prop · GZ03109 · 2012-03-20 00:00:00 — Den anmälningsskyldighet som läkare har enligt första stycket gäller även i fråga om en person som genomgår rättspsykiatrisk undersökning eller utredning enligt 7 § lagen (1991:2041) om särskild personutredning i brottmål, m.m. I paragrafen regleras läkares anmälningsskyldighet. Övervägandena finns i avsnitt 6. Första stycket har justerats språkligt. Någon saklig ändring är inte avsedd. Vissa av de personer som genomgår rättspsykiatrisk undersökning eller Prop. 2011/12:109 utredning enligt 7 § lagen (1991:2041) om särskild personutredning i brottmål, m.m. får vård i samband med undersökningen eller utredningen. Dessa personer är patienter och omfattas därför av läkares anmälningsplikt enligt paragrafens första stycke. Genom tillägget i andra stycket, som är nytt, omfattar anmälningsplikten också de personer som genomgår sådan undersökning eller utredning och som inte är patienter. Den som uppsåtligen innehar ett skjutvapen utan att ha rätt till det eller överlåter eller lånar ut ett skjutvapen till någon som inte har rätt att inneha vapnet döms för vapenbrott till fängelse i högst . Om brottet är grovt döms för grovt vapenbrott till fängelse i lägst och högst . Vid bedömande av om brottet är grovt ska det särskilt beaktas 1.vapnet har innehafts på allmän plats, i ett fordon på allmän plats eller inom ett skolområde där grundskole- eller gymnasieundervisning bedrivs, 2.vapnet har varit av särskilt farlig beskaffenhet, eller 3.innehavet, överlåtelsen eller utlåningen har avsett flera vapen. Om gärningen har begåtts av oaktsamhet eller om brottet är ringa, döms till böter eller fängelse . Paragrafen innehåller bestämmelser om straff för vapenbrott. dena finns i avsnitt 4.1. Lagrådets synpunkter på paragrafens utformning behandlas i samma avsnitt. Det första stycket är oförändrat. I andra stycket anges att vid bedömande av om brottet är grovt ska sär- skilt beaktas om vapnet har innehafts på allmän plats, i ett fordon på allmän plats eller inom ett skolområde där grundskole- eller gymnasie- undervisning bedrivs (jfr 5 kap. 6 § vapenlagen). som ska tillmätas särskild vikt är om vapnet har varit av särskilt farlig beskaffenhet eller om gärningen har avsett flera vapen. Även andra omständigheter kan beaktas. ska göra en helhetsbedömning av samtliga omständigheter i det enskilda Begreppet allmän plats i andra stycket 1 har här samma innebörd som det har i . Med allmän plats avses plats, inom- eller utomhus, som är upplåten till eller frekventeras av allmänheten, t.ex. gata, torg, tunnelbane- eller järnvägsstation. Om allmänheten har tillträde endast under vissa tider, är platsen allmän men inte i övrigt. Även tåg, båtar, hotell, restauranger, affärslokaler, teatrar, biografer och liknande utgör allmänna platser i den mån och allmänheten har tillträde till dem. Uttrycket ett skolområde där grundskole- och gym- nasieundervisning bedrivs tar sikte även på områden där vuxenformer av sådan utbildning, t.ex. gymnasial vuxenutbildning, bedrivs. ett skarpladdat skjutvapen på allmän plats, i fordon på allmän plats eller inom ett skolområde där grundskole- eller gymnasieundervisning bedrivs bör regelmässigt bedömas som grovt brott. Bedömningen bör vara den- samma vare sig patronen befinner sig i vapnets patronläge eller i magasi- net eller i liknande utrymme, dvs. oavsett om vapnet är skjutklart eller Samma bedömning bör göras om skarp ammunition till ett oladdat vapen har medförts till platsen, t.ex. i det fordon som den tilltalade färdas i eller på annat sätt lätt tillgänglig för honom eller henne. Även om någon skarp ammunition inte påträffas, kan innehav av ett oladdat skjutvapen på någon av de uppräknade platserna bedömas som grovt brott. Det kan t.ex. vara fallet om innehavet har avsett ett skjutvapen som närmast är att jämställa med ett särskilt farligt vapen i andra punkten. Omständigheten att vapnet har varit av särskilt farlig beskaffenhet i andra stycket 2 innebär att vapnets konstruktion