prop · H0031d33 · 2012-09-20 00:00:00 — Ett brukarperspektiv är angeläget i transportpolitiken och när beslut fattas som gäller transportsystemet. Varje trafikslag ska kunna fungera väl var för sig men 2012/13:1 UTGIFTSOMRÅDE 22 också i samverkan med övriga trafikslag för att hela resan eller transporten ska bli optimal. Transportpolitiken ska även bidra till ett jämställt samhället. Transportsystemet ska vara jämställt, dvs. utformas så att det är likvärdigt tillgodoser både kvinnor och mäns resmönster och transportbehov. Såsom har redovisats i avsnitt 3.5.3 är bedömningen att utvecklingen av transportsystemet lett till en förbättrad tillgänglighet för medborgare och näringsliv inom och mellan regioner, samt mellan och andra länder. Det finns dock geografiska variationer och utmaningar som kvarstår avseende tillgänglighet, se avsnitt 3.5.1. kvarstår utmaningar vad avser t.ex. punktlighet och kapacitet. De satsningar som regeringen föreslår i denna proposition samt i den infrastrukturproposition som regeringen avser att återkomma till med , syftar till att kraftigt öka ambitionen på transportområdet. Infrastruktur av hög kvalitet knyter ihop landet och är en förutsättning för tillväxt och en konkurrenskraftig svensk ekonomi. De resurser som tillförs kommer att möjliggöra en mycket omfattande upprustning av standarden av det befintliga järnvägssystemet och en höjd ambition för vägunderhållet i hela landet. Regeringen bedömer att likväl som kapacitetsutnyttjandet på järnvägsnätet är högt, så är även trängseln och förslitningen av vägnätet stor. Detta är särskilt tydligt i storstadsregionerna och längs de större godsstråken. är ett väl fungerande vägnät, både enskilda, läns och statliga, avgörande för det svenska näringslivets konkurrenskraft, inte minst för basindustrin som gruv- och skogsnäringarna, samt för tillgången till såväl friluftsliv som till stora delar av vår besöksnäring. Med regeringens kraftiga satsning möjliggörs bärighets- och trimningsåtgärder för mer kapacitet och större säkerhet på vägnätet. Regeringen avser även att genomföra stora nyinvesteringar, särskilt inom järnvägen, för att öka kapaciteten och förbättra möjligheterna till ett långsiktigt hållbart transportsystem. Bland annat inleds byggandet av en ny stambana för snabbtåg på sträckan JärnaLinköping (Ostlänken) och dubbelspår på första delen av sträckan GöteborgBorås. Detta förbättrar möjligheterna till arbetspendling men frigör även kapacitet på det befintliga nätet för exempelvis godstransporter. För att gruvindustrin ska kunna fortsätta som tillväxtmotor inte minst i avser regeringen vidare att göra investeringar för upprustning av och vägen mellan och . Även ytterligare åtgärder för gruvnäringen i bl.a. Bergslagen kan bli aktuella i den fortsatta planeringen. har tidigare beslutat om en planeringsram för åtgärder i transportinfrastrukturen på för perioden 20102021 (prop. 2008/09:35). Regeringen avser i den kommande infrastrukturpropositionen att föreslå att planeringsramen för perioden 20142025 ska uppgå till . Regeringens kommande förslag innebär således en ökning av ramen i jämförbara priser. Satsningen innebär inte bara nya objekt i planerna, utan det skapas också utrymme att tidigarelägga redan planerade investeringar som är angelägna ur kapacitetssynpunkt och för ökad trafiksäkerhet. Resultatbedömningen i övrigt pekar mot att andra angelägna åtgärder för att uppnå de transportpolitiska målsättningarna är insatser vad avser trafiksäkerhet samt åtgärder för att minska transportsystemets miljö- och klimatpåverkan. Regeringen anser att det är angeläget att fortsätta utveckla en transportpolitik som är bättre samordnad med och väl integrerad med berörda politikområden. Detta kan gälla samordning såväl inom som mellan nationell, regional och lokal nivå i samhället samt internationellt Därigenom ökar synergierna av de satsningar som görs inom olika sektorer och på olika nivåer i samhället bl.a. för att öka tillväxt och sysselsättning, öka tillgängligheten