöshetskassor. Arbetslöshetskassorna utgår antingen för beslutet, närmast påföljande månadsskifte efter beslutet eller från den dag då omständigheten som ligger till grund för uteslutningen kom till kassans Eftersom beslut om uteslutning kan få stora konsekvenser för den enskilde är det av särskild vikt att lika fall behandlas lika. När det gäller medlemmar som det finns skäl att utesluta för att de har lämnat felaktiga eller vilseledande uppgifter ändrade uppgifter, är det av vikt att förhindra att ersättning fortsätter att Om en uteslutning i dessa fall gäller för beslutet, blir bestämmelsen tydlig och enkel att tillämpa. Nackdelen är att det kan leda till att ersättning betalas ut fram till tidpunkten för beslutet. utgångspunkten i stället är den tidpunkt när det förhållande som ligger till grund för att utesluta medlemmen kom till arbetslöshetskassans känne- dom, finns inte denna nackdel. Däremot medför denna lösning att ute- slutningen eller frånkännandet gäller retroaktivt och att det därmed finns risk för återkrav. Bestämmelserna som ger arbetslöshetskassorna möjlig- het att under vissa förutsättningar hålla inne ersättning utredning pågår i ett ärende om uteslutning eller frånkännande, får dock anses motverka dessa problem i tillräcklig omfattning. Som Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen anför, är en retroaktiv uteslutning besynnerlig ur ett föreningsrättsligt perspektiv. arbetslöshetskassorna detaljreglerade i en särskild lag som delvis är av offentligrättslig karaktär och medlemmarnas rättigheter och skyldigheter Regeringen anser, liksom arbetslöshetsförsäkringen, att den föreslagna tidpunkten också förefaller som den mest praktiska lösningen. Enligt lagrådsremissens förslag ska ett beslut om uteslutning eller frånkännande gälla från och med den dag då det förhållande som ligger till grund för beslutet kom till arbetslöshetskassans kännedom. Arbetslöshetskassa anför att formuleringen kom till arbetslöshets- kassans kännedom är otydlig. Det är enligt dem oklart om den avser när arbetslöshetskassan gör själva upptäckten av en omständighet som kan leda till uteslutning eller frånkännande, eller om den avser när omständigheten kom arbetslöshetskassan till handa, dvs. Småföretagarnas Arbetslöshetskassa bedömer det mer rimligt att tidpunkten förläggs vid själva upptäckten. Det är först efter att en handläggare på kassan får faktisk kännedom om ett förhållande som kan föranleda uteslutning eller frånkännande, som kassan har möjlighet att hålla inne ersättning i avvaktan på att utredningen blir klar. att en uteslutning eller ett frånkännande ska gälla från denna tidpunkt och inte från den tidpunkt då handlingarna kom kassan till handa. Lagrådet har anfört att detta i praktiken synes innebära att beslutet ska gälla från och med den dag då kassan inleder en utredning av frågan och att detta i så fall bör komma till uttryck i lagtexten. om önskemålet att undvika återkrav, som endast partiellt torde kunna undvikas, utgör tillräckligt skäl för att frångå beslutsdagen som den dag uteslutning respektive frånkännande börjar gälla. det, trots Lagrådets ifrågasättande, ändå sammantaget framstår som mest lämpligt att beslutet om uteslutning ska gälla retroaktivt, men delar Lagrådets uppfattning att det bör uttryckas som att beslutet gäller från och med den dag då arbetslöshetskassan inleder en utredning av frågan. Som Lagrådet anmärker, innebär förslaget att krav måste ställas på en noggrann dokumentation hos kassorna om Ett beslut om frånkännande av rätt till ersättning bör behandlas på samma sätt som ett beslut om uteslutning. Även ett beslut om frånkännande av rätt till ersättning bör därför gälla från och med den dag då arbetslöshetskassan inleder en utredning av frågan. På Lagrådets Prop. 2012/13:12 inrådan bör det, på motsvarande sätt som gäller för beslut om uteslutning, införas en bestämmelse om