prop · H00338 · 2012-11-05 00:00:00 — Regeringens proposition 2012/13:38 En ny tidsbegränsad vapenamnesti Regeringen överlämnar denna proposition till . Det har genomförts två tidsbegränsade vapenamnestier i . Den första genomfördes (juliseptember) och den andra 2007 (mars maj), båda med gott resultat. I propositionen föreslås att en ny tidsbegränsad vapenamnesti införs. Syftet med förslaget är att minska antalet illegala vapen i samhället. Den föreslagna vapenamnestin innebär att den som innehar ett skjutvapen eller ammunition utan att ha rätt till det inte ska dömas till ansvar för innehavet om han eller hon frivilligt lämnar in eller låter lämna in vapnet eller ammunitionen till en polismyndighet marsmaj 2013. Skjutvapen och ammunition som har lämnats in till en polismyndighet ska som huvudregel tillfalla staten och därefter förstöras. Bestämmelserna föreslås tas in in en särskild lag som träder i kraft och gäller till . Förslag till riksdagsbeslut ................................................................. Förslag till lag om ansvarsfrihet vid vissa vapenbrott....................... Ärendet och dess beredning .............................................................. Regler för innehav av skjutvapen...................................................... Ansvarsfrihet för vapenbrott .............................................. Lagen (1993:206) om ansvarsfrihet vid olaga En särskild åtalsregel vid frivilligt inlämnande av vapen och ammunition som innehas olagligt 7 Lagen (2007:11) om ansvarsfrihet vid vissa Några andra länders erfarenhet av vapenamnesti ............... En ny vapenamnesti ........................................................................ En ny tidsbegränsad vapenamnesti................................... Utformningen av vapenamnestin...................................... Förutsättningarna för ansvarsfrihet .................. Förfarandet med inlämnade vapen .................. Förteckning över remissinstanser ........................................................... Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde ...26 1 Förslag till riksdagsbeslut Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till lag om ansvarsfrihet vid vissa vapenbrott. Förslag till lag om ansvarsfrihet vid vissa Härigenom föreskrivs följande. 1 § Den som innehar ett skjutvapen eller ammunition utan att ha rätt till det ska inte dömas till ansvar för detta enligt 9 kap. 1 § eller 2 § första stycket d vapenlagen (1996:67), om han eller hon frivilligt lämnar in eller låter lämna in vapnet eller ammunitionen till en polismyndighet marsmaj 2013. Det som sägs om skjutvapen i denna lag gäller även sådana föremål som anges i 1 kap. 3 § vapenlagen. 2 § Den som lämnar in eller låter lämna in skjutvapen eller ammunition enligt 1 § har rätt att vara anonym. 3 § Skjutvapen och ammunition som har lämnats in enligt 1 § tillfaller staten. Första stycket gäller inte om egendomen har lämnats in utan ägarens samtycke och ägaren gör anspråk på egendomen. Om egendomens ägare är känd, ska ett sådant anspråk göras inom en månad från det att ägaren fick del av en underrättelse från polismyndigheten om att egendomen lämnats in till myndigheten. Om ägaren inte är känd, ska anspråket göras från det att egendomen lämnades in. 4 § Skjutvapen och ammunition som har tillfallit staten enligt 3 § ska förstöras, om egendomen inte behövs för musealt eller militärt ändamål eller för verksamhet. 