prop · H00310 · 2012-09-19 00:00:00 — Det kan också vara lämpligt att både i samband med utredningen av hemmet och vid uppföljningar av placeringen beröra frågan om ytterligare placeringar i hemmet. Regeringen anser att det är angeläget att kommunerna lyssnar på varandra och tar stor hänsyn till de synpunkter som framförs om det lämpliga i tilltänkta placeringar. Det är även viktigt att lyssna på barnet eller den unge. Det kan få långtgående negativa konsekvenser om man inte tar vederbörlig hänsyn. Vad som anges och föreslås om information och samråd med annan kommun ovan omfattar även jourhem. Det innebär också att regeringen föreslår att om socialnämnden utreder ett jourhem i en annan kommun ska nämnden på samma sätt som gäller för andra hem informera och samråda med den kommunen innan den fattar sitt beslut. Avtal för att garantera god vård Familjehemsföräldrarna har ett ansvarsfullt uppdrag där det bl.a. ingår att sköta den dagliga vården av barn och ungdom och ge trygghet, kärlek och omsorg. Det har stor betydelse för placerade barn och ungdomar att förhållandena i hemmet är goda och främjar deras utveckling med utgångspunkt från den enskilda flickans eller pojkens behov och förutsättningar. Men det är socialnämnden som ytterst ansvarar för att de insatser, som den som har placerats i ett familjehem behöver, blir utförda. Det är därför angeläget att det är tydligt vilket ansvar och vilka uppgifter familjehemsföräldrarna respektive socialnämnden har i detta samman- finns rekommendationer från Kommuner och Landsting om att socialnämnden bör teckna avtal med familjehemmet om bl.a. uppdragets omfattning, uppsägningstid, parternas rättigheter och skyldigheter. Regeringen delar dock uppfattning att rekommendationer inte är tillräckligt när det gäller ett sådant ansvarsfullt uppdrag. Barnet kan behöva insatser från fler huvudmän och enligt utredningen är uppdraget till familjehemmet i detta avseende inte tydligt. Med hänsyn till uppdragets komplexitet och de många åtaganden som en placering i ett familjehem innebär anser regeringen att det är angeläget att de krav som nämnden ställer på familjehemmet kontra nämndens ansvar alltid ska klargöras tydligt i ett avtal. Det är nödvändigt för att barnet ska få det stöd och de insatser som finns angivna i de planer som ska upprättas enligt lag (bl.a. vård- och genomförandeplaner). För att tydliggöra ansvarsfördelningen mellan socialnämnden och familjehemmet föreslår därför regeringen att nämnden ges ett uttryckligt ansvar att ingå avtal om nämndens och familjehemmets respektive åtaganden under placeringen. har det övergripande ansvaret för insatser som andra huvudmän svarar för och kan inte delegera det till familjehemsföräldrarna. Det är även socialnämnden som har det yttersta ansvaret för de insatser som familjehemmet utför. Det är viktigt att socialnämnden noga överväger och klargör vilka uppgifter som kan läggas på familjehemsföräldrarna samt ser till att detta också kommer till tydligt uttryck i avtalet. Avtalet bör lämpligen utgå från de vård- och genomförandeplaner som upprättats inför placeringen och beskriva vad som ingår i nämndens respektive familjehemmets åtaganden för att uppnå målen i dessa planer. Det ska t.ex. framgå vem som är ansvarig för att olika insatser till barnet kommer till stånd, såsom hälso- och sjukvårdsinsatser och stödinsatser i skolan. Det kan finnas skäl att som m.fl. påpekar ge barnet eller den unge information om avtalet, men det bör, enligt regeringen, vara sådan information som är relevant för dem. Det ansvaret får, enligt regeringens bedömning, anses ingå i det ansvar som redan har i form av att kontinuerligt ge barnet relevant information. Det saknas däremot beredningsunderlag för att i socialtjänstlagen kunna föreslå att barn och unga ska få ta del av innehållet i avtalet eller att socialnämnden och familjehemmet ska beakta barnets eller den unges synpunkter. En annan fråga som bör regleras i avtalet mellan kommunen och dem som