prop · GZ0356 · 2012-02-23 00:00:00 — För att ytterligare skapa uppmärksamhet och stimulera ökad kunskap om romsk historia och kultur kommer ett utbildningsmaterial för grund- skolenivå om de nationella minoriteterna att utarbetas (se avsnitt 5.2.2). Regeringens bedömning: Det är inte aktuellt att inrätta ett romskt förvaltningsområde. Andra insatser bedöms vara mer prioriterade för att kunna öka inkluderingen av romer i samhället. Inom ramen för den kommunala pilotverksamheten som avser romers inkludering bör emellertid frågan om hur bevarandet av chib kan främjas ingå, där detta bedöms som relevant. Delegationens förslag: En revidering ska göras av lagen om nationella minoriteter och minoritetsspråk så att chib får formellt lika stark ställning som de territoriella minoritetsspråken finska, samiska och meänkieli. Remissinstanserna: Tillstyrker att chibs ställning stärks. konstaterar att det kan vara svårt att veta vilken varietet av chib som efterfrågas och att försök med förvaltnings- område bör ske i liten skala så att erfarenheterna och goda exempel kan dokumenteras och spridas. i anser att frågan om förvaltningsområde bör utredas vidare. Skälen för regeringens bedömning: Delegationen för romska frågor har bl.a. föreslagit att lagen (2009:724) om nationella minoriteter och minoritetsspråk revideras så att chib får en formellt lika stark ställning som de tre territoriella minoritetsspråken finska, samiska och meänkieli. Förslaget innebär att chib skulle ges den högre skyddsnivån enligt den europeiska stadgan om landsdels- eller minori- tetsspråk. Delegationen ansåg att rätten till chib i förskole- verksamhet och äldreomsorgen är särskilt viktig. Däremot ansåg man att rätten att använda chib vid skriftliga kontakter med myndigheter är problematisk att genomföra och att rätten sannolikt inte skulle utnytt- jas av enskilda. Det skulle också vara svårt att peka ut ett visst geografiskt område för ett förvaltningsområde och därför borde, enligt delegationen, en möjlighet införas för kommuner att ansöka om frivillig anslutning till ett romskt förvaltningsområde enligt 7 § minoritetslagen. Huvudsyftet med en sådan förändring skulle enligt delegationen vara att höja språkets status. konstaterar delegationen att en sådan skärpning av språklagstiftningen troligen inte ger någon större effekt om språket inte används i större omfattning i media och om utbildnings- möjligheter inte finns. Någon djupare analys rörande behovet av insatsen och konsekvenserna av förslaget görs dock inte i betänkandet. Regeringen konstaterar att den europeiska stadgan om landsdels- eller minoritetsspråk är konstruerad så att varje stat väljer vilket eller vilka språk som den önskar skydda enligt stadgan, samt nivån på detta skydd. Med landsdels- eller minoritetsspråk som ges skydd enligt stadgan avses språk som av hävd används i ett visst territorium inom en stat av med- borgare i den staten, vilka utgör en grupp som till antalet är mindre än resten av befolkningen. Språket ska också talas av en minoritet och skilja sig från det officiella språket i landet. Alla språk som staten väljer att skydda ska ges ett grundläggande skydd enligt artikel 7 i stadgan. Detta gäller samtliga nationella minori- tetsspråk i hela landet. Därutöver kan språk som anses ha en historisk geografisk bas ges ett starkare skydd. Det starkare skyddet lämnas inom ett geografiskt område inom vilket detta språk är uttrycksmedel för ett så stort antal personer att det motiverar de olika åtgärder för skydd och främjande som avses i stadgan. Det förstärkta skyddet ges i inom förvaltningsområdena för finska, meänkieli och samiska. Inom förvalt- ningsområdena har enskilda rätt att använda minoritetsspråket i kontakter med myndigheter och domstolar. Enskilda har också rätt till förskoleverksamhet och äldreomsorg helt eller delvis på minoritets- språket. I samband med ratificering av språkstadgan utredde (Jo 1995:03) frågan om vilka språk som skulle erkännas och vilken nivå skyddet skulle