5 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar föreskrifter om hanteringen av skjutvapen och ammunition som har lämnats in enligt denna lag. Denna lag träder i kraft och gäller till . Ärendet och dess beredning En metod som har prövats både i och i andra länder för att minska antalet skjutvapen som innehas utan tillstånd är att genomföra en s.k. vapenamnesti. I har det genomförts två tidsbegränsade vapenamnestier, lagen (1993:206) om ansvarsfrihet vid olaga vapeninnehav och lagen (2007:11) om ansvarsfrihet vid vissa vapenbrott. Enligt lagarna kunde den som innehade skjutvapen eller ammunition utan att vara berättigad till det (juliseptember 1993 respektive marsmaj 2007) lämna in egendomen till en polismyndighet utan att dömas till ansvar för innehavet. Regeringen skrev i propositionen Vissa åtgärder mot illegala vapen (prop. 2011/12:109, s. 13) att den avser att föreslå att en ny tillfällig vapenamnesti genomförs senast . Inom har därefter promemorian En ny tidsbegränsad vapenamnesti upprättats (dnr Ju2012/4761/L4). Promemorians lagförslag finns i bilaga 1. Promemorian har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 2. En sammanställning av remissvaren finns tillgänglig i (dnr Ju2012/4761/L4). Promemorians förslag behandlas i denna proposition. Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över det lagförslag som finns i bilaga 3. Lagrådets yttrande finns i bilaga 4. Lagrådet har ansett att ett förtydligande av 1 § i den föreslagna lagen kan övervägas. Lagrådets synpunkter behandlas i avsnitt 5.2.1 och i författningskommentaren. 4 Regler för innehav av skjutvapen Enligt vapenlagen (1996:67) krävs tillstånd för att inneha skjutvapen eller ammunition. Tillstånd krävs också för att inneha sådana föremål som i vapenlagen jämställs med skjutvapen, t.ex. tårgasanordningar och vissa vapendelar. Tillstånd krävs vidare för att driva handel med skjutvapen och för att yrkesmässigt ta emot skjutvapen för reparation eller översyn. De sistnämnda typerna av tillstånd innefattar en rätt att inneha de vapen som vapenhandlar- eller reparationstillståndet omfattar. Undantag från tillståndskravet gäller för den som har fyllt , om vapnet är ett kolsyre-, luft- eller fjädervapen som är avsett för målskjutning, eller ett harpunvapen, under förutsättning att vapnet har en begränsad effekt i förhållande till andra jämförliga skjutvapen (effektbegränsade vapen). Att inneha skjutvapen och ammunition utan att vara berättigad till det är straffbart. Den som uppsåtligen innehar ett skjutvapen utan att ha rätt till det döms enligt 9 kap. 1 § första stycket vapenlagen för vapenbrott till fängelse i högst . Om brottet är grovt döms enligt andra stycket för grovt vapenbrott till fängelse i lägst och högst . 2012/13:38 brottet ringa, eller har gärningen begåtts av oaktsamhet, döms enligt andra stycket till böter eller fängelse . Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet innehar ammunition utan att vara berättigad till det döms, om gärningen inte är ringa, enligt 9 kap. 2 § första stycket d vapenlagen till böter eller fängelse . Vid varje given tidpunkt finns det vapen i som innehas av personer som inte har rätt att inneha dem. I vissa fall handlar det om vapen som innehavaren har skaffat sig med full vetskap om att det inte är lagligt. är det dock fråga om vapen som en person upptäcker att han eller hon innehar utan att tidigare ha varit medveten om det. Så kan t.ex. vara fallet när en person hittar ett vapen i sin bostad sedan en anhörig har flyttat eller avlidit. Bland dessa personer finns det sannolikt ett flertal som skulle vilja göra sig av med vapnet men som inte vågar lämna det till polisen av rädsla för att bli åtalade för vapenbrott. ligger det i samhällets intresse att få kontroll över sådana vapen. Det gäller särskilt eftersom vapen som innehas utan tillstånd ofta förvaras på ett otillfredsställande sätt, vilket medför en ökad risk för stöld eller allvarliga olyckor. Ett sätt att minska antalet vapen som innehas olagligt är att införa en s.k. vapenamnesti. Ordet amnesti kommer från grekiskans amnestia som betyder glömska. I denna lagrådsremiss används begreppet vapenamnesti i betydelsen ansvarsfrihet för brott mot vapenlagen bestående i olovligt innehav av ett tillståndspliktigt vapen eller tillståndspliktig ammunition, jfr propositionen En ny vapenamnesti (prop. 2006/07:20, s. 6). Det har genomförts två tidsbegränsade vapenamnestier i . Den första genomfördes juliseptember 1993 (se avsnitt 4.1.1) och den andra marsmaj 2007 (se