prop · GZ03122 · 2012-03-20 00:00:00 — 4 KOM(2011) 9497 slutlig, Meddelande från kommissionen: Riktlinjer för tillämpningen av rådets direktiv /113/EG på försäkringar mot bakgrund av dom i mål C-236/09 (Test-Achats). tolkningar av artikel 5 i direktivet som kan göra i fram- Prop. 2011/12:122 tiden. Kommissionen noterar att dom innebär att måste regeln om könsneutralitet i artikel 5.1 tillämpas utan undantag vid beräkningen av enskilda personers och ersättningar i nya avtal. Kommissionen anmärker att begreppet nya avtal inte definieras i direktivet och att det inte heller finns någon hän- visning till nationell lagstiftning när det gäller dess innebörd. Kommissionen anser att det av flera skäl är viktigt att det görs en enhetlig tolkning av begreppet i hela unionen och att tillämpningen av artikel 5.1 förutsätter en tydlig distinktion mellan befintliga och nya försäkringsavtal. Enligt kommissionen ska regeln om könsneutralitet i artikel 5.1 tillämpas om ett avtal ingås som kräver alla parters uttryckliga medgivande, inbegripet ändringar av befintliga avtal, och det sista av de medgivandena som krävs för att avtalet ska kunna ingås ges eller . Som exempel på vad som följaktligen bör betraktas som nya avtal som måste följa den könsneutrala regeln nämner kommissionen (a) avtal som ursprungligen ingås eller senare, där den relevanta tidpunkten är den då anbudet accepteras, och (b) avtal mellan parter som ingås eller senare om förlängning av avtal som ingicks och som annars hade förfallit. Som exempel på situationer som å andra sidan inte bör anses som nya avtal nämner kommissionen (a) en automatisk förlängning av ett befintligt avtal om ingen uppsägning meddelas före en viss tidsfrist i enlighet med villkoren i det befintliga avtalet, (b) ändringar av enskilda inslag i befintliga avtal, t.ex. premieförändringar, på grundval av på förhand fastställda parametrar, i fall där försäkringstagaren inte behöver ge sitt medgivande, (c) att försäkringstagaren lägger till olika former av utökade eller kompletterande försäkringsskydd vars villkor fastställts i avtal ingångna före , när detta kan ske genom ett ensidigt beslut av försäkringstagaren (t.ex. när försäkringstagaren vill höja det belopp som investeras i en livförsäkringsprodukt) och (d) att en försäkringsportfölj överförs från en försäkringsgivare till en annan utan att statusen på de avtal som ingår i portföljen förändras. Innebörden av kravet på könsneutralitet Vidare konstaterar kommissionen att artikel 5.1 i direktivet förbjuder alla resultat där skillnader uppstår i enskilda personers och ersätt- ningar till följd av användningen av kön som en faktor vid beräkningen av och ersättningar. Enligt kommissionen gäller förbudet inte all användning av kön som en riskbedömningsfaktor. tillåten vid beräkningen av och ersättningar på en aggregerad (kollektiv) nivå, förutsatt att det inte leder till differentiering på individ- Efter dom är det därför fortsatt möjligt att samla in, lagra och använda information om könstillhörighet eller könsrelaterad information inom dessa gränser, dvs. vid reserveringar och internpris- sättning (använda uppgifter om könstillhörighet i samband med risk- Prop. 2011/12:122 bedömningar), prissättning av återförsäkring, marknadsföring och reklam (omfattas inte av direktivet enligt artikel 3.3) och i vissa avseenden vid ingående av liv- och sjukförsäkringar. Det sistnämnda fallet förklaras enligt följande. Regeln om könsneutralitet betyder att och ersätt- ningar inte får variera mellan två individer beträffande samma försäkring endast på grund av att de har olika kön. Det finns dock andra risk- faktorer, t.ex. hälsotillstånd eller familjehistoria, som får ligga till grund för en differentiering och som försäkringsgivarna måste bedöma med hänsyn till könstillhörighet, med tanke på att det finns vissa fysiologiska skillnader mellan män och kvinnor. Kommissionen anser också att det enligt villkoren i artikel 4.5 i direk- tivet