ha. chib betraktades i den efterföljande propositionen som s.k. territoriellt obundna språk, dvs. språk som trots att de av hävd används inom statens territorium inte kan identifieras med en bestämd del av staten de bedömdes inte ha någon historisk geografisk bas i landet. delade denna bedömning (prop. 1998/99:143). Regeringen gör ingen annan bedömning . Inrättandet av ett förvaltningsområde skulle kunna vara ett sätt att höja statusen på chib i , men det vore i första hand en symbol- Inrättande av ett romskt förvaltningsområde löser inte de frågor som rör romers inkludering. Många romer har i första hand behov av insatser som stärker deras möjligheter till utbildning, anställning och Rätten att få använda chib i kontakter med myndigheter och domstolar samt att få viss samhälls- service på chib bedöms inte lika prioriterat. Att förstärka skyddet för chib i språkstadgan och inrätta ett fungerande romskt förvaltningsområde är dessutom komplicerat med tanke på att chib talas i ett stort antal varieteter, varav vissa varieteter inte är standardiserade, antalet tolkar och översättare är ytterst begränsade och att många enskilda, enligt delegationens bedömning, sannolikt inte skulle använda minoritetsspråket i kontakter med myndig- Regeringen ser dock positivt på lokala insatser för att främja och bevara chib och insatser som stärker enskilda talares språk- Inom ramen för den kommunala pilotverksamheten som avser romers inkludering, bör därför även frågan om hur bevarandet av chib kan främjas ingå, där detta bedöms som relevant. drag som regeringen gav Forum för levande historia ingick att ge förslag på hur språket kan få en starkare ställning (se avsnitt Regeringens bedömning: Språkvårdsinsatserna för att utveckla chib i behöver fortsätta. Romers kunskap om revitali- sering behöver öka. och folkminnen har fått i upp- drag att sprida kunskap och goda exempel på språk- vårdande insatser och revitaliseringsinsatser för chib bland Delegationens förslag: Språkvården vid och folk- minnen föreslås bli utökad med ytterligare två tjänster. insatser för varieteterna svensk resanderomani och kaale ska stödjas Remissinstanserna: Tillstyrker förslaget. delegationen poängterar att det är viktigt att varje varietet uppmärk- sammas och att riktade resurser behövs för att revitalisera kaale och svensk resanderomani samt att romska företrädare i större utsträck- ning bör besluta vilka åtgärder som bör prioriteras och vilka varieteter Skr. 2011/12:56 som särskilt behöver uppmärksammas. Skälen för regeringens bedömning: och folk- minnen har bl.a. till uppgift att bedriva språkvård och samla in, bevara, vetenskapligt bearbeta och sprida material om finska, meänkieli, chib och jiddisch. För att de nationella minoritetsspråken ska kunna utvecklas som språk behövs språkvårdsinsatser på samma sätt som för majoritetsspråket. För vissa av språken behöver man även arbeta med språkharmonisering och standardisering av teckenuppsättning, utarbeta ordböcker etc. Detta gäller även chib. Regeringen bedömer att det arbete som och folkminnen bedriver på området behöver fortsätta men det är inte aktuellt med medel för fler tjänster. och folkminnen fördelar även medel för revitali- seringsinsatser i enlighet med förordningen (2010:21) om statsbidrag för insatser till stöd för de nationella minoritetsspråken. Syftet med stats- bidraget är att ge enskilda bättre förutsättningar att tillägna sig, utveckla och använda sitt nationella minoritetsspråk genom att stärka deras för- måga att förstå, tala, läsa eller skriva på minoritetsspråket. Enligt för- ordningen får bidrag lämnas för insatser som underlättar revitaliseringen, såsom pedagogisk verksamhet på det språk som ska läras in, språkprojekt som riktas till barn och deras föräldrar eller läsfrämjande insatser. Bidrag får också lämnas för insatser för att öka enskildas kunskaper om fler- språkighet eller språket som kulturbärare eller språköverföring mellan generationer, om insatserna har ett syfte som överensstämmer med