prop · GZ03129 · 2012-04-19 00:00:00 — Regeringens förslag: med begränsat börsvärde definieras i lag. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker promemorians förslag eller lämnar det utan erinran. har efterfrågat mer information om bakgrunden till utformningen av definitionen och även ifrågasatt om regleringen kommer att minska de administrativa bördorna på det sätt som avses. och Aktiefrämjandet har efterfrågat en specialregel för företag som inte har historik från reglerad marknad. Direktivets innehåll: Genom ändringsdirektivet införs definitionen företag med begränsat börsvärde (led t i artikel 2.1). Ett företag med begränsat börsvärde är ett företag vars överlåtbara värdepapper är upptagna till handel på en reglerad marknad och som hade ett genomsnittligt börsvärde på beräknat på slutkursen för de tre föregående kalenderåren. Genom ändrade informationskrav i prospektdirektivets artikel 7 införs lättnader för emittenter med ett begränsat börsvärde. Minskade krav på information kommer även att gälla för små och medelstora företag, vid nyemissioner med företrädesrätt samt vid emissioner av icke aktierelaterade värdepapper utom konvertibler och strukturerade finansiella produkter m.m. som genomförs av kreditinstitut som fortlöpande eller vid upprepade tillfällen emitterar sådana värdepapper till ett belopp som understiger (artikel 1.2 j). Se vidare avsnitt 5.5.2. Skälen för regeringens förslag: Artikel 7 i prospektdirektivet reglerar översiktligt vad prospektförordningen ska innehålla avseende information som ska ingå i prospekten. Mer detaljerade regler om vad ett prospekt ska innehålla finns i förordningen och dess bilagor. Detta framgår av 2 kap. 11 § andra stycket LHF där det anges att ytterligare bestämmelser om ett prospekts innehåll finns i prospektförordningen. Ändringsdirektivets minskade krav på information kommer att få genomslag vid tillämpningen av prospektförordningen. En definition av företag med begränsat börsvärde bör med hänsyn härtill föras in i definitionskatalogen i LHF. Enligt är det osäkert om den nya definitionen företag med begränsat börsvärde innebär att syftet att minska de administrativa bördorna för små och medelstora företag och emittenter med begränsat börsvärde uppnås. Det finns flera andra parametrar som skulle kunna användas för att avgöra om ett företag är stort eller litet, säger man, och man önskar en motivering till varför ett företags börsvärde, , är det lämpligaste måttet. Regeringen konstaterar att förslaget om att införa mildare informationskrav för företag med ett begränsat börsvärde visserligen fanns med i kommissionens ursprungliga förslag (KOM[2009] 491 slutlig), men att beloppsangivelsen tillkom under förhandlingarna i rådet. Syftet som utvecklas i kommissionens förslag, den åtföljande konsekvensanalysen samt i skäl 18 till det antagna ändringsdirektivet har varit att minska de administrativa bördorna genom att skapa ytterligare en kategori med ett proportionerligt regelverk, som ett komplement bl.a. till den redan existerande, och delvis överlappande, kategorin små och medelstora företag (SME:er) enligt artikel 7.2 e i prospektdirektivet, som dittills inte hade särreglerats av kommissionen. Man har velat säkerställa att det tas tillräcklig hänsyn till emittenternas storlek utan att det påverkar investerarskyddet. Beloppsangivelsen om är resultatet av ingående förhandlingar för att nå en rimlig avvägning utifrån medlemsstaternas olika marknadsförhållanden. Att kretsen företag avgränsades till sådana vars aktier är upptagna till handel på en reglerad marknad sammanhänger med att dessa för övrigt är underkastade strängare informationskrav än sådana företag vars aktier handlas på exempelvis en Facility (MTF). Ett skäl till att ändringsdirektivet föreskriver att bedömningen ska göras utifrån börsvärdet vid de tre senaste årsskiftena, var att undvika att ett företag som måhända tillfälligt råkat i svårigheter och därför fått se sitt börsvärde understiga