prop · GZ03142 · 2012-04-18 00:00:00 — 1.visar upp en medicinsk utredning om att han eller hon varaktigt upplever sig tillhöra det motsatta könet och lever i en könsroll som motsvarar detta samt att han eller hon har undergått sterilisering eller av annan orsak saknar fortplantningsförmåga, 3.inte är gift eller lever i ett registrerat partnerskap, och 4.är finsk medborgare eller bosatt i . Emellertid kan även en person som är gift eller lever i ett registrerat partnerskap få fastställt ändrad könstillhörighet om hans eller hennes make eller partner har gett sitt samtycke till detta inför magistraten efter att ha informerats om verkningarna av ett fastställande. Om en person som är gift eller registrerad partner får sin könstillhörighet ändrad, omvandlas utan särskilda åtgärder ett äktenskap till ett registrerat partner- skap och ett registrerat partnerskap till ett äktenskap. Könstillhörigheten fastställs av magistraten inom vars område sök- Prop. 2011/12:142 anden har sin hemkommun eller, om sökanden saknar hemkommun eller folkbokföringskommun i , av magistraten i . I den finska lagen finns också en bestämmelse om erkännande i vissa fall av utländska avgöranden. Har det genom ett lagakraftvunnet beslut i en främmande stat fastställts att en person har en annan könstillhörighet än den som har antecknats för honom eller henne i befolkningsdata- systemet i , ska beslutet anses giltigt i utan särskild fast- ställelse, om personen när beslutet fattades var medborgare i staten i fråga eller bosatt där. Den nederländska lagen om fastställande av könstillhörighet är Enligt lagen kan en nederländsk medborgare ansöka hos den lokala underrätten om en ändring av födelseattesten. personen i fråga enligt sin egen övertygelse tillhör det motsatta könet och har anpassat sig fysiskt till detta kön så långt detta är möjligt och psykiskt och fysiskt motiverat. Detta betyder att sökanden måste ha genomgått fullständiga eller delvis könskorrigerande operationer. Av den som är registrerad som man krävs att han saknar fortplant- ningsförmåga och av den som är registrerad som kvinna krävs att hon inte kan föda barn. I ett lagförslag föreslås dock såväl kraven på könskorrigering som sterilisering utgå. infördes rätt för homosexuella att ingå registrerat partnerskap och att ingå äktenskap. Ett tidigare krav för fastställelse av ändrad könstillhörighet på att sökanden skulle vara ogift har i samband med sistnämnda reform tagits bort och en ändring av könstillhörigheten påverkar numera inga familjerättsliga förhållanden. Ansökan kan göras, förutom av nederländska medborgare, också av den som varit bosatt i under minst och som har ett giltigt uppehållstillstånd. Något ålderskrav finns inte i lagen. Den italienska lagen om fastställande av könstillhörighet är . I kan en person som har fyllt ansöka om att den registrering som gjorts beträffande honom eller henne i folkbokföringen ändras till följd av att vederbörandes könsrelaterade egenskaper har förändrats. lagen anges inte om denna förändring ska vara följden av kirurgiska åtgärder eller av exempelvis hormonbehandling. Det uppställs inte heller krav på att personen ska genomgå s.k. Real Life Experience, att valet ska vara oåterkalleligt eller att personen ska sakna fortplantningsförmåga. praxis har det emellertid länge ansetts vara en förutsättning för bifall till ansökan att sökanden, så långt detta är möjligt, vill få sina könsorgan korrigerade på kirurgisk väg. Den domstol i som hanterar flest ansökningar i fastslog dock i en dom , som gällde en ansökan från en person som beslutat att inte genomgå könskorrigerande kirurgi, att sterilisering inte utgör något krav enligt lagen. I avgör en lokal domstol (tribunale) genom ett enkelt förfarande Prop. 2011/12:142 om förutsättningar för ny könstillhörighet föreligger. tuella barn och make ska informeras om ansökan. Ett offentligt ombud deltar i handläggningen. Domstolen ska försäkra sig om att ansökan är allvarligt menad och att de psykologiska och