prop · H00312 · 2012-10-03 00:00:00 — Återbetalningsskyldigheten omfattar dock inte belopp som arbetslöshetskassan har beslutat att efterge med stöd av 68 d § lagen om arbetslöshetsförsäkring. Om en arbetslöshetskassa har orsakat att arbetslöshetsersättning betalats ut i strid med denna lag, lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring eller föreskrifter som har meddelats i anslutning till någon av dessa lagar, ska kassan betala tillbaka statsbidrag som har betalats ut felaktigt. Om det är någon annan än den som har fått ersättningen eller en arbetslöshetskassa som har orsakat att arbetslöshetsersättning betalats ut i strid med denna lag, lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring eller föreskrifter som har meddelats i anslutning till någon av dessa lagar, ska kassan betala tillbaka statsbidrag som har betalats ut felaktigt endast om den som fått ersättningen skäligen borde ha insett att han eller hon har fått ersättning obehörigen eller med för högt belopp. Återbetalningsskyldigheten omfattar dock inte belopp som arbetslöshetskassan har beslutat att efterge med stöd av 68 d § lagen om arbetslöshetsförsäkring. En arbetslöshetskassa ska, även i andra fall än som anges i 94 94 b §§, betala tillbaka statsbidrag som kassan har fått utan att vara berättigad till det eller har fått med för högt belopp. Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen ska besluta att kräva tillbaka statsbidrag från en arbetslöshetskassa om myndigheten vid sin tillsyn finner att förutsättningarna för återbetalningsskyldighet enligt 94 94 c §§ är uppfyllda. Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen får, om en arbetslöshetskassa begär det eller i samband med beslut enligt 94 d §, besluta att delvis befria kassan från återbetalningsskyldighet enligt 9494 c §§ om det finns särskilda skäl. Om det finns synnerliga skäl, får myndigheten besluta om hel befrielse. Beslut från Inspektionen för 92 eller 94 § får överklagas av 94 d och 94 e §§ Beslut från Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen i frågor som avses i 8, 92 och 94 §§ skall överklagas från beslutets dag. Beslut i frågor som avses i 8, 92, 94 d och 94 e §§ ska överklagas för beslutet. 5Senaste lydelse 2002:543. 6Senaste lydelse 2002:543. Denna lag träder i kraft . Den nya bestämmelsen i 37 § första stycket andra meningen tillämpas inte på sådana förhållanden som har betydelse för rätt till ersättning och som har inträffat före . 2.3Förslag till lag om ändring i lagen (2002:546) om behandling av personuppgifter i den arbetsmarknadspolitiska verksamheten Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (2002:546) om behandling av personuppgifter i den arbetsmarknadspolitiska verksamheten att 9 § ska ha följande lydelse. I en arbetsmarknadspolitisk databas får inga andra känsliga personuppgifter som avses i 13 § personuppgiftslagen (1998:204) behandlas än sådana som avslöjar etniskt ursprung eller rör hälsa. Känsliga personuppgifter som avses i 13 § personuppgiftslagen (1998:204) får behandlas i en databas endast om de har lämnats i ett ärende. Känsliga personuppgifter som avslöjar etniskt ursprung eller rör hälsa får dessutom behandlas i en databas om de är nödvändiga för handläggningen av ett ärende. avslöjar etniskt ursprung eller rör hälsa och sådana personuppgifter slutsatser eller andra värderande som avses i 21 § personuppgifts- upplysningar om en enskild får lagen får behandlas i en databas behandlas i en databas endast om endast om de har lämnats i ett de har lämnats i ett ärende eller är ärende eller är nödvändiga för handläggningen av det. personuppgifter som avses i 21 § sociala förhållanden samt för om- Denna lag träder i kraft . 