ensamt kan kvalificera brottet som grovt, oavsett övriga omständigheter. Vid bedömningen av vapnets farlighet bör främst vapnets eldkraft vägas in. Hur stor eldkraft ett vapen har beror på flera faktorer. Såväl vapnets patronkapacitet, dvs. antalet patroner vapnet kan laddas med, som projektilernas typ och energi bör beaktas. Även andra omständigheter, t.ex. att vapnet är utrustat med ljusförstärkare eller ljuddämpare eller att vapnet är manipulerat på visst sätt kan föranleda att vapnet anses särskilt farligt. Exempel på vapen som regelmässigt bör anses som särskilt farliga är vissa vapen av militär karaktär som exempelvis automatgevär, kulspruta, pansarskott och grovkalibriga gevär avsedda för militärt prickskytte. Även andra helautomatiska vapen än automatgevär och kulspruta, exempelvis kulsprutepistol, bör räknas hit. Halvautomatiska gevär och halvautomatiska versioner av kulsprutepistoler med hög patronkapacitet samt pistoler och revolvrar som är avsedda för särskilt kraftfulla patroner bör också bedömas som särskilt farliga. Att innehavet, överlåtelsen eller utlåningen har avsett flera vapen i andra stycket 3 innebär att gärningen ska ha omfattat minst två vapen. Hur många vapen som krävs för att brottet ska bedömas som grovt beror på omständigheterna i det enskilda fallet. Rör det sig om skjutvapen som närmast är att jämställa med vapen av särskilt farlig beskaffenhet i andra punkten, bör t.ex. redan innehav av två vapen föranleda att brottet bedöms som grovt. Frågan om ett vapenbrott ska bedömas som grovt ska avgöras med beaktande av samtliga omständigheter vid brottet. Ett brott kan bedömas som grovt även om inte någon av de uppräknade omständigheterna har förelegat. Så kan vara fallet när omständigheterna vid brottet är snarlika något av de uppräknade fallen. Att ett skjutvapen har medförts till en privat fest eller till ett universitetsområde utgör sådana exempel. Ett vapenbrott bör också bedömas som grovt om vapnet påträffas under sådana omständigheter att det förelegat uppenbar fara för att människor skulle kunna komma till skada. Ett exempel på en sådan situation är att den tilltalade har förvarat ett skarpladdat vapen öppet i bostaden trots att flera personer vistas där eller har tillträde dit. Straffvärdet påverkas av gärningens allvar. Samtliga omständigheter i det enskilda fallet ska beaktas vid straffvärdebedömningen. Om de omständigheter som föranleder att ett vapenbrott bedöms som grovt inte beaktas tillräckligt genom brottsrubriceringen ska straffvärdet anses ligga över straffminimum för grovt vapenbrott. Det innebär bl.a. att straffvärdet normalt bör anses ligga över den nedersta delen av straffskalan om flera av de omständigheter som ska beaktas särskilt vid bedömande av om brottet är grovt har förelegat. ska också försvårande eller förmildrande omständigheter enligt 29 kap. 2 Prop. 2011/12:109 och 3 §§ beaktas i skärpande respektive mildrande riktning. Till böter eller fängelse döms den som uppsåtligen eller av oaktsamhet a)missbrukar rätten att inneha ett skjutvapen genom att använda det för något annat ändamål än det som han eller hon är berättigad till, b)bryter mot bestämmelserna om överlämnande till förvaring hos någon annan i5 kap. 3 § första stycket eller om transport i 5 kap. 4 § eller mot villkor i fråga om förvaring av vapen som meddelats med stöd av denna lag, c)bryter mot bestämmelserna om förvaring i 5 kap. 13 §§ i fråga om skjutvapen eller ammunition som innehas av sammanslutningar, huvudmän för museer eller auktoriserade bevakningsföretag eller i fråga om skjutvapen som innehas av vapenhandlare, d)innehar ammunition utan att ha rätt till det eller inte följer ett beslut att lämna över ammunition för inlösen, e)överlåter ammunition till någon som inte har rätt att inneha ammunitionen, f)driver handel med skjutvapen utan tillstånd, g)medför skjutvapen i strid med bestämmelserna i 5 kap. 6 §, h)bryter mot föreskrifter som har meddelats med stöd av 11 kap. 1 § d genom att olovligen