som anger att direktivet inte utesluter skillnader i behandling, om tillhandahållandet av varor och tjänster uteslutande eller främst till per- soner av ett kön motiveras av ett berättigat mål och medlen för att uppnå detta mål är lämpliga och nödvändiga är möjligt för försäk- ringsgivare att erbjuda könsspecifika försäkringsprodukter, eller val- möjligheter inom ramen för avtal, för att täcka tillstånd som enbart eller främst rör antingen män eller kvinnor. Som exempel nämns prostatacan- cer, bröst- eller livmoderhalscancer. Enligt kommissionen är denna möj- lighet emellertid utesluten när det gäller graviditet och moderskap på grund av artikel 5.3 i direktivet, vilken innehåller ett förbud mot att kostnader som har samband med graviditet och moderskap leder till skillnader i enskilda personers och ersättningar. Kommissionen behandlar sedan frågan om indirekt diskriminering och konstaterar att enligt artikel 2 b i direktivet sker sådan i försäkrings- sammanhang när en skenbart neutral riskfaktor särskilt missgynnar personer av ett visst kön, men att till skillnad från direkt diskriminering kan indirekt diskriminering vara motiverad om det finns ett berättigat mål och medlen för att uppnå detta mål är lämpliga och nödvändiga. Användningen av riskfaktorer som är knutna till könstillhörighet ska därför vara möjlig även i fortsättningen, så länge som de utgör verkliga riskfaktorer i sig själva. Som exempel pekas på att det bör vara möjligt med prisdifferentiering som baseras på bilmotorns storlek när det gäller trafikförsäkringar, även om män statistiskt sett kör bilar med mer kraft- fulla motorer. En annan fråga som tas upp av kommissionen är om tjänstepensions- försäkringar berörs av dom. Kommissionen kommer fram till att så inte är fallet och hänvisar bl.a. till att det av skäl 15 och artikel 3.4 framgår att direktivet endast gäller försäkringar och pensioner som är privata, frivilliga och åtskilda från anställningsförhållandet, eftersom sysselsättning och yrke uttryckligen är undantagna från dess räckvidd. Däremot är direktivet om varor och tjänster tillämpligt om en enskild anställd måste teckna en försäkring direkt med försäkrings- givaren utan inblandning av arbetsgivaren, t.ex. för att omvandla ett engångsbelopp till en livränta. Kommissionen avslutar med att upplysa om att den kommer att göra en uppföljning och, på grundval av de kriterier som fastställs i dessa rikt- linjer, se till att den nationella lagstiftningen på försäkringsområdet över- ensstämmer fullt ut med Test-Achats-domen och kommissionens rikt- linjer om rättsläget. Kommissionen kommer att noga följa utvecklingen på försäkringsmarknaden för att upptäcka eventuella omotiverade pris- höjningar till följd av Test-Achats-domen och vid misstankar om konkurrensbegränsande agerande, tillämpa de verktyg som den förfogar över enligt konkurrensrätten. 5Ändring i diskrimineringslagen avseende kön och försäkringstjänster Regeringens förslag: Det generella undantaget i diskrimineringslagen från förbudet mot diskriminering som har samband med kön vid till- handahållande av försäkringstjänster tas bort. Det införs ett specifikt förbud mot att ha olika försäkringspremier och ersättningar för kvinnor och män utifrån beräkningar baserade på kön. Trots det får, om det har ett berättigat syfte och de medel som används är lämpliga och nödvändiga för att uppnå syftet, en persons könstillhörighet påverka bedömningen av andra faktorer som beräkningar av för- säkringspremier baseras på. Det införs en ny paragraf i diskrimi- neringslagen där samtliga undantag från diskrimineringsförbudet i fråga om varor, tjänster eller bostäder och den särskilda regleringen för försäkringstjänster anges. Promemorians förslag: Överensstämmer delvis med regeringens för- I promemorian föreslås att försäkringstjänster i sin helhet inte ska omfattas av möjligheten att i vissa fall göra undantag från diskrimine- Remissinstanserna: , , Finans- inspektionen, i , , Diskri- mineringsombudsmannen, , akademikers central- organisation och Kvinnolobby har tillstyrkt förslaget. inspektionen har föreslagit en förtydligande kommentar om att försäk- ringsföretagen även i fortsättningen får ta in och använda uppgifter om kön för sin riskstatistik och aktuariella analys. haft synpunkter på utformningen av lagtexten. konsekvensutredningen är bristfällig då en beloppsmässig kvantifiering av de förväntade effekterna saknas. anfört att det kan vara en bra idé att i förarbetena bemöta försäkrings- branschens förutsägelser om att kön även fortsättningsvis kommer att beaktas, men på gruppnivå i stället för på individnivå, exempelvis genom att trafikförsäkring med lägre premie erbjuds medlemmar i föreningar med en hög andel kvinnor. förarbetena förekomma en sådan utveckling och slå fast att ett tillräckligt samband med kön föreligger även i dessa fall. , , Försäkringsjuridiska Prop. 2011/12:122 föreningen, Svensk Försäkring, och har inte haft någon invändning mot förslaget. har utifrån ett bransch- och konsument- perspektiv efterlyst ett förtydligande av hur dom ska tolkas i svensk lagstiftning. Svensk Försäkring och har anfört att ett antal frågor är oklara och kräver klar- göranden, t.ex. huruvida tjänstepensionsförsäkringar kommer att om- fattas och om gravidförsäkringar kommer att vara tillåtna i fortsätt- ningen. Svensk Försäkring och har även anfört att det föreligger tillämpningssvårigheter rörande tolkningen av försäkringsavtal avseende frivillig och obligatorisk gruppförsäkring. ställer sig tveksam till om en reglering som innebär att försäkringsföretagen inte tillåts att differentiera risk- grupper på grund av kön är en lämplig reglering. Skälen för regeringens förslag Förbud mot olika försäkringspremier och ersättningar för kvinnor och män har i domen i mål C-236/09 Test-Achats slagit fast att undantaget i artikel 5.2 i direktiv /113/EG, enligt vilket det är tillåtet för de berörda medlemsstaterna att utan tidsbegränsning bibehålla ett undantag från regeln om könsneutrala och ersättningar, är oförenligt med uppnåendet av det mål om likabehandling av kvinnor och män som eftersträvas i direktivet och med artiklarna 21 och 23 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna. domstolen har därför beslutat att bestämmelsen ska vara ogiltig med har utnyttjat den möjlighet till undantag som medges i artikel 5.2 i direktivet. Av 2 kap. 12 § tredje stycket diskrimineringslagen följer att förbudet mot diskriminering som har samband med kön i fråga om tillhandahållande av tjänster inte gäller tillhandahållande av försäkrings- Det kan i sak anföras skäl både för och mot att undanta försäk- ringar från diskrimineringsförbudet. att den artikel i direktivet som medger undantag från förbudet mot köns- diskriminering i fråga om försäkringspremier och ersättningar är ogiltig med verkan , måste dock det gene- rella undantaget i diskrimineringslagen för försäkringstjänster från för- budet mot könsdiskriminering tas bort. Det måste även i enlighet med artikel 5.1 i direktivet framgå att det inte är tillåtet att använda sig av olika försäkringspremier och ersättningar för kvinnor och män då beräk- ningarna baserats på kön. Diskrimineringslagen bör ändras i enlighet Med hänsyn till att är skyldig att anpassa diskrimine- ringslagen så att den är förenlig med dom, saknas det anledning att här närmare analysera för- och nackdelar med att det gene- rella undantaget för försäkringstjänster från diskrimineringsförbudet tas bort och ett krav på könsneutrala beräkningar införs. konstateras att en fördel med denna lagändring är att den innebär ett steg mot regeringens mål att uppnå jämställdhet mellan kvinnor och män i Även mot bakgrund av diskrimineringslagens utgångspunkt Prop. 2011/12:122 att värna principen om alla människors lika värde och rätt att bli behand- lade som individer på lika villkor är det rimligt att användningen av kön som faktor vid beräkningen av