fysiska förutsättningarna föreligger. Vid behov kan ett expertutlåtande begäras angående upp- fyllandet av de psykosexuella förutsättningarna. För könskorrigerande kirurgiska ingrepp krävs domstolens förhandstillstånd. I lagen ingår också bestämmelser om ett enklare förfarande i fall där personen i fråga redan har genomgått könskorrigerande operationer. informeras om utförd könsoperation. leder till att vederbörandes förnamn ändras och att ett eventuellt äkten- skap förklaras ogiltigt. I är ändring av könstillhörigheten reglerad . Sökanden vänder sig till en Gender Recognition Panel, som bedömer fallet på grundval av medicinsk utredning gjord av minst två läkare med Som en del av utredningen fordras information om eventuell behandling som sökanden har genomgått eller ska genomgå. Det finns dock inget krav på att någon kirurgi ska ha genomförts. förutsättningar för bifall uppfyllda utfärdas ett Gender Recognition Certifikatet har samma status som ett personbevis och kan användas för samma syften. Om sökanden är gift, utfärdas ett interimistiskt certifikat, som sedan ändras till ett fullständigt efter det att sökandens äktenskap upplösts inom Ett krav för fullständig juridisk könstillhörighetsändring är således att sökanden är ogift. Enligt lagen krävs vidare att sökanden, som måste vara , har levt i den önskade könsrollen före ansökningstillfället och har för avsikt att fortsätta att leva i denna könsroll till sin död. Även personer som fått sin könstillhörighet ändrad i länder utanför kan efter ansökan få sin könstillhörighet officiellt ändrad. Sådana sökande måste visa att ändringen av deras könstillhörighet har skett i ett land som finns med på en lista som upprättats av the Secretary of State över länder vars regler om ändring av könstillhörighet godkänns Har ändringen skett i ett godkänt land, är sökanden berättigad till ett Gender Recognition Certificate. skett i ett land som inte finns med på listan över godkända länder, får ansökan om ändring av könstillhörigheten ske enligt den brittiska lagens Den tyska lagen om fastställande av könstillhörighet reviderades 2009 med innebörden att den som önskar byta kön numera kan göra det inom ett bestående äktenskap med bibehållna rättigheter och skyldigheter. 2011 slopades också, som ett resultat av en dom i konstitutionsdom- stolen, kraven på att sökanden skulle påvisa att han eller hon saknar fort- plantningsförmåga samt att han eller hon genomgått ett kirurgiskt Prop. 2011/12:142 ingrepp för att förändra de yttre egenskaperna till att motsvara det andra Enligt den tyska lagen kan beslut fattas enligt två olika modeller: 1.ett s.k. omfattande beslut som inkluderar fullständig ändring av den rättsliga könstillhörigheten och namnändring, och 2.ett s.k. begränsat beslut som innebär att endast namnet ändras men att könstillhörigheten förblir oförändrad i juridiskt avseende. För såväl omfattande som begränsat beslut krävs bestyrkande av två experter som intygar att personen medicinskt diagnostiserats som trans- sexuell, att vederbörande genomfört en s.k. Real Life Experience och att det kan betraktas som mycket sannolikt att inga för- ändringar längre sker i personens övertygelse om könstillhörighet. Besluten fattas av domstol. I princip förutsätts att sökanden är tysk med- borgare men undantag kan förekomma för flyktingar och andra personer som är permanent bosatta i . Det finns inget krav på minimiålder. 