prop · GZ0370 · 2012-02-08 00:00:00 — Artikel 9.2 i UCITS IV-direktivet är inte genomförd i svensk rätt. Den ändring som införs, att även (tidigare endast kommissionen) ska underrättas av medlemsstaterna om svårigheter att marknadsföra fondandelar i tredjeland, medför ingen annan bedömning. Artikel 21.9 i UCITS IV-direktivet är delvis genomförd i förordningen (2004:75) om investeringsfonder. Den utökade underrättelseskyldigheten som omnibusdirektivet föreskriver bör genomföras på förordningsnivå. Ändringen i artikel 32.6 i UCITS IV-direktivet behandlar investeringsbolag. Investeringsbolag är inte tillåtna i och artikeln är inte tidigare genomförd i svensk rätt. Ingen åtgärd på lagstiftningsnivå krävs därför. Artikel 52.4 tredje stycket i UCITS IV-direktivet har inte föranlett genomförandeåtgärder i svensk rätt. Den ändring som omnibusdirektivet föreskriver medför ingen annan bedömning. Den underrättelseskyldighet som föreskrivs i artikel 97.1 i UCITS IV- direktivet är inte genomförd i svensk rätt. Att även (tidigare endast kommissionen) ska underrättas av medlemsstaterna om de behöriga myndigheter som utsetts enligt det direktivet föranleder ingen annan bedömning. Artikel 103 i UCITS IV-direktivet är inte genomförd i svensk rätt. Den utökade underrättelseskyldighet som föreskrivs i omnibusdirektivet medför ingen annan bedömning. Regeringens bedömning: Det saknas behov av att ändra nu gällande sekretessbestämmelser med anledning av genomförandet av omnibus- direktivet. Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens bedömning. Remissinstanserna: anser, med hänsyn till att det är fråga om sekretess och därmed undantag från grundlags- skyddade rättigheter, att det kan ifrågasättas om inte nu aktuell sekretessreglering av samarbete med de europeiska tillsynsmyndigheterna bör ske i svensk lag. Bakgrund: I ESA-förordningarna (artikel 35.1) stadgas att medlems- staternas behöriga myndigheter på begäran av de europeiska tillsyns- myndigheterna ska lämna alla nödvändiga uppgifter så att dessa europeiska tillsynsmyndigheter kan fullgöra de verksamhetsuppgifter som de tilldelats genom ESA-förordningarna, under förutsättning att dessa myndigheter har laglig tillgång till de relevanta uppgifterna, och under förutsättning att begäran om uppgifter är nödvändig med avseende på den aktuella verksamhetsuppgiftens karaktär. I skäl 26 till omnibusdirektivet fastslås att med den nya tillsyns- strukturen som införs genom ESFS kommer det att krävas att de nationella behöriga myndigheterna samarbetar nära med de europeiska tillsynsmyndigheterna. Ändringar i den tillämpliga lagstiftningen bör säkerställa att det inte finns några rättsliga hinder för de skyldigheter om utbyta av uppgifter som har införts i förordningarna om inrättande av de europeiska tillsynsmyndigheterna. I exempelvis öppenhetsdirektivet finns i artikel 25 regler om sekretess och samarbete mellan medlemsstaterna. I artikel 25.1 stadgas att sekretess ska gälla för alla personer som arbetar eller har arbetat för den behöriga myndigheten och för enheter till vilka den behöriga myndigheten delegerar vissa uppgifter samt att information som omfattas av sekretess får överlämnas till andra personer eller myndig- heter endast där detta föreskrivs i lag eller annan författning i medlemsstaten. Genom omnibusdirektivet införs tre nya punkter i denna artikel som behandlar samarbetet mellan de behöriga myndigheterna och (se artikel 25.2ac). Dessutom införs i artikel 25.3 en ny första mening som innebär att vad som sägs under punkten 1 i artikeln inte ska hindra de behöriga myndigheterna från att utbyta konfidentiella uppgifter med eller förmedla uppgifter till och inrättade enligt ESA-för- ordningen (nr 1092/2010). När det gäller en rad av de andra direktiv som ändras genom omnibus- direktivet har i stort sett en motsvarande reglering kring samarbete och sekretess som i öppenhetsdirektivet funnits, för att nu på ett liknande sätt ändras genom omnibusdirektiv. Skälen för regeringens bedömning: Som nämnts reglerar artikel 25 i öppenhetsdirektivet samarbete mellan medlemsstaterna. I en ny punkt 2c stadgas att de behöriga myndigheterna omgående ska förse med alla uppgifter den behöver för att utföra sina verksamhetsuppgifter enligt öppenhetsdirektivet och artikel 35 i förordningen om inrättande av . I sistnämnd artikel sägs