och ersättningar i samband med försäkringar inte resulterar i att skillnader uppstår i enskilda perso- ners och ersättningar. En nackdel med lagändringen för försäk- ringsföretagen är att en användbar faktor för riskdifferentiering, kön, tas bort. En nackdel för försäkringstagarna är att de genomsnittliga försäk- ringspremierna för privat tecknade försäkringar kan förväntas bli högre och försäkringarna därmed dyrare. I och med ändringen kan det alltså bli aktuellt att pröva ett försäkrings- avtal utifrån diskrimineringslagens regelverk. Det kan komma i fråga att döma ut diskrimineringsersättning till någon som utsatts för diskrimine- ring. I den mån ett villkor i ett individuellt försäkringsavtal innefattar diskriminering kan ett sådant villkor jämkas eller förklaras ogiltigt om den som diskrimineras begär det. Det torde i första hand vara jämkningar av premienivåer som kan komma att aktualiseras i detta sammanhang. Lagtextens utformning och innebörd Kvinnolobby har invänt mot den föreslagna lagtexten och fram- hållit att den nu gällande lagtexten är skriven utifrån bestämmelsen om undantag från diskrimineringsförbudet och att förslaget till ny lydelse tar sin utgångspunkt i denna text. Detta gör formuleringen otymplig och otydlig. Kvinnolobby anser att en ny lagtext i stället bör skrivas utifrån EU-direktivet, dvs. att förbudet mot diskriminering som har sam- band med kön inte hindrar att kvinnor och män behandlas olika om det har ett berättigat syfte och de medel som används är lämpliga och nöd- vändiga för att uppnå syftet. Regeringen konstaterar att dom innebär att det i enlig- het med artikel 5.1 i direktiv /113/EG under alla förhållanden är oförenligt med principen om likabehandling av kvinnor och män i fråga om varor och tjänster att ha olika försäkringspremier och ersättningar, om skillnaderna är ett resultat av användningen av kön som en försäk- ringsteknisk faktor vid beräkningen. dom påverkar, som kommissionen påpekat i sitt meddelande, inte möjligheten för försäk- ringsgivare att i enlighet med undantaget i artikel 4.5 i direktivet erbjuda könsspecifika försäkringsprodukter på marknaden som gäller tillstånd som enbart eller huvudsakligen drabbar män eller kvinnor. Lagtexten bör därför, till skillnad mot förslaget i promemorian, vara utformad så att det framgår att denna möjlighet att frångå likabehandlingskravet kvarstår. Det bör därför anges att diskrimineringsförbudet inte hindrar att kvinnor och män behandlas olika i fråga om tjänster, även försäkringstjänster, eller bostäder, om det har ett berättigat syfte och de medel som används är lämpliga och nödvändiga för att uppnå syftet. Kommissionen har i sitt meddelande anfört att möjligheten att erbjuda könsspecifika försäkringsprodukter, med hänsyn till den s.k. solidari- tetsmekanismen i artikel 5.3 i direktiv /113/EG, är utesluten vad gäller graviditet och moderskap. Svensk Försäkring och Trafikförsäk- ringsföreningen har framfört att det bör tydliggöras att kommissionens uttalande inte medför att de gravidförsäkringar som marknadsförs i skulle vara otillåtna efter lagändringen. Det kan konstateras att direktivtexten endast förbjuder att kostnader som har samband med graviditet och moderskap leder till skillnader i enskilda personers och ersättningar och att texten inte uttryckligen förbjuder graviditetsförsäkringsprodukten som sådan. Det framstår som främmande att se det som mindre förmånligt för vare sig kvinnor eller män att det erbjuds möjligheter att teckna en sådan försäkring. Det står dock klart att i den mån en man och en kvinna har tecknat likadana eller liknande försäkringar så kan det t.ex. inte anses berättigat att kostnader som har samband med graviditet leder till skillnader i mellan dem. Som en följd av dom bör det även av lagtexten framgå att möjligheten att göra undantag från diskrimineringsförbudet inte gäller för försäkringstjänster vid beräkningen av kvinnors och mäns försäk- ringspremier och