vad som anges i 3 §. Insatser som riktas till barn och ungdomar ska främjas särskilt. har medel beviljats för ett antal romska revitaliseringsinsatser från och folkminnen. Mot bak- grund av detta har regeringen gett och folkminnen i uppdrag att sprida kunskap och goda exempel på språk- vårdande insatser och revitaliseringsinsatser för chib bland romer. I likhet med Delegationen för romska frågor bedömer regeringen att romsk delaktighet och romskt inflytande är nödvändigt för att åstad- komma förändringar när det gäller romers livsvillkor. Regeringen har därför valt att inkludera delaktighet och inflytande som en central del av styrningen av den tjugoåriga strategin för romsk inkludering vid planering, genomförande och uppföljning (avsnitt 4.7). I detta avsnitt kommer därför enbart romers organisering och deltagande i det civila samhällets organisationer att diskuteras. När det gäller politiskt del- tagande i val och som förtroendevald är detta i första hand ett ansvar för de politiska partierna att också nå ut till romer. Regeringens bedömning: Det civila samhällets organisationer har en central roll i att bidra till att stärka romers egenmakt och att ge romer en röst i det offentliga samtalet och skapa delaktighet. Det av fastställda målet för politiken för det civila sam- hället är att villkoren för det civila samhällets organisationer som en central del av demokratin ska förbättras. Detta ska ske genom att i dialog med det civila samhällets organisationer utveckla det civila samhällets möjligheter att göra människor delaktiga, stärka dess förut- sättningar att bidra till samhällsutvecklingen och välfärden samt för- djupa och sprida kunskap om det civila samhället. Detta gäller det civila samhället i stort och innefattar därigenom också romer. Utvecklingen inom området i förhållande till målet bör regelbundet följas upp och analyseras. Delegationens förslag: Delegationen har föreslagit följande mål när det gäller det civila samhällets organisationer: en ny generation romska aktivister ska kunna etablera sig, romska föreningar ska ha fler med- lemmar och bättre organisatorisk förmågaoch i högre grad kunna utgöra mötesplatser för romer och bidra till att romer deltar mer i samhället. Remissinstanserna: Har inte särskilt kommenterat dessa mål. Skälen för regeringens bedömning Det finns såväl romska riksorganisationer, som lokala romska föreningar. Enligt Delegationen för romska frågor är det romska civilsamhällets organisationer emellertid ännu under utveckling. Föreningar startar, avvecklas och går samman och de har återkommande stora ekonomiska bekymmer. Det är uppenbart, menar delegationen, att ekonomin är ett hinder för att uppnå stabilitet i de romska organisationerna. Det handlar dock även om att romer generellt inte har lika stor erfarenhet av föreningsliv som exempelvis andra minoritetsgrupper. Ett än så länge begränsat romskt föreningsliv lyfts även upp av i sitt remissvar. I remissvaret uppges att det organisationskapital som i allmänhet är kännetecknande för är en tillgång som förekommer i begränsad omfattning i romska sammanhang, där familjen i utvidgad bemärkelse i praktiken har varit den traditionella formen för organisering. erfar dock i sitt remissvar att det finns ett ökat intresse från den romska minoriteten att organisera sig. Vikten av ett deltagande i det civila samhället Regeringen har i propositionen En politik för det civila samhället (prop. 2009/10:55) poängterat vikten av ett starkt civilsamhälle för demokratin. Det civila samhället definieras som en arena, skild från staten, mark- naden och det enskilda hushållet, där människor organiserar sig och agerar tillsammans för gemensamma intressen. I propositionen anges att det civila samhället har en central roll i demokratin i sin egenskap av röstbärare, opinionsbildare och motvikt till den offentliga makt- utövningen. Genom att det civila samhällets aktörer kan agera fritt och självständigt skapas dynamik och en nödvändig polemik i demokratin, där argument