socialnämnden avser att anlita som familjehem, och som nämnts ovan, är frågan om vad som ska gälla om familjehemmet vill ta emot ytterligare ett barn. För att kunna tillgodose det redan placerade barnets behov kan socialnämnden i vissa situationer behöva kunna avgöra om det är lämpligt att familjehemmet tar emot ytterligare ett barn. I en annan situation kan det vara tillräckligt att det i avtalet skrivs in att familjehemmet ska samråda med kommunen om hemmet överväger att ta emot ytterligare ett barn. Familjehemmet behöver känna till villkoren för sitt åtagande, t.ex. att kommunen kan komma att ha synpunkter på om de avser att ta emot ytterligare barn. De kan då välja att avstå om de inte kan acceptera villkoren. Om det kommer som en överraskning kan det påverka 2012/13:10 det placerade barnet negativt. I värsta fall kan det uppstå ett avbrott i vården. Utbildning till dem som vårdar barn och ungdomar i familjehem och jourhem Barn och ungdomar som placeras i familjehem och jourhem behöver ett gott omhändertagande. Många av dem har levt i instabila miljöer och har svåra upplevelser bakom sig när de placeras. Oavsett skälet till placeringen ska familjehemmet kunna ge barnet eller den unge gott stöd och hantera olika situationer som kan uppkomma . Familjehemmet måste t.ex. ha kunskap och förmåga att förstå och möta både barnet och dess föräldrar. Utbildning inför uppdraget att ta emot ett barn i ett familjehem eller ett jourhem förekommer, enligt , också i vissa fall. Det är vanligare i de större kommunerna som har många placeringar än i mindre kommuner med få eller enstaka placeringar. Mindre kommuner ansluter sig ofta till utbildningar som större grannkommuner erbjuder. Även om det förekommer att familjehemsföräldrar utbildas är det dock ingen självklarhet. Regeringen delar därför uppfattning, att socialnämnden ska tillhandahålla den utbildning som behövs för dem som nämnden avser att anlita som familjehem och jourhem. Behovet av att familjehems- och jourhemsföräldrar får relevant utbildning för sitt uppdrag är väl känt. Även tidigare utredningar har lämnat förslag om utbildning utan att det lett till lagstiftning. Att regeringen nu föreslår en lagstiftning grundar sig bl.a. på de uppgifter om brister i familjehemsvården som kommit fram i länsstyrelsernas barnuppdrag 20062007, (SOU 2009:99, SOU 2011:61), (SOU 2011:9) och forskning som visar att det behövs ett systematiskt arbete inom flera områden för att komma till rätta med dessa brister. bör på olika sätt underlätta deltagande i utbildningen, t.ex. genom att erbjuda utbildningstillfällen på kvällstid eller . För mindre kommuner som kan ha svårt att på egen hand genomföra utbildning för sina familjehem kan en lämplig lösning vara samarbete på regional nivå eller att gå samman med ett antal intresserade grannkommuner. ska arbeta för att familjehemsföräldrar genomgår utbildning innan ett barn eller en ungdom placeras, eller i nära anslutning till placeringen. kan naturligtvis också ställa krav på genomgången utbildning innan ett hem godkänns. Om familjehemmet har uppdrag från flera kommuner kan frågan om vilken kommun som ska tillhandahålla utbildningen uppstå. Familjehemsföräldrarnas situation och önskemål om vad som är mest praktiskt lämpligt bör i sådana fall vara det som avgör. Eventuella kostnader för detta bör då kunna fördelas mellan kommunerna. För att underlätta för kommunerna att genomföra utbildningar för sina familjehem och jourhem har fått regeringens uppdrag att ta fram ett material för grundutbildning av familjehem. Regeringen har även beslutat att den utredare, som ska göra en översyn Prop. 2012/13:10 av lagen med särskilda bestämmelser om vård av unga, m.m., också ska se över om kraven på familjehems- och jourföräldrars lämplighet ytterligare bör skärpas (dir. 2012:79). Bakgrunden är att i betänkandet Barnen som samhället svek (SOU 2011:9) föreslog att utbildning inför en placering bör vara ett krav och att det bör regleras vad en utredning av