prop · GZ03155 · 2012-06-04 00:00:00 — Bestämmelsen om transportkontroll i lokaler ska däremot inte omfatta varor för vilka flyttningen har avslutats, exempelvis varor som tagits emot i ett skatteupplag, eller beskattade varor som lagras utan samband med en sådan flyttning som omfattas av bestämmelserna i 1 kap. 6 § LPK. Kammarrätten i efterfrågar ett förtydligande av när kontroll får genomföras i lokal i samband med på-, av och omlastning vid byte av färdsätt. Regeringen konstaterar att det av den förslagna bestämmelsen följer att kontroll får ske av punktskattepliktiga varor som är eller kan antas vara omfattade av 1 kap. 6 § LPK när dessa befinner sig i en lokal för på-, av- eller omlastning. Någon tidsmässig begränsning av hur länge varorna kan anses förvaras i lokalen i samband med lastning föreligger inte så länge det är fråga om en pågående flyttning, dvs. varorna ännu inte har nått den slutlige mottagaren. Hur ska en transportkontroll i en lokal få gå till? Vid en transportkontroll enligt LPK är avsikten att ska kontrollera att flyttningen av varorna sker i enlighet med kraven i 1 kap. 6 § LPK. kontrollerar därvid om formkraven för flyttningen har iakttagits, exempelvis om rätt dokument medförs flyttningen och om säkerhet har ställts enligt gällande bestämmelser. kontroll syftar även till att identifiera vem som är skattskyldig för transporten för de fall skattskyldighet blir aktuell. I vissa fall är det också aktuellt för att besluta om skatten på varorna. Bestämmelserna i 1 kap. 6 § LPK är tillämpliga under hela flyttningen av de punktskattepliktiga varorna. Det innebär t.ex. att vid en flyttning av beskattade varor ska förenklat ledsagardokument medfölja flyttningen hela vägen fram till den slutliga mottagaren. Att varorna under flyttningen omlastas och sänds vidare med en annan transportör gör således inte någon skillnad vad avser kraven i 1 kap. 6 § LPK. Att föreskrivna dokument följer med flyttningen är mycket betydelsefullt såväl för kontrollen som för den efterföljande beskattningen. När det blir aktuellt att genomföra en transportkontroll i en lokal bör , i syfte att identifiera de varor som omfattas av bestämmelserna i 1 kap. 6 § LPK, ha rätt att undersöka sådana utrymmen i lokalen där punktskattepliktiga varor kan antas förvaras. Vid kontrollen bör vidare, på samma sätt som när varorna befinner sig ombord på ett transportmedel eller på gårdsplanen utanför lokalen, ha rätt att undersöka sådana lådor, behållare, containrar och tankar där punktskattepliktiga varor kan förvaras under transporten. Om hela transportmedlet skulle befinna sig i lokalen bör kontrollen även omfatta transportmedlet. bör även ha samma möjlighet som vid annan transportkontroll att undersöka och ta prov på varorna. En viktig del av transportkontrollen är att har möjlighet att granska administrativa referenskoder, ersättningsdokument, förenklade ledsagardokument och andra handlingar som kan vara av betydelse för beskattningen. måste även ha möjlighet att härleda den administrativa referenskoden till ett elektroniskt administrativt dokument och granska det dokumentet. Vid granskningen bör tekniska hjälpmedel som finns i transportmedlet eller lokalen få användas. Såsom anförts ovan är det viktigt att vid transportkontrollen kan kontrollera de dokument som ska följa med flyttningen. Vid sådan transportkontroll i lokal som föreslås kan det dock finnas skäl att, i förhållande till vad som gäller enligt annan transportkontroll, begränsa möjlighet att eftersöka sådana handlingar. I en lokal kan det antas i många fall förekomma även kontorsutrymmen där en stor mängd handlingar förvaras och företagets verksamhet bedrivs helt eller delvis. Den som bedriver verksamheten i lokalen är normalt inte skattskyldig för de punktskattepliktiga varor som förvaras där under flyttningen. Om skulle ges rätt att, såsom är fallet när transportkontroll sker utanför lokaler, även eftersöka de handlingar som omnämns i LPK skulle detta riskera att