till bostäder samt skapa en bättre miljö. Transporterna och de villkor som dessa bedrivs under är till stora delar internationella. För att skapa fungerande transportsystem för brukarna är det angeläget med perspektiv som sträcker sig utanför gränser. behöver ett robust, hållbart och samverkande transportsystem som stödjer hållbar tillväxt och sysselsättning. Trafikregler och villkor för den svenska transportnäringen följer i stor utsträckning av regler som beslutats av EU och av . Arbetet med regelutvecklingen internationellt och inom EU bör därför prioriteras. har redovisat sin framtida politik för transportområdet i en vitbok. Transporterna är en bas för ekonomin och samhället och utgör en viktig del i strategin EU 2020. En konkurrenskraftig transportsektor krä- ver en politik som bibehåller rörligheten och minskar utsläppen. En avgörande strategi för att lyckas kommer att vara att fullborda det gemensamma europeiska transportområdet. Öka det befintliga transportsystemets kapacitet, robusthet, tillförlitlighet och användbarhet Kraftfulla satsningar på ett robust transportsystem Robust infrastruktur och tillförlitliga transporter ska bidra till att skapa tillväxt, livskvalitet och välfärd. Väl fungerande infrastruktur bidrar till företagande och tillväxt, bland annat genom goda förutsättningar för effektivare transporter, förbättrad leveranssäkerhet och en utvidgad arbetsmarknad. Därigenom stärks långsiktiga konkurrenskraft. Att vårda det befintliga systemet bör fortsatt vara prioriterat. Utgångspunkten bör vara att nyttan ska överstiga kostnaderna så att den bidrar till det transportpolitiska målet om att säkerställa en samhällsekonomisk effektivitet och långsiktigt hållbar transportförsörjning för medborgarna och näringslivet i hela landet. Regeringen presenterade i budgetpropositionen betydande satsningar på att stärka det befintliga transportsystemet. Detta innebär att ökas satsningarna med totalt på framförallt drift och underhåll av, samt reinvesteringar i, de befintliga väg- och järnvägssystemen. Regeringen bedömer nu att ytterligare kan satsas 2013 på ovan nämnda områden och till gruvrelaterad infrastruktur. Satsningen ska fortsatt ses som en del i regeringens långsiktiga strategi för att skapa ett robust transportsystem. avrapporterade till regeringen uppdraget om kapacitet och effektivitet i transportsystemet, den s.k. kapacitetsutredningen (dnr N2012/2400/TE). Myndighetens förslag har inriktats på åtgärder som ger utökad kapacitet i systemet och som bidrar till det blir robustare och används effektivare. Åtgärderna ska även fortsatt bidra till ett långsiktigt hållbart transportsystem. är det huvudsakliga underlaget till den kommande infrastrukturpropositionen. Ökningen av trafiken har lett till att kapacitetsutnyttjandet i vissa delar av transportsystemet är mycket högt. Det är särskilt tydligt i storstadsregionerna och längs de 2012/13:1 UTGIFTSOMRÅDE 22 Kapacitetsbrister och de störningar som kan uppstå till följd av bristerna påverkar negativt möjligheterna att tillgodose behoven av effektiva och miljövänliga resor och transporter. Regeringens förslag i denna proposition och i kommande infrastrukturproposition vägleds av den så kallade fyrstegsprincipen. Även kommande åtgärdsplanering bör ske utifrån fyrstegsprincipen som innebär att möjliga förbättringar i transportsystemet ska prövas stegvis enligt följande: 1.för att styra efterfrågan, 2.för att underhålla och optimera befintlig infrastruktur, 3.för att trimma och på så sätt förbättra infrastrukturen, och 4.för att investera i ny infrastruktur. Fyrstegsprincipens första steg kan närmare beskrivas som att överväga åtgärder som kan styra eller påverka transportefterfrågan eller val av transportsätt genom användning av planering, styrmedel, reglering och information. Vidare omfattar det andra steget överväganden om åtgärder som bidrar till effektivare användning av befintligt system med hjälp av insatser för drift, underhåll, reinvestering, trafikledning