6.2Några länder utan särskild lagstiftning för ändring av könstillhörighet I finns ingen särskild lagstiftning om ändring av köns- tillhörighet, utan steriliserings- och kastreringslagen tillämpas på personer med transsexualism. Den som vill få ändrad könstillhörighet måste ansöka om tillstånd till kastrering hos . I regel förutsätter således en könskorrigering i juridiskt hänseende att personen i fråga har fått sina könskörtlar borttagna, men ansökan har i vissa fall godkänts på grund av att sökanden av någon annan anledning saknar fort- plantningsförmåga. Ministeriet ger tillstånd till åtgärden och informerar också folkbokföringen, som tar bort de ursprungliga uppgifterna om personens kön och i stället registrerar det nya könet. I folkbokföringen anges att könet har ändrats efter operation. ger också tillåtelse för sökanden att ansöka om nya förnamn och om ett nytt personnummer (CPR-nummer). Sökanden måste vara ogift och uppvisa ett psykologiskt lidande samt ha en diagnos avseende transsexualism innan tillstånd meddelas. Danska medborgare eller utländska medborgare som är bosatta i med uppehållstillstånd vilka har genomgått könskorrigerande operation utomlands kan ansöka om rättslig ändring av könstillhörig- Efter ändringen av könstillhörigheten är sökanden till fullo erkänd i sitt nya kön och kan ingå äktenskap i detta. Det finns ingen särskild lagstiftning i för ändring av könstillhörig- heten utan den isländska hälso- och sjukvårdslagen anses tillämplig. denna anges i 1 § att alla medborgare är berättigade till den bästa hälso- och sjukvården till skydd för deras mentala, fysiska och sociala hälsa. Hälsodirektoratet beslutar huruvida en könskorrigerande operation får Prop. 2011/12:142 äga rum eller inte. I praktiken remitteras alla ansökningar om ändring av könstillhörigheten till ett vetenskapligt råd (Rådet för könsoperationer) som består av två psykiatriker, en plastikkirurg, en gynekolog och en kirurg med urologisk specialistkompetens. Processen är långdragen och innefattar intervjuer med psykiatrikerna. Rådet meddelar, efter genom- gång av handlingarna i ärendet, sin uppfattning i frågan om ändring av könstillhörigheten bör tillåtas eller ej. Direktoratet fattar det slutliga beslutet, men detta kan överklagas. Ett nytt födelsecertifikat utfärdas, med en anteckning om att könet har ändrats. Även om det inte finns någon särskild lagstiftning på området har det ansetts att en person, efter det att könstillhörigheten har ändrats, har förvärvat samtliga rättigheter som tillkommer en person av det könet, bl.a. att ingå äktenskap och adoptera. I kan en personbeteckning ändras bara på det villkoret att sökanden har genomgått en könsoperation (kastrering). Ett intyg över den genomförda operationen utfärdas av överläkaren vid . På basis av anmälningen får personen i fråga en ny personbeteckning och ges möjlighet att ändra sitt namn. Operationer som har utförts utomlands ska bekräftas av överläkaren. Den nya könstillhörigheten erkänns i alla sammanhang. Någon heltäckande kartläggning av alla länders lagstiftning som gäller könstillhörighet finns inte. Den information om lagstiftning i olika utom- europeiska länder som sammanställt kan sammanfattas enligt följande. I många länder kan en person med transsexualism dels få hjälp till en ny könstillhörighet inom vården, dels få en juridisk fastställelse av denna nya könstillhörighet. Kraven på den transsexuella och konsekvenserna av könstillhörighetsändringen varierar. De allra flesta länder kräver att sökanden kan uppvisa någon form av medicinsk dokumentation i fråga om både diagnos och behandling. I de flesta fall förekommer också krav på att sökanden ska vara ogift och inte ha någon kvarstående fortplant- ningsförmåga. De flesta länder i synes tillhöra denna kategori, så även länder i och samt . Åldersgränsen för ändring av könstillhörighet är i och och i , vilket också motsvarar dessa länders myndighetsåldrar. I vissa andra länder betraktas däremot transsexualitet som en hormonell obalans. I dessa länder kan en person med transsexualism ha betydligt svårare både att få behandling och att få den nya könstillhörigheten erkänd officiellt. Vissa länder i framför allt kan räknas in i denna kategori. De allra flesta saknar särskild lagstiftning för könstillhörighetsfrågor. Lagen (1972:119) om fastställande av könstillhörighet i vissa fall, för- kortad könstillhörighetslagen, trädde i kraft och har med några undantag varit oförändrad . Efter lagens tillkomst har det inom bl.a. familjerättens område gjorts betydande förändringar av lag- stiftningen. Lagstiftningen