ersättningar. I enlighet med regleringen i artikel 5.1 i direktivet bör det särskilt anges att skillnader mellan kvinnors och mäns och ersättningar inte får finnas utifrån beräkningar som baserats på kön som en faktor. Kommissionen har i sitt meddelande om tillämpningen av direktivet anfört att dom inte innefattar något förbud mot att i vissa avseenden beakta kön som en faktor vid värderingen av andra riskfaktorer, t.ex. hälsotillstånd och sjukdomshistorik i en familj, med hänsyn till de fysiologiska skillnaderna mellan kvinnor och män. Dessa skillnader får beaktas av försäkringsgivare inför tecknande av liv- eller sjukförsäkring, t.ex. vid val av hälsoundersökningar och tolkningen av medicinska resultat. Det framgår att kommissionens uppfattning även är att det inte finns något hinder mot att ett beaktande av försäkrings- tagarens kön, vid värderingen av andra riskfaktorer, i det enskilda fallet kan få påverka försäkringspremiens storlek olika för en kvinna eller man med samma riskfaktor. Detta gäller i fall där riskfaktorns betydelse är olika för kvinnor och män när det gäller sannolikheten att drabbas av aktuell sjukdom och där riskfaktorn är förknippad med skillnader i allvar eller utgång. I lagrådsremissens förslag till lagtext är regeln om könsneutralitet uttryckt genom en bestämmelse om könsneutrala beräkningar. Lagrådet har anfört att den föreslagna regeln innebär att det inte är möjligt att göra skillnad mellan enskilda mäns och kvinnors försäkringspremier eller försäkringsersättningar ens om differentieringen skulle ha ett berättigat syfte och de medel som används är lämpliga och nödvändiga för att uppnå syftet. När det gäller kommissionens uppfattning att de fysiologiska skillnader som finns mellan kvinnor och män får ligga till grund för en differentiering vid värderingen av andra riskfaktorer, har Lagrådet invänt att den bara gäller val av hälsoundersökningar och tolkningen av medicinska resultat och inte i fråga om försäkringspremier eller försäkringsersättningar. En kvinna som har nära anhöriga som har dött av bröstcancer får således inte betala högre när hon tecknar en ny livförsäkring än en man t.ex. kvinnans tvillingbror som har samma sjukdomsanlag i sin släkt. Om avsikten är att tillåta differentiering av och ersättningar i detta och liknande fall, vilket framstår som tveksamt med hänsyn till innehållet i artikel 5.1, anser Lagrådet att det måste komma till uttryck i lagtexten. Regeringen gör följande överväganden. Enligt artikel 5.1 i direktivet är Prop. 2011/12:122 det förbjudet med skillnader i enskilda personers försäkringspremier och ersättningar om de är resultatet av användningen av kön som en faktor vid beräkningen av dem. Den tolkning kommissionen förordar innebär att det skulle vara tillåtet att ta hänsyn till vilket kön en person har vid värderingen av andra riskfaktorer som ligger till grund för beräkningen av försäkringspremier i liv- eller sjukförsäkringar. Resultatet kan bli olika premienivåer för en kvinna och man med samma riskfaktor. Vid sådant hänsynstagande ligger det nära till hands att anse att man på ett otillåtet sätt använder kön som en faktor vid beräkningen av premien eftersom könstillhörigheten får inverkan på premiens storlek. Lagrådets tveksamhet om en sådan differentierings förenlighet med artikel 5.1 är därför befogad. Å andra sidan är det här inte fråga om att använda kön som en generell riskfaktor vid beräkningen av utan om att objektivt värdera en annan riskfaktor, exempelvis sjukdomsanlag, vars betydelse kan vara beroende av könstillhörigheten hos den person där riskfaktorn konstaterats. Det framstår som rimligt att försäkringsbolagen för att rätt värdera en sådan riskfaktor får ta hänsyn till personens kön. Enligt regeringen ska artikel 5.1 tolkas på sådant sätt eftersom det inte handlar om att använda kön som en faktor i sig vid beräkningen av , utan att kön påverkar värderingen av en annan självständig riskfaktor av betydelse för