prop · GZ03114 · 2012-03-20 00:00:00 — land tillät den. Behovet av ett utökat samarbete och informationsutbyte mellan exporterande länder var därför uppenbart. Detta var grunden för skapandet av exportkontrollregimerna. Behovet av kontroll har ytterligare understrukits med anledning av terroristhotet. Att en produkt hamnar på en kontrollista innebär inte automatiskt att export av denna produkt förbjuds. Listningen är närmast ett utpekande att detta är en känslig produkt. Kontrollistorna i de olika regimerna lyfts för EU:s del in i bilaga I till rådets förordning (EG) nr 428/2009 och utgör grunden för beslut om godkännande (exporttillstånd) eller avslag av Av EU-förordningen följer att medlemsstaterna kan använda sig av en mekanism som möjliggör att även produkter utanför listorna kan beläggas med kontroll om exportören eller tillståndsmyndigheterna har information om att produkten är eller kan vara avsedd att användas i samband med produktion m.m. av massförstörelsevapen eller för militära Denna mekanism benämns generalklausul i den svenska terminologin, men är mer känd under sin engelska benämning catch-all (se avsnitt 17) och återfinns även i de multilaterala exportkontroll- En stor del av arbetet inom EU och inom regimerna är en omfattande informationsverksamhet både internt och externt eng. outreach, riktad till den egna industrin och till andra länder, om behovet av exportkontroll och utveckling av exportkontrollsystem. Svensk försvarsindustri struktur och Svensk försvarsindustri utvecklades till sin nuvarande storlek och kompetens under det . neutralitetspolitik, som den utformades efter , krävde en stark försvarsmakt vilket i sin tur krävde en stark nationell försvarsindustri. Ambitionen var maximalt oberoende av utländska leverantörer. Försvarsindustrin blev en viktig del av den svenska säkerhetspolitiken. Många av försvarsföretagen är medlemmar i branschorganisationen och försvarsföretagen (SOFF). SOFF består av 62 medlemsföretag varav 49 är SME (små och medelstora) företag. står för av omsättning inom området. SOFF innehar det svenska medlemskapet i den europeiska föreningen (AeroSpace and Defence). Det finns även två andra föreningar i ; små och medelstora företag inom försvarssektorn (SME-D) och Security (SACS) som verkar inom området samhällssäkerhet. har försvarsföretagen genomgått en omfattande omstrukturering parallellt med Försvarsmaktens utveckling från invasionstill insatsförsvar. Den utvecklingen har för företagen inneburit att den svenska marknaden kommit att reduceras avsevärt. Från regeringens sida har det varit angeläget att bibehålla svensk kompetens och förmåga vilket resulterat i en omfattande internationell verksamhet med en betydande export av varor och tjänster. De svenska säkerhets- och försvarsföretagen har skaffat sig ett gott rykte som en världsledande leverantör av produkter även till länder med en utvecklad egen industri. Bland företagen intar en dominerande ställning och svarar för av företagens totala omsättning. En stor förändring var samgåendet mellan , då flyg-, robot- och flygelektroniktillverkningen samlades inom , medan artilleriverksamheten, inklusive s.k. intelligent ammunition, överfördes till . förvärv av och dess unika radar- och sensorverksamhet stärkte bilden av som en komplett leverantör av försvars- och säkerhetssystem. På marinsidan har såväl ytfartygssom ubåtsutvecklingen koncentrerats till . Ammunitionstillverkningen bedrivs främst av Nammo . På fordonssidan har skaffat sig en ledande position inom stridsfordons- och bandfordonsområdet, inte minst på grund av försäljningen av till , , , , och . har en kvalificerad säkerhets- och försvarsindustri som kompletteras av ett stort antal små och medelstora företag, vilka dels är viktiga underleverantörer, dels utvecklar och säljer egna civila och militära produkter och tjänster direkt till slutkund nationellt. De framträdande verksamhetsområdena inom de svenska försvars- och stridsflygplan: bemannade och