1 Senaste lydelse 2011:545. Ärendet och dess beredning Regeringen har genomfört en rad reformer för att stärka arbetslöshetsförsäkringens roll som omställningsförsäkring. Promemorian Rättssäkerhet och likabehandling i arbetslöshetsförsäkringen (Ds 2012:3) är ytterligare ett led i det arbetet. En sammanfattning av promemorians förslag finns i bilaga 1. Promemorians lagförslag finns i bilaga 2. Promemorian har remissbehandlats. har haft ett remissmöte som kompletterat det ordinarie remissförfarandet. En förteckning över de remissinstanser som har yttrat sig över promemorians förslag finns i bilaga 3. Remissyttrandena och en remissammanställning finns tillgängliga i (dnr A2012/408/A, A2012/1017/A). Regeringen har beslutat att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 4. Lagrådets yttrande finns i bilaga 5. Regeringen har i huvudsak följt Lagrådets förslag. Förslaget behandlas i avsnitten 4.5, 5.6, 5.7, 5.8 och 7. I propositionen har dessutom gjorts vissa redaktionella förändringar i förhållande till det remitterade förslaget. I propositionen lämnas även förslag på vissa ändringar i lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring förutom de som lämnats i lagrådsremissen. Dessa faller inte inom Lagrådets granskningsområde. 4 Ett mer förutsebart regelverk Arbetsmarknadspolitikens mål är att bidra till en väl fungerande arbetsmarknad, bryta utanförskapet och uppnå en varaktigt högre Forskning visar att förmedlingsinsatser kan öka syssel- sättningen, i synnerhet om de kombineras med kontroll och uppföljning av individens olika aktiviteter för att söka arbete. För att bl.a. motverka långa arbetslöshetstider och öka sysselsättningen har ett nytt arbetssätt införts hos Arbetsförmedlingen. Ökad uppföljning för att förbättra matchningen är en del av det nya arbetssättet. ska understödja matchningen. Syftet med det nya arbetssättet är delvis att möjliggöra bättre kontroll och uppföljning av individens arbetssökande. Arbetslöshetsförsäkringen är en omställningsförsäkring mellan två arbeten som ska ge ekonomiskt stöd i händelse av arbetslöshet, men även innehålla incitament för att tiden i arbetslöshet ska bli så kort som Tanken är att i arbetslöshet stärker den enskilde individen och även minskar statens utgifter. Det är viktigt att det är tydligt för den enskilde vilka regler som gäller för att få ersättning. Arbetslöshetsförsäkringens system för åtgärder när en arbetssökande inte fullgör sina skyldigheter ska understödja villkoren i försäkringen. 2012/13:12 föreslagna åtgärderna i arbetslöshetsförsäkringen syftar till att klargöra vilka handlingar som inte stämmer överens med villkoren i försäkringen och innebär att den sökande kan komma att varnas eller stängs av från rätt till ersättning. Reglerna syftar även till att den sökande ska ges möjlighet att ändra ett handlingssätt som inte stämmer överens med villkoren i försäkringen. Reglerna minskar dessutom risken för att försäkringen överutnyttjas och stärker dess roll som omställningsförsäkring. Detta bidrar till ökad rättssäkerhet och att arbetslöshetsförsäkringens legitimitet bibehålls. tillämpas i många fall inte åtgärderna i arbetslöshetsförsäkringen trots att förutsättningarna för dem är uppfyllda. En anledning till detta kan vara att åtgärderna uppfattas som oproportionerliga i förhållande till handlandet. Det är dock viktigt att åtgärderna utformas på ett sådant sätt att det framgår vilka handlingar som inte stämmer överens med villkoren i arbetslöshetsförsäkringen. får åtgärderna inte leda till orimliga ekonomiska konsekvenser för den sökande. Förslagen som presenteras i propositionen syftar till att tydliggöra ansvarsfördelningen mellan den offentliga arbetsförmedlingen och arbetslöshetskassorna. Den offentliga arbetsförmedlingens del i kontrollarbetet renodlas till att kontrollera och underrätta. Det ska vara enklare för den offentliga arbetsförmedlingen att bedöma om varje individ är aktivt arbetssökande och i vilka fall det finns skäl att underrätta arbetslöshetskassan vid inaktivitet. Även arbetslöshetskassornas funktion i kontrollarbetet bör tydliggöras genom att kassorna utreder och beslutar om eventuell åtgärd. Syftet är att skapa ett tydligare samband mellan de handlingar som inte stämmer överens med villkoren i arbetslöshetsförsäkringen och beslutet om