prop · GZ03114 · 2012-03-20 00:00:00 — Den utvidgning av sanktionerna mot som säkerhetsrådet beslutade om genom resolution (2009) berörde inte direkt vapenembargot. antog 2006, 2007, 2008 och 2010 resolutioner med beslut om sanktioner mot (resolutionerna , 1747, 1803 och 1929). EU har 2007, i linje med sin tidigare policy att inte sälja krigsmateriel till , beslutat om förbud mot export av krigsmateriel m.m. till och från (se numera rådsbeslut /413/GUSP). Någon ändring i vapenembargot har inte skett . Liksom andra vapenembargon som har beslutats i EU genomförs förbudet mot export av krigsmateriel till och i medlemsstaternas nationella lagstiftning, i genom lagen om krigsmateriel. Förbudet mot tillhandahållande av tekniska och finansiella tjänster med anknytning till krigsmateriel genomförs (liksom förbud mot export av produkter med dubbla användningsområden) i en EU-rättslig rådsförordning (för numera rådets förordning (EU) nr 961/2010, för rådets förordning (EG) nr 329/2007). Med stöd av lagen (1996:95) om vissa internationella sanktioner har svenska bestämmelser bl.a. om förbud mot att från köpa, importera eller transportera krigsmateriel införts genom förordningen (2007:704) om vissa sanktioner mot med ändringar (som inte berör vapenimportembargot) i förordningen (2011:174) om ändring i förordning (2007:704) om vissa sanktioner mot . Svenska bestämmelser med förbud mot import m.m. av krigsmateriel från har på motsvarande sätt införts genom förordningen (2011:67) om vissa sanktioner mot . Införande av liknande bestämmelser beträffande förbud mot import av krigsmateriel från är planerat. För en förteckning över EU:s vapenembargon och andra sanktioner se webbplatsen: . Som beskrivs nedan finns också mycket information på regeringens sanktionswebbplats . Även på SIPRI:s webbsida finns information om embargon: . Internationell handel med vapen I sin årsbok och i en särskild databas sammanställer viss statistik över överföringar av vapen i världen. Statistiken är baserad på trendindikatorvärden och avser överföringar av tyngre konventionella Enligt senast tillgängliga uppgifter från SIPRI:s databas ökade de samlade överföringarna i världen av tyngre konventionella vapen med 22 procent mellan och , från år Skr. 2011/12:114 2010 till . I den sista lista som publicerar över exportländer avseende tyngre konventionella vapen (flygplan, krigsfartyg, artilleri, pansarfordon, missiler, motorer, luftvärnssystem samt radarsystem och andra sensorer) ligger för på 11:e plats av världens totala export. Största exportland är , som svarade för av den totala exporten, närmast följt av (23,), (9,), (7,) och (4,). Ledande importörer av tyngre konventionella vapen var av den totala importen, närmast följt av (5,), (5,), (4,) och (). intog en 66:e plats av världens totala import av tyngre konventionella vapen. För ytterligare information se SIPRI:s databas om vapenöverföringar på . 13Ett internationellt vapenhandelsfördrag (ATT) antog en resolution (res. 64/48) som fastställer att en för att förhandla fram ett internationellt vapenhandelsfördrag, ATT, ska äga rum . Uppgiften anges vara att förhandla fram ett legalt bindande instrument avseende högsta möjliga gemensamma internationella standarder för överföringen av konventionella vapen. Konferensen ska föregås av en förberedande kommitté som har sammanträtt och . Ett sista möte hålls för att förbereda procedurregler för konferensen. Processen mot ett ATT, som pågått då lanserade förslaget om ett globalt vapenhandelsfördrag går mot sin kulmen och åtnjuter alltjämt brett stöd i olika ländergrupperingar i FN. fortsatte EU:s stöd för ATT-processen i form av regionala seminarier i tredje land. Inom EU har en fortlöpande dialog förts mellan medlemsstaterna med deltagande av den nya utrikestjänsten () för att identifiera områden av samsyn där EU:s medlemsstater kan agera samfällt vid den förestående konferensen. En dialog har också upprätthållits med intresserade icke-statliga aktörer på området. Bland