tröskelvärdet, inte skulle kunna dra nytta av det mildare regelverket. I den situationen är ju informationsbehovet typiskt sett större, inte mindre. Enkelhetsskäl ligger sannolikt bakom lösningen att värdet vid vissa angivna datum (årsskiften) ska vara avgörande för bedömningen. Ett tänkbart alternativ hade varit att använda sig av genomsnittsvärden för samtliga handelsdagar . Definitionens koppling till kalenderår kan inte heller sägas vara strikt nödvändig. påpekar hade säkerligen även ett flertal andra lösningar och andra parametrar kunnat fungera. EU- definitionen finns nu under alla förhållanden på plats och något handlingsutrymme för det nationella genomförandet finns egentligen inte i denna del. Man hade möjligen kunnat tänka sig att helt avstå ifrån att definiera begreppet i LHF, eftersom det ju senare inte används i någon annan bestämmelse, men regeringen anser att tydligheten blir större med en definition. En innebörd av begreppet som avviker från definitionen i ändringsdirektivet vore i alla fall otänkbar. Begreppet kommer att få betydelse vid tillämpningen av de delegerade akterna. och Aktiefrämjandet har efterfrågat en specialregel för företag som inte har historik från reglerad marknad. Enligt regeringen medger dock redan ändringsdirektivets definition av företag med begränsat börsvärde att även företag med kortare historik än den angivna kan komma i åtnjutande av det proportionerliga regelverket. Den svenska definitionen bör läsas på samma sätt (se vidare författningskommentaren till 1 kap. 1 § LHF), dvs. att värdet ska beräknas på slutkursen för de tre föregående kalenderåren eller den som företagets överlåtbara värdepapper har varit upptagna till handel på en reglerad marknad. Ändringsdirektivets treårsregel syftar som nämnts till att undvika att tillfälliga börsnedgångar leder till informationslättnader. Ett krav på treårig börsvärdeshistorik framstår inte som motiverad mot den bakgrunden. Det bör vidare noteras att det undantag i artikel 1.2 j som tar sikte på icke aktierelaterade värdepapper enligt ovan inte har genomförts i svensk lagstiftning eftersom det inte har någon bäring på svenska förhållanden Prop. 2011/12:129 (se vidare avsnitt 5.1.2). Regeringens förslag: Ett registreringsdokument som har godkänts som en del av ett prospekt ska även fortsättningsvis kunna uppdateras genom en värdepappersnot men också genom förfarandet för tillägg till prospekt. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna tillstyrker promemorians förslag eller lämnar det Direktivets innehåll: Artikel 12 i prospektdirektivet behandlar sådana prospekt som delats upp på tre separata dokument. För företag som ofta söker kapital kan det vara fördelaktigt att dela upp prospektet i separata delar, eftersom bara en värdepappersnot och en sammanfattning behöver upprättas om det finns ett godkänt registreringsdokument. I förekommande fall kan registreringsdokumentet enligt artikel 12.2 uppdateras genom att information som skulle kunna påverka en investerares bedömningar införs i värdepappersnoten. I skäl 20 till ändringsdirektivet anges att emittenterna bör kunna uppdatera registreringsdokumentet i enlighet med förfarandet för tillägg för att öka flexibiliteten. Ändringar i konsekvens med detta har således skett i artiklarna 9.4 och 12.2. Skälen för regeringens förslag: Enligt 2 kap. 13 § första stycket LHF kan ett prospekt upprättas som ett eller tre separata dokument (artikel 5.3 i prospektdirektivet). Om prospektet upprättas som tre separata dokument ska informationen i prospektet delas upp i ett registreringsdokument, en värdepappersnot och en sammanfattning. Prospekt får också i vissa fall upprättas i form av ett grundprospekt (2 kap. 16 §). Om prospektet delas upp på tre separata dokument ska registreringsdokumentet enbart innehålla information som rör emittenten. Värdepappersnoten ska innehålla information om de finansiella instrumenten och ett tredje dokument, sammanfattningen, ska innehålla en