och åsikter får mötas och där den offentliga makten står under ständig extern uppsikt och granskning. Det är ofta aktörer inom det civila samhället som påtalar missförhållanden och tar initiativ till föränd- ringar och reformer i samhället. Genom att engagera sig inom det civila samhället kan enskilda gå samman för att driva en angelägen fråga. Vidare anger regeringen i propositionen att en hög grad av deltagande i det civila samhället är eftersträvansvärt. Forskning tyder på att såväl demokratin som tillväxten påverkas positivt av socialt kapital, dvs. tilliten och kontakterna människor emellan, vilket i sin tur gynnas av om många människor deltar i det civila samhällets organisationer. Människor som har stor tillgång till socialt kapital är också friskare och upplever sig som lyckligare. Det civila samhällets organisationer, inte minst folkbildnings- organisationerna, har även en viktig funktion som demokratiskola. Genom engagemang i föreningslivet blir många människor insatta dels i organisationernas interna procedurer för t.ex. beslutsfattande och ansvarsutkrävande, dels i frågor om hur opinion och åsikter kan drivas och främjas inom ramen för det demokratiska samhället i stort. Det finns också ett samband mellan engagemang i det civila samhället och del- tagande i det politiska livet i övrigt, t.ex. valdeltagande. Möjligheten till deltagande i det civila samhällets organisationer är också en fråga om egenmakt. Genom att gå samman kan människor påverka situationer som kan vara svåra för en enskild person att förändra. I den allmänna rekommendation om diskriminering av romer som mot rasdiskriminering lämnade 2000 (General 27) framhöll kommittén bl.a. att staterna bör utveckla metoder och strukturer för samråd med romska organisationer och representanter, både på nationell och lokal nivå, när beslut och frågor som berör romer ska beredas. Kommittén rekommenderade också staterna att involvera den romska befolkningen och deras representanter på ett tidigt stadium när projekt och annan verksamhet som rör romer ska utvecklas och genomföras. Vidare rekommenderade kommittén staterna att främja en ökad medvetenhet bland romer om vikten av ett aktivt deltagande i det offentliga och sociala livet och av att romer för fram sina egna frågor och intressen. I avsnitt 4.7 framhåller regeringen vikten av romers delaktighet och inflytande. Det handlar om deltagande av såväl enskilda individer som av representanter för organisationer och sakkunniga. Att stärka romsk del- aktighet och romskt inflytande har därför också gjorts som en del av styrningen av den tjugoåriga strategin för romsk inkludering. I detta avsnitt tar regeringen emellertid särskilt upp föreningsfriheten. Regeringen anser att romska organisationer fyller en viktig funktion och bidrar med väsentliga kunskaper för samhället. Regeringen vill tillvarata detta engagemang och den kraft som finns inom olika romska organisationer och bland romer som vill delta eller redan deltar i andra typer av civilsamhällesorganisationer för att tillsammans åstad- komma en förändring av romers livsvillkor. Regeringen finner att det är viktigt att på olika sätt stödja romers möjligheter att synliggöra gruppens behov i samhället, men också att bidra till att öka kontakter mellan romer och icke-romer. vikten av att stötta ett romskt engagemang i det civila samhällets organi- sationer när det handlar om att skapa och delta i egna organisationer baserade på etnisk grund och att delta i andra typer av organisationer, t.ex. kultur- eller idrottsföreningar. remissvar vikten av att romer ges möjlighet att föra sin egen talan, där ett sätt är att organisera sig för att verka för sin grupps kultur, språk, identitet och rättigheter. Regeringen väljer dock att inte formulera sär- skilda mål avseende det civila samhällets organisationer och romer (se Det av fastställda målet för politiken för det civila samhället är att villkoren för det civila samhället som en central del av demokratin ska förbättras (prop. 