prop · GZ03154 · 2012-06-04 00:00:00 — samordning och samarbete med andra aktörer, inte minst med FN, effektivare riskhantering, satsningar på institutionsbyggande på rättssäkerhetsområdet och ett ökat fokus på sysselsättningsskapande åtgärder. närvaro i dessa länder ska också stärkas genom att verksamheten decentraliseras. Ett särskilt center med fokus på sviktande stater har upprättats i i syfte att ska kunna bidra med kunskap och rådgivning samt att främja samverkan med andra aktörer. Även IFC har ökat sitt stöd till den privata sektorn i sviktande och konfliktdrabbade länder. I både ADF och kommer stöd till sviktande stater att vara en särskild prioritering fr.o.m. respektive . I innebär prioriteringen av sviktande stater att resursallokeringen till dessa länder ska förenklas, samstämmigheten mellan bankens fonder förbättras och jämställdhetsperspektivet bättre tillvaratas i länderna. I ADF kommer arbetet delvis att ske genom den särskilda finansieringsmekanism för sviktande stater som inrättades 2008. ADF kommer också att följa den strategi för verksamhet i sviktande stater som antogs . Strategin fokuserar på återuppbyggnad av infrastruktur och grundläggande samhällstjänster samt stöd till utveckling av samhällsstyrning och institutionell kapacitet. Dessutom har AfDB, AsDB och ställt sig bakom den överenskommelse om sviktande och konfliktdrabbade länder som nåddes vid högnivåmötet i . Överenskommelsen innebär ett nytt tillvägagångssätt för samarbete med dessa länder och syftar bl.a. till att bidra till att de närmar sig millennieutvecklingsmålen. En utgångspunkt för överenskommelsen är att länderna äger sin egen utvecklingsprocess. Regeringen har ställt sig positiv till att flera institutioner vidtagit åtgärder för att förbättra och öka sitt stöd till sviktande och konfliktdrabbade länder. Regeringen anser att de institutioner som verkar i dessa miljöer behöver agera snabbt och flexibelt samt stärka sin samverkan med andra aktörer, exempelvis FN. finns det ofta stora risker förknippade med att bedriva verksamhet i dessa länder, vilket bl.a. är ett resultat av svaga nationella institutioner och korruption. Detta ställer krav på väl avvägda insatser. 2011 har bidragit till ökad kunskap om sviktande stater och konfliktdrabbade länder. delfinansierade rapporten, och regeringen har verkat för att och andra institutioner ska dra lärdom av rapportens slutsatser och anpassa sin verksamhet efter dessa, vilket också har skett i . Regeringen stödjer det åtgärdsprogram som genomför för att förbättra sitt stöd till sviktande och konfliktdrabbade länder. Regeringen har särskilt betonat vikten av att anpassar sina system för riskhantering i dessa miljöer, förbättrar samverkan med andra aktörer och fokuserar ytterligare på sysselsättningsskapande åtgärder. positiv till att IFC har utökat sitt stöd till sviktande och Regeringen var pådrivande för att sviktande stater skulle vara en särskild prioritering i ADF och och stödde bl.a. ett förslag om ökade resurser till sviktande stater från Regeringen har ställt sig bakom den överenskommelse om sviktande och konfliktdrabbade länder som nåddes vid mötet i och välkomnar engagemang på området. 5.4 Miljö, klimat och energi Institutionerna spelar en viktig roll i det globala miljö- och klimat- arbetet, både som finansiärer och kunskapsförmedlare. Institutionerna kan även stimulera ökade privata investeringar på är de betydande aktörer både inom sektorer som har stor miljö- och klimatpåverkan och sektorer som är särskilt sårbara i dessa avseenden. Flera institutioner har kraftigt ökat sitt stöd till miljö- och klimatrelaterade insatser. klimatfrågor fått ett stort genomslag i verksamheten. procent av landstrategierna som beslutades behandlar sådana frågor. IFC har 20072011 tredubblat sina Flera institutioner har ökat sitt fokus på klimatförändringar och miljöfrågor i verksamheten genom handlingsplaner och strategiska beslutade AsDB om en handlingsplan för sitt arbete Bland dess strategiska