EU:s medlemsstater finns betydande kompetens och erfarenhet av exportkontroll som verksamt kan bidra till utformandet av ett effektivt internationellt instrument. Arbetet i den förberedande kommittén har bekräftat det starka intresset för ett fördrag på detta område, men en viss spännvidd existerar alltjämt i fråga om vad som ska omfattas och hur fördraget ska utformas. Arbetet mot spridning av små och lätta vapen Skr. Uttrycket små och lätta vapen (SALW) omfattar i princip handeldvapen, som kan bäras och avfyras av en person, och vapen som är avsedda att bäras och användas av upp till tre personer. Exempel på den förra kategorin är pistoler och automatkarbiner. Exempel på den senare är kulsprutor, granatgevär och bärbara luftvärnsmissiler. I olika internationella fora, såsom FN, EU och (), pågår arbete för att förebygga och bekämpa destabiliserande anhopningar och okontrollerad spridning av små och lätta vapen. Inga andra typer av vapen orsakar fler dödsoffer och mer lidande än dessa som används i lokala och regionala konflikter, inte minst i utvecklingsländerna. FN har uppskattat antalet dödsoffer för lätta vapen inom ramen för väpnade konflikter till åtminstone 300 000 personer . antog FN ett handlingsprogram för att bekämpa illegal handel med små och lätta vapen. FN:s arbete syftar bl.a. till att öka medvetenheten om den destabiliserande verkan som dessa vapen har i konfliktregioner. Icke-spridningsarbete är också angeläget för att förhindra brottslighet och inte minst terroristbrott. Ett instrument om märkning och spårning av små och lätta vapen antogs i en resolution av 2005. antog på nytt två resolutioner, som antas med viss regelbundenhet, för att stärka arbetet med att förhindra olaglig handel med små och lätta vapen. Nästa översynskonferens för FN:s arbete med små och lätta vapen äger rum 2012 och följer och deltar i planeringen av detta. väntas fokusera på gränskontroll, internationellt samarbete och den institutionella ramen. Ett möte med statliga experter äger rum som förberedelse inför översynskonferensen. har ratificerat FN:s vapenprotokoll som är knutet till FN:s konvention om gränsöverskridande organiserad brottslighet. De lagändringar som var nödvändiga för att skulle kunna tillträda protokollet trädde i kraft och innebär i korthet att skjutvapen och vapendelar samt förpackningar med ammunition ska märkas vid tillverkning. EU reviderade sin gemensamma åtgärd om bekämpning av destabiliserande anhopning och olaglig spridning av små och lätta vapen. Åtgärden inkluderar numera också ammunition till sådana vapen. Dessutom antogs en EU-strategi med en handlingsplan på samma tema av 2005. Rådet publicerar lägesrapporter gällande EU-strategin och dess framsteg. beslutade EU att främja FN:s spårningsinstrument genom antagandet av en gemensam åtgärd. EU antog också 2008 rådsslutsatser om införandet av en särskild SALW- klausul i internationella avtal mellan EU och tredje länder. Vidare antog rådet ett beslut i syfte att stödja med särskilda mål. antog ett dokument om små och lätta vapen som avser kontroll av tillverkning och export samt regler för märkning, registerhållning, spårning och informationsutbyte, säker förvaring samt antog ett liknande dokument avseende Skr. 2011/12:114 konventionell ammunition. Därutöver fattade under 2004-2009 flera beslut syftande till att ytterligare stärka arbetet mot olaglig spridning av små och lätta vapen, inklusive bärbara luftförsvarssystem (MANPADS). antog en handlingsplan för SALW, vilken ska ses över . har varit en stor givare till konkreta arbete för att hindra olaglig spridning av små och lätta vapen. Inom Wassenaararrangemanget (liksom ) finns rapporteringsskyldighet för handel med dessa vapen, inklusive MANPADS. verkar för att varje land ska inrätta och genomföra en ansvarsfull exportpolitik med heltäckande lagar och regler. Målet är att alla länder ska ha effektiva system som kontrollerar tillverkare, säljare, köpare, agenter och förmedlare av små och lätta vapen. Svensk