och utvecklade trafiklösningar. Det tredje steget omfattar begränsade ombyggnadsåtgärder och förbättringsåtgärder i befintliga anläggningar bl.a. så kallade trimningsåtgärder för t.ex. förbättrad tillgänglighet, miljö och trafiksäkerhet samt bärighetsåtgärder. I många fall är också enligt steg fyra investeringar i ny transportinfrastruktur eller större ombyggnadsåtgärder nödvändiga. Planering för utveckling av transportsystemet enligt fyrstegsprincipen förväntas bidra till att säkra kostnadseffektiva lösningar som beaktar alla trafikslag och färdmedel liksom alla typer av åtgärder. Detta handlar både om en god resurshushållning och om bidrag till hållbar samhällsutveckling. Fyrstegsprincipen är vägledande för regeringens arbete med transportpolitiken. Regeringen arbetar för att göra skatterna på energi- och klimatområdet mer träffsäkra och ändamålsenliga vilket bland annat resulterat i förändrad beskattning av drivmedel och fordon. Utredningsarbete pågår också kring trängselskattesystemet och en fossiloberoende fordonsflotta. I den kommande infrastrukturpropositionen är inriktningen att skapa förutsättningar för ett 2012/13:1 UTGIFTSOMRÅDE 22 kapacitetsstarkt, robust och i alla avseenden hållbart transportsystem i alla delar av landet som tillgodoser arbetspendlings- och näringslivets behov med minsta möjliga negativa omgivningspåverkan. Infrastrukturpropositionen ska bygga vidare på de ställningstaganden regeringen gjorde i propositionerna Framtidens resor och transporter infrastruktur för hållbar tillväxt (prop. 2008/09:35) samt Mål för framtidens resor och transporter (prop. 2008/09:93). Förutsättningarna för transporter varierar i landets olika delar. Det är angeläget att finna effektiva transportlösningar för människor och företag i landets olika delar, såväl landsbygder som städer. Kapacitetsbristerna i städerna och längs de stora stråken har beskrivits tidigare. sker det stora investeringar inom näringslivet runt om i landet. Även flera inte så tätbefolkade regioner har en stor ekonomisk betydelse för hela landet och en god tillväxt. Även där är fungerande transportsystem viktiga. Den växande besöksnäringen ställer stora krav på tillgänglighet även i landets mer glest befolkade områden. Vissa verksamheter såsom råvaruproduktion och bearbetning av dessa innebär tunga transporter med stor volym. Inte minst den nu expanderande gruvnäringen ställer stora krav på effektiva och innovativa transportlösningar med stor bärighet där ofta flera trafikslag måste samverka. Därför satsar regeringen på en robust och tillgänglig infrastruktur med bra bärighet för att möta dessa behov. Regeringen har gett i uppdrag att redovisa hur banavgifterna kan utformas som styrmedel för effektivare kapacitetsutnyttjande samt att bedöma hur de så kallade kvalitetsavgifterna bör utformas för att öka incitamenten för järnvägssystemets aktörer att vidta kostnadseffektiva åtgärder för att minska driftstörningar. I uppdraget ingår även att redovisa kostnadsunderlaget för den del av banavgifterna som ska täcka de kostnader som uppstår som en direkt följd av framförandet av järnvägsfordon. Uppdraget ska slutredovisas . I enlighet med beslut införs trängselskatt i de centrala delarna av . Syftet med skatten är att förbättra framkomligheten och miljön i , men även att bidra till finansieringen av investeringar i kollektivtrafik, järnväg och väg, bland annat Västlänken samt en ny älvförbindelse för vägtrafik vid . planeras den nya bron över på att öppnas för trafik. Investeringen är delvis finansierad med lån i . Kapitalkostnaderna för dessa lån ska i enlighet med beslut finansieras genom att vägavgifter tas ut av de fordon som trafikerar bron. En särskild utredare har regeringens uppdrag att bl.a. ta fram författningsförslag till uttag av avgifter vid användandet av de nya broar där uttag av vägavgifter planeras (dir. 2011:47). Uppdraget ska i denna del redovisas . Regeringen avser att därefter återkomma till med förslag om hur uttag av avgifter för