att det i arbetslöshetskassans beslut om frånkännande ska anges från och med vilken dag kassans beslut gäller. Den dagen blir också utgångspunkt för beräkning av 80-dagarsregeln om förvärvsarbete som villkor för att ny ersättning ska kunna ges. När det gäller medlemmar som utesluts på grund av att de inte arbetar inom arbetslöshetskassans verksamhetsområde, ser förutsättningarna annorlunda ut. Om ett beslut om uteslutning fattas under tid då medlemmen har rätt till arbetslöshetsersättning, gäller uteslutningen från och med dagen efter det att medlemmens rätt till ersättning upphör. Någon förändring av den bestämmelsen föreslås inte. Om beslutet gäller en medlem som inte får ersättning skulle det enbart leda till ökad administration att ge beslutet retroaktiv verkan. I promemorian föreslås därför att uteslutningen ska gälla för beslutet. Arbetslöshetskassornas samorganisation anser att uteslutningstidpunkten bör vara den första i en månad för att den enskilde ska kunna få ett sammanhängande medlemskap, om han eller hon direkt söker inträde i en ny arbetslöshetskassa. Organisationen anser att det inte står i rimlig proportion till handlandet att den enskilde ska få en kraftigt försämrad ersättning på grund av underlåtenhet att byta arbetslöshetskassa. Det sammanhängande medlemskapet är ett villkor för att kunna få ersättning vid arbetslöshet enligt inkomstbortfallsförsäkringen. Enligt 34 § lagen om arbetslöshetskassor anses inträdet i kassan ha skett i den kalendermånad när ansökan om medlemskap gjordes. Regeringen delar organisationens bedömning att en lämpligare tidpunkt för denna uteslutnings giltighet är i den kalendermånad som följer på beslutet. Den enskilde har då möjlighet att ha kvar ett sammanhängande medlemskap genom att efter uteslutning söka inträde i en ny arbetslöshetskassa. Genom att förlägga tidpunkten till den första i närmast följande kalendermånad undviks att den enskilde drabbas orimligt hårt av en uteslutning på denna grund. Lagrådet har påpekat att den föreslagna lagtexten i vissa fall skulle kunna innebära en mindre förmånlig behandling av medlem som har rätt till ersättning för beslutet om uteslutning och att detta inte synes ha varit avsikten. Lagrådet föreslår därför att bestämmelsen anger att om medlemmen i den kalendermånad som följer på beslutet har rätt till ersättning, gäller dock uteslutningen först från och med dagen efter den dag då rätten till ersättning upphör. Som tidigare nämnts har regeringen i huvudsak följt Lagrådets förslag. Regeringen har dock funnit anledning att göra några mindre justeringar för att lagtexten ska ge ett tydligt uttryck för den åsyftade innebörden. Förslaget i propositionen avviker därför i viss mån från Lagrådets förslag. 2012/13:12 4.5.5 Beslut om åtgärd när den enskilde utträtt ur Regeringens förslag: Den arbetslöshetskassa till vilken uppgifter har lämnats eller skulle ha lämnats ska besluta om frånkännande, även om den som berörs har utträtt ur kassan. Promemorians förslag: Överensstämmer i sak med regeringens förslag. I promemorian föreslås inte någon bestämmelse om vilken arbetslöshetskassa som ska besluta om frånkännande. Remissinstanserna: Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen och LO har inte något att invända mot förslaget. Övriga remissinstanser yttrar sig inte särskilt i denna del. Skälen för regeringens förslag: Det kan förekomma att den enskilde är medlem i en arbetslöshetskassa när kassan finner att den enskilde, uppsåtligen eller av grov vårdslöshet, har lämnat oriktiga uppgifter av betydelse för bedömningen av hans eller hennes rätt till medlemskap eller ersättning. Vidare kan det förekomma att en arbetslöshetskassa påbörjar en utredning om uteslutning eller frånkännande, men att den enskilde utträder som medlem ur kassan innan beslut om åtgärd har fattats. Hur dessa situationer ska hanteras är inte reglerat och hanteringen