export av små och lätta vapen Svensk export av små och lätta vapen (SALW) redovisas i bilaga 1 (tabell 12). Värdet av exporten från av SALW uppgick till ca , varav merparten av exporten utgjordes av s.k. pansarvärnssystem. export av bärbara luftförsvarssystem MANPADS (enligt definitionen i FN:s vapenregister) redovisas också i bilaga 1 (tabell 14). Värdet av exporten från av MANPADS uppgick till ca . Sexnationsinitiativet Letter of Intent (LoI) De sex stora försvarsindustrinationerna i (, , , , och ) ingick ett viktigt försvarsindustriellt samarbetsavtal på regeringsnivå, det s.k. Framework Avtalet framförhandlades som en följd av den avsiktsförklaring ländernas försvarsministrar ingick 1998, det s.k. sexnationsinitiativet eller Letter of Intent (LoI). Avtalet syftar till att underlätta rationalisering, omstrukturering och drift av den europeiska försvarsindustrin och berör i allt väsentligt utbudssidan, d.v.s. de I sex arbetsgrupper har därefter arbete bedrivits för att omsätta ramavtalets principer i praktik och verklighet. har berört leveranssäkerhet, exportkontroll, säkerhetsskydd, försvars- relaterad forskning och teknologi, behandling av teknisk information, harmonisering av militära krav samt skydd av kommersiellt känslig lanserades, med anledning av att det var 10 år sedan avtalet ingicks, en rapport till försvarsministrarna. redovisade genomfört arbete och förslag till fortsatta uppgifter. bakgrund av rapporten har exekutivkommittén bland annat beslutat att arbetsgruppen för exportkontrollfrågor ska ombildas till en informell arbetsgrupp. exportkontrollfrågor, under franskt ordförandeskap, främst fortsatt bereda Skr. 2011/12:114 frågeställningar avseende genomförandet av ICT-direktivet. har även genomförts med amerikanska exportkontrollmyndigheter avseende utvecklingen av exportkontrollregelverken i , inom LoI- kretsen och i EU. Det ingångna samförståndsavtalet, Nordic Defence Cooperation (NORDEFCO), inordnar alla nuvarande och framtida samarbeten inom det nordiska försvarsmaterielsamarbetet i en enda enhetlig lednings- och beslutsstruktur. finns även ett nordiskt samarbetsavtal om stöd för försvarsindustrisamarbete inom försvarsmaterielområdet som bl.a. omfattar leveranssäkerhet och exportkontroll. ISP ansvarar för det operativa arbetet avseende exportkontrollfrågorna. Avtalet är under översyn mellan parterna. 16Korruptionsbekämpning inom internationell handel med vapen Regeringen tar starkt avstånd från varje form av korruption i internationella affärstransaktioner. Bestickning är förbjudet enligt svensk lag. arbetar aktivt i olika internationella fora för att konventioner som förbjuder bestickning i internationella affärstransaktioner tillämpas på ett effektivt sätt. Det gäller bl.a. mot bestickning i internationella affärsförhållanden och mot korruption. Regeringen uppmanar företag att följa principerna i FN:s Global Compact som handlar om mänskliga rättigheter, arbetsrätt, miljö och anti-korruption och att tillämpa riktlinjer för multinationella företag. Regeringen välkomnar att initiativ tagits av tillverkare av krigsmateriel först på europeisk basis genom den europeiska branschorganisationen and Association in Europe och sedan gemensamt med dess amerikanska motsvarighet för att utveckla och tillämpa en internationell kod för gott uppförande inklusive nolltolerans mot korruption (Global Principles of Business Ethics for the Aerospace and ). Det är också viktigt att frivilligorganisationer som bevakar utvecklingen av handeln med krigsmateriel. Samarbete inom de multilaterala Vad är massförstörelsevapen? Frågan om icke-spridning av massförstörelsevapen har länge stått högt på den internationella dagordningen. Det finns inte någon legal definition av vad som avses med massförstörelsevapen. Vanligen avses med detta begrepp dock kärnvapen samt kemiska och biologiska stridsmedel. I modern terminologi anses ibland också radiologiska vapen vara ett stridsmedel som omfattas av begreppet. I arbetet för att hindra spridningen