obemannade, ytfartyg och ubåtar byggda med smygteknik, stridsfordon, bandvagnar, vapensystem med kort respektive lång räckvidd; mark- och sjöbaserade samt flygburna, fin- och grovkalibrig ammunition, mark- och sjöbaserade samt flygburna radar- och IR-system, telekrigsystem; passiva och aktiva, telekommunikationssystem, inklusive teleskydd, ledningssystem för mark-, sjö- och flygtillämpningar, system för övning och utbildning, signaturanpassning (t.ex. kamouflagesystem och radar), system för samhällssäkerhet, krut och annat pyrotekniskt material, tjänster och konsultverksamhet och stödsystem för drift och underhåll. Det kan vara värt att notera att av den totala omsättningen för försvarsföretagen (SOFF-företagen) utgörs av militära produkter och tjänster samt av civila/kommersiella (dual use) produkter och tjänster. Av den totala omsättningen utgör export. Parallellt med att försvarsindustrin rationaliserats och konsoliderats har ägarförhållandena för de svenska försvarsföretagen förändrats. är samtliga företag privatägda och många är börsnoterade. Det utländska ägandet har ökat . Enligt SOFF har detta upplevts som positivt av företagen då kompetensen och utvecklingen fortsatt är svensk, men man har fått nya möjligheter på den internationella marknaden och samarbeten med sina nya ägare. Bland de större företagen äger Plc genom sitt amerikanska företag företag i , , och , som är organiserade i affärsområde . Plc äger vidare av . ägs av det tyska företaget . Nammo ägs av norska Nammo A/S, av brittiska och (tidigare Peltor) är en del av Aero som ägs av amerikanska . Bland SME-företagen dominerar privata svenska ägare. Svensk export av produkter med dubbla En samlad bild av industrin som arbetar med produkter med dubbla användningsområden (PDA) i är svår att ge då en betydande del av försålda produkter går till EU-marknaden eller exporteras till marknader som omfattas av EU:s generella exporttillstånd. Huvudregeln är att det inte krävs tillstånd vid överföring till annan EU-medlemsstat. Det generella tillståndet (EU001) gäller med några undantag alla produkter i bilaga I till rådets förordning (EG) nr 428/2009 (PDA- förordningen) beträffande export till , , , , , och . antog fem nya generella licenser som kommer att införas efter EU001 i bilaga II i PDA-förordningen. De fem nya licenserna har följande titlar: EU002 - Export av vissa produkter med dubbla användningsområden till vissa destinationer (, , , , och ) EU003 - Export efter reparation/ersättning (, , och , , , (inbegripet och ), , F.d. jugoslaviska republiken , utomeuropeiska territorier, , , , , , , , , , , , , , och ) EU004 - Tillfällig export för utställningar och mässor (, , och , , , (inbegripet och ), , F.d. jugoslaviska republiken , utomeuropeiska territorier, , , , , , , , , , , , , , och ) EU005 - Telekommunikation (, (inbegripet och ), , , , , , och ) EU006 Kemikalier (, , , , och ) Till skillnad från företag som faller under krigsmateriellagstiftningen krävs inga grundläggande tillstånd för företag som tillverkar eller på andra sätt handlar med PDA-produkter. Dessa företag är heller inte skyldiga att leveransdeklarera. Ett företag är däremot skyldigt att avgiftsdeklarera om företaget tillverkat eller sålt kontrollerade produkter som omfattas av ISP:s tillsyn. Härvid inräknas försäljning både inom och Om ett företag skulle känna till att en PDA-produkt som inte finns förtecknad i bilaga I till EU-förordningen är avsedd att användas i anslutning till massförstörelsevapen finns en skyldighet för företaget att ISP kan efter sedvanlig tillståndsprövning besluta om att Skr. 2011/12:114 inte ge tillstånd för exporten (s.k. catch-all, se avsnitt 17). Av de PDA-produkter som exporteras med tillstånd från ISP är den dominerande delen telekommunikationsutrustning som innehåller kryptering samt värmekameror som kontrolleras inom exportkontrollregimen Wassenaararrangemanget. En annan produkt som är volymmässigt stor är värmeväxlare. Dessa är kontrollerade inom . Andra produkter, som t.ex. isostatpressar, kemikalier eller separationsutrustning för satelliter är volymmässigt mindre omfattande, men kan vara resurskrävande vid tillståndsprövningen. I samband med att () inrättades övertog myndigheten ansvaret för merparten av de ärenden som tidigare beslutades av regeringen eller av det statsråd som hade till ansvar att föredra sådana ärenden efter beredning i Krigsmaterielinspektionen (KMI) och sedermera den enhet inom som svarade för strategisk exportkontroll. ISP är förvaltningsmyndighet för ärenden och tillsyn enligt lagen (1992:1300) om krigsmateriel och lagen (2000:1064) om kontroll av produkter med dubbla användningsområden och av tekniskt bistånd, i det senare fallet om inte någon annan myndighet har detta till uppgift. SSM svarar för motsvarande frågor när det gäller särskilt känsliga kärntekniska produkter. () samt () bistår ISP med teknisk specialistkompetens och bl.a. Militära underrättelse- och säkerhetstjänsten (Must), Säkerhetspolisen () och FRA bistår även ISP med information. ISP ska hantera riktade sanktioner enligt de förordningar om sanktioner som beslutas av Europeiska gemenskapen, efter beslut av regeringen med anledning av sådana förordningar eller enligt föreskrifter som regeringen beslutar med stöd av lagen (1996:95) om vissa internationella sanktioner. ISP är vidare nationell myndighet för de uppgifter som följer av lagen (1994:118) om inspektioner enligt (FN:s) konvention om förbud mot kemiska vapen med tillhörande förordning. Denna verksamhet hos ISP behandlas inte ytterligare i denna skrivelse. Myndighetens uppgifter framgår av instruktion för ISP (SFS 2010:1101). ISP har löpande kontakter med de företag som berörs av kontrollverksamheten. Företagens skyldigheter regleras i lagen om krigsmateriel och i förordningen om krigsmateriel. När det gäller krigsmateriel ska företagen på regelbunden basis till ISP redovisa den marknadsföring som de har bedrivit utomlands. till grund för ISP:s återkommande genomgångar med företagen avseende Skr. 2011/12:114 deras exportplaner. Förutom att fatta beslut i tillståndsärenden granskar ISP de underrättelser som tillverkare av krigsmateriel är skyldiga att lämna senast ett anbud lämnas eller ett avtal ingås om export av, eller annan utlandssamverkan om, krigsmateriel. Slutligen ska de krigsmaterielexporterande företagen rapportera om de leveranser som genomförts med stöd av lämnade tillstånd. I sin tillsynsroll har ISP genomfört 17 tillsynsbesök hos företag för att följa upp deras interna exportkontrollorganisation, vilket är mindre än det föregående året beroende på förberedelser för certifiering av mottagande företag enligt direktiv /43/EG. I denna verksamhet sker ett nära samarbete med samt i vissa fall med polismyndigheten. Till skillnad från krigsmateriel krävs inget tillstånd för att tillverka PDA-produkter. Vidare krävs som huvudregel inte tillstånd för försäljning inom EU (tillstånd krävs endast för s.k. bilaga IV-produkter). Den kontrollista som gäller enligt rådets förordning (EG) nr 428/2009 anger vilka produktområden som omfattas av tillståndskrav för export utanför EU. Vid klassificering huruvida en produkt är att betrakta som PDA-produkt eller inte, är det i första hand företagen som ska klassificera sina produkter. När ett företag är osäkert på om deras produkt omfattar kontroll eller inte kan företaget lämna in en produktförfrågan till ISP. Mot bakgrund härav ser ISP:s kontakter med företag annorlunda ut än vad som gäller krigsmateriel. Med undantag för ett fåtal företag sker ISP:s möten med PDA-företag mer på ad hoc-basis. Inom ramen för sin utåtriktade verksamhet har ISP bl.a. genomfört ett allmänt exportkontrollseminarium inriktat främst på området krigsmaterielprodukter. har ISP även medverkat på de av anordnade Tulldagarna. Regler avseende ISP:s finansiering framgår av regeringens förordning (2008:889) om finansiering av verksamheten vid . Reglerna innebär att kretsen av avgiftsskyldiga