förefaller skilja sig åt mellan olika arbetslöshetskassor. Detta medför att det finns möjlighet att undgå ett beslut om uteslutning eller frånkännande genom att utträda ur en arbetslöshetskassa innan beslut i ärendet är fattat. Regeringen anser att den beskrivna ordningen är otillfredsställande och att det i dessa situationer är den arbetslöshetskassa till vilken vilseledande eller oriktiga uppgifter har lämnats, eller till vilken ändrade uppgifter skulle ha anmälts, som bör besluta om åtgärd. Detta gäller oavsett om den som berörs har gått med i en annan arbetslöshetskassa eller inte. När den enskilde har utträtt ur en arbetslöshetskassa, eller inte varit medlem i en arbetslöshetskassa och inte heller varit ansluten till den kompletterande arbetslöshetskassan, kan han eller hon naturligtvis inte uteslutas. Det är i den situationen rimligt att han eller hon kan frånkännas rätt till ersättning. Fördelen med den föreslagna ordningen är att det är den kassa till vilken oriktiga eller vilseledande uppgifter har lämnats eller ändrade uppgifter inte anmälts, och som därmed har informationen om omständigheterna kring de aktuella uppgifterna, som ska pröva frågan om frånkännande. Att i stället ha en annan ordning som innebär att en eventuell ny arbetslöshetskassa ska besluta om åtgärd, förutsätter för det första att den enskilde har gått med i en ny kassa. I de fall den enskilde har utträtt ur en kassa, till vilken han eller hon exempelvis har lämnat oriktiga uppgifter, och därefter inte går med i någon ny kassa, måste den gamla kassan fatta beslut om frånkännande av rätt till ersättning för att inte den enskilde ska undgå beslut om någon åtgärd med anledning av agerandet. Det skulle naturligtvis vara en nackdel om beslutanderätten vad gäller frånkännande var beroende av om den enskilde har gått med i en ny kassa eller inte. Den situationen kan uppstå att den enskilde inte har gått med i en ny kassa när ärendet inleds, men är medlem i en annan kassa då den föregående kassan avser att besluta om uteslutning eller Prop. 2012/13:12 frånkännande. En annan nackdel med ordningen att en eventuell ny arbetslöshetskassa skulle besluta om åtgärd är att den gamla och den nya arbetslöshetskassan skulle kunna göra olika bedömningar när det gäller beslut om återbetalningsskyldighet respektive åtgärd. Dessa nackdelar undviks om den kassa till vilken den enskilde har lämnat oriktiga eller felaktiga uppgifter, eller inte anmält ändrade uppgifter, fattar beslut om frånkännande, oavsett om den enskilde efter utträdet ur kassan har gått med i en ny kassa. I promemorian föreslås det inte någon särskild bestämmelse som pekar ut vilken arbetslöshetskassa som ska besluta om frånkännande. Regeringen anser att det är lämpligt att detta uttryckligen framgår av paragrafen som behandlar frånkännande. 4.5.6Omfattningen av ett frånkännande Regeringens förslag: Ett beslut om frånkännande av rätt till ersättning ska avse minst 45 och högst . Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Förvaltningsrätten i tillstyrker förslaget och LO har inte någon invändning mot det. Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen föreslår att det för de personer som har handlat klandervärt, men som inte kan uteslutas som medlemmar i arbetslöshetskassa, införs en ny form av åtgärd. Arbetslöshetskassornas samorganisation anser att kravet att den sökande för att åter få ersättning ska ha utfört arbete bör tas bort. Övriga remissinstanser kommenterar inte särskilt detta förslag. Skälen för regeringens förslag: Enligt gällande rätt ska ett beslut om frånkännande av rätt till ersättning avse minst . Om det finns särskilda skäl kan det gälla under färre dagar. Det finns alltså inte någon nedre eller övre gräns för hur många ersättningsdagar ett beslut om frånkännande får avse. Regeringen anser att det är önskvärt att skapa förutsättningar för ökad likabehandling