användande av väginfrastruktur ska regleras. I utredarens uppdrag ingår även ett antal frågor om trängselskatt. Utredaren ska bland annat föreslå villkor och utformning för delegation av föreskriftsrätt om trängselskatt från till kommuner samt författningsreglering av trängselskatt för fordon som inte är registrerade i . Uppdraget ska slutredovisas . Det transeuropeiska transportnätet (TEN-T) är en viktig del i strävan att skapa ett väl fungerande europeiskt transportsystem i syfte att stärka EU:s konkurrenskraft och tillväxtpotential. För tillfället pågår en revidering av TEN- T-riktlinjerna. lade EU-kom- missionen fram ett förslag till ny förordning för TEN-T. föreslogs även en förordning om inrättandet av den nya Fonden för ett sammanlänkat som i fortsättningen ska lämna bidrag till infrastrukturutbyggnad i unionen. I en bilaga till denna förordning pekas transportkorridorer och projekt ut som ska vara särskilt prioriterade för finansiering från fonden. För del är järnvägssträckorna , , och Botniska korridoren upptagna i denna bilaga. Förhandlingar om dessa förordningar pågår. Ett första steg togs då rådet antog en allmän inriktning om TEN-T-förordningen. Ett slutligt antagande av förordningarna i och rådet väntas dock inte förrän för att förordningarna ska kunna börja gälla . Tills de nya förordningarna träder i kraft gäller fortsatt de nuvarande TEN- T-riktlinjerna. Regeringen anser att det är angeläget att transportsystemet utformas på ett sådant sätt att det kan hantera olika former av störningar, olyckor och kriser utan att det ska påverka samhällets funktion på ett allvarligt sätt. Transportsystemets förmåga att hantera olika former av större störningar har satts på prov , bl.a. kopplat till askmolnet från vulkanen 2010 samt de kalla och snörika vintrarna 2009/10 och 2010/11. Många lärdomar har dragits av dessa händelser. Regeringen anser att berörda aktörer genom krisbereskapsplanering även fortsatt bör öva och planera inför dylika mer allvarligare former av störningar, olyckor och kriser inom transportsystemet. Andra åtgärder för förbättrad kapacitet i transportsystemet Näringslivet är beroende av tillförlitliga och punktliga transporter inte minst i den internationella konkurrensen. Gröna korridorer och inrättandet av internationella godskorridorer för ett europeiskt järnvägsnät är några av de åtgärder som regeringen arbetar med för att främja för att stärka svenskt näringslivs konkurrenskraft och långsiktigt hållbara transporter. Gröna Korridorer är ett initiativ från EU- kommissionen som syftar till att minska miljö- och klimatpåverkan samt att öka säkerhet och effektivitet. Regeringen gav , och Verket för innovationssystem i uppdrag att stödja regeringen i arbetet med gröna korridorer (dnr N2010/5711/TE). Gröna korridorer bör utvecklas såväl nationellt som internationellt och är en del av Östersjöstrategin. Två gröna korridorer har pekats ut inom ramen för regeringsuppdraget. Invigning av den västliga korridoren med sträckningen Kö- penhamn kommer att ske . Arbete pågår med att etablera den östra gröna korridoren mellan via till . Samarbete sker där med den Botniska korridoren. Enligt förordningen (EU) nr 913/2010 om ett europeiskt järnvägsnät för konkurrenskraftig godstrafik ska ett antal järnvägskorridorer för godstrafik med tåg ska inrättas inom EU. Syftet är ytterst att ge järnvägens långväga och internationella godstransporter bättre framkomlighet i . De medlemsstater som är berörda av godskorridoren ska bilda ett verkställande organ och berörda infrastrukturförvaltare ska inrätta ett förvaltningsorgan. Infrastrukturförvaltarna ska även svara för samråd med järnvägsföretag 2012/13:1 UTGIFTSOMRÅDE 22 och terminaloperatörer samt för information om och försäljning av tåglägen i korridoren. En av de nio godskorridorerna, vilken ska vara i drift 2015, sträcker sig mellan och Pa- lermo. Regeringen bedömer att en framgångsrikt inrättande av godskorridoren kommer innebära att förutsättningarna för svensk export