ge upphov till många frågor kring skyddet för den enskildes integritet, såsom vilka möjligheter som bör finnas att undanta handlingar från granskning. behov av att eftersöka de handlingar som kan vara hänförliga till transporten bedöms inte vid sådan lokalkontroll som föreslås vara tillräckligt starkt för att motivera en möjlighet för verket att eftersöka handlingar i lokalen. En skyldighet bör dock införas för den som ansvarar för lokalen att tillhandahålla den administrativa referenskoden, ersättnings- dokumentet eller det förenklade ledsagardokumentet, se vidare nedan under avsnitt 8.3. Syftet med den föreslagna utökade möjligheten till transportkontroll är, som ovan beskrivits, dels att ge möjlighet att på ett mer effektivt sätt utföra transportkontroller, dels att underlätta för de aktörer som av praktiska skäl gärna ser att kontroll äger rum i lokalen. Vid bedömningen av vilka tvångsåtgärder som bör vara tillgängliga måste en avvägning göras mellan syftet med kontrollen och det ingrepp som tvångsåtgärderna skulle medföra. Vid den kontroll som här är aktuell bedöms syftet med kontrollerna kunna uppnås i tillräcklig utsträckning utan att ges rätt att med tvång bereda sig tillträde till lokalen eller utrymmena i lokalen. bör således inte ha rätt att öppna dörrar till lokalen som är låsta eller har tillslutits på annat sätt. Om varorna inne i lokalen förvaras i ett transportmedel eller en container som är låst eller har tillslutits på annat sätt bör dock , på motsvarande sätt som om transportmedlet eller containern hade befunnit sig utanför lokalen, ha rätt att öppna transportmedlet eller containern. Bestämmelserna i 2 kap. 8 § LPK om hur länge en transportkontroll får pågå bör gälla även vad avser transportkontroll i lokaler. Detta innebär att en transportkontroll i normalfallet inte får pågå längre än . Om ägaren eller nyttjanderättsinnehavaren till lokalen inte fullgör sina skyldigheter att ge möjlighet att undersöka varan bör kontrollen få pågå . Det saknas anledning att bestämma den längsta tiden för transportkontroll till annat än vad som gäller , dvs. Utöver de begränsningar som finns angivna i lagtexten är det viktig att i det enskilda fallet, såsom vid andra transportkontroller, beakta den generella proportionalitetsprincip som finns angiven i 1 kap. 5 § LPK. Där anges att ett beslut om åtgärd enligt LPK får fattas endast om skälen för åtgärden uppväger det intrång eller men i övrigt som åtgärden innebär för den enskilde. Ett beslut om transportkontroll kan enligt 4 kap. 14 § LPK inte överklagas. Ett skäl till detta är att en överklaganderätt ter sig verkningslös, inte minst mot bakgrund av att en transportkontroll får pågå högst (se prop. 1997/98:100 s. 136). Den nya möjligheten till transportkontroll i lokal medför inte någon annan bedömning. anför att den omständigheten att inte ges rätt att öppna låsta utrymmen kan medföra att exempelvis cigaretter förvaras i låsta utrymmen för att undgå kontroll. Regeringen vill i detta sammanhang peka på skyldigheten för ägaren eller den som innehar nyttjanderätt till lokalen att bereda tillträde (se vidare avsnitt 8.3) och även erinra om den avvägning som måste Prop. 2011/12:155 göras mellan syftet med kontrollen det ingrepp som tvångsåtgärderna Lagrådet föreslår en delvis annan utformning av de aktuella bestämmelserna jämfört med lagrådsremissen. Regeringen har följt Lagrådets förslag. Förslagen föranleder ändringar i 2 kap. 13 och 8 §§ samt införandet av en ny paragraf, 2 kap. 1 b § LPK. Ändringarna ska träda i kraft . 