att medlemsstaternas behöriga myndigheter på begäran av ska lämna alla nödvändiga uppgifter så att kan fullgöra de verksamhetsuppgifter som den tilldelats genom förordningen, under förutsättning att dessa myndigheter har laglig tillgång till de relevanta uppgifterna, och under förutsättning att begäran om uppgifter är nödvändig med avseende på den aktuella verksamhetsuppgiftens karaktär. När det gäller information som omfattas av sekretess anges i artikel 25.1 i öppenhetsdirektivet att sådan information får överlämnas till andra personer eller myndigheter endast när detta föreskrivs i lag eller annan författning i medlemsstaten. anges i artikel 25.3 att bestämmelsen artikel 25.1 inte ska hindra de behöriga myndigheterna från att utbyta konfidentiell information. bestämmelse ändras nu genom omnibusdirektivet till att även inbegripa och . I sammanhanget bör även uppmärksammas skäl 26 till omnibusdirektivet (se ovan). Sekretess gäller i verksamhet för uppgift om affärs- eller driftsförhållanden hos den som myndighetens verksamhet avser, om det kan anses att denne lider men om uppgiften röjs, och för uppgift om ekonomiska eller personliga förhållanden för annan som har trätt i affärsförbindelse eller liknande förbindelse med den som myndig- hetens verksamhet avser (se 30 kap. 4 § offentlighets- och sekretesslagen [2009:400], OSL). En uppgift för vilken sekretess gäller enligt OSL får inte röjas för enskilda eller andra myndigheter, om inte annat anges i den lagen eller i lag eller förordning som den lagen hänvisar till (se 8 kap. 1 § OSL). En svensk myndighets möjligheter att lämna ut sekretessbelagda upp- gifter till en utländsk myndighet regleras i 8 kap. 3 § OSL. Sekretess- belagda uppgifter får enligt den bestämmelsen inte lämnas ut till en utländsk myndighet eller en mellanfolklig organisation, om inte utlämnande sker i enlighet med särskild föreskrift i lag eller förordning eller om uppgiften i motsvarande fall skulle få lämnas ut till en svensk myndighet och det enligt den utlämnande myndighetens prövning står klart att det är förenligt med svenska intressen att uppgiften lämnas till den utländska myndigheten eller den mellanfolkliga organisationen. Vid genomförandet av öppenhetsdirektivet bedömdes det inte vara nödvändigt att göra någon lagändring med anledning av de regler om sekretess och samarbete mellan behöriga myndigheter som finns i artikel 25 (se prop. 2006/07:65 s. 249 f.). Det ansågs att gällande rätt i form av 1 kap. 3 § och 8 kap. 5 § sekretesslagen (1980:100) svarade mot direk- tivets krav bestämmelser som motsvarar 8 kap. 3 § 2 samt 30 kap. 4 och 7 §§ OSL (sistnämnd bestämmelse behandlar internationella avtal). Det saknas skäl att nu göra en annan bedömning. När det gäller sekretess och samarbete mellan behöriga myndigheter i medlemsstaterna och de europeiska tillsynsmyndigheterna läggs nya regler fast i ESA-förordningarna (artikel 35.1). I de direktiv som ändras genom omnibusdirektivet hänvisas i detta avseende till ESA-förord- ningarna. Som framgått ovan får en svensk myndighet lämna ut en uppgift som det gäller sekretess för till en utländsk myndighet eller mellanfolklig organisation, bl.a. om det sker i enlighet med särskild före- skrift i lag eller förordning (8 kap. 3 § 1 OSL). Med lag likställs EU- förordningar (se prop. 1998/99:18 s. 41 och 75 samt prop. 1999/2000:126 s. 160 och 283). Svensk sekretesslagstiftning hindrar således inte Finans- inspektionen att lämna nödvändiga uppgifter till de europeiska tillsynsmyndigheterna. har ifrågasatt om inte nu aktuell Prop. 2011/12:70 sekretessreglering i stället bör ske i OSL och efterlyst de konstitutionella skälen till att så inte föreslås. hänvisar i det sammanhanget till att Lagrådet (prop. 1998/99:18) har uttalat att en EU- förordning, enligt principerna om överhöghet, anses ta över även sekretesslagen, såvida inte starka konstitutionella skäl talar däremot. När det gäller denna fråga bör uppmärksammas att offentlighets- principen är tryckfrihetsförordningens utgångspunkt. I nu aktuella avseenden utvidgar EU-förordningen offentligheten. Förslaget innebär således inte några undantag från grundlagsskyddade rättigheter. Mot denna bakgrund anser vi att det inte uppkommer några problem från konstitutionell synpunkt med det föreslagna sättet att reglera utlämnande av sekretessbelagda