genom att det i lagtexten anges vilket högsta och lägsta antal ersättningsdagar ett frånkännande kan avse. Som Förvaltningsrätten i anför, kan detta även öka flexibiliteten i bedömningen av olika sakförhållandens svårighetsgrad. riktmärke för frånkännande bör behållas. naturligtvis avgöras utifrån omständigheterna i det individuella fallet hur många ersättningsdagar ett beslut om frånkännande ska bestämmas till. En sökande som lämnar sin anställning utan giltig anledning stängs av från rätt till ersättning i , om arbetet skulle ha varat I promemorian föreslås att samma avstängningstid ska gälla för den som skiljs från sitt arbete på grund av otillbörligt Regeringen anser att ett beslut om frånkännande inte bör bli mindre kännbart än avstängning på dessa grunder. Den nedre gränsen för hur många dagar ett frånkännande får avse bör därför bestämmas till 45. En sökande som uteslutits ur en arbetslöshetskassa är inte berättigad till vare sig grundersättning eller inkomstrelaterad ersättning under tolv 2012/13:12 månader efter uteslutningen. Enligt schablon omfattar ett kalenderår , varför ett alternativ skulle vara att bestämma den övre gränsen för frånkännande . Ett beslut om frånkännande bör inte vara en strängare åtgärd än ett beslut om uteslutning. Det maximala antalet frånkännandedagar bör vara lägre än schablonen för helårsersättning. är de fall som avses här så allvarliga att uteslutning skulle ha varit aktuell om den sökande fortfarande varit medlem i en arbetslöshetskassa. Därför får det högsta antalet frånkännandedagar inte heller vara för lågt. Regeringen anser, i likhet med vad som föreslås i promemorian, att den övre gränsen för hur många dagar ett frånkännande får avse lämpligen bör bestämmas , vilket motsvarar tre fjärdedelar av en helårsersättning enligt schablon. Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen argumenterar för att det vore lämpligt att skilja mellan de fall där frånkännande av rätt till ersättning används som ett substitut för uteslutning på grund av att sökanden har utträtt ur arbetslöshetskassan och de fall där frånkännande används för att det finns särskilda skäl att tillämpa en mildare åtgärd. Myndighetens förslag är att för de personer som har handlat klandervärt, men som inte kan uteslutas som medlemmar på grund av utträde, införa en ny åtgärd. Enligt förslaget ska den sökande inte ha rätt till ersättning enligt grundförsäkringen eller den inkomstrelaterade försäkringen förrän från det att förhållandet som har föranlett åtgärden kom till arbetslöshetskassans kännedom. Detta förutsatt att personen efter att rätten till ersättning upphört har arbetat i en sådan omfattning som kvalificerar för en ny ersättningsperiod. Ovanstående modell skulle enligt myndigheten innebära en mer likformig behandling av personer som handlat klandervärt, oavsett om de är medlemmar eller inte i den arbetslöshetskassa som handlägger ärendet. Regeringen kan se det positiva i syftet att åstadkomma en likformig behandling av dessa personer. Regelverket om frånkännande skulle dock bli mer invecklat om en sådan särreglering infördes. Syftet med den föreslagna bestämmelsen om en spännvidd för frånkännande av ersättningsrätten är att den enskilde i de allvarligaste fallen av frånkännande ska få en frånkännandeperiod som är jämförbar med effekten av en uteslutning från arbetslöshetskassan. Regeringen anser därför inte att det därutöver är nödvändigt att införa den särreglering för vissa frånkännandefall som Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen föreslår. Arbetskravet innebär att den sökande ska arbeta efter frånkännandet innan han eller hon har rätt till eventuella återstående dagar i ersättningsperioden. Arbetslöshetskassornas samorganisation anser att arbetskravet ska tas bort då det inte sällan de facto blir en strängare sanktion än uteslutning, vilket inte torde ha varit lagstiftarens