8.3Skyldigheter för den som bedriver verksamhet i lokalen Regeringens förslag: Ägaren eller den som innehar nyttjanderätt till den lokal där transportkontroll genomförs ska se till att administrativ referenskod, ersättningsdokument och förenklat ledsagardokument följer med flyttningen och tillhandahålla dessa vid en transportkontroll. Transporttillägg ska kunna tas ut av en ägare eller nyttjanderättshavare som inte ser till att förenklat ledsagardokument tillhandahålls vid transportkontrollen. Ägare eller den som innehar nyttjanderätt till lokalen ska vidare ge tillträde till lokalen, ge verket möjlighet att undersöka varorna och transportmedlen och utan kostnad tillhandahålla varuprov, svara för den transport som behövs för kontrollen samt ansvara för uppackning och återinpackning av varorna. Den som åsidosätter sina skyldigheter ska ersätta staten för dess kostnader på grund av detta. Ändringarna ska träda i kraft . Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens. Regeringens förslag har dock delvis en annan utformning än promemorians. Den materiella innebörden är dock densamma. Remissinstanserna: och tillstyrker förslaget. Far motsätter sig att ägare eller den som innehar nyttjanderätt till den lokal där transportkontroll genomförs åläggs skyldigheter enligt LPK. Ett sådant ansvar skulle innebära att alla transporter som kommer till en lokal måste kontrolleras innan de släpps in. Först måste det kontrolleras om transporten innehåller punktsskattepliktiga varor och om så är fallet måste det kontrolleras att föreskriven dokumentation medförs transporten. Far anser att detta är en fiskal kontroll som rimligen inte kan åläggas en enskild att utföra. Den som äger eller innehar nyttjanderätt till lokalen har ingen som helst del i själva transaktionen och kan inte påverka vare sig att dokumentation anskaffas eller medförs. Ytterligare rättssäkerhetsaspekter kan anföras mot förslaget. Exempelvis infinner sig frågan om vem som ansvarar när en lokal olovligen nyttjas för omlastning av punktskattepliktiga varor. Svenska () ser inget hinder mot att får möjlighet till transportkontroll i lokal. SPBI pekar dock på att den information som ska följa med varorna kan ligga lagrad i datorer som inte nödvändigtvis är placerade i den lokal där transportkontrollen utförs. Därför, menar SPBI, måste det vara möjligt att tillhandahålla information inom rimliga tidsgränser. Skälen för regeringens förslag: Såsom framkommit under avsnitt 8.2 är det mycket viktigt för transportkontrollen att de handlingar som anges i 1 kap. 6 § LPK följer med varorna under hela flyttningen. Enligt nuvarande bestämmelser föreligger en skyldighet för förare att se till att administrativ referenskod, ersättningsdokument och förenklat ledsagardokument följer med transporten i enlighet med 1 kap. 6 § LPK. Tillgängliga handlingar ska tillhandahållas vid en transportkontroll. Om en flyttning sker genom en kedja av transporter med mellanliggande förvaring i en lokal föreligger således skyldighet för förarna av de transporter som sker såväl före som efter förvaringen i lokalen att se till att de angivna handlingarna följer varorna. För att göra det möjligt att genomföra transportkontrollen även när varorna befinner sig i lokalen är det viktigt att handlingarna följer varorna även . Det bör mot denna bakgrund införas en uttrycklig skyldighet att se till att handlingarna medföljer varorna de förvaras i lokalen. Det bör också föreligga en skyldighet att tillhandahålla handlingarna vid en transportkontroll. Den som äger en lokal får normalt anses ha ett ansvar att se till att kraven i 1 kap. 6 § LPK är uppfyllda för de varor som förvaras i lokalen. Om lokalen är upplåten till någon annan bör i stället den som innehar nyttjanderätten till lokalen åläggas detta ansvar. Ägaren eller den som innehar nyttjanderätt till lokalen ska därmed vara skyldiga att se till att administrativ referenskod, ersättningsdokument eller förenklat ledsagardokument följer med varorna och tillhandahålls vid en transportkontroll. Det bör vidare föreligga en skyldighet för ägaren eller den som innehar nyttjanderätt till lokalen att se till att får tillträde till lokalen och utrymmen i denna samt möjlighet att undersöka varorna inne i lokalen. På motsvarande sätt som vid andra transportkontroller ska det även föreligga en skyldighet att utan kostnad tillhandahålla varuprover och svara för uppackning och