familjehem och jourhem ska omfatta. Familjehems- och jourhemsföräldrar behöver även annat stöd Utöver att få utbildning för sitt uppdrag behöver familjehems- och jourhemsföräldrar också få nödvändigt stöd för att kunna ge barnet eller den unge god vård. En sådan skyldighet finns . Regeringen vill ändå i detta sammanhang lyfta fram betydelsen av en kontinuerlig kontakt mellan familjehemmet och den socialsekreterare som ansvarar för familjehemmet. En sådan kontakt kan medverka till att skapa en öppen dialog och ett stöd som är anpassat efter uppdraget och de behov det enskilda familjehemmet har. Ett väl fungerande stöd och en öppen kommunikation med familjehemmet om hur placeringen fungerar är, enligt regeringen, att föredra framför förslag att kontinuerligt utreda förhållandena i familjehemmet. Ett vanligt sätt att ge stöd till familjehem och jourhem är att ge handledning. Detta kan ske enskilt till varje hem eller i grupp. Möjligheten till handledning är, enligt , goda men regeringen vill ändå understryka vikten av att familjehemmen ges sådan handledning. Familjehemsföräldrar kan därutöver behöva stöd även efter kontorstid och i akuta situationer, t.ex. vid plötsliga konflikter eller hotande avbrott i vården. Familjehemsföräldrar kan också behöva avlastning om barnet har stora vårdbehov. Det kan vara lämpligt att reglera frågor om hur stöd till familjehemmet ska utformas i det avtal som behandlats ovan. har föreslagit att privata konsulentstödda verksamheter ska vara tillståndspliktiga i den del de erbjuder psykosocialt stöd eller behandling till barn och unga som är placerade i familjehem. anser i remissyttrandet att det är angeläget att den behandling och det psykosociala stöd som ges till barn och unga placerade i familjehem uppfyller kravet på god kvalitet. Myndigheten avstyrker däremot förslaget eftersom förutsättningarna och konsekvenserna för tillståndsgivning i den här formen inte är tillräckligt utredda. Regeringen delar uppfattning och har därför beslutat att frågan ska utredas vidare. Det sker inom ramen för den utredning som ska göra en översyn av lagen med särskilda bestämmelser om vård av unga m.m. (dir. 2012:79). 8.2Uppföljning av vården och en särskilt utsedd socialsekreterare Regeringens förslag: I både socialtjänstlagen och lagen med särskilda bestämmelser om vård av unga, förkortad LVU, införs en bestämmelse om att socialnämnden noga ska följa vården av de barn och unga som placerats i ett familjehem, jourhem eller hem för vård eller boende främst genom regelbundna personliga besök i det hem där barnet eller den unge vistas, enskilda samtal med barnet eller den unge, samtal med den eller dem som tagit emot barnet eller den unge i sitt hem, och samtal med vårdnadshavarna. Uppföljningen ska särskilt uppmärksamma barnets eller den unges hälsa, utveckling, sociala beteende, skolgång samt relationer till anhöriga och andra närstående. ska verka för att de barn som vårdas i ett familjehem, jourhem eller i ett annat enskilt hem (s.k. privatplaceringar) eller i ett hem för vård eller boende får lämplig utbildning och den hälso- och sjukvård som de behöver. När vård ges i ett familjehem eller i ett hem för vård eller boende ska det finnas en av socialnämnden särskilt utsedd socialsekreterare som ansvarar för kontakterna med barnet eller den unge. Socialsekreteraren ska besöka barnet eller den unge regelbundet i den omfattning som är lämplig, utifrån barnets eller den unges behov och önskemål. Vid övervägande av vården var sjätte månad enligt socialtjänstlagen och LVU, ska uppnå stabila och långsiktiga lösningar ta ställning till hur den fortsatta vården bör inriktas och utformas. Genomförandeplanen, som anger hur vården ska genomföras, ska även uppta åtgärder och insatser som andra huvudmän har ansvar för. förslag: Överensstämmer delvis med regeringens. Utredningen föreslog att den särskilt utsedda socialsekreteraren ska besöka barnet eller den unge minst . Remissinstanserna: Merparten som kommenterat