intention. Någon förändring av detta krav föreslås inte i promemorian. Regeringen finner inte anledning att föreslå någon ändring när det gäller arbetskravet. Utökade möjligheter att hålla inne ersättning Regeringens förslag: En arbetslöshetskassa ska, utöver de situationer som finns , få besluta att tills vidare hålla inne ersättning till en sökande om det finns sannolika skäl att anta att han eller hon inte uppfyller de allmänna villkoren för rätt till ersättning. sätt ska ersättning kunna hållas inne till en sökande som avvisar en anvisning till jobbgarantin för ungdomar. Ersättning ska få hållas inne till dess arbetslöshetskassan slutligt prövat frågan om sökandens rätt till ersättning och med högst det belopp som kan komma i fråga i det slutliga beslutet. Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens Promemorian innehåller inget förslag om att en arbetslöshets- kassa ska ha rätt att hålla inne ersättning till en sökande som avvisar en anvisning till jobbgarantin för ungdomar. Remissinstanserna: Samtliga remissinstanser som har yttrat sig över förslaget tillstyrker förslaget i huvudsak eller lämnar det utan erinran, bland dem LO och Arbetslöshetskassornas samorganisation. Arbetsförmedlingen anser att bestämmelsen om innehållande även ska omfatta den situationen där en sökande avvisar en anvisning till jobbgarantin för ungdomar. och Småföretagarnas Arbetslöshetskassa anser att det borde vara möjligt för arbetslöshetskassorna att innehålla ersättning under utredning för anser att regeringen bör överväga en reglering av arbetslöshetskassornas skyldighet att fatta skriftliga beslut med Förvaltningsrätten i anser att det är ett problem att arbetslöshetskassorna inte är skyldiga att tillämpa förvaltningslagen (1986:223). Skälen för regeringens förslag Ny bestämmelse om innehållande av ersättning Arbetslöshetskassorna har rätt att hålla inne ersättning om det finns sannolika skäl att anta att den sökande kommer att stängas av från rätt till ersättning eller att ersättningen kommer att sättas ned. bestämmelse om innehållande av ersättning finns för de fall en sökande kan komma att frånkännas rätt till ersättning eller uteslutas som medlem Det saknas emellertid möjlighet för en arbetslöshetskassa att hålla inne ersättning under utredning av om den sökande uppfyller de allmänna villkoren för rätt till ersättning. Det kan ta tid från det att en arbetslöshetskassa får kännedom om en omständighet som kan påverka den sökandes ersättningsrätt till dess att kassan kan fatta beslut i ärendet. ersättning betalas ut, vilket innebär att den enskildes skuld kan komma Det kan i sin tur leda till att den enskilde får svårt att betala tillbaka felaktigt utbetalade belopp och att arbetslöshetskassan inte får tillbaka hela beloppet. Det kan också framstå som otillfredsställande att den sökande får ersättning som han eller hon med stor sannolikhet inte har rätt till. Enligt regeringens uppfattning bör en arbetslöshetskassa därför kunna besluta att hålla inne ersättning om det finns sannolika skäl att den sökande inte uppfyller de allmänna villkoren för rätt till ersättning. Arbetsförmedlingen anser att det är angeläget att en arbetslöshetskassa även ska kunna hålla inne ersättning när en sökande avvisar en anvisning till jobbgarantin för ungdomar, eftersom det annars finns risk för att ersättning betalas ut felaktigt kassan utreder ett sådant Liksom för sökanden som inte uppfyller de allmänna villkoren, finns det för sökanden som avvisar en anvisning till jobbgarantin för ungdomar risk att ersättning kan komma att betalas ut felaktigt. Regeringen delar, mot den bakgrunden, Arbetsförmedlingens uppfattning att det ska finnas möjlighet för en arbetslöshetskassa att hålla inne ersättning i de fall där en sökande avvisar en anvisning till jobbgarantin Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen och Småföretagarnas