sammanfattning av informationen i prospektet (prop. 2004/05:158 s. 89). Artikel 12.2 har genomförts i 2 kap. 13 § tredje stycket LHF. Enligt den bestämmelsen gäller följande. Har det, efter det att det senaste registreringsdokumentet och eventuella tillägg enligt 34 § godkänts, inträffat en förändring eller händelse som skulle kunna påverka en investerares bedömning, ska värdepappersnoten innehålla information om detta, även om sådan information normalt skulle ha lämnats i registreringsdokumentet. Värdepappersnoten och sammanfattningen ska godkännas av enligt 25 §. För att genomföra ändringsdirektivet bör det framgå av 2 kap. 13 § LHF att det även finns möjlighet att uppdatera ett registreringsdokument i en sådan situation i Prop. 2011/12:129 enlighet med förfarandet vid tillägg. Regeringens förslag: I ett prospekt ska det ingå en sammanfattning som är lätt att förstå. Sammanfattningen ska ha en standardiserad utformning och förmedla nyckelinformation. Prospektsamman- fattningens innehåll och utformning, ska tillsammans med de andra delarna av prospektet, ge tillfredsställande information om de överlåtbara värdepapperen. En sammanfattning ska inte krävas när det gäller upptagande till handel på en reglerad marknad av icke aktierelaterade finansiella instrument som vart och ett har ett nominellt värde om . Regeringens bedömning: Förtydligandet i artikel 5.3 i prospektdirektivet rörande möjligheten att dela upp ett prospekt i separata delar, föranleder inte någon lagstiftningsåtgärd. huvudsakligen med regeringens. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker promemorians förslag eller lämnar det utan erinran. är kritiska till regleringen eftersom den anses öka företagens administrativa bördor kraftigt, utan att åstadkomma någon större nytta för investerarna. påpekar att förändringarna rörande sammanfattningen kan medföra ökade administrativa bördor för företagen. anför att ändringsdirektivets syften kan komma att motverkas om sammanfattningarna blir alltför omfattande. anser att det bör finnas utrymme för sammanfattningar som överstiger 2 500 ord om det krävs för att inte väsentlig information emissionserbjudanden avseende aktier ska vara förenade med en allmän varningstext i syfte att särskilt uppmärksamma investeraren på frågan om värdepapperen är korrekt prissatta. Direktivets innehåll: Artikel 5 i prospektdirektivet ställer upp vissa krav på ett prospekts utformning och innehåll. Ett prospekt ska med vissa undantag alltid innehålla en sammanfattning. vara utformad anges i artikel 5.2. I skäl 15 till ändringsdirektivet påpekas att prospektsammanfattningen bör vara en särskilt viktig informationskälla för icke-professionella investerare. ska även fortsättningsvis vara kortfattad och skriven på ett icke-tekniskt Nyheten är kravet på att prospektsammanfattningen ska förmedla sammanfattningar för liknande produkter ska sammanfattningen upprättas i ett standardiserat format. Av artikel 5.3 i prospektdirektivet framgår det att ett prospekt kan upprättas som ett enda dokument eller delas upp på tre separata Om prospektet delas upp på tre separata dokument ska det s.k. registreringsdokumentet innehålla information om emittenten. Det andra dokumentet, värdepappersnoten, ska innehålla information om de finansiella instrumenten och det tredje dokumentet, sammanfattningen, ska innehålla en sammanfattning av informationen i prospektet. Ändringsdirektivet innebär inte någon ändring i detta avseende. Av artikel 1.5 d i ändringsdirektivet framgår att kommissionen genom delegerade akter ska reglera a) formatet för prospektet eller grundprospektet, sammanfattningen, de slutliga villkoren och tilläggen b) det närmare innehållet och specifika formatet för den nyckelinformation som ska ingå i sammanfattningen. Skälen för regeringens förslag och bedömning: Artikel 5.2 har genomförts i 2 kap. 14 § LHF. Bestämmelsen anger de grundläggande kraven på en sammanfattning. Enligt bestämmelsens första stycke ska det i ett