2009/10:55, bet. 2009/10:KrU7, rskr. 2009/10:195). Detta ska ske genom att i dialog med det civila samhällets organisationer utveckla det civila samhällets möjligheter att göra människor delaktiga, stärka dess förutsättningar att bidra till samhällsutvecklingen och väl- färden samt fördjupa och sprida kunskap om det civila samhället. gäller det civila samhället i stort och innefattar därigenom också romer. Det civila samhällets organisationer har enligt regeringens bedömning en central roll i att bidra till att stärka romers egenmakt och att ge romer en röst i det offentliga samtalet och skapa delaktighet. området i förhållande till målet bör regelbundet följas upp och analyse- Regeringen avser att återkomma om hur det ska ske och av vem, bl.a. mot bakgrund av att den generella uppföljningen av politiken för det civila samhället håller på att utvecklas. 10.3.1Utveckla romers engagemang i det civila samhällets organisationer Regeringens bedömning: Romska och icke-romska organisationer bör bjudas in till ett gemensamt möte för att diskutera möjligheter att utveckla romers engagemang i det civila samhällets organisationer. Delegationens förslag: ska få i uppdrag att etablera engagemangsguider för unga romer och etablera en romsk ungdoms- ledarakademi. Till det ekonomiska stödet till romska civilsamhälles- organisationer ska kopplas ett organisatoriskt stöd så att föreningslivet kan utvecklas ytterligare. ska få i uppdrag att anordna utbildning i föreningsteknik och ge rådgivning till romska föreningar. Remissinstanserna: De remissinstanser som yttrat sig om förslagen stödjer dem i huvudsak. betonar vikten av organisations- och verksamhetsstöd till romska civilsamhällesorganisationer för att Skr. 2011/12:56 skapa möjlighet till stabilitet och långsiktighet. Remissmötena: Vid remissmötena nämndes särskilt behovet av öronmärkta medel till romska kvinnoföreningar för att arbeta med frågor såsom utbildning, missbruk, jämställdhet och företagande. Skälen för regeringens bedömning När det gäller ekonomiskt stöd finns ett särskilt statligt bidrag till de nationella minoriteternas organisationer för att stödja deras verksamhet. Bidraget fördelas av i enligt förordningen (2005:765) om statsbidrag för nationella minoriteter. har sammanlagt utbetalats. fick en romsk riksorganisation bidrag och 2011 fick sex romska riksorganisationer bidrag. Romska organisationer kan också söka och få ekonomiskt stöd t.ex. som kvinnoorganisationer eller ung- domsorganisationer och för sin verksamhet. När det gäller den lokala nivån erhåller också riksorganisationernas lokalföreningar kommunala föreningsbidrag, t.ex. från kultur- och fritids- förvaltningen eller barn- och ungdomsförvaltningen. I propositionen Från erkännande till egenmakt (prop. 2008/09:158) angavs att de nationella minoriteterna kritiserat regeringen för nivån på organisationsbidraget, eftersom det ansågs att beloppen som varje förening erhöll var så låga att det inte gick att bedriva den typ av verk- samhet som skulle kunna ge de nationella minoriteterna reellt inflytande i frågor som berör dem. Från minoritetshåll uppfattades det som problematiskt att grupperna konkurrerade med varandra om relativt små statliga medel. Nivån på stödet höjdes för att ge de nationella minoriteterna bättre möjlighet att delta i samråd på olika nivåer i frågor som berör dem. Regeringen nämnde i propositionen om de nationella minoriteterna att man särskilt prioriterade de nationella minoriteternas förutsättningar att skapa fungerade samrådsmodeller inom förvaltnings- områdena, och att det ökade stödet var en viktig åtgärd för att stärka de nationella minoriteternas egenmakt och reella inflytande. Vid de remissmöten som hölls framhöll flera av de medverkande att det dock råder fortsatt brist på ekonomiska resurser i romska organisationer. Detta har också framförts i andra sammanhang. Andra former av stöd Utöver ekonomiskt stöd kan ett rikt civilt samhälle också stöttas genom att t.ex. öka kunskapen om hur man