åtgärd. Dessutom klargörs att det är den enskilde själv som är ytterst ansvarig för att lösa sin arbetslöshetssituation genom att aktivt söka lämpliga arbeten. Tydligare allmänna villkor för rätt till Regeringens förslag: Utöver kraven på att en sökande ska vara arbetsför och oförhindrad att åta sig arbete och vara anmäld som arbetssökande hos den offentliga arbetsförmedlingen, ska det uttryckligen framgå av de allmänna villkoren att en sökande även i övrigt ska stå till arbetsmarknadens förfogande för att ha rätt till Att medverka till att en individuell handlingsplan upprättas, vara beredd att anta erbjudet lämpligt arbete och söka lämpligt arbete ska inte längre utgöra allmänna villkor. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar föreskrifter om villkor för att en sökande ska anses stå till Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens I promemorian föreslås att bestämmelsen som definierar lämpligt Remissinstanserna: Merparten av de remissinstanser som har yttrat sig över förslaget tillstyrker eller är positiva till förslaget i huvudsak, bland dem Förvaltningsrätten i , Arbetsförmedlingen, Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen, och Arbetslöshetskassornas samorganisation. Flera remissinstanser har dock synpunkter på delar av förslaget. Förvaltningsrätten i anser att det alltjämt bör vara ett allmänt villkor att vara aktivt arbetssökande och att begreppet stå till arbetsmarknadens förfogande är vagt. Arbetslöshetskassornas samorganisation och Arbetsförmedlingen anser att begreppet behöver förtydligas. Småföretagarnas Arbetslöshetskassa anser att begreppet är otydligare än begreppet aktivt arbetssökande. Arbetsförmedlingen anför att det av lagtexten bör framgå att den sökande ska ha för avsikt att arbeta. anför att det är viktigt att beakta de olika diskrimineringsgrunderna när föreskrifter om vad som ska anses med att stå till arbetsmarknadens förfogande meddelas. Arbetsförmedlingen och Arbetslöshetskassornas samorganisation anför att föreskrifter om hur en sökande ska vara anmäld hos den offentliga arbetsförmedlingen bör tydliggöras. Flera remissinstanser, däribland Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen, (), akademikers centralorganisation (), i (LO) och Arbetslöshetskassornas samorganisation anser att bestämmelsen om vad som ska anses utgöra lämpligt arbete fortfarande bör finnas i lag. Skälen för regeringens förslag Behov av tydligare allmänna villkor De allmänna villkoren för rätt till arbetslöshetsersättning finns i 9 § lagen om arbetslöshetsförsäkring. För att ha rätt till ersättning måste samtliga krav vara uppfyllda som sökanden begär ersättning. Om den sökande brister i något av dessa villkor, upphör rätten till ersättning till dess att sökanden kan visa att han eller hon på nytt uppfyller villkoren. omfattar paragrafen både villkor som innebär konkret handlande från den sökandes sida och villkor av mer grundläggande karaktär. För att göra arbetslöshetsförsäkringen enklare och tydligare bör det enligt regeringens mening klart framgå vad som förväntas av den sökande. De allmänna villkoren bör därför endast innehålla krav av grundläggande karaktär. Kraven ska kunna uppfyllas den första arbetslösa dagen och den sökande ska sedan uppfylla dem så länge han eller hon ansöker om ersättning. De allmänna villkoren är dock inte de enda krav som ställs på den sökande. För att få en fullständig bild av vad som förväntas av en sökande som gör anspråk på ersättning måste hänsyn även tas till reglerna om åtgärder. De nuvarande kraven på att en sökande är arbetsför och oförhindrad att åta sig arbete i viss omfattning, är anmäld som arbetssökande hos den offentliga arbetsförmedlingen och i övrigt står till arbetsmarknadens förfogande, är av sådan grundläggande karaktär som sökanden kan uppfylla första arbetslösa dagen, varför de bör utgöra allmänna villkor. Ett av de allmänna villkoren för att ha rätt till ersättning är att den sökande medverkar till att upprätta en individuell