prioriteringar ingår att öka användningen av ren energi samt att främja klimat- och miljömässigt hållbara transporter och urban utveckling. beslutades att klimatförändringar ska vara en Detta innebär bl.a. att samtliga landstrategier för låg- och fattigare medelinkomstländer ska klimatanpassas, att analyskapaciteten för utsläppsminskning och klimatanpassning ska stärkas samt att klimataspekterna bättre ska mätas i bankens investeringar. Vidare beslutades i AfDB, i samband med påfyllnaden av gåvomedlen i ADF och resursförstärkningen 2010, att arbetet med klimatförändringar ska förstärkas i bankens Även i IDB har verksamhetens inriktning på klimatförändringar och miljö ökat. IDB satte upp målet att av bankens utlåning ska gå till områdena klimatförändringar, miljömässig hållbarhet och förnybar energi. Vidare beslutade EIB att av utlåningen ska gå till klimatfrämjande projekt, vilket 2011 I samband med beslutet om kapitalhöjningen i NIB infördes målet att minst 90 procent av utlåningen ska bidra till att uppfylla bankens mandat att främja konkurrenskraft och miljön. detta slag av bankens totala utlåning. Institutionernas gemensamma klimatfonder, som upprättades 2008, har fortsatt att bidra med betydande klimatfinansiering. Fonderna förvaltas av , men flera av institutionerna genomför de enskilda projekten. Fonderna uppgår till och finansierar projekt inom bl.a. ren teknologi, förnybar energi och skog. Vid sidan om sin egen utlåning har bl.a. AfDB och spelat en viktig stödjande roll i de globala klimatförhandlingarna. AfDB har bl.a. utbildat afrikanska klimatförhandlare. administrerar fonder som bidrar till genomförandet av Kyoto- protokollet. I samband med partsmötet under i lanserade vidare banken ett partnerskap mellan å ena sidan höginkomstländer samt å andra sidan låg- och medelinkomstländer i syfte att pröva nya marknadsbaserade instrument för att minska klimatpåverkan. utsågs i också till temporär förvaltare av den s.k. gröna klimatfonden för klimatfinansiering. Vid partsmötet i togs ytterligare steg i riktning mot att starta upp verksamheten i den gröna klimatfonden. Institutionerna har fortsatt att öka sina investeringar i förnybar energi och energieffektivitet. uppgick exempelvis AsDB:s investeringar i förnybar energi och energi- effektiviseringar till av den totala energiutlåningen. lånade ut genom ett särskilt initiativ för hållbar energi, motsvarande av bankens verksamhetsvolym. En komplicerad fråga som flera av institutionerna måste ta ställning till är hur de ska förhålla sig till investeringar i fossila energislag, framför allt kolkraft. Frågan är komplicerad, då behovet av ökad energiproduktion för fattigdomsminskning och/eller beroendet av kolkraft i vissa länder är stort, som miljövänliga, kostnadseffektiva alternativ inte är tillgängliga på kort eller medellång sikt. Bristen på tillförlitlig energi är det största hindret för utveckling i många länder, framför allt i . Flera av institutionerna har dock minskat sina investeringar i kolkraft , bl.a. EIB, som har minskat utlåningen till kolkraftverk, från 2010 till 2011. I minskade investeringarna i kolkraft som andel av energiinvesteringarna, från 2011. Den höga andelen förklaras ett stort lån till ett kolkraftverk i som byggs av det statligt ägda företaget . Varken i AfDB eller AsDB har några beslut om kolkraftinvesteringar fattats . Flera av institutionerna, bl.a. , och , har riktlinjer för investeringar i fossil energi eller kolkraft. Exempel på kriterier för när sådana investeringar får ske är att alternativa kostnadseffektiva möjligheter är uttömda, att det finns en bevisad positiv effekt på fattigdom, att det parallellt etableras stöd för att identifiera mer energisnåla och miljövänliga alternativ samt att den mest effektiva tillgängliga tekniken används i projektet. Regeringen anser att de internationella finansiella institutionerna har en viktig roll för att främja en miljö- och klimatmässigt hållbar utveckling. Institutionerna ska på