av varor på ett miljömässigt bra sätt förbättras. Enklare, säkrare och mer attraktivt att cykla Insatser som bidrar till en ökad andel cykling av det totala persontransportarbetet är en viktig del för att utveckla ett effektivt och långsiktigt hållbart transportsystem. har bl.a. konstaterat att framtida problem i transportsystemet inte går att lösa utan ett ökat resande med kollektivtrafik, gång och cykel. Cykeln ska vara ett attraktivt alternativ för hela eller delar av de resor människor företar. En stor utmaning blir att både öka andelen personer som går och cyklar och öka säkerheten för dessa trafikanter. Inte minst behöver antalet allvarligt skadade cyklister minska. Den enskilt viktigaste åtgärden för att öka cykelresandet är att åstadkomma förbättrad infrastruktur för cyklister. En särskild utredare ser över de regler som påverkar förutsättningarna för att cykla (dir. 2010:93). Det är i första hand trafikreglerna för cykeltrafik samt bestämmelser som reglerar planering och utformning av trafikmiljön som ses över. Även förutsättningar för cykelparkering och möjligheterna att ta med cykel på tåg och buss ingår. Uppdraget ska redovisas . och Transportstyrelsen har vidare på regeringens uppdrag redovisat en strategi och handlingsplan för ökad och säker cykling. Arbetet har utförts i samråd med berörda aktörer, bl.a. kommuner och landsting (SKL) och branschorganisationer. Effektivisera transportsystemet, dess verksamheter och användningen av resurser Nya former för fysisk och ekonomisk planering beslutade regeringen om en proposition gällande förändrade planeringsprocesser för transportinfrastruktur, såväl för den fysiska som för den ekonomiska planeringen som godkände (prop. 2011/12:118, bet. 2011/12:TU13, rskr. 2011/12:257). 2012/13:1 UTGIFTSOMRÅDE 22 lagändringar som beslutats med anledning av propositionen tillsammans med den reviderade modellen för den strategiska och ekonomiska planeringen innebär att planeringsprocessen stramas upp och att möjligheterna till uppföljning ökar. Syftet är att skapa positiva effekter för staten, de regionala planupprättande organen, kommunerna och för företag och enskilda. Förändringarna är ett steg i riktning mot en förenkling och effektivisering av planeringsprocessen. Förutom de nationella aktörerna är flera aktörer på regional nivå viktiga i planeringsprocessen. De aktörer som har det regionala tillväxtansvaret i respektive län har här en särskild roll som är kopplad till den strategiska och ekonomiska planeringen. De arbetar med att samordna insatser från olika sektorer och aktörer på olika nivåer för att skapa hållbar tillväxt och utveckling, och tar fram samlade strategier för detta. Därigenom har de god insyn i behoven hos användarna av transportsystemet och är en värdefull resurs såväl i arbetet med inriktnings- och åtgärdsplanering för den nationella planen som i upprättandet av de regionala planerna. Regeringen har dessutom möjlighet att tydliggöra olika aktörers roller i planeringsprocessen; hur dialog, samverkan, ansvar och inflytande ska hanteras. Syftet med lagändringarna för den fysiska planeringen är att förkorta ledtiderna i processen och göra den mer effektiv. De två största förändringarna är att processen inte längre ska innehålla tre skeden förstudie, utredning och plan utan utformas som en sammanhållen process. Den obligatoriska prövning som regeringen gjort tidigt i processen i fråga om tillåtlighet att bygga vissa typer av vägar och järnvägar avskaffas. I stället kommer ett nytt förfarande att införas som innebär förenkling och som garanterar en bättre träffsäkerhet när det gäller vilka projekt som det är angeläget för regeringen att tillåtlighetspröva. Lagändringarna kommer att träda i kraft vilket innebär att regeringen och kommer börja tillämpa det nya förfarandet. Även den ekonomiska planeringen kommer enligt propositionen att förändras i väsentliga avseenden. I tillägg till det nuvarande systemet med en planering som har en planeringshorisont med revidering