fördelas på tre avgiftskollektiv avseende krigsmateriel och produkter med dubbla användingsområden samt lagen om inspektioner enligt (FN:s) konvention om kemiska vapen. Delar av ISP:s internationella verksamhet och allt arbete avseende internationella sanktioner finansieras via anslag. Antalet inkomna ärenden till ISP avseende utförsel framgår av nedanstående inkluderades internationella sanktionsärenden i ovanstående tabell. särredovisar ISP dessa ärenden (se nedan). Antalet inkomna utförselärenden har ökat avseende både PDA ärenden och KM ärenden. Av inkomna ärenden hanterades av KM ärendena , för PDA-ärenden var motsvarande siffra . gav regeringen utökade uppgifter avseende tillståndsprövning kopplat till internationella sanktionsbeslut och frisläppande av frysta ekonomiska tillgångar (rådets förordning [EG] nr 423/2007 om restriktiva åtgärder mot ). har rådsförordningen ersatts med förordningen (EU) 961/2010, om restriktiva åtgärder mot och om upphävande av förordning (EG) nr 423/2007. har EU beslutat om ytterligare sanktioner mot (se avsnitt sanktioner). Antalet inkomna ärenden till ISP framgår av nedanstående uppställning. Uppgifterna avser endast . Antalet ärenden avseende utförsel samt förhandsbesked har reducerats något medan antalet § 21-ärenden (se nedan) har ökat. gavs ISP ett utökat uppdrag avseende överföringar av tillgångar och finansiella tjänster inom ramen för sanktionsregimen mot (§ 21 i rådets förordning (EU) 961/2010). inkom 228 ärenden och inkom 649 ärenden. () Skr. beslutade på grundval av prop. 1984/85:82 om ökad insyn och samråd i frågor som rör krigsmaterielexport, att en rådgivande nämnd i krigsmaterielfrågor skulle inrättas. Regeringen ombildade nämnden till () i samband med inrättandet av ISP . Regler för rådets sammansättning och verksamhet finns i ISP:s instruktion. Samtliga riksdagspartier är representerade i EKR. ISP:s generaldirektör är dess ordförande. En lista över rådets ledamöter återfinns nedan. ISP:s generaldirektör samråder med i de ärenden som denne bestämmer ska läggas fram för samråd. Generaldirektören ska samråda med rådet innan inspektionen lämnar över ett ärende till regeringen för dess prövning enligt lagen om krigsmateriel eller enligt lagen om kontroll av produkter med dubbla användningsområden och av tekniskt bistånd. Generaldirektören ska vidare hålla rådet informerat om inspektionens verksamhet på exportkontrollområdet. Vid sammanträden redovisar bedömningar av de köparländer som är aktuella, och Försvarsdepartementet medverkar med bedömningar avseende ärendenas försvarspolitiska betydelse. Generaldirektören kan även kalla andra experter. En uppgift för rådet är att uttolka riktlinjerna samt EU:s gemensamma ståndpunkt, till ytterligare vägledning för ISP. Ledamöterna ges full insyn i handläggningen av utförselärenden. Generaldirektören redovisar fortlöpande samtliga utförselbeslut avseende export, liksom även beslutade förhandsbesked som inte tidigare redovisats i EKR och ärenden beslutade efter riktlinjepraxis (anbudsunderrättelser och samarbetsavtal). har ISP även redovisat samtliga beredningsärenden avseende produkter med dubbla användningsområden i EKR. Sammantaget säkerställer detta system en parlamentarisk insyn i tillämpningen av exportkontrollregelverket. Avsikten med det svenska systemet, som vid en internationell jämförelse är unikt på så sätt att företrädare för de politiska partierna i förväg får tillfälle att diskutera tänkbara exportaffärer, är att skapa en bred förankring av exportkontrollpolitiken och främja kontinuitet i den förda politiken. Till skillnad från flera andra länder, behandlas ärenden i på ett tidigt stadium innan en konkret affär är aktuell. Eftersom det skulle vara kommersiellt skadligt för exportföretagen om deras avsikter blev kända innan en affär kommit till stånd, är diskussionerna i rådet inte offentliga. De bedömningar som görs av enskilda länder omfattas dessutom vanligen av utrikessekretessen. ersätter inte i sådana