överföra vapen eller ammunition till ett annat land, eller i)förvarar ett skjutvapen åt någon annan utan att föreskrivet tillstånd till förvaringen finns eller bryter mot bestämmelserna om användning vid förvaring i 5 kap. 3 § andra stycket. I ringa fall ska inte dömas till ansvar för otillåtet innehav av ammunition eller överträdelse av bestämmelserna i 5 kap. 6 §. Till ansvar för otillåten förvaring av skjutvapen åt någon annan ska inte dömas om gärningen är belagd med straff enligt 1 §. Paragrafen innehåller straffbestämmelser. Övervägandena finns i avsnitt 4.2 och 4.3. Lagrådets synpunkter på paragrafens utformning behandlas i samma avsnitt. I första stycket har punkten b ändrats på så sätt att orden föreskrifter eller tagits bort. Det är en språklig justering som inte innebär någon ändring i sak. Vidare har bestämmelserna om straffansvar för den som bryter mot förbudet att använda ett vapen som han eller hon förvarar åt någon annan lyfts ut från punkten b och flyttats till punkten i. I första ledet i punkten i, som är ny, föreskrivs att den som förvarar ett skjutvapen åt någon annan utan att föreskrivet tillstånd till förvaringen finns ska dömas till böter eller fängelse . Av uttrycket föreskrivet tillstånd följer att straffansvar endast kan komma i fråga i de fall då det uppställs krav på tillstånd för förvaringen. I vilka fall tillstånd krävs framgår av 5 kap. 3 § första stycket. Bestämmelsen i sista ledet i punkten i motsvarar den straffbestämmelse som har lyfts ut från punkten b. Någon saklig ändring är inte avsedd. Andra stycket har endast justerats språkligt. Någon ändring i sak är inte avsedd. I tredje stycket, som är nytt, anges att för otillåten förvaring av skjutvapen åt någon annan ska inte dömas till ansvar om gärningen redan är straffbelagd enligt 1 §. Det innebär att bestämmelsen i första ledet i punkten i är subsidiär till bestämmelserna i 1 §. Övergångsbestämmelsen behandlas i avsnitt 8. Punkten 2 i ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. 10.2Förslaget till lag om ändring i lagen (1996:701) om befogenheter vid gräns mot ett annat land inom Europeiska unionen Till böter döms den som uppsåtligen eller av oaktsamhet låter bli att 1.göra en anmälan enligt 4 § när en vara som avses i 3 § 3 förs in till , 2.stanna på en tulltjänstemans anmaning enligt 5 §, eller 3.lämna uppgifter och visa upp handlingar för en tulltjänsteman enligt 6 §. I ringa fall ska inte dömas till ansvar. Paragrafen innehåller straffbestämmelser. Övervägandena finns i avsnitt 4.4. Första stycket punkten 1 innehåller en ny bestämmelse om straffansvar för den som uppsåtligen eller av oaktsamhet låter bli att till anmäla vapen eller ammunition som förs in till från ett annat EU-land. Hänvisningen till 3 § 3 innebär att bestämmelsen endast omfattar vapen och ammunition som avses i vapenlagen (1996:67). Av 4 § framgår bl.a. att vapen och ammunition alltid ska anmälas till och att anmälan ska ske utan dröjsmål vid närmaste bemannade tullplats. Bestämmelserna om straffansvar för den som underlåter att stanna på en tulltjänstemans anmaning enligt 5 § eller att lämna uppgifter och visa upp handlingar för en tulltjänsteman enligt 6 § har flyttats från punkten 1 till punkten 2 respektive från punkten 2 till en ny punkt, punkten 3. Den straffrihet för ringa fall som regleras i andra stycket, som endast har justerats språkligt, bör tillämpas restriktivt när det gäller underlåtenhet att anmäla vapen och ammunition till . Sammanfattning av departementspromemorian Vissa frågor om vapenlagen (Ds 2010:6) I promemorian lämnas ett antal förslag till ändringar i vapenlagen och vapenförordningen. Förslagen syftar till att förstärka och effektivisera kontrollen av vapen samt göra vapenregleringen mera lättillgänglig och ändamålsenlig. Förslagen innebär i korthet följande: Klassificeringen av effektbegränsade vapen ska även i fortsättningen göras med utgångspunkt från den utskjutna projektilens anslagsenergi. Vapen som har med kolsyra, luft