olika sätt integrera miljö- och klimatfrågor i sin verksamhet. Det handlar dels om att stödja insatser som direkt syftar till att skydda miljön och minska klimatpåverkan, dels om att säkerställa att man i samband med projekt med andra syften beaktar behoven av miljöhänsyn och klimatanpassning när detta är relevant. Regeringen bedömer att institutionerna har gjort framsteg i båda dessa delar och är pådrivande för ytterligare framsteg. Regeringen välkomnar att flera av institutionerna har beslutat om nya strategiska planer för miljö- och klimatfrågor. Regeringen har vid framtagandet av planerna verkat för en hög ambitionsnivå med tydliga målsättningar och ramverk för att följa upp resultat. Regeringen anser att flera institutioner har spelat viktiga roller som finansiärer och genomförare av klimatrelaterade insatser, även genom gemensamma initiativ. har 2010 och 2011 bidragit med till gemensamma fonder på detta område. Regeringen har även verkat för att institutionerna ska utveckla, stödja och kanalisera innovativ miljö- och klimatrelaterad finansiering samt främja marknadsmekanismer. Regeringen har verkat för att institutionerna ska fortsätta att öka sin utlåning till projekt för förnybar energi och energi- effektivisering. Betydande framsteg har gjorts, men regeringen bedömer att ytterligare steg i riktning mot klimatvänliga energi- alternativ är nödvändiga. Regeringen har betonat att stöd till icke- förnybara energislag endast bör ges i undantagsfall. Regeringens stöd till kolkraftsprojekt har givits i fall där inga hållbara alternativ bedömts finnas och, i flera institutioner, om insatsen även haft ett tydligt fokus på att minska fattigdom. Stödet har också förutsatt att den mest miljövänliga tillgängliga tekniken använts och att institutionernas egna kriterier uppfyllts. har även ett gott samarbete med och avseende finansiering av insatser inom miljö och energieffektivisering i och . bidrog med till särskilda verksamhet riktad mot miljö och energieffektivisering. Behov av stöd till jordbruksutveckling och livsmedelsförsörjning i låg- och medelinkomstländer hamnade åter i fokus till följd av höga och fluktuerande livsmedelspriser. Enligt Världs- bankens uppskattning hamnade 44 miljoner människor i extrem fattigdom mellan till följd av pris- utvecklingen. har ökat sitt stöd till jordbrukssektorn. budgetåren 2010 och ökade utlåningen till landsbygds- utveckling från av bankens totala utlåning till . Stödet är bl.a. inriktat på att öka jordbrukets produktivitet och Vidare har särskilda initiativ tagits för att mildra effekterna av de höga priserna. inrättat en fond för att finansiera nationella strategier för jordbruks- och livsmedelsförsörjning, förlängt sitt särskilda program för livsmedelskrisen samt utvecklat försäkringslösningar mot pris- IFC har kraftigt ökat sitt stöd till handelsfinansiering som till betydande del använts för att stödja handel med livsmedel. Även i AfDB och AsDB har stöd till jordbruksutveckling lyfts fram i verksamheten. I båda institutionerna sker detta bl.a. genom att livsmedelsförsörjningsaspekter prioriteras på infrastruktur- Regeringen har välkomnat och givit sitt stöd åt institutionernas insatser för livsmedelsförsörjning och för att hantera effekterna av de höga och varierande livsmedelspriserna. understrukit vikten av samstämmighet mellan kortsiktiga åtgärder för att lindra de omedelbara effekterna av livsmedelspriserna och långsiktiga förbättringar, som ökad produktivitet och hållbarhet. Regeringen har också påtalat vikten av frihandel på området och betonat att kvinnors roll i jordbruket bör Som ett led i arbetet med att stärka de långsiktiga förutsättningarna för jordbruk i låg- och medelinkomstländerna har bl.a. bidragit med finansiering till den konsultativa gruppen för internationell jordbruksforskning, vars fond förvaltas av Institutionerna får med sina breda mandat ofta viktiga roller vid extraordinära händelser. Två exempel på detta är institutionernas insatser med anledning av jordbävningen på 2010 och den arabiska demokratiutveckling som påbörjades . 