ärenden som regeringen enligt regeringsformen ska överlägga med om. höll sju sammanträden. beslutade regeringen att förordna nedanstående Skr. 2011/12:114 personer att vara ledamöter i . tills vidare, dock längst till och med : riksdagsledamoten (V), riksdagsledamoten (S), riksdagsledamoten (M), riksdagsledamoten (SD), riksdagsledamoten (S), riksdagsledamoten (M), riksdagsledamoten (C), riksdagsledamoten (MP). riksdagsledamoten (KD), tidigare riksdagsledamoten (M), tidigare riksdagsledamoten (FP), tidigare riksdagsledamoten (S), Det teknisk-vetenskapliga rådet (TVR) För att bistå ISP:s generaldirektör med beredningen av ärenden som rör klassificering av krigsmateriel och produkter med dubbla användningsområden är ett teknisk-vetenskapligt råd knutet till inspektionen. Det består av företrädare för institutioner med överblick över teknologins tillämpning på civila respektive militära områden. hölls tre sammanträden. En aktuell lista över rådets f.n. sex ledamöter finns på ISP:s webbplats: . Enligt ISP:s instruktion ankommer det på myndigheten att själv utse rådets ledamöter. Eftersom rådets huvudsakliga uppgift är att ta ställning i mycket tekniska klassificeringsfrågor är det regeringens bedömning att myndigheten själv bör avgöra vilken teknisk-vetenskaplig expertis den är i behov av. 8Svensk kärnteknisk industri och Svensk kärnteknisk industri agerar på en öppen, internationell och kommersiell marknad. finns både privata och statligt ägda företag som verkar nationellt och internationellt. I finns tio kärnkraftsreaktorer i drift. Statliga är huvudägare i (tre reaktorer) och (fyra reaktorer). Tyska E-on är huvudägare i , (tre reaktorer). i producerar kärnbränsle till reaktorer och vissa reaktorkomponenter samt utför servicearbeten på kärnkraftverk. Det svenska företaget är ett dotterbolag till det amerikanska , . Huvudägare är japanska . Samarbetet med stärktes då köpte upp den japanska bränsletillverkaren . (som är direkta arvtagaren till det tidigare statliga AB Atomenergi) bedriver forsknings- och utvecklingsarbete inom kärnsäkerhetsområdet och inom avveckling och rivning. Företaget genomför bl.a. analyser och prover på reaktorbränsle. Studsvik bearbetar även lågaktivt avfall som uppkommer vid kärnteknisk verksamhet. producerar rör av zirkoniumlegering speciellt avsedda för tillverkning av reaktorbränsle och i gör neutrondetektorer för kärnreaktorer. Flera andra svenska företag utför servicearbeten, analyser, utredningar m.m. för kärnkraftsindustrin. Internationellt har intresset ökat för kärnenergi och flera länder har aviserat att de avser bygga nya kärnkraftreaktorer. Detta för att tillgodose ett framtida energibehov. Utbyggnad av kärnenergi ses även som ett led i att möta den globala uppvärmningen. Jordbävningen i med efterföljande kärnkraftsolyckor har dock dämpat utvecklingen. I har ett kontrollerat generationsskifte av det svenska kärnkraftbeståndet möjliggjorts genom en förändring i kärntekniklagen så att befintliga reaktorer kan bytas ut mot nya. Kärnämne (uran, plutonium och torium) och kärntekniska produkter klassas som produkter med dubbla användningsområden (PDA). Export av dessa varor är därför reglerad i rådets förordning (EG) nr 428/2009. Export ut ur EU kräver tillstånd. Förordningen reglerar även överföringar inom EU av speciellt känsligt material, inklusive kärnämne, och särskilt känsliga kärntekniska produkter. Därmed krävs det även tillstånd för överföringar mellan länder inom EU av dessa speciellt känsliga produkter. De förtecknas i bilaga IV till EU-förordningens kontrollista. Med särskilt känsligt kärnämne avses uran med en anrikning högre än och separerat plutonium. Övrigt kärnämne (däribland vanligt reaktorbränsle) får överföras inom unionen utan exporttillstånd. Detta motiveras med att det har visat sig att kontroll av mindre känsligt kärnämne lägger hinder i vägen för handeln inom EU, utan att för den skull förstärka det skydd som redan är säkerställt genom fördraget om upprättandet