ungefär en gång per mandatperiod kommer regeringen med det nya systemet för ekonomisk planering att fatta beslut om vilka åtgärder som ska byggstartas . kommer även att fatta ett årligt beslut om vilka åtgärder som bedöms kunna byggstarta de därefter följande tre åren, dvs. I det nuvarande planeringssystemet finns det ingen uttalad ordning för hur förändrade förutsättningar i form av justeringar och fördyringar ska hanteras. Genom ett system med årliga beslut om vilka åtgärder som ska genomföras ges en kontinuerlig uppdatering av planeringsläget. Ett viktigt mervärde av sådana beslut kommer enligt regeringens bedömning bli att det skapas en tydligare koppling mellan den långsiktiga åtgärdsplanen och den statliga budgetprocessen och därmed även faktiska byggstarter. Ansvaret och processerna för de regionala åtgärdsplanerna har inte förändrats. Förbättrad styrning av drift och underhåll påbörjade en genomlysning av drift- och underhållsverksamhet av vägar och järnvägar. Syftet med utvecklingsarbetet har varit att skapa förutsättningar för regeringen och att bedriva en effektivare resursstyrning av drift och underhåll för väg och järnväg samt att effektivisera och förtydliga regeringens målstyrning av drift- och underhållsverksamhet. gav regeringen i uppdrag att införa och utveckla det styrramverk för drift och underhåll av väg och järnväg som arbetats fram inom ramen för utvecklingsarbetet. delredovisade uppdraget , där arbetsläget beskrevs och fortsatta fokusområden presenterades. ska slutredovisa uppdraget och redovisa en implementeringsplan för det utvecklingsarbete som kvarstår. ska fr.o.m. rapportera enligt den struktur som ramverket utgör. Arbetet med att sätta nivåer på de statliga medlen till drift och underhåll av väg och järnväg bör utvecklas utifrån det styrramverk som ska implementeras. Tidsramen för införandet av styrramverket pekar på att det tidigast kan bli aktuellt med en bedömning enligt föreslagen struktur för , och vad avser utvecklade samhällsekonomiska bedömningar ännu längre fram. Efter hand som styrramverket införs och underlag för planeringen på lång sikt utvecklats i enlighet med föreslagen struktur, kan det finnas anledning att ompröva anslagsnivåerna för drift och underhåll utifrån mer långsiktiga antaganden. Avsikten är att få säkra och mer underbyggda antaganden. Med anledning av tillkännagivande om hur underhållet av järnvägsinfrastrukturen ska organiseras (bet. 2011/12:TU5, rskr. 2011/12:247) avser regeringen återkomma till med en skrivelse i denna fråga. Stärkt konkurrenskraft för sjöfarten är ett exportberoende land där i volymer räknat av utrikeshandeln sker med fartyg. Även om många av sjötransporterna sker med fartyg som seglar under annan flagg än svensk finns det ändå skäl som motiverar att bör ha en konkurrenskraftig inhemsk sjöfartsnäring. Regeringen avser att presentera en sjöfartsstrategi. Strategin ska innehålla åtgärder som regeringen avser att vidta i syfte att främja sjöfarten och dess samverkan med andra transportslag. Regeringen vill med detta se sjöfarten som en viktig del i ett sammanhängande maritimt kluster i samspel med andra närliggande verksamheter och näringar. Betänkandena Svensk sjöfarts konkurrensförutsättningar (SOU 2010:73) och Genomförande av om inre vattenvägar i svensk rätt (SOU 2011:4) har remitterats och beretts som delar i underlaget till sjöfartsstrategin. Tydligare gränsdragning mellan politik och marknad har ett antal förändringar genomförts inom transportområdet i syfte att öppna marknader för konkurrens. Det gäller bland annat marknaderna för persontrafik på järnväg, fordonsbesiktning och lokal flygtrafiktjänst. Regeringen har även initierat reformer för att åstadkomma en tydligare gränsdragning mellan förvaltning, politik och marknad. Att staten endast koncentrerar sin verksamhet på sådana uppgifter som inte bör utföras av någon annan innebär en effektivisering. Konkurrensutsatt verksamhet bör av det skälet i normalfallet inte bedrivas i myndighetsform.