premienivån, t.ex. hälsotillstånd och sjukdomshistorik i släkten. Regeringen delar Lagrådets synpunkt att lagtexten måste förtydligas. Den könsneutrala regeln i diskrimineringslagen ska därför kompletteras med en bestämmelse om att en persons könstillhörighet får påverka bedömningen av andra riskfaktorer som beräkningar av försäkrings- baseras på. Tjänstepensionsförsäkringar omfattas inte av lagändringen Svensk Försäkring och har påpekat att EU- domstolens dom har gett upphov till frågan huruvida tjänstepensions- försäkringar omfattas av diskrimineringsförbudet. akademikers centralorganisation har anfört att könsneutralitet redan har införts i för- säkringsbranschen beträffande kollektivavtalade tjänstepensions- försäkringar, att det är angeläget att detsamma gäller privata tjänste- pensionsförsäkringar och att det i annat fall skulle kunna leda till oönskade effekter som att män flyr kollektivavtalade försäkringar. har anfört att det av flera skäl vore olyckligt att utan utförlig analys införa ett lagkrav på könsneutralitet för tjänstepension och har hänvisat till att svenska försäkringsbolag om ett sådant krav införs kan komma att missgynnas i konkurrenshänseende jämfört med utländska försäkringsbolag. I dom preciseras inte omfattningen av förbudet mot könsdifferentierade och ersättningar. Enligt kommissionens meddelande innebär dom inte att det finns ett krav på könsneutralitet som gör att skillnaderna i livslängdsantagandena mellan kvinnor och män måste tas bort även när det gäller ersättningar från En tjänstepension utgör en pensionsförmån för arbetstagaren till följd av ett anställningsförhållande och grundas på kollektivavtal eller individuella avtal mellan arbetstagare och arbets- givare. En tjänstepensionsförsäkring är en försäkringslösning för att säkerställa framtida utbetalning av en tjänstepension och tecknas av arbetsgivaren till förmån för arbetstagaren, eller tecknas av arbetstagaren men bekostas då av arbetsgivaren. Direktiv /113/EG omfattar inte tjänstepension då det endast gäller försäkringar och pensioner som är privata, frivilliga och åtskilda från anställningsförhållandet, vilket fram- går av skäl 15 och artikel 3.4 i direktivet. Av det anförda framgår att en tjänstepensionsförsäkring inte är en sådan tjänst (försäkringstjänst) som tillhandahålls allmänheten i diskrimineringslagens mening. Tjänste- pensionsförsäkringar omfattas alltså definitionsmässigt varken av huvud- regeln om diskrimineringsförbud i fråga om tillhandahållande av tjänster eller av det nya kravet på könsneutrala beräkningar för försäkrings- tjänster. Inte heller andra gruppförsäkringar tillhandahålls normalt all- mänheten. akademikers centralorganisation har anfört att tjänstepension bör omfattas av kravet på könsneutralitet även om kommissionen gör en annan tolkning och att med hänsyn till att det är fråga om minimidirektiv som uttryckligen tillåter medlemsstaterna att införa bestämmelser som är mer fördelaktiga när det gäller att upprätthålla principen om likabehand- ling, måste det vara fullt möjligt att inkludera tjänstepensioner. Regeringen anser att intresset av en enhetlig tolkning av för att inte snedvrida konkurrensen på försäkringsmarknaden mellan försäk- ringsbolag i olika länder gör att inte ensidigt bör införa ett krav på könsneutrala beräkningar för tjänstepensionsförsäkringar. Tjänste- pensionsförsäkringar ska därför inte omfattas av kravet på könsneutrala beräkningar. En ny paragraf införs i diskrimineringslagen Med de ändringar som införs i diskrimineringslagen blir lagtexten svårtillgänglig om ändringarna görs inom ramen för aktuell paragraf. För att göra regleringen på området mer lättöverskådlig bör en ny paragraf införas. I den nya paragrafen ska samtliga undantag från diskriminerings- förbudet vid tillhandahållande av varor, tjänster eller bostäder till all- mänheten finnas och den särskilda regleringen för försäkringstjänster. Användning av uppgift om kön för andra ändamål