av Europeiska atomenergigemenskapen (Euratomfördraget). Kontrollen kunde därför avskaffas när det gäller detta material. Vid beslut om beviljande av tillstånd enligt rådets förordning ska medlemsstaterna enligt artikel 12 beakta alla relevanta aspekter inbegripet bl.a. de förpliktelser och åtaganden de har accepterat i egenskap av medlemmar i de relevanta internationella ickespridningssystemen och överenskommelserna om exportkontroll eller genom ratificeringen av relevanta internationella fördrag. Tillämpat på kärnämne och kärntekniska produkter betyder detta att ska beakta alla de förpliktelser och åtaganden som har gjort inom internationell icke-spridning, inklusive vad som följer av fördrag om förhindrande av spridning av kärnvapen (det s.k. icke- spridningsavtalet, NPT, SÖ 1970:12). Grundläggande bestämmelser vid sådana beslut anges i de riktlinjer som () har utfärdat och som de medverkande regeringarna har godkänt. Riktlinjerna finns publicerade som dokument INFCIRC/254/Rev.10/Part1 (se även kapitel 17). överenskom medlemsstaterna i NSG förhandlingar om en uppstramning av paragraferna 6 och 7 i riktlinjerna, vilka reglerar export av utrustning för anrikning av uran och upparbetning av bestrålat kärnbränsle. NSG:s riktlinjer innebär att , vid export av kärnämne och kärntekniska produkter till en stat som är ansluten till NPT, men som inte är en enligt avtalet erkänd kärnvapenstat, ska inhämta vissa angivna försäkringar från mottagarlandets regering, innan en exportlicens kan beviljas. Det mottagande landet ska i huvudsak försäkra att produkterna inte kommer att användas för framställning av kärnvapen, att har full kontrollrätt i landet, att kärnämne i landet har adekvat fysiskt skydd och att inte vidareexportera de från erhållna produkterna, eller kärntekniska produkter som skapats med hjälp av de svenska exporterade produkterna, utan att inhämta motsvarande försäkringar. När kärnämne och kärnteknisk utrustning importeras till kräver det exporterande landets regering på motsvarande sätt försäkringar av den . De regeringsförsäkringar som föreskrivs i NSG:s riktlinjer kan erhållas från den mottagande regeringen vid varje exporttillfälle eller genom bilaterala eller multilaterala avtal. SSM har i uppdrag att å regeringens vägnar inhämta försäkran från det mottagande landets regering vid kärnteknisk export, samt att utforma och avlämna regeringsförsäkran till det exporterande landets regering vid import av sådant material. SSM gör detta vid upprepade affärer med ett land. Regeringen har genom ändring i förordningen (2008:452) med instruktion för gjort uppdraget till SSM permanent. Vid en första affär inhämtar dock försäkran vid export eller avger försäkran vid import. EU:s samtliga medlemsländer har anslutit sig till fördraget om upprättandet av Europeiska atomenergigemenskapen (Euratomfördraget) vars syfte bl.a. är att upprätta en gemensam marknad för speciella material och utrustning inom kärnenergiområdet och att garantera att kärnämne inte används för andra ändamål än vad det är avsett för. Kärnteknisk verksamhet inom EU är enligt Euratomfördraget underställd Europeiska kommissionens säkerhetskontroll som bl.a. säkerställer att kärnämne som överförs mellan EU:s medlemsländer endast används för civila ändamål. Dessutom har samtliga EU:s medlemsländer ratificerat NPT-fördraget och därmed har EU:s icke-kärnvapenstater försäkrat att de inte avser att producera eller på annat sätt skaffa kärnvapen. EU:s ickekärnvapenstater samt Euratom har också ett gemensamt kontrollavtal med med full kontrollrätt, inklusive utökade inspektionsrättigheter (se INFCIRC/193 samt INFCIRC/193/Add.8, publicerade av ). Samtliga medlemsländer i EU har förbundit sig att till rapportera all utförsel av kärnämne och kärnteknisk utrustning. För del innebär det att kommissionen, via sin säkerhetskontroll under Euratomfördraget, rapporterar all utförsel av kärnämne till och att SSM rapporterar all utförsel av kärnteknisk utrustning till .