eller fjäder jämförbara utskjutningsmedel ska omfattas av reglerna om effektbegränsade vapen. Gränsen för när ett halvautomatiskt vapen ska anses som effektbegränsat ska vara densamma som för andra icke helautomatiska vapen. Kraven för att en enskild person ska kunna få tillstånd att inneha målskjutningsvapen skärps. Skärpningen innebär att det krävs att den enskilde är aktiv medlem i en av godkänd sammanslutning eller en organisation som är ansluten till en sådan sammanslutning. I syfte att förbättra beslutsunderlaget i vapenärenden föreslås att polisen under vissa förutsättningar ska få inhämta yttrande från Kriminalvården eller en socialnämnd gällande den enskildes lämplighet att inneha skjutvapen. När det finns skäl till det ska polisen få förelägga den enskilde att ge in ett läkarintyg som visar att denne inte av medicinska skäl är olämplig att inneha skjutvapen. Kraven på vapenhandlare skärps. Vid tillståndsprövningen ska särskild hänsyn tas till om sökanden är laglydig. När sökanden är en juridisk person ska prövningen avse dels den juridiska personen, dels den eller de fysiska personer som har ett betydande inflytande i den juridiska personen. Om det sker en förändring av vem som har ett betydande inflytande i den juridiska personen, ska tillståndshavaren genast anmäla det till polismyndigheten. Regleringen av föreståndare och ersättare stramas upp. Regleringen av vapen i dödsbo samlas i ett kapitel och förtydligas. Möjligheterna till uppsiktsutlåning utökas genom att sådan utlåning inte längre ska vara begränsad till enstaka tillfällen. Tillstånd att inneha skjutvapen ska, i vissa angivna situationer, kunna meddelas utbildningsanstalter, flygplatsföretag och kommunala organisationer för räddningstjänst. Möjligheten för auktoriserade bevakningsföretag att meddelas sådant tillstånd utökas till att gälla även innehav för utbildningsändamål. I syfte att effektivisera polismyndigheternas handläggning av vapenärenden föreslås att polisen i vissa angivna situationer ska få samköra det centrala vapenregistret och det centrala vapeninnehavarregistret. Reglerna om grovt vapenbrott förtydligas genom att det i paragrafen anges vilka omständigheter som särskilt ska beaktas vid bedömningen av om ett vapenbrott är grovt. Sådana omständigheter är att vapnet kan befaras komma till brottslig användning eller att vapnet är av sär- skilt farlig beskaffenhet. Det bedöms inte finnas något behov av att ändra straffskalorna för vapenbrott eller grovt vapenbrott. Därutöver föreslås ett antal mindre förändringar. Förslagen som avser polisens handläggning innebär att polismyndigheterna kan effektivisera sin verksamhet, vilket ger möjligheter till kostnadsbesparingar. Övriga förslag torde inte få några nämnvärda ekonomiska konsekvenser för berörda myndigheter eller andra. Författningsändringarna bedöms kunna träda i kraft . Departementspromemorians (Ds 2010:6) lagförslag Förslag till lag om ändring i vapenlagen (1996:67) Härigenom föreskrivs i fråga om vapenlagen (1996:67) dels att 2 kap. 3, 10, 13 och 19 §§, 3 kap. 1 a §, 6 kap. 4 och 6 §§, 7 kap. 1 och 2 §§, 8 kap. 1-3 §§, 9 kap. 1-3 §§ samt 11 kap. 2 § ska ha följande lydelse, dels att rubriken före 6 kap. 4 § ska ha följande lydelse, dels att det i lagen ska införas fem nya paragrafer, 2 kap. 10 a §, 7 kap. 2 a § och 8 kap. 4-6 §§, av följande lydelse. 3 §1 Tillstånd att inneha skjutvapen får meddelas a)enskilda personer, b)sammanslutningar för jakt eller målskytte, som har en stabil organisation och kontinuerlig skytteverksamhet samt uppfyller höga krav på säkerhet i fråga om handhavande av vapen, c) huvudmän för museer, om c) huvudmän för museer, om museet får statsbidrag enligt sär- museet får statsbidrag enligt sär- skilda föreskrifter eller om museet skilda föreskrifter eller om museet ägs av en kommun, ett landsting ägs av en kommun, ett landsting eller en stiftelse som står under eller en stiftelse som står under tillsyn: för vapen tillsyn: för vapen som skall ingå i