återinpackning av varorna. Skulle det bli aktuellt att flytta varorna för kontroll bör ägaren eller den som innehar nyttjanderätt till lokalen även ansvara för detta. I likhet med förare eller ägare till varor som ska kontrolleras och som åsidosätter sin skyldighet att ge möjlighet att undersöka varor m.m. bör den ägare eller innehavare av nyttjanderätt till lokalen som åsidosätter sina skyldigheter ersätta staten dess kostnader på grund av detta. Ersättningsskyldigheten ska efterges helt eller delvis om det framstår som oskäligt att ta ut ersättning. En förare som inte har med sig föreskrivet förenklat ledsagardokument kan påföras transporttillägg. Om föraren kommer in med dokumentet till inom en månad för beslutet om transporttillägg ska tillägget undanröjas. Bestämmelserna om transporttillägg för förare infördes (prop. 2008/09:48, bet. 2008/09:SkU14, rskr. 2008/09:110, SFS 2008:1321). Syftet med transporttillägget är att upprätthålla de krav på förenklade ledsagardokument som följer av punktskattedirektivet och säkerställa beskattningen av punktskatte- pliktiga varor som släppts för konsumtion i en annan medlemsstat. Transporttillägget verkar som påtryckningsmedel på föraren så att denne, t.ex. i samband med att han eller hon åtar sig transportuppdraget försäkrar sig om att förenklat ledsagardokument följer med flyttningen. På samma grunder bör även skyldigheten för ägare eller den som innehar nyttjanderätt till lokal där sådana varor förvaras som ska följas av ett förenklat ledsagardokument att se till att förenklat ledsagardokument tillhandahålls vid transportkontrollen sanktioneras genom transporttillägg. Far motsätter sig att ägare eller den som innehar nyttjanderätt till den lokal där transportkontroll genomförs åläggs skyldigheter enligt LPK och anser detta vara fiskal kontroll som rimligen inte kan åläggas en enskild att utföra. Som framgår ovan delar regeringen promemorians bedömning att även ägare eller den som innehar nyttjanderätt till lokalen bör åläggas skyldighet att se till att de handlingar som anges i 1 kap. 6 § LPK följer med varorna. Att handlingarna följer med under hela flyttningen är av grundläggande betydelse för att transportkontrollen av punktskatte- pliktiga varor ska fungera. Mot denna bakgrund är det rimligt att ägare eller den som innehar nyttjanderätt till en lokal, likväl som förare av de transporter som sker såväl före som efter förvaringen i lokalen, är skyldiga att se till att de angivna handlingarna följer varorna. Far har även anfört att ytterligare rättssäkerhetsaspekter kan anföras mot förslaget och som exempel ställt frågan om vem som ansvarar när en lokal olovligen nyttjas för omlastning av punktskattepliktiga varor. Här vill regeringen peka på bestämmelsen i 4 kap. 3 § LPK enligt vilken den som påförts transporttillägg ska befrias från tillägget om det är uppenbart oskäligt att ta ut det. Denna bestämmelse ska beaktas även om det inte har framställts något yrkande om detta. Att någon olovligen nyttjar en lokal för omlastning är ett fall då det bör kunna anses som uppenbart oskäligt att ta ut ett transporttillägg av ägaren eller den som innehar nyttjanderätt till lokalen. Svenska () pekar på att den information som ska följa med varorna kan ligga lagrad i datorer som inte nödvändigtvis är placerade i den lokal där transportkontrollen utförs. Därför, menar SPBI, måste det vara möjligt att tillhandahålla information inom rimliga tidsgränser. Regeringen vill här erinra om att vid flyttning under uppskovsförfarande ska den administrativa referenskod som tilldelats varuflyttningen kunna uppvisas för behörig myndighet under hela varuflyttningen, se 22 c LTS, 21 c § LAS och 4 kap. 5 § LSE. Vid flyttning av beskattade varor ska förenklat ledsagardokument åtfölja varorna, 26 § LTS, 25 § LAS och 6 kap. 12 § LSE. Lagrådet föreslår en delvis annan utformning av de aktuella bestämmelserna jämfört med lagrådsremissen. Regeringen har följt Lagrådets förslag. Förslagen föranleder ändringar i 2 kap. 6 och 7 §§ samt 4 kap. 1 och 2 §§ LPK. Ändringarna ska träda i kraft . Vissa ändringar med koppling till det Förslag: Vissa ändringar ska göras för att anpassa lagstiftningen till att det datoriserade systemet, EMCS, är obligatoriskt och att samtliga EU-länder har tagit det i bruk. Ändringarna ska träda i kraft . Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: och tillstyrker förslagen. Skälen för regeringens förslag: Det datoriserade systemet, Excise (), började tillämpas inom EU i begränsad omfattning . gav rådets direktiv /118/EG av om allmänna regler för punktskatt och om upphävande av direktiv /12/EEG, i det följande punktskattedirektivet, utrymme för medlemsstater och aktörer att tillämpa antingen det datoriserade systemet eller bestämmelser om fysiska ledsagardokument (se t.ex. artikel 46 i punktskattedirektivet). I samband med genomförandet av punktskattedirektivet i svensk rätt infördes eller behölls av denna anledning vissa bestämmelser om ledsagardokument i såväl lagen (1995:1563) om tobaksskatt, förkortad LTS, lagen (1994:1564) om alkoholskatt, förkortad LAS, och lagen (1994:1776) om skatt på energi, förkortad LSE, som i lagen (1998:506) om punktskattekontroll av transporter m.m. av alkoholvaror, tobaksvaror och energiprodukter, förkortad LPK. Eftersom samtliga medlemsstater i EU numera har tagit EMCS i bruk och utrymmet för att använda övergångsbestämmelserna om fysiska ledsagardokument upphört finns det anledning att uppdatera de svenska lagstiftningarna. Mot denna bakgrund bör 28 c § LTS, 27 c § LAS och 6 kap. 15 § LSE upphävas. Vidare bör i LPK begreppet ledsagardokument, vilket tidigare omfattade såväl förenklade ledsagardokument som ledsagardokument vid flyttning av obeskattade varor, ersättas med begreppet förenklat ledsagardokument. Slutligen bör kravet på att medföra bevis om ställd säkerhet vid flyttningar av punktskattepliktiga varor tas bort eftersom det inte längre utfärdas sådana bevis. gäller istället att den som får ett godkännande som tillfälligt registrerad varumottagare blir registrerad i SEED för den aktuella flyttningen. Förslagen föranleder upphävande av 28 c § LTS, 27 c § LAS, 6 kap. 15 § LSE och ändringar i 1 kap. 5 a och 6 §§, 2 kap. 2 och 6 §§ och 4 kap. 1 § LPK. Ändringarna ska träda i kraft . 10 Offentligfinansiella och andra effekter Regeringens bedömning: Förslagen rörande flyttningar under uppskovsförfarandet och till godkända lagerhållare får inga offentligfinansiella effekter. Förslaget om vilka som kan godkännas som registrerade varumottagare, vilket medför att skattskyldighet vid import kommer att inträda vid importtillfället, får endast försumbara offentligfinansiella effekter. och påverkas något av förslagen. För medför förslagen i avsnitt 49 ökade kostnader av engångskaraktär om . Dessa kostnader ska hanteras inom befintliga och beräknade budgetramar. De allmänna förvaltnings- domstolarna påverkas inte av förslagen. För vissa aktörer medför förslagen viss minskad administrativ börda. För registrerade varumottagare kommer skattskyldighet vid import inträda redan vid importen vilket kan innebära viss kostnadsökning. Registrerade varumottagare som importerar endast alkohol och tobaksvaror måste, för att fortsätta ha rätt enligt alkohollagens regler att importera alkohol, även föra in alkohol- och tobaksvaror från andra EU-länder alternativt ansöka om godkännande som upplagshavare. Promemorians bedömning: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: anför att förslaget att registrerade varumottagare ska betala punktskatt till redan vid importtillfället medför en ökad kostnad för importören. Vidare pekar på att den som tidigare bara fört in varor från tredje land antingen måste börja föra in varor från EU-länder eller ansöka om godkännande som upplagshavare och att det inte framgår av utredningen om förslaget som helhet får försvårande och fördyrande konsekvenser för den gruppen importörer. uppger att förslagen i avsnitt 49 medför