handlingsplan i samråd 2012/13:12 med den offentliga arbetsförmedlingen. En sådan handlingsplan ska upprättas från det att den enskilde anmäler sig som arbetssökande hos den offentliga arbetsförmedlingen. En prövning av detta villkor kan därför inte alltid göras i samband med att den sökande första gången ansöker om ersättning. Av den anledningen bör underlåtenhet att medverka vid handlingsplanens upprättande utgöra grund för åtgärd i stället för att vara ett allmänt villkor. Enligt de nuvarande allmänna villkoren måste sökanden dels vara beredd att anta erbjudet lämpligt arbete, dels aktivt söka lämpligt arbete för att ha rätt till ersättning. Av reglerna om åtgärder framgår att den sökandes dagpenning dessutom ska sättas ned om han eller hon tackar nej till ett lämpligt erbjudet arbete. Enligt regeringens mening är de allmänna villkoren otydligt utformade eftersom sökandens rätt till ersättning kan ifrågasättas både utifrån de allmänna villkoren och utifrån reglerna om åtgärder. Att vara beredd att anta ett erbjudet lämpligt arbete eller att aktivt söka ett lämpligt arbete bör därför inte utgöra allmänna villkor. Regeringen anser liksom Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen och att reglerna blir tydligare för sökanden om det endast leder till en tidsbestämd åtgärd att tacka nej till ett erbjudet lämpligt arbete eller att inte aktivt söka lämpligt arbete. Förvaltningsrätten i reserverar sig mot att det inte längre ska utgöra ett allmänt krav att vara aktivt arbetssökande. Förvaltningsrätten menar att aktivt arbetssökande inte utgör en konkret händelse utan måste mätas för att vara möjligt att bedöma och att det är oproportionerligt att ett sådant gravt misskötande ska medföra samma åtgärd som engångshändelser. Regeringen konstaterar att det alltjämt kommer att ställas krav på en sökande att vara aktivt arbetssökande. Skillnaden är att det inte längre ska utgöra ett allmänt villkor att vara aktivt arbetssökande, utan att det i stället ska leda till åtgärd för en sökande som inte aktivt söker lämpliga arbeten. Skälet till förändringen är att kravet på att vara aktivt arbetssökande inte är ett statiskt krav utan anpassas efter den sökande. Det är även, liksom förvaltningsrätten påpekar, svårt att bedöma om en sökande är aktivt arbetssökande första arbetslösa dagen. För att tydliggöra förhållandena i försäkringen bör det framgå vilka krav som ställs på en sökande och vilka konsekvenser det leder till om han eller hon inte uppfyller kraven. Det ger den sökande möjligheten att ändra sitt handlingssätt om han eller hon inte bedöms uppfylla kraven i arbetslöshetsförsäkringen. Det är regeringens uppfattning att en tät uppföljning av den sökandes sökaktiviteter kommer att leda till tidiga och proportionerliga åtgärder för den som inte är aktivt arbetssökande. Arbetsförmedlingen och Arbetslöshetskassornas samorganisation anför att föreskrifter om hur en sökande ska vara anmäld hos den offentliga arbetsförmedlingen bör tydliggöras. Regeringen avser att se över behovet av föreskrifter om hur en sökande ska vara anmäld som arbetssökande hos den offentliga arbetsförmedlingen. Att stå till arbetsmarknadens förfogande En grundläggande princip för rätt till ersättning är att sökanden ska stå till arbetsmarknadens förfogande. Principen innebär att den sökande ska ha för avsikt att arbeta och att det inte får finnas hinder för att arbeta. Enligt regeringens mening bör principen komma till direkt uttryck i lag som ett allmänt villkor eftersom det blir tydligare för sökanden att detta krävs för att ha rätt till ersättning. Förvaltningsrätten i och Arbetslöshetskassornas samorganisation anser att uttrycket även i övrigt står till arbetsmarknadens förfogande är vagt och svårtillämpat. Arbetsförmedlingen anser att det blir tydligare om det av lagtexten framgår att den sökande ska ha för avsikt att arbeta eller i annat fall att villkoren för att stå till arbetsmarknadens förfogande bör tydliggöras i föreskrifter. Småföretagarnas Arbetslöshetskassa