samlingarna, och som ska ingå i samlingarna, d) auktoriserade bevakningsföretag: för utlåning till väktare som har meddelats tillstånd att som lån inneha ett sådant vapen. d) auktoriserade bevakningsföretag: för utlåning till väktare som har meddelats tillstånd att som lån inneha ett sådant vapen eller för utbildning i handhavande av sådana vapen, e)utbildningsanstalter för vapen som behövs för utbildningen, f)flygplatsföretag för vapen som behövs för viltkontroll, och g) kommunala organisationer för räddningstjänst för vapen som behövs i dess verksamhet. Tillstånd att driva handel med skjutvapen får meddelas den som Tillstånd att driva handel med skjutvapen får meddelas fysisk 1Senaste lydelse 2000:147. 2Senaste lydelse 2000:147. har rätt att driva handel i allmänhet, har de kunskaper som behövs samt är ordentlig och pålitlig. Tillstånd får meddelas endast för handel som skall bedrivas yrkesmässigt. eller juridisk person som har rätt att driva handel i allmänhet, har de kunskaper som behövs samt är ordentlig och pålitlig. ningen av kravet på ordentlighet och pålitlighet ska särskild hänsyn tas till om sökanden är laglydig. Tillstånd får meddelas endast för handel som ska bedrivas yrkes- I tillståndet skall det anges vilka I tillståndet ska det anges vilka typer av skjutvapen och vilket typer av skjutvapen och vilket antal av varje typ av skjutvapen antal av varje typ av skjutvapen för rätt att inneha de skjutvapen för rätt att inneha de skjut-vapen som anges där. som anges där. förenas med villkor om hur skjut- förenas med villkor om hur skjut- vapnen skall förvaras. vapnen ska förvaras. Ett tillstånd enligt första stycket medför inte rätt att inneha andra helautomatiska skjutvapen än sådana som tagits in för en viss köpare. I fråga om juridiska personer ska prövningen enligt 10 § första stycket avse den juridiska personen och den eller de fysiska personer som har ett betydande inflytande i denna. Om det sker en förändring av vem som har ett betydande inflytande i den juridiska personen, ska tillståndshavaren genast anmäla förändringen till polismyndigheten. Skjutvapen eller ammunition får föras in till utan särskilt tillstånd i följande fall: a) Enskilda personer får föra in de skjutvapen och den ammunition som de i har rätt att inneha för personligt bruk. Detta gäller också sådana sammanslutningar, huvudmän för museer och bevakningsföretag som får meddelas tillstånd att inneha skjutvapen. 3 Senaste lydelse 2006:386. a) Enskilda personer får föra in de skjutvapen och den ammunition som de i har rätt att inneha för personligt bruk. Detta gäller också sådana sammanslutningar, huvudmän för museer, bevakningsföretag, ter, flygplatsföretag och organi- sationer för räddningstjänst som får meddelas tillstånd att inneha b) Enskilda personer, som har permanent tillstånd från behörig myn- dighet i , eller att där inneha jakt- eller tävlings- skjutvapen för eget bruk, får medföra dessa vapen med tillhörande -vid vistelse i för tillfällig användning vid jakt eller tävling -vid resa genom till , eller i anslutning till tillfällig användning vid jakt eller tävling i något av dessa länder. Den som har fört in vapen och ammunition för sådan jakt eller tävling i som avses i första stycket b får utan tillstånd inneha vapnen och ammunitionen i för införandet. De centrala vapenregistren får inte samköras med varandra. inte annat följer av andra stycket. Det centrala vapenregistret och varandra i ett ärende som avser tillstånd att inneha skjutvapen, om är bosatta eller har sitt säte i olika Den som har rätt att inneha ett Den som har rätt att inneha ett skjutvapen får vid enstaka till- fällen låna ut vapnet om fällen låna ut vapnet för självstän- digt innehav och användning om 1.utlåningen sker för samma ändamål som utlånarens tillstånd avser, 2.utlåningen avser , och 3.låntagaren har tillstånd enligt 9 § att låna skjutvapen. Sådant tillstånd som avses i Sådant tillstånd som avses i första stycket 3 krävs dock inte om första stycket 3 krävs dock inte om 1. låntagaren har tillstånd att in- 1. låntagaren har tillstånd att in- neha vapen av samma typ som neha vapen av samma typ som lånet avser, eller 2. vapnet innehas och används under långivarens uppsikt, under uppsikt av någon annan person som har godkänts av polis-myn- digheten att närvara vid prov- 4Senaste lydelse 1999:74. 