av massförstörelsevapen inkluderas också vissa vapenbärare, som är i stånd att bära sådana vapen, såsom ballistiska missiler med lång räckvidd och kryssningsmissiler. Multilaterala åtgärder för att förhindra spridning av massförstörelsevapen har framför allt tagit sig uttryck i ett antal internationella avtal och mer informella exportkontrollregimer. Vad gäller de internationella avtalen bör särskilt nämnas fördrag om förhindrande av spridning av kärnvapen (icke-spridningsfördraget, NPT), konvention om förbud mot utveckling, framställning och lagring av bakteriologiska (biologiska) vapen och toxinvapen samt om deras förstöring (BTWC) samt konvention om förbud mot utveckling, produktion, innehav och användning av kemiska vapen samt om deras förstöring (CWC). är part i alla tre konventionerna (jfr SÖ 1970:12, SÖ 1976:18 samt SÖ 1993:28). Genom NPT förpliktar sig icke-kärnvapenstaterna att inte ta emot eller tillverka kärnvapen, som de fem kärnvapenmakterna åtar sig att nedrusta. Vidare åtar sig parterna att inte överföra atombränsle eller särskilt klyvbart material, eller utrustning eller materiel som särskilt konstruerats för tillverkning av särskilt klyvbart material, till någon ickekärnvapenstat med mindre än att materialet eller utrustningen står under det Internationella atomenergiorganets () kontroll. I BTWC åtar sig parterna bl.a. att varken direkt eller indirekt överföra utrustning som kan användas för produktion av biologiska stridsmedel. Likaledes föreskriver CWC att dess parter varken direkt eller indirekt ska överföra kemiska stridsmedel till någon annan stat. Även om de internationella avtalens primära syfte är att förhindra spridning av massförstörelsevapen och främja nedrustning så innehåller de också bestämmelser om att parterna ska främja handel för fredliga ändamål. Detta beror på att en betydande del av de aktuella produkterna och teknologierna har dubbla användningsområden. För att förstärka det internationella samarbetet för icke-spridning av massförstörelsevapen har ett fyrtiotal länder på eget initiativ slutit sig samman i fem multilaterala exportkontrollregimer: Skr. 2011/12:114 (ZC), (), Australiengruppen (AG), Missilteknologikontrollregimen (MTCR) samt Wassenaararrangemanget (WA). Regimernas syfte är att identifiera varor och teknologier som kan användas i samband med massförstörelsevapen, och att skapa större enhetlighet i deltagande länders exportkontroll av dessa. Till stöd för detta arbete har respektive regim en lista med produkter som är under kontroll. Listorna revideras regelbundet. Arbetet omfattar även utbyte av information om spridningsrisker samt kontakter med tredje land för att främja regimernas icke-spridningsmålsättningar. Grunden för samarbetet i exportkontrollregimerna är en gemensam politisk vilja att förhindra spridning av massförstörelsevapen. Detta uppnås genom en nationell lagstiftning som möjliggör exportkontroll av de varor och teknologier som har identifierats såsom strategiska. Deltagande i regimerna underlättar uppfyllandet av de folkrättsliga förpliktelserna i internationella avtal om att inte direkt eller indirekt bistå en annan stat att anskaffa massförstörelsevapen. Grundläggande begrepp inom regimerna Två nyckelbegrepp i det multilaterala samarbetet är avslag och konsultationer. En medlem i en regim som har nekat ett exporttillstånd för en specifik transaktion med hänvisning till regimens målsättningar förväntas informera de övriga medlemmarna om sitt beslut. De övriga förväntas då konsultera den stat som utfärdade detta avslag om de avser besluta om exporttillstånd för en motsvarande transaktion. Detta konsultationsförfarande brukar benämnas som principen om no undercut och syftar till att förhindra att ett land beviljar exporttillstånd för en produkt som redan nekats utförsel av ett annat land. Terroristattackerna i och förorsakade massförstörelse utan att massförstörelsevapen kom till användning. Spridningen av mjältbrandsbakterier i visade att biologiskt