6.1 Institutionernas stöd till Med anledning av den allvarliga jordbävning som drabbade utökade IDB, IMF och sin verksamhet i landet. beslutade om ett utökat stöd om . Resurserna ska användas till katastrofhjälp, landets statsbudget och långsiktiga investeringar. IDB, som är den största finansiären i bland institutionerna, beslutade att under bidra med till återuppbyggnad och långsiktig utveckling samt att omvandla ännu icke utbetalade lån om till gåvomedel. Sedan jordbävningen har IDB godkänt nya gåvomedel om . I IMF godkändes ett lån om till för att förbättra landets ekonomiska stabilitet. Stöden har finansierat bl.a. återuppbyggnad av ekonomiska institutioner, viktig infrastruktur, t.ex. vattenförsörjning, insatser mot kolera och program för ökad sysselsättning. Omfattande avskrivningar av skulder till institutionerna har gjorts. IDB beslutade att skriva av skulder till institutionen om . IMF beslutade att skriva av landets dåvarande skulder till institutionen om . Även skrev av sina fordringar på om . Kort efter jordbävningskatastrofen kontaktade cheferna för , och samt EU:s biståndskommissionär för att betona vikten av FN:s ledarskap, god samordning samt införandet av en gemensam fond och plan för återuppbyggnad. Därefter har regeringen ställt sig positiv till utökad utlåning till och skuldavskrivningar av landets lån från IDB, IMF och . Regeringens grundsyn är annars att skuldavskrivningar ska ske med den regelbaserade ansats som överenskommits på internationell nivå. I den aktuella, mycket allvarliga situationen, har dock regeringen ansett det vara motiverat att göra ett undantag. I samband med besluten om IDB:s och återuppbyggnadsarbete på har regeringen särskilt framhållit vikten av att landets kvinnor ska ha möjlighet att delta i återuppbyggnadsarbetet på samma villkor som männen. 6.2Institutionernas stöd till den arabiska demokratiutvecklingen De länder som omfattas av den arabiska demokratiutveckling som påbörjades är medel- eller höginkomstländer. Detta innebär att institutionerna har en mer omfattande verksamhet i länderna än bilaterala givare, som normalt prioriterar låginkomst- länder. Institutionerna hade därmed goda förutsättningar att inta en ledande roll i det internationella samfundets svar på demokrati- utvecklingen. medförde utvecklingen nya utmaningar för institutionernas arbetssätt i regionen. Medan institutionerna hade riktat in sig på infrastruktur och andra områden med bäring på ländernas övergripande ekonomiska utveckling underströk den nya händelseutvecklingen behovet av reformer inom områden som god samhällsstyrning, ökad sysselsättning och minskning av socialt utanförskap. I samband med G8:s finansministermöte beslutade tio internationella institutioner, däribland AfDB, , , och , att samordna sitt stöd till länderna i och i det så kallade Deauville-partner- skapet. Stödet från institutionerna är inriktat på god samhälls- styrning, ekonomisk och social sammanhållning, sysselsättning samt inkluderande tillväxt, ledd av den privata sektorn. beslutade AfDB och gemensamt om budgetstöd till om . Avsikten är att resurserna ska användas till att stärka reformarbetet för ökad öppenhet, förbättrade samhällstjänster och ökad sysselsättning. beslutade EU att höja EIB:s lånemandat till länder utanför EU med till för 20072013. En del av detta beslut utgjordes av en särskild höjning av EIB:s utlåningsmöjligheter om till länder i som genomför demokratiska reformer. IFC har 2011 beslutat om lån om till den privata sektorn i och . De institutioner som är verksamma i , EIB och , har tillfälligt fryst sin verksamhet i landet. beslutade att utvidga institutionens verksamhetsområde för att möjliggöra verksamhet även i länder i södra och östra . Processen med att godkänna de formella ändringarna pågår bland ägare. Redan innan ändringen är godkänd har viss verksamhet i form av tekniskt bistånd kunnat påbörjas, och har gjort en