om äktenskap och föräldraskap har gjorts mer könsneutral och lagstiftning om assisterad befruktning har tillkommit. medlemskap i unionen och i andra internationella organisationer och de åtaganden som gjorts vad gäller fri rörlighet på EU:s inre marknad och utvecklingen av mänskliga rättigheter påverkar också dessa frågor. Även i samhället i stort har det skett förändringar av inställning och attityder till frågor som är relevanta i sammanhanget. De bestämmelser som könstillhörighetslagen innehåller speglar inte dessa förändrade förhållanden utan kan i viss mån sägas särbehandla bl.a. personer med transsexualism. Det finns därför behov av att justera lagstiftningen för att harmonisera den med annan lagstiftning och ta bort regler som framstår som otidsenliga. Detta avser i synnerhet de villkor som gäller för att överhuvudtaget komma ifråga för fastställelse av ändrad könstillhörighet, t.ex. kraven på att sökanden ska vara ogift och svensk medborgare. förslag till ny lag på området uppfyller enbart delvis kraven på förändring av lagstiftningen. Regeringen gör därför bedömningen att nuvarande lag tills vidare bör finnas kvar och att nödvändiga ändringar görs där. Bland annat bör flera av de begrepp som används i lagen moderniseras och lagens utformning justeras i syfte att göra den mer lättillgänglig (se vidare avsnitt 8.15). Andra ändringar bör utredas vidare (se vidare avsnitt 8.6). Även steriliseringslagen (1975:580) bör moderniseras (se vidare avsnitt 9). Enligt könstillhörighetslagen kan tillstånd till kastrering lämnas under vissa förutsättningar. Lagen innehåller därtill en hänvisning till lagen (1944:133) om kastrering. Den sistnämnda lagen används inte längre och det är därför angeläget att pröva om den bör upphävas (se vidare avsnitt 10). Att ändra en persons könstillhörighet är en process som består av två skilda delar. Den ena delen innefattar den medicinska utredning och behandling som en patient med transsexualism genomgår, s.k. TS-vård. Den andra delen består i en juridisk ändring av könstillhörigheten. Denna del utgör en administrativ process som innebär att uppgifterna om individen i folkbokföringen ändras, efter det att han eller hon ansökt och fått beslut om fastställelse av ändrad könstillhörighet av råd för vissa rättsliga sociala och medicinska frågor, förkortat Rättsliga rådet. Könstillhörighetslagen reglerar endast den juridiska delen av en ändring av könstillhörigheten, med undantag för att Rättsliga rådet även lämnar tillstånd till könskorrigerande ingrepp i könsorganen och tillstånd till avlägsnande av könskörtlar (kastrering). Det är viktigt att skilja på dessa två delar av processen för att ändra könstillhörighet. Propositionen berör huvudsakligen den juridiska delen, genom förslagen till ändringar i könstillhörighetslagen. Regeringen gör dock bedömningen att det är angeläget att ta ett samlat grepp även om de medicinska frågorna vid ändring av könstillhörigheten, i syfte att öka kvaliteten och jämlikheten i vården. Regeringen avser därför att vidta Prop. 2011/12:142 åtgärder för att stärka kunskapsstödet till hälso- och sjukvården, förbättra informationen till både patienter och vårdgivare samt åstadkomma en ökad samordning av utredning och behandling (se vidare avsnitt 11). 8 Fastställelse av ändrad könstillhörighet 8.1Fastställelse för personer som upplever sig tillhöra det andra könet Regeringens förslag: För beslut om fastställelse av ändrad köns- tillhörighet krävs bl.a. att sökanden upplever att han eller hon tillhör det andra könet, uppträder i enlighet med denna könsidentitet och måste antas komma att leva i denna köns- identitet även . Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om vissa av de krav som ställs för fastställelse av ändrad könstillhörighet. Utredningens förslag: Överensstämmer delvis med regeringens för- slag. Utredningen föreslog bl.a. att sökanden efter medicinsk utredning ska vara konstaterat transsexuell samt sedan avsevärd tid uppleva att han eller hon tillhör det andra könet och sedan avsevärd tid uppträda i enlighet med denna könsroll. Vidare föreslog utredningen ett bemyndigande för att meddela föreskrifter om vad som ska gälla för den medicinska utredning som ska föregå ett beslut om ändring av könstillhörighet. Remissinstanserna: Majoriteten av remissinstanserna tillstyrker förslagen eller har ingen erinran mot dem. Några remissinstanser har dock ifrågasatt det föreslagna uttrycket sedan avsevärd tid upplever att han eller hon tillhör det andra könet. vid uppfattar att det med uttrycket sedan avsevärd tid eftersträvas ett klarläggande av att sökandens önskan att erhålla en ändrad könstillhörighet är varaktig och djupgående. Således eftersöks en kvalitativ bedömning snarare än en kvantitativ och frågan är om inte lagtexten på ett tydligare sätt bör återspegla detta syfte. föreslår att uttrycket sedan ungdomen ersätts med under stor del av sitt liv eller . Västra anser att begreppet avsevärd tid bör definieras. () anser att uttrycket betydande tid överensstämmer bättre med den vårdpraxis och de kriterier som bör anses relevanta och rimliga att ställa inför diagnosen transsexualism. Även förordar uttrycket sedan betydande tid för att lägga tonvikt på både kvalitativa och kvantitativa faktorer. Enligt öppnas därmed en möjlighet att ta hänsyn till den transsexuellas faktiska upplevelser, om han eller hon aktivt hanterar sin könsidentitets- problematik som man studerar eller om han eller hon haft en tidig tanke men sedan förträngt den för att först aktualisera tanken på att vara transsexuell. Kammarrätten i anför att i 2 § första stycket i utredningens förslag till lag om ändring av könstillhörighet används begreppet sedan avsevärd tid i både punkt 2 och 3. Om avsikten är att begreppet ska syfta på olika tidsperspektiv bör detta komma till uttryck i lagtexten genom att samma formulering inte används i de två olika punkterna. Kammarrätten anför vidare att det av utredningen föreslagna be- myndigandet, som enligt författningskommentaren innebär att meddela föreskrifter bl.a. om hur en period med s.k. Real Life Experiene ska ha pågått för att sökanden ska ha uppfyllt kraven för fastställelse, har fått en alltför snäv utformning. vänder sig mot att en sökande måste underkasta sig psykiatrikers definition som psykiskt sjuk för att få till- gång till vård. Föreningen anser att kravet på sökanden att efter medicinsk utredning vara konstaterat transsexuell är överflödigt eftersom de övriga kriterierna i lagen väl täcker upp vad transsexualism innebär i andra sammanhang än rent medicinska. Skälen för regeringens förslag Uttrycken sedan ungdomen och sedan avsevärd tid bör ändras Enligt 1 § lagen (1972:119) om fastställande av könstillhörighet i vissa fall, förkortad könstillhörighetslagen, krävs för ändrad könstillhörighet att sökanden sedan ungdomen upplever att han eller hon tillhör annat kön än det som framgår av folkbokföringen och sedan avsevärd tid uppträder i enlighet härmed samt måste antas även leva i en sådan köns- När det gäller kravet att sökanden sedan ungdomen ska ha upplevt sig tillhöra det andra könet angavs i propositionen med förslag till köns- tillhörighetslagen att den psykosexuella inriktningen, med känslor av att tillhöra det motsatta könet, ska ha bestått oavbruten från ungdomen och Med ungdomen menas enligt propositionen i princip perioden i en människas liv fram till och med pubertetens slut. Dock sades också att denna tidpunkt kan flyttas fram något om sökandens allmänna utveckling är försenad (prop. 1972:6 s. 22). efter det att könstillhörighetslagen hade införts bifölls inte ansökningar om könstillhörighetsändring från personer som hade kommit till insikt om sin transsexualitet i högre ålder än den som angetts i propositionen, eftersom dessa inte betraktades som äkta transsexuella. Kravet har emellertid därefter luckrats upp och tillämpas inte, enligt , den informella gräns för debuten av transsexualismen som anges i förarbetena, utan även ansökningar