prospekt ingå en kortfattad sammanfattning som är lätt att förstå. Den ska förmedla väsentliga uppgifter om och risker som är förenade med emittenten, eventuell garant och de överlåtbara värdepapperen. I bestämmelsens andra stycke uppställs krav på att sammanfattningen ska innehålla vissa närmare angivna uppgifter och i bestämmelsens tredje stycke framgår att ett prospekt inte behöver innehålla en sammanfattning när prospektet avser upptagande till handel av icke aktierelaterade överlåtbara värdepapper som vart och ett har ett nominellt värde som motsvarar . För att genomföra ändringsdirektivet bör 2 kap. 14 § LHF ändras på så sätt att det framgår att sammanfattningen ska förmedla nyckelinformation och att den ska ges i ett standardiserat format. Syftet med detta är att det ska bli lättare för investerare att göra jämförelser med sammanfattningar för liknande produkter. Vad som utgör nyckelinformation framgår av avsnitt 5.5.1. I skäl 21 till prospektdirektivet anges att sammanfattningen normalt inte bör innehålla fler än 2 500 ord. Motsvarande angivelse förekommer inte i ändringsdirektivet, där det endast sägs att prospektsammanfattningen ska vara kortfattad. Av lagtexten bör det vidare framgå att det är prospektsammanfattningens innehåll och utformning, tillsammans med de andra delarna av prospektet, som ska ge tillfredsställande information om de överlåtbara värdepapperen. Även detta syftar till att hjälpa investerare när de överväger att investera i sådana värdepapper. Tröskelvärdet i nu gällande 2 kap. 14 § tredje stycket LHF ska ändras från till i enlighet med ändringsdirektivet (se avsnitt 5.1.2). Det kan i sammanhanget noteras att en medlemsstat kan begära att en sammanfattning upprättas på dess officiella språk (se artikel 19.4). I linje med detta får , enligt nu gällande 2 kap. 23 § LHF, besluta att en sammanfattning ska översättas till svenska. Artikel 5.3 i prospektdirektivet har genomförts i 2 kap. 13 § första och andra styckena LHF. Av paragrafen framgår även att prospekt i vissa fall får upprättas i form av ett grundprospekt, varvid hänvisas till närmare regler i 2 kap. 16 § samma lag. Ändringen i artikel 5.3 utgör endast ett förtydligande och bör inte föranleda någon lagstiftningsåtgärd. och är kritiska till regleringen eftersom den anses öka företagens administrativa bördor kraftigt, utan att åstadkomma någon större nytta för investerarna. Framför allt synes man mena att kraven enligt tillgängliga förslag till delegerade akter är alltför långtgående och detaljerade. Informationen till Prop. 2011/12:129 investerarna i sammanfattningen riskerar att bli alltför omfattande och därför av begränsat värde. Föreningarna anser att den svenska lagtexten och artikel 5 i prospektdirektivet, med sina krav på att sammanfattningen ska vara kortfattad och lättbegriplig, inte kommer att vara förenliga med de krav som ska gälla i realiteten. Man tror att utbudet av strukturerade produkter kommer att minska till följd av att det tar att ta fram produkterna. anför att ändringsdirektivets syften kan komma att motverkas om sammanfattningarna blir alltför omfattande. Även berör denna fråga och vill, med ledning av sina erfarenheter av den nya regleringen av faktablad på fondsidan, i möjligaste mån undvika krav på ny dokumentation som försvårar för spararna och genom ökade administrativa kostnader ytterligare fördyrar kapitalanskaffningen. och påpekar att förändringarna rörande sammanfattningen kan medföra ökade administrativa bördor för företagen. Som framgår av skäl 15 till ändringsdirektivet är sammanfattningen i ett prospekt tänkt att vara en särskilt viktig informationskälla för icke professionella investerare och fokusera på nyckelinformation. För det fall de nya kraven på sammanfattningens innehåll skulle öka den administrativa bördan något för emittenterna så sker det i en avvägning mot intresset av ett förbättrat investerarskydd. Regeringen har tagit del av förslag till delegerade akter, och vad som senare