uppgifter. Sammantaget saknas det behov av att ändra nu gällande sekretess- bestämmelser med anledning av genomförandet av omnibusdirektivet. En ny struktur har skapats inom EU för tillsynen av den finansiella Syftet är att uppnå en väsentlig förbättring av möjligheterna att följa och analysera utvecklingen och att vidta relevanta åtgärder för att främja den finansiella stabiliteten i och i . för finansiell tillsyn består bl.a. av tre europeiska tillsynsmyndigheter; Europeiska bankmyndigheten, Europeiska försäkrings- och tjänste- pensionsmyndigheten samt Europeiska värdepappers- och marknads- De nya tillsynsmyndigheterna ska till finansieras av de nationella tillsynsmyndigheterna och till anvisas ett särskilt anslag på statens budget för ändamålet. Genom förslagen i denna proposition genomförs omnibusdirektivet. Direktivet innehåller ändringar av en rad sektorsdirektiv på bank-, värde- pappersmarknads- och tjänstepensionsområdena. förutom preciseringar av de europeiska tillsynsmyndigheternas befogen- heter en rad nya krav på de nationella behöriga myndigheterna om samarbete och utbyte av information med de europeiska tillsyns- har i enlighet med förslaget i budgetpropositionen tillförts ökade resurser bl.a. för att stärka arbetet med regelverken, utvidga tillsynen, öka det internationella arbetet och Genomförandet av omnibusdirektivet kommer att innebära ett visst ökat ansvar och merarbete för när det gäller samarbete och utbyte av information med de europeiska Myndigheten har i enlighet med förslaget i budgetpropositionen anvisats ökade resurser bl.a. för detta ändamål. Finansiering sker således inom befintliga ramar. De förslag som presenteras i propositionen är i huvudsak inriktade på regler som säkerställer ett väl fungerande samarbete mellan de behöriga myndigheterna och de europeiska tillsynsmyndigheterna. som innebär direkt ökade krav på de finansiella företagen eller på andra Prop. 2011/12:70 myndigheter än föreslås inte. endast få obetydliga konsekvenser för dessa. 7.1Förslaget till lag om ändring i lagen (1991:980) om handel med finansiella instrument 2 kap. 26 § Förslaget har behandlats i avsnitt 5.5. Paragrafen innehåller bestämmelser som ska iaktta i beslutsprocessen med anledning av ansökningar om godkännande av prospekt. Ändringarna i paragrafen innebär att ska underrätta om prospekt som har godkänts av inspektionen och förse med kopia av desamma. När det gäller kravet på att prospektet ska göras tillgängligt för m.fl. (artikel 5.6 i omnibusdirektivet) så är det uppfyllt genom bestämmelsen i 2 kap. 31 § LHF om offentliggörande av prospekt på elektroniska hemsida. Ändringen innebär att artikel 5.5 a och 5.6 i omnibusdirektivet genomförs. 2 kap. 27 § Förslaget har behandlats i avsnitt 5.5. I paragrafen anges att får besluta att en ansökan om godkännande får överlämnas till en annan behörig myndighet inom EES om den går med på det. Den ändring som görs innebär att utöver godkännande från mottagande behörig myndighet, ska en anmälan ha gjorts till innan beslutar om överlämnande av ansökan till en annan behörig myndighet inom EES. Paragrafen har utformats i enlighet med vad Lagrådet har föreslagit. Ändringen innebär att artikel 5.5 b i omnibusdirektivet genomförs. 2 kap. 34 § Förslaget har behandlats i avsnitt 5.5. Paragrafen innehåller bestämmelser som ska iaktta i beslutsprocessen med anledning av ansökningar om tillägg till prospekt. Ändringen innebär att ska underrätta om gjorda tillägg och förse med kopia av desamma. Den genomför artikel 5.5 a i omnibusdirektivet. 2 kap. 35 § Förslaget har behandlats i avsnitt 5.5. Paragrafen behandlar den situationen att har godkänt ett prospekt och emittenten eller den som har upprättat prospektet begär att inspektionen ska överlämna ett intyg om god- kännandet till berörda behöriga myndigheter inom EES. första stycket innebär att ett sådant intyg även ska överlämnas till . Den genomför artikel 5.9 i omnibusdirektivet. 2 kap. 36 § Förslaget har behandlats i avsnitt 5.5. I paragrafen behandlas den situationen att ett prospekt som har godkänts av en annan behörig myndighet inom EES också är giltigt i , om erhåller ett intyg från den behöriga myndigheten med innehåll att prospektet har upprättats i enlighet med Enligt ett tillägg som görs i paragrafen ska Finans- inspektionen på sin elektroniska hemsida offentliggöra en förteckning över godkända prospekt. Förteckningen ska hållas aktuell och informationen ska vara tillgänglig . genomför artikel 5.9 i omnibusdirektivet. 