anser att uttrycket att stå till arbetsmarknadens förfogande är otydligare än aktivt arbetssökande och att det bör förtydligas vad som krävs för att den sökande ska anses stå till arbetsmarknadens förfogande. Som har anförts tidigare måste de allmänna villkoren läsas tillsammans med bestämmelserna om åtgärder för att ge en fullständig bild av vad som krävs av den sökande för att han eller hon ska ha rätt till ersättning. Syftet med förändringen är att renodla de allmänna villkoren genom att skilja konkreta händelser från förhållanden av mer grundläggande karaktär. Enligt regeringens uppfattning är begreppet att stå till arbetsmarknadens förfogande ett villkor av mer grundläggande karaktär som bör utgöra ett allmänt villkor i försäkringen. Regeringen anser dock att det finns behov av en bestämmelse som anger att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar föreskrifter om villkor för att en sökande ska anses stå till arbetsmarknadens förfogande. Liksom anser regeringen att diskrimineringsfrågor ska beaktas när föreskrifter meddelas. I promemorian föreslås att bestämmelsen som definierar lämpligt arbete upphävs eftersom det inte längre ska utgöra ett allmänt villkor att vara beredd att anta erbjudet lämpligt arbete eller att aktivt söka lämpligt arbete. Enligt regeringens mening är definitionen av lämpligt arbete central i arbetslöshetsförsäkringen, eftersom den anger vilka villkor en sökande kan ställa på anvisade arbeten och vilka arbeten samhället kan kräva att han eller hon ska söka för att ha rätt till ersättning. Mot bakgrund av remissinstansernas synpunkter på förslaget anser regeringen därför att bestämmelsen om lämpligt arbete alltjämt bör finnas kvar i lagen. Paragrafen bör emellertid placeras i anslutning till bestämmelserna om åtgärder där begreppet föreslås finnas. Regeringens bedömning: Det finns behov av tydligare och mer proportionerliga åtgärdsregler. Promemorians bedömning: Överensstämmer med regeringens bedömning. Remissinstanserna: Majoriteten av remissinstanserna är positiva till de förslag som följer nedan, bland dem Arbetsförmedlingen, LO, Flera remissinstanser har dock synpunkter på delar av förslagen. påtalar vikten av att åtgärderna tillämpas i praktiken och menar att det är märkligt att åtgärderna mildras för att öka sökaktiviteten. Kommuner och Landsting ifrågasätter om önskad transparens och rättssäkerhet uppnås då tiderna för avstängning varierar mellan de olika grupperna av åtgärder. kommun påpekar att det nya systemet inte får leda till att den sökandes möjligheter till ersättning försämras och anför att det är viktigt att den trappa med åtgärder som inrättas blir tydlig och väl känd. anser att arbetslöshetsförsäkringens största problem ligger i dess inkvalificeringsdel. samhälle utan rörelsehinder påtalar att bedömningen i ett ersättningsärende kan skilja sig åt beroende på vem som handlägger ärendet. Med ökade krav menar förbundet att personer med funktionsnedsättningar löper en stor risk att drabbas av en åtgärd. Arbetsförmedlingen anser att systemet med parallella åtgärdstrappor kan bli otydligt eftersom det saknas samordning dem emellan. anser att något steg i åtgärdstrapporna kan tas bort. Arbetsförmedlingen anför att det bör tydliggöras om det är den offentliga arbetsförmedlingen eller arbetslöshetskassan som ska pröva godtagbara skäl. Småföretagarnas Arbetslöshetskassa anser att det behövs tydligare regler om vad som krävs för att den offentliga arbetsförmedlingen ska kunna skicka underrättelser till arbetslöshetskassan. Flera remissinstanser, bland dem Handisam, Arbetsförmedlingen, Småföretagarnas Arbetslöshetskassa, TCO och har synpunkter på förslaget att införa en aktivitetsrapport. Skälen för regeringens bedömning Behov av tydligare och mer proportionerliga åtgärdsregler Enligt nu gällande bestämmelser kan en sökande som förlänger tiden i arbetslöshet eller orsakar sin arbetslöshet meddelas nedsättning av dagpenning respektive avstängning från rätt till ersättning. Utöver dessa