material, som kan användas som biologiskt stridsmedel, hade kommit i orätta händer. Dessa händelser och risken för att terrorister får tillgång till massförstörelsevapen har i hög grad bidragit till att samarbetet inom de multilaterala exportkontrollregimerna också kommit att inriktas på terroristhotet. Ett första steg har varit att uttryckligen slå fast i regimernas grunddokument att ett av syftena med verksamheten just är att förhindra spridning av produkter med dubbla användningsområden till terrorister. En annan åtgärd är att det informationsutbyte som äger rum inom regimerna även inriktas på spridningsriskerna till icke-statliga aktörer. Generalklausuler (catch-all) Skr. För att ytterligare stärka exportkontrollen har regimerna också infört en s.k. generalklausul i riktlinjerna för deltagande länders nationella regelverk. Genom generalklausulen ges en grund för att även kunna kontrollera export av sådana produkter och teknologier som inte är uppförda på regimernas kontrollistor, om det finns skäl att misstänka att de kan komma att användas i samband med massförstörelsevapen och deras vapenbärare. , som bildades , behandlar frågor om exportkontroll relaterat till det nukleära icke-spridningsfördraget (NPT). Kommittén fastställer vad som menas med utrustning och materiel som konstruerats för tillverkning av särskilt klyvbart material. NPT föreskriver att export av sådan utrustning och materiel till en ickekärnvapenstat, liksom klyvbart material, endast får ske om det klyvbara materialet underställs IAEA-kontroll. Utrustningen och materielen anges i kommitténs kontrollista, som uppdateras i ljuset av den tekniska utvecklingen. Listan finns återgiven i informationscirkulär nr 209 (INFCIRC/209/Rev.2). Mer information finns på . () har sitt ursprung i den s.k. "", som bildades . NSG:s arbete avser exportkontroll av produkter som finns listade i Part 1 och Part 2 i NSG:s riktlinjer, däribland produkter för nukleärt bruk samt andra PDA- produkter, som kan användas i samband med kärnvapen. Produkterna finns återgivna i informationscirkulär nr 254, som innehåller de två kontrollistorna för respektive varugrupp (INFCIRC/254/Rev.10/Part 1 och INFCIRC/254/Rev.8/Part 2). fortsatte arbetet med en listöversyn i NSG. Arbetet med att stärka regimens riktlinjer ifråga om exportkontroll av särskilt känslig utrustning avslutades framgångsrikt förhandlingar. Regimens plenarmöte i i behandlade bl.a. frågan kring kärntekniskt samarbete med , inklusive de åtaganden som gjorts från indisk sida för att samarbetet ska vara möjligt. Under mötet belystes också frågan om NSG:s samtal med icke-medlemsstater och betydelsen av transparens, som vikten av konfidentialitet medlemsstaterna emellan underströks. Vid plenarmötet redogjorde medlemsstaterna också för sitt implementeringsarbete avseende FN-resolutioner med bäring på NSG. Europeiska kommissionen är observatör i regimen. NSG:s ordförande /2011 var och /2012 innehar ordförandeskapet. Mer information finns på NSG:s hemsida . Australiengruppen (AG) bildades på initiativ av . Dess verksamhet syftar till att harmonisera medlemsländernas exportkontroll för att förhindra spridning av kemiska och biologiska vapen (CBW). Ursprungligen omfattade gruppens verksamhetsområde endast kemikalier och kemisk tillverkningsutrustning. beslutades dock att utöka kontrollistorna till att även omfatta mikroorganismer, toxiner samt viss tillverkningsutrustning för biologiska stridsmedel. I centrum för AG:s arbete stod bl.a. fortsatt informationsutbyte om utveckling av nya teknologier med potential för CBW-relaterad verksamhet, bl.a. diskuterades utvecklingen inom syntetisk biologi. har arbetet med att informera medlemmarnas nationella industri- och forskningsinstitutioner etc. om icke-spridning av CBW kommit att bli en allt viktigare fråga inom AG. Mer information finns på . Missilteknologikontrollregimen, MTCR, grundar sig på ett amerikanskt initiativ . Dess verksamhet gäller exportkontroll av fullständiga missilsystem (inklusive