avsnitt 4.1.3). Lagen (1993:206) om ansvarsfrihet vid olaga antog lagen (1993:206) om ansvarsfrihet vid olaga Lagen trädde i kraft och gällde till utgång- en av 1994. I lagen föreskrevs att den som innehade ett skjutvapen eller ammunition utan att vara berättigad till det inte skulle dömas till ansvar för brott enligt vapenlagen, om han eller hon frivilligt lämnade eller lät lämna vapnet eller ammunitionen till en polismyndighet juli Inlämnaren behövde inte lämna uppgift om sin identitet. Egendom som lämnades till polismyndigheten och vars ägare inte var känd tillföll staten. Detsamma gällde sådan egendom vars ägare var känd men där ägaren avstått från att ta tillbaka egendomen efter att ha fått tillfälle till det. Av lagen följde vidare att egendom som hade tillfallit staten skulle förstöras, om den inte behövdes för musealt, militärt eller annat liknande ändamål. I förordningen (1993:228) om hantering av skjutvapen och ammunition Prop. 2012/13:38 som lämnats in till en polismyndighet meddelades närmare föreskrifter om de skjutvapen och den ammunition som lämnats in enligt lagen. Erfarenheterna av genomförandet av vapenamnesti I betänkandet En samlad vapenlagstiftning (SOU 1998:44) angav vapenutredning följande om erfarenheterna från genomförandet av vapenamnesti. juliseptember lämnades totalt 17 050 skjutvapen, huvudsakligen gevär och enhandsvapen, samt ammunition in till polismyndigheterna. Merparten av vapnen lämnades in under amnestiperiodens sista . Kostnaderna för förfarandet uppgick till , vilket då motsvarade tretton årsarbetskrafter. Av dessa kostnader utgjorde fem miljoner direkta kostnader och två miljoner kostnaderna för den informationskampanj som föregick inlämningsperioden. Fördelad på 17 000 inlämnade vapen uppgick den totala kostnaden till ca per vapen. 4.1.2En särskild åtalsregel vid frivilligt inlämnande av vapen och ammunition som innehas olagligt Som ett led i att begränsa den totala mängden skjutvapen i samhället, och framför allt antalet illegala vapen, föreslog vapenutredning att en vapenamnesti som inte var begränsad i tiden skulle införas (SOU 1998:44). Förslaget fick emellertid kritik och när frågan därefter behandlades i propositionen En skärpt vapenlagstiftning (prop. 1999/2000:27) gjordes bedömningen att en i tiden obegränsad vapenamnesti inte borde införas. För att uppmuntra allmänheten att lämna in olovligt innehavda skjutvapen föreslog regeringen i stället den särskilda åtalsregel som finns i 9 kap. 7 § vapenlagen. Enligt denna får åtal mot någon som frivilligt lämnar in skjutvapen eller ammunition till en polismyndighet väckas endast om det är motiverat från allmän synpunkt. I propositionen betonas att bestämmelsen inte är avsedd att vara liktydig med en permanent vapenamnesti eftersom det fortfarande ska vara möjligt att väcka åtal när det är motiverat från allmän synpunkt. Som exempel på en sådan situation anfördes att en person beslutar sig för att lämna in ett skjutvapen till polisen först i och med att han eller hon riskerar att upptäckas och inlämnandet således inte är frivilligt i egentlig mening. Ett annat exempel som gavs på när åtal kan vara befogat är när det olaga vapeninnehavet är av allvarligare slag, t.ex. när det avser ett vapen utan lagligt användningsområde. Vidare angavs att bestämmelsen endast avser brott mot vapenlagen och alltså inte är tillämplig i fråga om andra brott där olaga vapeninnehav kan ingå som ett moment, t.ex. förberedelse till rån eller häleri avseende vapnet i fråga. Åtalsregeln trädde i kraft (prop. 1999/2000:27, bet. 1999/2000:JuU9, rskr. 1999/2000:150). 