startar och driver en förening. Delegationen har föreslagit att stöd ska ges till romer i föreningsteknik. Vid de remissmöten som hölls ansåg emellertid en majoritet av deltagarna att detta förslag saknade betydelse eftersom romska organisationer själva redan ägnar sig åt sådan verksamhet. bildningsrådet anger också i sitt remissvar att kurser i föreningskunskap och annan samverkan med det ideella organisationslivet är en etablerad verksamhet i folkhögskolor och studieförbund. har i sitt remissvar tagit upp att romska organi- sationer har behov av stöd vid ansökningar och efterlyser ansvariga för romska frågor bland olika bidragsgivare, exempelvis hos Svenska ESF- rådet, och Allmänna arvsfonden. Detta för att ge stöd genom hela ansökningsprocessen. vill särskilt uppmärk- samma vikten av romska organisationers samverkan med idéburen eller ideell sektor då det kan ge dem möjlighet till nätverk, erfarenhets- och kunskapsutbyten och en identitet som en del av den tredje sektorn. Att nå ut till unga romer som inte redan är aktiva i det civila samhällets organisationer Stöd kan också ges för att locka fler att engagera sig. Delegationen har föreslagit att får i uppdrag att dels etablera engage- mangsguider för unga romer, dels får i uppdrag att etablera en romsk ungdomsledarakademi för ungdomar som är eller planerar att bli före- ningsaktiva. Ungdomsledarakademin föreslås ha ett program som sträcker sig per ungdomsgrupp och syftar till att utbilda romska ungdomar som vill engagera sig i samhällsfrågor, både rörande den romska minoriteten och samhällsfrågor i allmänhet. Flera remissinstanser, däribland , instämmer med delegationen om behovet av att särskilt stödja romska ungdomar. I budgetpropositionen (prop. 2009/10:1) skrev regeringen att ideell sektor genom sin förmåga att skapa möten mellan människor och delaktighet i samhället har stor potential att bidra till att samhällets mångfald bättre tas tillvara. engagerar sig främst människor med hög utbildningsnivå och lång tradition av föreningsengagemang i sam- hällslivet och det civila samhället når inte alla delar av befolkningen i samma utsträckning. Människor som är arbetslösa eller har låg inkomst är t.ex. inte engagerade i det civila samhället i samma utsträckning som de som har arbete. Regeringen gjorde bedömningen att det var sannolikt att fler människor skulle vilja engagera sig inom den ideella sektorn om organisationer mer aktivt kunde söka upp människor inom olika områden och delar av befolkningen. Mot denna bakgrund gav regeringen domsstyrelsen i uppdrag att ge stöd till organisationer som arbetar med engagemangsguider eller andra liknande metoder av upp- sökande karaktär i bostadsområden för boende med lägre organisations- grad. Detta stöd har fortsatt . Syftet med stödet till engagemangsguider är att genom uppsökande verksamhet stimulera boende i områden med lägre organisationsgrad, särskilt ungdomar och kvinnor, till kontakter med det civila samhällets organisationer inom skilda verksamhetsområden. Regeringen har i budgetpropositionen (prop. 2011/12:1) redogjort för att det har medverkat över 300 föreningar i lokala projekt och att satsningen på engagemangsguider har nått omkring 6 000 ungdomar i olika åldrar. Genom satsningen har nya grupper tagit del av lokala aktiviteter som har arrangerats inom projekten. från satsningen har visat att dialogen om attityder och värderingar Skr. 2011/12:56 med föräldrar har en stor betydelse för att framför allt unga kvinnor ska ges möjlighet eller tillträde till föreningslivet, de lokala demokratiska processerna och det lokala samhällets utveckling. ska fortsätta med uppdraget att stödja organisationer som vill arbeta med engagemangsguider och liknande metoder bland ungdomar och kvinnor i bostadsområden med lägre organisationsgrad . Utveckla romers engagemang att bilda och delta i organisationer Det är enligt regeringens bedömning viktigt att stödja såväl unga, som vuxna romer att engagera sig i det civila samhällets organisationer.