ballistiska missiler, raketer och missiler för rymduppskjutningar samt sondraketer) och andra obemannade luftfarkoster (inklusive kryssningsmissiler, mål- och spaningsplattformar) med en räckvidd eller mer. Därutöver kontrolleras komponenter till sådana system samt andra produkter som kan användas för produktion av missiler. fortsatte arbetet inom MTCR med att bl.a. se över innehållet i listorna med kontrollerade produkter, utbyta information om känslig spridning av missilutrustning, teknologisk utveckling, nationella program och upphandlingsstrategier samt bedriva utåtriktad verksamhet till en rad länder. Det finns f.n. ett stort antal identifierade ickemedlemsländer som är föreslagna för outreach-verksamhet. I MTCR står alltjämt ett flertal EU-länder utanför regimen. Deras medlemskap blockerades även av politiska skäl. MTCR:s ordförande var . Vid den senaste plenaren valdes att sitta som vice ordförande i den tekniska undergruppen (Technical Experts Meeting) för att ta över ordförandeskapet i densamma. Information om MTCR finns på . Wassenaararrangemanget (WA) bildades som en efterföljare till det multilaterala exportkontrollsamarbete som tidigare hade bedrivits inom kommittén (COCOM). Arrangemangets arbetsfält är kontrollen av konventionella vapen samt varor och teknologi med dubbla användningsområden som inte kontrolleras i andra regimer. Det utgör därmed ett viktigt komplement till arbetet i övriga regimer vilka uteslutande fokuserar på Skr. 2011/12:114 massförstörelsevapen samt vissa vapenbärare. Syftet med regimens verksamhet är att bidra till regional och internationell säkerhet och stabilitet genom att främja öppenhet och ett ansvarsfullt agerande rörande överföringar av konventionella vapen och produkter med dubbla användningsområden och därigenom undvika destabiliserande ansamlingar. Grundsynen i Wassenaararrangemanget är att handel med de varor som återfinns på kontrollistorna ska vara tillåten, men att den måste ske under kontrollerade former. Wassenaararrangemangets bredare produktinriktning återfinns i de två kontrollistor som är fogade till regimens grunddokument Munitions List, omfattande konventionell krigsmateriel, samt List of Dual-Use Goods and Technologies, omfattande produkter och teknologi med både civila och militära användningsområden som inte återfinns på övriga regimers kontrollistor. Båda Wassenaar-listorna är i praktiken vägledande för innehållet i EU:s motsvarande kontrollistor. Wassenaararrangemanget håller årliga plenarmöten (under ordförandeskap av ). Under plenaren behandlas frågor av principiell betydelse för samarbetets fortsatta utveckling. På grundval av löpande tekniskt arbete beslutas också formellt om uppdateringar av kontrollistorna som beaktar den tekniska utvecklingen avseende konventionella- och massförstörelse-vapen. Under plenarmötet antogs resultaten av den översynsprocess som pågått och som äger rum enligt arrangemangets grunddokument. Ett antal nya konsensusrekommendationer antogs som beskriver god exportkontroll i olika avseenden. Mer information finns på . 18FN:s säkerhetsråds resolution och Initiative (PSI) Med stöd av kapitel VII i fastställer resolutionen genom bindande beslut skyldigheter för alla FN:s medlemsstater i syfte att förhindra och avhålla statliga och icke statliga aktörer från att få tillgång till massförstörelsevapen och deras vapenbärare samt produkter med koppling till sådana vapen. Avseende exportkontroll fastslås bl.a. att alla stater ska inrätta effektiv nationell kontroll av export, transittrafik, omlastningar och vidareexport. Resolutionen innehåller även bestämmelser om bistånd till andra länder för genomförandet av de åtgärder som den förutsätter. Genom resolution beslöts också att inrätta en kommitté knuten till säkerhetsrådet med uppgift att rapportera till rådet för dess granskning om genomförandet av resolutionen. Vidare uppmanades FN:s medlemsländer att rapportera till kommittén om åtgärder som de vidtagit för att genomföra resolutionen.