2012/13:38 4.1.3 Lagen (2007:11) om ansvarsfrihet vid vissa antog lagen (2007:11) om ansvarsfrihet vid vissa vapenbrott. Lagen trädde i kraft och gällde till . I lagen föreskrevs att den som innehade ett skjutvapen eller ammunition utan att ha rätt till det inte skulle dömas till ansvar för brott enligt vapenlagen om han eller hon frivilligt lämnade in eller lät lämna in vapnet eller ammunitionen till en polismyndighet marsmaj 2007. Inlämnaren behövde inte lämna uppgift om sin identitet. Egendom som lämnades in till polismyndigheten tillföll staten såvida inte egendomen hade lämnats in utan ägarens samtycke och ägaren gjorde anspråk på den. Av lagen följde vidare att egendom som hade tillfallit staten skulle förstöras om den inte behövdes för musealt eller militärt ändamål eller för verksamhet. Lagen innehöll dessutom en bestämmelse som informerade om att regeringen, eller den myndighet som regeringen bestämmer, hade möjlighet att meddela föreskrifter om hanteringen av de skjutvapen och den ammunition som hade lämnats in. Regeringen meddelade sådana föreskrifter i förordningen (2007:12) om hantering av skjutvapen och ammunition som lämnats in till en polismyndighet. Förordningen innehöll ett bemyndigande för att meddela verkställighetsföreskrifter. Med stöd av bemyndigandet meddelade föreskrifter och allmänna råd om hantering av skjutvapen och ammunition som har lämnats in enligt lagen, RPSFS 2007:1, FAP 559-1. Erfarenheterna av genomförandet av vapenamnesti Regeringen beslutade att ge i uppdrag att utvärdera lagen om ansvarsfrihet vid vissa vapenbrott och dess tillämpning (dnr Ju2007/764/PO). Redovisningen skulle bl.a. innehålla översiktliga uppgifter om den egendom som lämnats in och information om eventuella tillämpningsproblem. redovisade uppdraget (dnr Ju2009/2499/PO). Av redovisningen framgår följande om erfarenheterna från genomförandet av vapenamnesti. marsmaj lämnades totalt ca 13 000 skjutvapen, huvudsakligen gevär och enhandsvapen, drygt 800 vapendelar och ca ammunition in till polismyndigheterna. av skjutvapnen var inte i skjutdugligt skick. lämnades även ett stort antal, ca 10 000, legala vapen och vapendelar in till polismyndigheterna för skrotning. Detta var ca 4 500 fler legala vapen än och 2006. Därutöver lämnandes en stor mängd explosiva varor av annat slag än ammunition in. Enligt () var det inte möjligt att göra en vederhäftig studie över antalet olagliga skjutvapen i omlopp under och efter tiden för vapenamnestin. dock att tillgänglig statistik över stölder och förluster av skjutvapen tydde på att förekomsten av illegala skjutvapen i omlopp i kriminella Prop. 2012/13:38 kretsar minskat något under de senast föregående åren och att det var troligt att det goda resultatet av vapenamnestin skulle komma att förstärka den trenden. Eftersom endast ett trettiotal automatvapen lämnats in bedömde att vapenamnestin endast kan anses ha haft en marginell inverkan på förekomsten av sådana vapen i omlopp. Enligt förekom inte några problem med tillämpningen av lagen. 4.2Några andra länders erfarenhet av vapenamnesti I genomfördes s.k. frit lejde-aktioner , 1986, 1995, 1997, 2003 och 2009. Aktionerna innebar en rätt att lämna in registreringspliktiga vapen utan att riskera straff för det olagliga innehavet. Det gavs också möjlighet att efterregistrera vapnen. Vapenlagens krav för att få tillstånd sänktes dock inte vilket innebar att det var få som beviljades tillstånd. Under frit lejde-aktionen lämnades omkring 12 000 vapen in, knappt 10 000, omkring 1 000, drygt 4 500 och drygt 4 700 vapen, varav ca 3 000 var knivar. lämnades över 8 500 skjutvapen in. Dessutom lämnades mängder av vapendelar, ammunition och sprängämnen in. De danska myndigheterna har gjort bedömningen att ytterst få vapen från kriminella kretsar har lämnats in. Anledningen till att så få vapen lämnades in var enligt de danska myndigheterna dels att det inte hade gått särskilt sedan den senaste vapenamnestin, dels att informationen inför denna inte hade varit så god. september 2003augusti 2004 genomfördes en landsomfattande vapenamnesti i . Amnestin föregicks av en drygt lång provamnesti i vissa delar av landet. Under den årslånga vapenamnestin lämnades drygt 35 700 vapen in. genomfördes en ny tidsbegränsad vapenamnesti. Amnestin genomfördes i huvudsak på samma sätt som den tidigare, dock under en väsentligt , majseptember. lämnades