förslagen är positiva. En särskilt utsedd socialsekreterare: kritik, framför allt från kommunerna, riktas mot förslaget att lagstifta om att en särskilt utsedd socialsekreterare ska besöka barn och unga minst . Detaljeringsgraden i bestämmelsen anses för hög. Många kommuner är däremot positiva till att utse en särskild socialsekreterare alternativt intentionen i detta förslag. och Kammarrätten i är också tveksamma till att antalet besök hos ett placerat barn ska regleras i lag. De anser att det kan regleras i en förordning i stället. anser att det bör vara en helt ny person som utses till barnets egen socialsekreterare. och anser att socialsekreterarens roll i förhållande till vårdnadshavare och övriga handläggare behöver förtydligas. ner anser att det kan bli svårt att få det att fungera i praktiken. kommun anser att termen särskild socialsekreterare är allt för personlig. och anser att fyra besök måste ses som ett minimum. Hälso- och sjukvård: anser att det inte är tillräck- ligt med verka för när det gäller barns utbildning och behov av hälso- Skolinspektionen anser att regeringen bör överväga att tydligare ange ansvar i detta hänseende och universitet, juridiska fakulteten föreslår uttrycket ansvara för istället för verka för. befarar att förslaget inte fullt ut tillförsäkrar barn och unga i behov av psykiatriska insatser sådan vård. vill att även tandvården ska lyftas fram. Övervägande om hur vården bör inriktas och utformas: Barnombuds- mannen anser att barnet eller den unge ska få information om vårdens inriktning och utformning på ett sådant sätt att han eller hon förstår inne- i anser att en konsekvens av den föreslagna lagändringen avseende vården på lång sikt måste bli att inne- hållet i vårdplanen regleras på motsvarande sätt. även fram vikten av större öppenhet om långsiktigheten i en placering och efterlyser klargöranden om vad som menas med lång sikt. Skälen för regeringens förslag Gällande bestämmelser om vårdens genomförande har ett ansvar för att barn och unga som tagits emot i ett annat hem än det egna får god vård. Vården bör utformas så att den främ- jar samhörighet med anhöriga och andra närstående samt kontakt med För barn som placeras i ett enskilt hem som inte tillhör en vårdnads- havare ska socialnämnden medverka till att barnet får god vård och fost- ran samt i övrigt gynnsamma uppväxtförhållanden. verka för att barnet får lämplig utbildning. Vårdnadshavarna och de som vårdar barnen ska få råd, stöd och annan hjälp som de behöver. För barn som vårdas i ett familjehem eller i ett hem för vård eller boen- de (HVB) ska en plan upprättas en genomförandeplan. I planen ska det framgå hur den vård som beskrivs i vårdplanen ska genomföras. i annat enskilt hem (privatplacering) krävs ingen genomförandeplan. Minst en gång var sjätte månad ska socialnämnden överväga om vår- den i familjehem, i annat enskilt hem eller i HVB fortfarande behövs. För barn i jourhem gäller att placeringen inte får pågå än två månader efter avslutad utredning. Det krävs ingen genomförandeplan för sådana tillfälliga placeringar. Vården behöver inte övervägas såvida placeringen inte varar än . Hur vården enligt både socialtjänstlagen och LVU ska följas upp regle- ras i socialtjänstförordningen (2001:937). Där framgår att uppföljningen ska omfatta den unges hälsa, utveckling, sociala beteende och skolgång samt relationer till anhöriga och andra närstående. vården främst genom regelbundna personliga besök i det hem där den unge vistas, enskilda samtal med den unge, samtal med den eller dem som tagit emot den unge i sitt hem, och samtal med vårdnadshavarna. har därutöver ett ansvar för att tillgodose de behov av stöd och hjälp som ett barn och en ungdom kan ha när en placering utanför det egna hemmet upphört. ansvar för att följa vården bör regleras i lag Att noga följa och stödja de barn som omhändertagits för samhällsvård, är en av den sociala barn- och ungdomsvårdens viktigaste uppgifter. ansvar är reglerat i socialtjänstlagen, LVU