avsättning av en del av sin vinst på för detta syfte. Resurser har också tillhandahållits från enskilda medlemsländer, däribland som har bidragit med . Regeringen överlämnade propositionen Utvidgning av verksamhetsområdet för Europeiska (prop. 2011/12:64) till , som innehåller förslag om att ska godkänna den föreslagna utvidgningen. I samband med den arabiska våren uppmanade regeringen institutionerna att agera snabbt och stödja strävan mot politiska och ekonomiska reformer i regionen. Regeringen prioriterar stöd för mänskliga rättigheter och demokrati i regionen och uttalade därför sitt starka stöd för AfDB:s och ökade inriktning på reformer för större öppenhet, god samhällsstyrning och större samarbete med det civila samhället. Regeringen stödde också institutionernas arbete med ekonomiska och sociala reformer som syftar till att inkludera marginaliserade och utsatta grupper såväl i samhällsstyret som på arbetsmarknaden. Regeringen betonade särskilt det stora behovet av att skapa sysselsättning för ungdomar och kvinnor. Regeringen stödde också de beslut som möjliggjorde utökad utlåning från EIB till vissa länder i . Regeringen välkomnar expansion av sitt verksamhets- område till södra och östra . regioner är det viktigt att institutionerna koordinerar sin verksamhet så att de uppnår en effektiv arbetsfördelning med utgångspunkt i deras komparativa fördelar. bedöms med sina speciella erfarenheter av övergångar till marknadsekonomi kunna ge viktiga bidrag till regionens utveckling, särskilt genom att främja utvecklingen i den privata sektorn (se prop. 2011/12:64 s. 7). I IFC, IMF och har medlemsländerna beslutat om reformer som syftar till att öka låg- och medelinkomstländernas inflytande. Reformerna i IFC och innebär att låg- och medelinkomstländernas röststyrka har ökat till i och till i IFC. För del minskade röststyrkan i de båda institutionerna, från i och från i IFC. har godkänt reformerna (prop. 2009/10:14, bet. 2009/10:FiU16, rskr. 2009/10:134 och prop. 2010/11:1 utg.omr. 2 och 7, bet. 2010/11:FiU2, rskr. 2010/11:139 respektive bet. 2010/11:UU2, rskr. 2010/11:98). Efter ett beslut utökades även om 24 personer 2010 med en ledamot, som ska tillsättas av . I IMF godkändes en ny fördelning av de s.k. kvoterna5, som avgör medlemsländernas röststyrka. Beslutet byggde till viss del på den formel för fördelning av kvoter som beslutades , som bl.a. inkluderar länders BNP och andel av världshandeln. Med utgångspunkt i formeln kan man se huruvida ett land är under- eller överrepresenterat i förhållande till sin nuvarande kvotandel. Beslutet innebär att underrepresenterade länder, som omfattar såväl låg- och medelinkomstländer som höginkomstländer, får en ökad röststyrka . Låg- och medelinkomstländernas röstandel ökar med sammanlagt till och en motsvarande minskning sker för höginkomstländerna.6 Det sker således betydande omfördelningar även inom respektive grupp, beroende på om länderna är över- eller underrepresenterade. För del innebär beslutet att röststyrkan minskar till . Beslutet om en ny kvotfördelning 5Fördelningen av kvoterna bestämmer, tillsammans med de så kallade basrösterna, respektive lands röststyrka. Dessutom motsvarar kvoten ett nominellt värde. Fördelningen är avgörande för hur mycket ett land ska bidra med till IMF:s resurser och för hur stora lån landet vid behov kan få från IMF. 6Här avses IMF:s klassificering av höginkomst- respektive tillväxt- och utvecklingsekonomier. kommer att genomföras då tillräckligt många medlemsländer har ratificerat det. I samband med beslutet om omfördelning av kvoterna beslutades en rad andra reformer i IMF. Till de viktigaste hör att europeiska höginkomstländer ska minska sin representation i om 24 personer med två platser, att regeln att de fem största medlems- länderna är garanterade en egen representant i tas bort och att det ska göras en översyn av kvotformeln senast . Dessa reformer förväntas ytterligare öka låg- och medel- inkomstländernas inflytande i IMF. har