åtgärder kan en sökande under vissa förutsättningar uteslutas som medlem ur arbetslöshetskassan eller frånkännas rätt till ersättning. Den senare åtgärdsgruppen tar sikte på situationer när en sökande har gjort sig skyldig till grova överträdelser genom att lämna oriktiga eller vilseledande uppgifter till en arbetslöshetskassa, se avsnitt 4.5. Nuvarande åtgärdssystem inom arbetslöshetsförsäkringen kan uppfattas som oproportionerligt. Vissa handlingar kan leda till en kännbar åtgärd, medan det för andra saknas möjlighet att besluta om någon åtgärd, trots att det i båda fallen kan röra sig om ageranden som inte är förenliga med de principer som ligger till grund för försäkringen. ifrågasätter om fler men mildare åtgärder kommer att leda till en ökad sökaktivitet hos arbetssökanden. Regeringen konstaterar, vilket även utvärdering påpekar, att det finns forskningsstöd för att mildare men mer frekventa åtgärder är effektivare för att understryka arbetslöshetsförsäkringens roll som omställningsförsäkring än åtgärder som är mer ingripande, men som tillämpas mer sällan. Antalet åtgärdsgrunder i arbetslöshetsförsäkringen bör därför utökas för att bättre svara mot de villkor som gäller i försäkringen. Åtgärderna bör även över lag mildras. Det är regeringens uppfattning att fler åtgärdsgrunder och mildare åtgärder understödjer regelverket i arbetslöshetsförsäkringen. anser att det är viktigt att de utökade åtgärdsmöjligheterna i praktiken får en mer frekvent tillämpning för att uppnå syftet med de föreslagna förändringarna. anser även att det är viktigt för tilltron till åtgärdssystemet att tillämpningen blir densamma hos alla arbetslöshetskassor. Det är regeringens uppfattning att ett tydligare regelverk som föreslås bidrar till en enhetlig tillämpning hos arbetslöshetskassorna och att åtgärderna används när en sökande inte följer kraven i arbetslöshetsförsäkringen. Kommuner och Landsting ifrågasätter om önskad transparens och rättssäkerhet uppnås då tiderna för avstängning varierar mellan de olika grupperna av åtgärder. Enligt regeringens mening är det nödvändigt att det finns flera olika nivåer av åtgärder för handlingar som inte stämmer överens med villkoren i försäkringen. Att orsaka arbetslösheten, t.ex. genom att säga upp sig utan att ha ett nytt arbete, får anses mer allvarligt än att utebli från ett överenskommet möte med den offentliga arbetsförmedlingen. De två grupper som redan finns bör därför kompletteras med en tredje grupp när den sökande misskött sitt arbetssökande. Enligt regeringens mening bör det dessutom inom respektive grupp ske en upptrappning av åtgärder för att visa på allvarligheten i att upprepa handlingar som inte stämmer överens med villkoren i försäkringen. Regeringen anser, liksom Arbetsförmedlingen, LO och kommun, att förslaget leder till proportionerligare åtgärder som regerverket blir tydligare. kommun anför att förändringen av åtgärdsbestämmelserna inte får leda till att den sökandes möjligheter att få ersättning begränsas. Det är regeringens uppfattning att de föreslagna reglerna om åtgärder rent generellt inte innebär en åtstramning. Eftersom en sökandes rätt till ersättning avgörs utifrån hans eller hennes handlande, kan emellertid upprepat handlande som inte stämmer överens med villkoren i försäkringen leda till kännbara åtgärder. För att uppnå förutsägbarhet är det, enligt kommun, viktigt med information och kunskap om de nya åtgärdsbestämmelserna. Regeringen förutsätter att den offentliga arbetsförmedlingen och arbetslöshetskassorna informerar sökandena om vilka regler som gäller för att ha rätt till ersättning. anser att arbetslöshetsförsäkringens största problem ligger i dess inkvalificeringsdel eftersom det, enligt förbundet, ur sökandes perspektiv är näst intill omöjligt att bedöma möjligheterna 2012/13:12 att få ersättning. Enligt måste reformer för att stärka rättssäkerheten, förutsägbarheten och likabehandlingen i arbetslöshetsförsäkringen även sätta fokus på möjligheten att inkvalificera sig.