och socialtjänstförordningen. I förarbeten (prop. 2001/03:53) anges att eftersom samhället övertar ansvaret för barnets fostran vid en placering utanför det egna hemmet är det särskilt angeläget att uppföljningen av vården bedrivs systematiskt och är regelbunden. har det riktats kritik mot brister i uppföljning av barn och unga i pågående vård. Länsstyrelserna framförde inom ramen för sin tillsyn 20062007 att det fanns generella brister i uppföljning av familjehemsplacerade barn. Kritiken bestod bl.a. i att besöken hos de placerade barnen var för få och att viktiga områden som barnets skolsituation och hälsa inte följdes upp. Vissa förbättringar har därefter iakttagits i tillsynen, men många brister kvarstår. Regeringen anser att en överföring av föreskrifterna om socialnämndens ansvar att följa vården, från socialtjänstförordningen till berörda lagar, skulle leda till att bestämmelsen blir mer framträdande än den är . Det bör bidra till att det blir tydligare för dem som berörs vilka socialnämndens skyldigheter är, t.ex. när det gäller att besöka barnen regelbundet i det hem där de vistas och föra enskilda samtal med dem. Regeringen föreslår därför att dagens bestämmelse i socialtjänstförordningen om uppföljning förs in i både socialtjänstlagen och LVU. Uppföljningen ska omfatta den unges hälsa, utveckling, sociala beteende och skolgång samt relationer till anhöriga och andra närstående. Brister i uppföljningen av vården av placerade barn och unga Samhället tar på sig ett stort ansvar när barn och unga placeras i familjehem eller HVB. Att noga följa och stödja de barn och ungdomar som omhändertagits för samhällsvård är därför, som framgår ovan, en av den sociala barn- och ungdomsvårdens allra viktigaste uppgifter. Det primära syftet med uppföljningen är att se till att vården är rättssäker och trygg och utgår från barnens och de ungas behov, med utgångspunkt från de vårdrespektive genomförandeplaner som upprättats. Ett annat syfte är att få underlag för överväganden och omprövningar av om vården fortfarande behövs. Som lyfter fram är uppföljningar också en förutsättning för att uppdaga eventuella missförhållanden i det hem där barnet eller den unge är placerat. Det krävs därför att socialnämnden har fortlöpande kontakt med barn och ungdomar som placerats i familjehem och HVB samt genom personliga besök samtala enskilt med dem. Av den kunskap som redovisar framgår att det är alltför vanligt att barn och unga i samhällsvård inte får besök i den utsträckning som borde ske. Länsstyrelserna noterade i sin nationella granskning 20062007 att barns rätt till regelbundna besök och enskilda samtal med socialsekreterare inte var någon självklarhet. fanns exempel på barn som varit placerade under tre till fyra års tid där kontakt med barnet varit begränsad till något enstaka besök. har i vissa fall överlåtit de uppföljande kontakterna med barnet och familjehemmet på privata verksamheter som tillhandahåller familjehem, trots att gjort bedömningen att det är nämndens ansvar. delar denna bedömning och anger att med stöd av det som () uttalat om nämndens ansvar för myndighetsutövning måste även dessa uppgifter utövas av nämnden (JO:s beslut , dnr 2598-2000 och 2617-2000). I samband med en ny placering är kontakterna från sida, enligt utredningen, ofta täta med barn, unga och föräldrar liksom med familjehemsföräldrar och personal vid HVB. Det gäller även om det uppstår uppenbara problem av något slag. Efterhand som placeringen verkar fungera trappas däremot ofta kontakten ner. Enligt utredningen finns det dock anledning att befara att kontakterna med barnet inte alltid fungerar som de bör. Kontakterna kan fungera med familjehemsföräldrarna och personalen i hemmet för vård eller boende. För barnet eller den unge krävs däremot som regel att det finns en tät och kontinuerlig kontakt för att de med förtroende ska kunna vända sig till den ansvarige socialsekreteraren om problem uppstår och de inte mår väl i hemmet. Utredningen