drygt 7 000 vapen in, varav närmare 5 000 under . Efter att amnestin hade avslutats infördes en skärpt praxis för registrering av oregistrerade vapen. Huvudregeln är att sådana vapen ska skrotas. Ägaren kan dock i vissa fall få behålla vapnet i deaktiverat (plomberat) tillstånd. tillsattes en oberoende kommission (22. juli- kommisjonen) med uppdrag att granska och dra lärdom av attacken mot 2012/13:38 regeringskvarteren och massakern på Utøya . Kommissionen lade fram sin rapport , NOU 2012:14. I rapporten förordar kommissionen att systemet med vapenamnestier används även framöver. I gäller en permanent vapenamnesti. Amnestin omfattar skjutvapen, vapendelar, patroner, särskilt farliga projektiler samt sprängämnen. Den innebär att ägaren till ett inlämnat skjutvapen har möjlighet att söka tillstånd för vapnet, försätta det i varaktigt obrukbart skick eller överlåta det till någon som har tillstånd att inneha vapnet alternativt överlåta det till staten utan ersättning. I det sistnämnda fallet säljer polisen vapnet för ägarens räkning på offentlig auktion. De skjutvapen som inte har blivit sålda på auktion övergår i statens ägo. Skjutvapen vars ägare inte är kända samt alla olovliga vapendelar, gassprayer, patroner och särskilt farliga projektiler övergår direkt till staten. lämnades drygt 8 600 skjutvapen in, drygt 4 000, ca 3 000 och ungefär 3 400. lämnades ca 1 600 skjutvapen in (enligt finska myndigheter saknas fullständiga uppgifter för ), drygt 4 000 och ca 5 700 skjutvapen. Därutöver har en stor mängd vapendelar, ammunition och sprängämnen lämnats in. 5 En ny vapenamnesti 5.1En ny tidsbegränsad vapenamnesti Regeringens förslag: En tidsbegränsad vapenamnesti ska införas. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Samtliga remissinstanser tillstyrker förslaget eller har inte några invändningar mot genomförandet av en vapenamnesti. och förordar dock en permanent vapenamnesti i stället för en tidsbegränsad medan föreslår en tidsbegränsad vapenamnesti som återkommer . Försvarsmakten väcker frågan om det inte finns anledning att överväga en amnesti i fråga om olovligt innehav av explosiva varor av annat slag än ammunition. Vidare framför några av remissinstanserna synpunkter på lagens utformning och förfarandet med inlämnade vapen. Synpunkterna behandlas i avsnitt 5.1 och 5.2. Skälen för regeringens förslag Tillgång till skjutvapen utgör ofta en förutsättning för att grova brott ska komma till stånd. Förekomsten av skjutvapen kan också medföra att en uppkommen våldssituation får betydligt svårare följder än vad den annars skulle ha fått. Därför är det viktigt att se till att berättigade vapeninnehav omgärdas av tillräcklig kontroll men också att begränsa den totala mängden vapen i samhället och framför allt antalet illegala vapen. Att minska mängden vapen som innehas utan tillstånd är angeläget av flera skäl. Ett skäl är att innehavarens lämplighet att inneha vapen inte har kontrollerats. Därmed ökar risken för att vapnen kommer till brottslig användning liksom för allvarliga olyckor på grund av felaktig hantering. Även i de fall då sådana vapen innehas av en i övrigt laglydig medborgare finns risk för att de hanteras och förvaras på ett sätt som inte är betryggande från säkerhetssynpunkt. Detta kan leda till att vapnen stjäls och i ett senare led används vid brott. Sannolikt utgörs en stor del av de skjutvapen som kommer till brottslig användning av vapen som innehas olagligt. Varje åtgärd som kan leda till en minskning av antalet illegala vapen i omlopp bör därför övervägas. Sedan 2007 års vapenamnesti har flera åtgärder vidtagits i syfte att minska antalet illegala vapen. Regeringen gav och i gemensamt uppdrag att kartlägga den illegala vapeninförselns omfattning och de tillvägagångssätt som används (dnr Ju2011/4092/PO). Med utgångspunkt i denna kartläggning ska myndigheterna fördjupa sitt underrättelsesamarbete och även vidareutveckla samarbetet med sina motsvarigheter i andra länder. I uppdraget ingår