ökade kostnader av engångskaraktär om . begär ökade anslag med motsvarande belopp. anser att beskrivningen av de ekonomiska effekterna av de föreslagna ändringarna inte är tillräcklig och att det saknas beräkningar av ökningar respektive minskningar av kostnader för berörda företag. Enligt uppfyller konsekvensutredningen inte de krav som följer av 6 och 7 §§ förordningen (2007:1244) om konsekvensutredning vid regelgivning anser att konsekvenserna för berörda parter bör redovisats utförligare. Exempelvis önskar man ett resonemang om konsekvenserna av förslaget att registrerade varumottagare ska betala punktskatt till redan vid importtillfället. Generellt anser att promemorian inte beskriver konsekvenserna för de berörda aktörerna tillräckligt utförligt, vilket medför att man inte kan ta ställning till de föreslagna ändringarna. saknar en analys av vilka ekonomiska och administrativa effekter förslaget att registrerade varumottagare ska betala punktskatt till redan vid importtillfället kommer att innebära för berörda företag. Skälen för regeringens bedömning De föreslagna ändringarna avser i första hand att bättre anpassa bestämmelserna om beskattning vid import till punktskattedirektivet. Vad gäller flyttningar under uppskovsförfarandet och till godkända lagerhållare bedöms förslagen inte ha några offentligfinansiella effekter. Vad gäller import av alkohol- och tobaksvaror som sker av registrerade varumottagare kommer det att ske en viss tidigareläggning av betalningen av skatten. Enligt uppgift från är det dock endast mycket begränsade volymer alkohol- och tobaksvaror som importeras från tredje land av registrerade varumottagare. Det kan antas att flertalet av de som är registrerade varumottagare och importerar alkohol- och tobaksvaror från tredje land kommer att fortsätta med sådan import antingen som upplagshavare eller i en verksamhet som kombinerar import från tredje land med införsel från EU-länder. De offentligfinansiella effekterna bedöms mot denna bakgrund vara försumbara. Konsekvenser för myndigheter och domstolar De föreslagna ändringarna innebär att beslut om skatt i de fall registrerade varumottagare importerar varor ska fattas av . Såsom angetts ovan är dock den import av alkohol- och tobaksvaror som sker av registrerade varumottagare begränsad och kostnaden ska kunna hanteras inom ramen för anslag. Vad avser de ändrade bestämmelserna om skattskyldighet för registrerade avsändare medför dessa att skyldigheten att lämna in en punktskattedeklaration i egenskap av registrerade avsändare faller bort. Detta får antas innebära en viss förenkling för . Förslagen bedöms inte öka arbetsbördan eller kostnaderna för de allmänna förvaltningsdomstolarna. Genom de föreslagna ändringarna anpassas bestämmelserna om beskattning vid import bättre till punktskattedirektivet. För den som hanterar varor under uppskovsförfarandet innebär detta att risken för att skatt ska behöva betalas direkt vid importen minskar. Vad gäller registrerade avsändare innebär förändringarna vidare att dessa slipper den deklarationsskyldighet som är följden av bestämmelserna om skattskyldighet om varor avsänds från platsen för import på annat sätt än under uppskovsförfarandet. Denna skattskyldighet har enligt uppgift från varit svår att förstå och hantera. För dessa aktörer uppkommer därmed en viss minskad administrativ börda. Vad gäller registrerade varumottagare kommer skattskyldigheten vid import från tredje land genom de föreslagna ändringarna att inträda redan vid importen, vilket kan innebära en viss kostnadsökning. Det är dock endast ett mindre antal varumottagare som importerar alkohol- och tobaksvaror. För de registrerade varumottagare som endast importerar alkohol- och tobaksvaror från tredje land tillkommer att de, Prop. 2011/12:155 för att fortsätta ha rätt att enligt alkohollagens regler importera alkohol, även måste föra in alkohol- och tobaksvaror från andra EU-länder alternativt ansöka om godkännande som upplagshavare.