beslutats av kommissionen, och har därvid, bl.a. efter samråd med , inte funnit anledning att kritisera förslaget utifrån de utgångspunkter som redovisats av remissinstanserna. anser att det bör finnas utrymme för sammanfattningar som överstiger 2 500 ord om det krävs för att inte väsentlig information ska utelämnas. Regeringen delar denna uppfattning. Spiltan har föreslagit att alla emissionserbjudanden avseende aktier ska vara förenade med en allmän varningstext i syfte att särskilt uppmärksamma investeraren på frågan om värdepapperen är korrekt prissatta. Enligt regeringen är ett sådant förslag inte förenligt med regleringen i prospektförordningen. Enligt artikel 3 får en behörig myndighet inte kräva att ett prospekt ska innehålla information som inte anges i bilagorna IXVII. Regeringens förslag: Om ett grundprospekt eller ett tillägg till detta inte innehåller de slutliga villkoren för ett erbjudande av överlåtbara värdepapper till allmänheten, ska emittenten så snart det är möjligt ge in villkoren till för registrering, underrätta berörd behörig myndighet i annan stat inom EES om villkoren, och De slutliga villkoren ska endast innehålla information som rör innehållet i värdepappersnoten. Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna tillstyrker promemorians förslag eller lämnar det och framför synpunkter som har bäring på förslagen till delegerade akter. Direktivets innehåll: I tredje stycket i artikel 5.4 i prospektdirektivet anges att om de slutliga villkoren för ett erbjudande inte ingår i vare sig grundprospektet eller något tillägg, ska de meddelas investerarna och ges in till den behöriga myndigheten varje gång ett erbjudande av finansiella instrument till allmänheten görs så snart som det går, och om det är möjligt före startdatum för erbjudandet. Det anges också att bestämmelserna i artikel 8.1 i prospektdirektivet ska tillämpas i detta fall. I artikel 22.4 i prospektförordningen anges att de slutgiltiga villkoren endast ska innehålla information som anges i tillämpliga värdepappersnoter. I ändringsdirektivets artikel 1.5 c anges förutom att de slutliga villkoren ska göras tillgängliga för investerarna, att de ska registreras hos den behöriga myndigheten i hemmedlemsstaten. Dessutom ska de meddelas av emittenten till den behöriga myndigheten i värdmedlemsstaten. Detta ska ske varje gång ett erbjudande till allmänheten görs så snart det är praktiskt möjligt, och om möjligt före den tidpunkt då erbjudandet till allmänheten börjar gälla eller de berörda värdepapperen tas upp till handel. Vidare har det lyfts fram i artikeln att de slutliga villkoren endast ska innehålla information som avser värdepappersnoten och inte ska användas för att komplettera grundprospektet. I skäl 17 till ändringsdirektivet anges att det är lämpligt att förtydliga att de slutliga villkoren för ett grundprospekt endast bör innehålla uppgifter om värdepappersnoten som specifikt gäller emissionen och som kan fastställas endast för den enskilda emissionen. Skälen för regeringens förslag: Av 2 kap. 16 § andra stycket LHF framgår att ett grundprospekt inte behöver innehålla de slutliga villkoren för ett erbjudande av överlåtbara värdepapper till allmänheten. Tredje stycket i artikel 5.4 har genomförts i 2 kap. 17 § LHF. I bestämmelsen anges att om ett grundprospekt eller ett tillägg till detta inte innehåller de slutliga villkoren för ett erbjudande av överlåtbara värdepapper till allmänheten, ska villkoren ges in till och offentliggöras enligt 2 kap. 29 § samma lag så snart det är möjligt. I 2 kap. 17 § LHF bör i enlighet med ändringsdirektivet införas en skyldighet för att registrera inkommande villkor. För att genomföra ändringsdirektivet bör dessutom i 2 kap. 17 § införas en skyldighet för emittenten att meddela de slutliga villkoren till annan behörig myndighet i en värdmedlemsstat. Detta förfarande kan bli aktuellt om erbjudande till allmänheten eller ansökan om upptagande till handel har gjorts i en stat som