från sökande som först efter pubertetens slut upplevt att de tillhör det andra könet bifalls. I avsnitt 4.1 berörs frågan om skillnaden mellan personer med primär respektive sekundär transsexualism. Diagnoserna är omdiskuterade och enligt de klassifikationer som man använder sig av finns ingen distinktion mellan primär och sekundär transsexualism. ingen anledning att, som , uppställa ett krav på att personen ska ha upplevt att han eller hon tillhört det andra könet sedan ungdomen för att könstillhörigheten ska kunna ändras. I lagtexten bör därför uttrycket sedan ungdomen ersättas med ett annat, lämpligare uttryck. föreslog ut- trycket sedan avsevärd tid för att indikera ett krav på att upplevelsen av en annan könstillhörighet inte är övergående eller hastigt påkommen utan något som med säkerhet kan fastställas hos patienten. Några remissinstanser har framfört att regeringen bör överväga att använda ett uttryck som omfattar både de kvantitativa och kvalitativa aspekterna av bedömningen. Mot bakgrund av remissinstansernas syn- punkter föreslog regeringen i lagrådsremissen att uttrycket sedan en betydande tid skulle användas. Regeringen anförde att uttrycket speglar ett krav på att sökanden ska ha en varaktig och djupgående upplevelse av att tillhöra det andra könet, utan att ange när i livet denna upplevelse först har inträtt. Lagrådet kan inte se att det valda begreppet täcker in vad som efter- strävas. Lagrådet finner därtill anledning att från språkliga utgångs- punkter ifrågasätta begreppet betydande tid. Uttrycket skulle möjligen kunna ersättas av har en varaktig och djupgående upplevelse av att han eller hon tillhör det andra könet. Enligt Lagrådet bör frågan övervägas ytterligare under den fortsatta beredningen. Regeringen bedömer att det även fortsättningsvis är tillräckligt att kravet att sökanden ska uppleva sig tillhöra det andra könet i lagtexten endast uttrycks som ett tidskriterium. Liksom tidigare ska upplevelsen att tillhöra det andra könet vara mycket fast grundad hos personen i fråga (jfr prop. 1972:6 s. 48). I detta ligger även en kvalitativ aspekt. Det är dock inte lämpligt att i lagtexten närmare ange krav på en gradering av styrkan i personens upplevelse av att tillhöra det andra könet. Mot denna bakgrund och med hänsyn till Lagrådets invändningar från språkliga utgångspunkter bedömer regeringen att uttrycket bör användas. Förslaget innebär en kodifiering av den rättstillämpning som sker hos Rättsliga rådet . Av 1 § könstillhörighetslagen framgår även att sökanden sedan avse- värd tid ska ha uppträtt i enlighet med den upplevda könsidentiteten. Utredningens förslag innebar inte någon ändring i denna del. Innebörden av detta krav är beroende av individuella förhållanden hos den enskilde personen men ofta innebär kravet att sökanden konsekvent ska ha uppträtt i enlighet med den upplevda könsidentiteten ute i samhället, på arbetsplatsen, i familjen etc, s.k. Real Life Experience. Det finns ingen fast rekommenderad tidsgräns för hur länge ska pågå, men praxis är . I det enskilda fallet kan vara motiverad. Regeringen anser att det inte är ändamålsenligt att uppställa som vill- kor för ändrad könstillhörighet att den som upplevt sig tillhöra det andra könet ska ha uppträtt i enlighet härmed . Uttrycket avsevärd tid kan uppfattas som en lika lång eller än vad uttrycket innebär. Dessutom framstår det som tveksamt om avsevärd tid speglar den tid som normalt avses i dessa ärenden, dvs. Nuvarande behandlingspraxis i ärenden om könstillhörighet bygger på bedömningar i varje enskilt fall och kan komma att ändras på grund av nya metoder eller ny kunskap om t.ex. de faktorer som påverkar Prop. 2011/12:142 identifieringen med ett annat kön. Mot denna bakgrund och i enlighet med Lagrådets förslag bör enligt regeringens mening uttrycket användas. Detta innebär inte att nu rådande praxis behöver ändras men medger eventuella framtida förändringar när det gäller hur bestäm- melsen bör tolkas. Termen könsroll bör ändras