godkänt den nya kvotfördelningen och borttagandet av regeln att de fem största medlemsländerna är garanterade en egen styrelserepresentant (prop. 2011/12:13, bet. 2011/12:FiU16, rskr. 2011/12:42). Regeringens utgångspunkt är att medlemsländernas inflytande i institutionerna ska påverkas av deras relativa vikt i världsekonomin. Då låg- och medelinkomstländernas ekonomiska tillväxt har varit högre än höginkomstländernas har deras inflytande förstärkts, vilket regeringen välkomnar. Regeringen har stött besluten om förändrad röstfördelning i IFC, IMF och . Även om regeringen stödde besluten om inflytandereformer i IFC, IMF och invände regeringen mot de processer som ledde fram till dem. Frågorna avgjordes i G20 i stället för i institutionernas egna organ, vilket innebar att länder utanför G20, däribland och de flesta utvecklingsländerna, inte fick tillräckligt inflytande. I det fortsatta arbetet med att öka låg- och medelinkomstländernas inflytande i IFC, IMF och verkar regeringen för att reformerna ska beredas på ett mer regel- baserat och transparent sätt. I IFC och verkar regeringen för att en transparent och långsiktigt hållbar formel ska bestämma röststyrkan. Denna formel bör utgå från storleken på medlemsländernas ekonomier och deras finansiella bidrag till institutionen. Det är viktigt att det finns incitament för medlemsländerna att ge bidrag till institutionen och att stora biståndsgivare, som , får tillräckligt inflytande över hur bidragen används. I IMF stödjer regeringen den pågående översynen av kvotformeln. Denna formel bör spegla IMF:s breda mandat och kvoternas olika syften och således exempelvis inte enbart baseras på ett lands BNP. Med anledning av den ökade globala finansiella integrationen, och dess betydelse för spridningen av ekonomiska och finansiella kriser, bör också finansiell öppenhet finnas som en variabel i formeln. Regeringen anser att IMF:s forum för ministrar och centralbanks- chefer, monetära och finansiella kommittén (IMFC), samt Världsbanksgruppens och IMF:s gemensamma rådgivande organ, , ska förstärkas. Detta är viktigt för att öka förutsättningarna för att de internationella diskussionerna om institutionernas verksamhet sker i ett forum där alla medlemsländer direkt eller indirekt är representerade. Det är även viktigt för att förbättra förutsättningarna för genomförandet av kommittéernas rekommendationer om ekonomisk politik. Det beslut som har fattats om en minskning av de europeiska höginkomstländernas styrelserepresentation kan komma att förändra den nordisk-baltiska IMF-valkretsens sammansättning. bidrar redan till minskningen av höginkomstländernas representa- tion genom att valkretsens höginkomstländer har avstått från en del av sin representation till de baltiska länderna, som i detta avseende De reformer av institutionernas styrning som har beslutats inbegriper strategiska mål, resultatstyrning, decentralisering och öppenhet. Världsbanksgruppen beslutade om nya strategiska mål. Strategin innehåller fem prioriterade områden: utökat stöd till fattiga och sårbara människor, bl.a. genom fokusering på sociala skyddsnät i låginkomstländerna och de fattigare medelinkomstländerna, förstärkning av förut- sättningar för tillväxt genom att stärka jordbrukssektorn, infra- strukturen och kapitalmarknaderna, skapandet av samarbetsmodeller för att kunna hantera globala utmaningar på klimat- och hälsoområdet, förstärkning av god samhällsstyrning och institutionell kapacitet genom korruptionsbekämpning samt hantering av risker och beredskap för framtida kriser. Vidare fattades i samband med resursförstärkningarna i IDB och NIB respektive beslut om skärpta prioriteringar. I IDB avser man långsiktigt fokusera på klimat, regional integration, infrastruktur, bättre sociala skyddsnät och institutionell utveckling. I NIB ska man ha ett större fokus på att främja konkurrenskraft i ägarländerna och miljöfrågor. har nya ramverk för att mäta och följa upp resultat utvecklats i AfDB, EIB, IFC och .