lyfter också fram att det kan finnas en risk för att barnets eller den unges intressen inte kommer fram eller tillgodoses om samma socialsekreterare ansvarar för såväl kontakten med barnet som med familjehemmet eller hemmet för vård eller boende eftersom intressena inte alltid sammanfaller. Risken för att en placering måste avbrytas kan få till följd att väljer att blunda för problem som uppkommer och att barnets behov och rättigheter i vissa situationer får stå tillbaka för det övergripande intresset att inte äventyra den fortsatta placeringen. En socialsekreterare utses för barnet eller den unge För att komma till rätta med de brister i uppföljningen som identifierats föreslår regeringen att det för varje placerat barn eller ungdom ska utses en socialsekreterare med särskilt ansvar för kontakterna med barnet eller den unge under placeringen. Socialsekreteraren ska besöka barnet eller den unge regelbundet och i den omfattning som är lämplig utifrån barnets eller den unges behov och önskemål. Utredningen har föreslagit att den utsedda socialsekreteraren ska besöka barnet minst . Det har bl.a. invänts mot förslaget att ett lagfäst antal besök är alltför detaljstyrande. Det har också framförts att antalet besök bör regleras i en förordning. Även om regeringen kan dela utredningens motiv för det lagda förslaget så anser regeringen att det också ligger en fara i att så detaljerat ange minsta antalet besök. Ett angivet antal besök kan snarare bli regel än ses som ett riktmärke för vad som ska anses som ett minimum. Regeringen anser att den bestämmelse som redan nu finns, om att nämnden ska följa barnet eller den unge med regelbundna personliga besök och enskilda samtal etc., har samma tydliga innebörd. 2012/13:10 är kopplad till nämndens ansvar innebär enligt, regeringens bedömning, att den även omfattar den särskilt utsedda socialsekreteraren. Regeringen har, som framgår ovan, föreslagit att bestämmelsen i socialtjänstförordningen om nämndens ansvar att noga följa vården ska flyttas från socialtjänstförordningen till socialtjänstlagen och LVU. Skälet till det är bl.a. uppföljningens stora betydelse för att garantera barnets eller den unges trygghet och säkerhet under pågående samhällsvård. Socialsekreterarens personliga kontakt med barnet kommer, med regeringens förslag, att utgöra en central del i denna uppföljning av vården. Regeringen delar därmed inte utredningens bedömning att det behövs ett lagfäst minsta antal besök som reglerar kontakten mellan socialsekreteraren som ansvarar för barnet eller den unge under placeringen för att tydliggöra vikten av nämndens ansvar att följa vården. Om det vid tillsyn eller uppföljningar visar sig att den utsedda socialsekreterarens besök vare sig blir särskilt regelbundna eller täta (där utredningens förslag om fyra besök i normalfallet torde ses som ett minimum) är inte regeringen främmande för att föreslå en detaljreglering. Regeringen följer utvecklingen vad gäller besöksfrekvens noga och är beredd att återkomma om det skulle visa sig krävas. Regeringen vill poängtera att frågan om och hur vården följs upp är extra angelägen sett utifrån ett säkerhetsperspektiv. Viktigt att relationen mellan barnet eller den unge och den särskilda socialsekreteraren är god Barnet, den unge och föräldrarna ska få tydlig information om vem som är barnets eller den unges socialsekreterare och hur hon eller han kan nås. måste också se till att lämna barnet eller den unge och föräldrarna information om namn på ersättare vid längre ledigheter eller när det uppstår byten av socialsekreterare. Det är viktigt att det inte uppstår glapp så att barnet eller den unge lämnas utan socialsekreterare. Regeringen vill i detta sammanhang vara tydlig med att kontakten mellan barnet och socialsekreteraren ska vara en tvåvägskommunikation och det är viktigt att socialsekreteraren informerar barnet eller den unge att de vid behov kan ringa till eller på annat sätt initiera en kontakt med henne eller honom.