5Senaste lydelse 2006:386. skjutning eller under uppsikt av en 3. lånet avser ett start- eller signalvapen. 2. lånet avser ett start- eller signalvapen. Den som har rätt att inneha ett skjutvapen får även låna ut vapnet, om det innehas och används under långivarens uppsikt, under uppsikt av någon annan person som har godkänts av polismyndigheten att närvara vid provskjutning eller under uppsikt av en sådan sammanslutning som får meddelas tillstånd att inneha skjutvapen. Omhändertagande av vapen och Omhändertagande av vapen, skall besluta att ett vapen med tillhörande ammunition skall tas om hand om ska besluta att ett vapen med tillhörande ammunition och bevis om tillstånd till innehav ska tas om hand, om a)det finns risk att vapnet missbrukas, eller b)det är sannolikt att tillståndet att inneha vapnet kommer att återkallas och särskilda omständigheter inte talar emot ett omhändertagande. Ett tillstånd att inneha ett vapen gäller inte, om polismyndigheten beslutat att omhänderta det enligt Om risken för missbruk är över- Om risken för missbruk är över- hängande, får vapen eller ammu- hängande, får vapen eller ammu- nition tas om hand även utan ett nition tas om hand även utan ett En sådan åtgärd får En sådan åtgärd får vidtas av polismän, jakttillsyns- vidtas av polismän, jakttillsyns- män som förordnat, och eller särskilt för- och eller särskilt för- ordnade tjänstemän vid länsstyrel- ordnade tjänstemän vid länsstyrel- Åtgärden ska skyndsamt an- mälas till polismyndigheten, som som skall pröva om ska pröva om omhän- omhändertagandet skall bestå. dertagandet ska bestå. 6 Senaste lydelse 2000:147. En läkare som bedömer att en patient av medicinska skäl är olämplig att inneha skjutvapen skall anmäla detta till polismyndigheten i den ort där patienten är folkbokförd. Anmälan behöver inte göras om det med hänsyn till omständigheterna står klart för läkaren att patienten inte har tillstånd för skjutvapen. En läkare som bedömer att en patient av medicinska skäl är olämplig att inneha skjutvapen ska anmäla detta till polismyndigheten i den ort där patienten är folkbokförd. Anmälan behöver inte göras om det med hänsyn till omständigheterna står klart för läkaren att patienten inte har tillstånd för skjutvapen. Anmälningsskyldigheten för läkare enligt första stycket gäller också beträffande en person som genomgår rättspsykiatrisk undersökning eller utredning enligt 7 § lagen (1991:2041) om särskild personutredning i brottmål, m.m. och som inte är en patient. Skjutvapen eller ammunition ska skall lösas in av staten om lösas in av staten om a)tillståndet att inneha vapnet eller ammunitionen har återkallats utan att egendomen har förklarats förverkad eller tagits i beslag, b)innehavaren har avlidit, c) ansökan har avslagits i fråga b) ansökan har avslagits i fråga om tillstånd att inneha ett vapen om tillstånd att inneha ett vapen eller ammunition som förvärvats eller ammunition som förvärvats genom arv, testamente eller bodel- genom arv, testamente eller bodel- d) domstol har beslutat att ett c) domstol har beslutat att ett vapen eller ammunition, som vapen eller ammunition, som någon innehar utan att ha rätt till någon innehar utan att ha rätt till det, inte skall förverkas eller åkla- det, inte ska förverkas eller åklaga- garen i ett sådant fall har beslutat ren i ett sådant fall har beslutat att att inte föra talan om förverkande. inte föra talan om förverkande. 7 Senaste lydelse 2006:386. Ett skjutvapen eller ammunition Ett skjutvapen eller ammunition skall inte lösas in, om egendomen ska inte lösas in, om egendomen lämnas för skrotning eller överlåts lämnas för skrotning, eller överlåts