inte är hemmedlemsstaten. Den skyldighet som läggs på emittenten i förevarande fall har nämligen inte någon motsvarighet i bestämmelserna om offentliggörande (jfr 2 kap. 29 §). Om ett grundprospekt ligger till grund för flera erbjudanden till allmänheten, ska de slutliga villkoren ges in till varje gång ett sådant erbjudande lämnas inom ramen för grundprospektet (prop. 2004/05:158 s. 178). Detsamma kommer alltså att gälla för emittenten i förhållande till annan behörig myndighet i stat som inte är Såväl ingivandet av de slutliga villkoren som meddelandet av emittenten till behörig myndighet i stat som inte är hemmedlemsstat ska ske så snart det är möjligt och, enligt artikel 5.4 tredje stycket, om möjligt före den tidpunkt då erbjudandet till allmänheten börjar gälla eller de berörda värdepapperen tas upp till handel. För att genomföra ändringsdirektivet bör det även i svensk rätt förtydligas att de slutliga villkoren endast ska innehålla information som rör innehållet i värdepappersnoten. Exempel på sådan information anges i skäl 17 till ändringsdirektivet utgöra den internationella ISIN-koden (Identification Number), emissionspriset, löptiden, eventuell kupong, lösendagen, lösenpriset, inlösenpriset och andra villkor som inte var kända när prospektet upprättades. För annan ny information som kan påverka bedömningen av emittenten och värdepapperet ska bestämmelserna om tillägg i 2 kap. 34 § LHF tillämpas. Kravet på att förmedla nyckelinformation gäller även för grundprospekt. En emittent bör därför kombinera sammanfattningen med relevanta delar av slutgiltiga villkoren på ett sätt som är lättillgängligt för investerare och i dessa fall bör inget separat godkännande enligt reglerna om tillägg krävas, se även avsnitt 5.5.1. och har påtalat att, enligt tillgängliga förslag till delegerade akter, en specifik sammanfattning ska tas fram för varje enskild emission. Man anser att detta kommer att väsentligt öka emittenternas administrativa bördor, särskilt avseende strukturerade produkter. Kraven kan, enligt föreningarna, även komma i konflikt med övriga regler för företags informationsgivning. Det påpekas även att sammanfattningens ändrade roll vid grundprospekt bör påverka kravet att tillhandahålla nyckelinformation på så sätt att det inte ska krävas att sammanfattningen innehåller erbjudandets allmänna villkor. Föreningarna har vidare frågor rörande de kommande detaljreglernas tillämpning vid s.k. tap emissioner. Regeringen bedömer att nämnda frågor bör hanteras inom ramen för de delegerade akterna. Eventuella kvarvarande tolkningsproblem får lösas i praxis. Vid användning av finansiella mellanhänder har krav på skriftligt medgivande införts i 2 kap. 4 § LHF, se avsnitt 5.1.3. Om användning av prospektet har medgivits är emittenten eller den person som har ansvarat för att upprätta det ursprungliga prospektet ansvarig för tillhandahållandet av de slutliga villkoren och något ytterligare prospekt bör inte krävas. Om emittenten eller personen med ansvar för att upprätta ett ursprungligt prospekt inte medger att detta används blir den finansiella mellanhanden skyldig att offentliggöra ett nytt prospekt. Då blir också den finansiella mellanhanden ansvarig för att ge in de slutliga villkoren. Regeringens förslag: Ett prospekt ska vara giltigt av högst från det godkänts. Regeringens bedömning: Ändringarna i artikel 9.4 i prospektdirektivet, som bl.a. innehåller ytterligare förtydliganden rörande ett prospekts giltighetstid och uppdatering av registreringsdokumentet, föranleder inte någon lagstiftningsåtgärd. Promemorians förslag och bedömning överensstämmer med Remissinstanserna tillstyrker promemorians förslag eller lämnar det Direktivets innehåll: Artikel 9.1 i prospektdirektivet ändras genom ändringsdirektivet på så sätt att giltighetstiden för ett prospekt ska räknas från godkännandet i stället för offentliggörandet. Det är för att förbättra rättssäkerheten som giltighetstiden för ett prospekt ska börja då det