också att effektivisera kontrollverksamheten genom fler gemensamma operativa insatser. Uppdraget redovisades (dnr Ju2012/6517/PO). trädde nya regler i kraft som syftar till att motverka illegal tillverkning av och handel med vapen (prop. 2010/11:72, bet. 2010/11:JuU17, rskr. 2010/11:210). Bestämmelserna innebär bl.a. att vapen ska märkas vid tillverkning och vid varaktig införsel till landet, för att underlätta spårning. Bestämmelserna ger också polisen och tullen bättre möjligheter att ha kontroll över vapen som förs över gränsen. har t.ex. fått rätt att göra kontrollbesök och revisioner hos den som till eller från för in respektive ut vapen. skärptes vapenlagstiftningen ytterligare (prop. 2011/12:109, bet. 2011/12:JuU22, rskr. 2011/12:221). Reglerna om grovt vapenbrott förtydligades genom att det i lagtexten uttryckligen anges vilka omständigheter som särskilt ska beaktas vid bedömande av om ett vapenbrott är grovt. Vidare infördes två nya straffbestämmelser. Bestämmelserna innebär att det är straffbart dels att underlåta att anmäla införsel av vapen och ammunition från ett annat EU-land till , dels att förvara skjutvapen åt någon annan utan att föreskrivet tillstånd till förvaringen finns. skärptes kraven på vapenhandlare. Det har t.ex. införts en skyldighet för tillståndshavaren att anmäla till polismyndigheten om det sker en förändring av vem som har ett betydande inflytande över verksamheten. Regeringen beslutade att tillsätta en utredning med uppdrag att föreslå ytterligare skärpningar i vapenlagstiftningen (dir. 2012/13:38 2012:19). Utredaren har i uppdrag att ta ställning till hur det grova vapenbrottet bör förändras för att markera en skärpt syn på sådan brottslighet. Därutöver ska utredaren bl.a. analysera förutsättningarna för tillstånd att inneha hel- och halvautomatiska vapen och om det bör införas regler om vapenmagasin. Uppdraget ska redovisas . som utredningen tillsattes beslutade regeringen om tilläggsdirektiv (dir. 2012:20) till Utredningen om vissa hemliga tvångsmedel (Ju 2010:08). Utredaren fick då i uppdrag att ta ställning till om tillämpningsområdet för hemlig teleavlyssning (numera hemlig teleavlyssning av elektronisk kommunikation) bör vidgas till att omfatta bl.a. fler grova vapenbrott. Uppdraget i denna del ska redovisas . Ytterligare en åtgärd som kan vidtas för att minska antalet vapen och mängden ammunition som innehas utan tillstånd är att införa en ny vapenamnesti. Som det har redogjorts för tidigare (se avsnitt 4.1.1 och 4.1.3) har det i genomförts två tidsbegränsade vapenamnestier. Eftersom vapenamnestierna innebar en betydande minskning av antalet okontrollerade vapeninnehav får det antas att de haft en viss brottsförebyggande effekt. som har gått sedan den senaste tillfälliga vapenamnestin genomfördes har det sannolikt tillkommit ett inte obetydligt antal vapen som innehas olagligt. Detta talar för att en ny vapenamnesti skulle kunna få positiva effekter. Hur många vapen och hur mycket ammunition som skulle kunna förväntas lämnas in vid en ny vapenamnesti går det inte att spekulera om. års vapenamnesti framhöll regeringen att det är naturligt att den första tillfälliga vapenamnesti som genomförs i ett land har större effekt än därpå följande amnestier (prop. 2006/07:20, s. 10). Det kan dock konstateras att amnesti hade nästan lika gott utfall som amnesti. Även i , där man har haft ett flertal tillfälliga vapenamnestier, har resultatet varit förhållandevis gott även vid de senare amnestierna. Mot denna bakgrund framstår det vid en samlad bedömning som motiverat att genomföra en ny vapenamnesti. Vapenamnestin bör vara tidsbegränsad En fråga att ta ställning till är om denna vapenamnesti bör vara begränsad i tiden på motsvarande sätt som de vapenamnestier som genomfördes eller om det bör införas en permanent vapenamnesti som Inför införandet av vapenamnesti uttalade regeringen att över- vägande skäl talar mot en vapenamnesti som är obegränsad i tiden (prop. 2006/07:20, s. 11).