4 kap. 23 § Förslaget har behandlats i avsnitt 5.7. I paragrafen ges möjligheter till undantag från bestämmelserna i 9 § första stycket om offentliggörande och ändringar i antalet aktier eller röster i aktiebolaget i vissa fall. Ändringen innebär att det införs en beslutsordning för att, efter ansökan, bevilja undantag enligt paragrafen. de undantag som beviljas. Den genomför artikel 7.12 a i omnibus- 4 kap. 24 § Förslaget har behandlats i avsnitt 5.7. I paragrafen ges möjlighet till undantag från bestämmelserna i 18 § om offentliggörande av vissa förvärv eller överlåtelser av egna aktier i vissa Ändringen innebär att det införs en beslutsordning för Finans- inspektionen att, efter ansökan, bevilja undantag enligt paragrafen. ska informera om de undantag som beviljas. Den genomför artikel 7.12 a i omnibusdirektivet. 6 kap. 1 e § Förslaget har behandlats i avsnitt 5.5. Paragrafen behandlar vissa säkerhetsåtgärder som i egenskap av värdmedlemsstat kan vidta. Ändringarna i första och andra styckena medför att underrättelseskyldighet utvidgas till att också omfatta . Den genomför artikel 5.12 i Prop. 2011/12:70 omnibusdirektivet. 6 kap. 1 h § Förslaget har behandlats i avsnitt 5.7. Paragrafen behandlar vissa säkerhetsåtgärder som i egenskap av värdmedlemsstat kan vidta. Ändringarna i första och andra styckena medför att underrättelseskyldighet utvidgas till att också omfatta . Den genomför artikel 7.15 i omnibus- direktivet. 6 kap. 5 § Förslaget har behandlats i avsnitten 5.5 och 5.7. I paragrafen anges att i sin verksamhet ska samarbeta och utbyta information med utländska behöriga myndigheter i den utsträckning som följer av prospektdirektivet och öppenhets- direktivet. Ändringen innebär att denna skyldighet utökas till att också omfatta . Den genomför artiklarna 5.10 a och 7.14 i omnibusdirektivet. 6 kap. 5 a § Förslaget har behandlats i avsnitten 5.5 och 5.7. Paragrafen är ny. Den ger möjlighet att hänskjuta frågor som rör ett förfarande av en annan behörig myndighet inom EES till för tvistlösning i de fall som framgår av artikel 22.2 i prospektdirektivet och artikel 25.2a i öppenhetsdirektivet. Ändringarna innebär att artiklarna 5.11 a och 7.14 i omnibusdirektivet genomförs. 7.2Förslaget till lag om ändring i lagen (1999:1309) om system för avveckling av förpliktelser på finansmarknaden Förslaget har behandlats i avsnitt 5.1. Paragrafen innehåller definitioner av begrepp som används i lagen. Som en följd av ändringarna i 9 och 16 §§ ändras definitionen av anmält avvecklingssystem när det gäller mottagaren av anmälan i fråga. Förslaget har behandlats i avsnitt 5.1. I paragrafen regleras anmälningsskyldigheten av godkända av- vecklingssystem. ska i fortsättningen anmäla sådana avvecklingssystem till i stället för som till kommissionen. 2011/12:70 Ändringen innebär att artikel 1.2 i omnibusdirektivet genomförs. Förslaget har behandlats i avsnitt 5.1. I paragrafen regleras underrättelseskyldighet beträffande beslut om konkurs eller företagsrekonstruktion som avser deltagare i ett anmält avvecklingssystem. Utöver kommissionen eller Eftas övervakningsmyndighet ska även ESRB och underrättas om detta. Ändringen innebär att artikel 1.1 i omnibusdirektivet genomförs. Förslaget har behandlats i avsnitt 5.1. I paragrafen regleras återkallelse av godkännande av ett avvecklings- system. Ändringen i andra stycket innebär att ska underrätta i stället för kommissionen om återkallelsen. Den innebär att artikel 1.2 i omnibusdirektivet genomförs. 7.3Förslaget till lag om ändring i lagen (2004:46) om investeringsfonder 1 kap. 1 § I definitionen av egna medel i första stycket görs ett tillägg så att den senaste ändringen av UCITS IV-direktivet framgår. 10 kap. 5 § Förslaget har behandlats i avsnitt 5.11. I paragrafen anges att i sin verksamhet ska samarbeta och utbyta information med utländska behöriga myndigheter i den utsträckning som följer av UCITS IV-direktivet. Ändringen innebär att denna skyldighet utökas till att omfatta också , , Eiopa och ESRB. Den genomför artikel 11.33 i omnibusdirektivet. 10 kap. 5 a § Förslaget har behandlats i avsnitt 5.11. Paragrafen är ny. Den ger möjlighet att hänskjuta frågor som rör ett förfarande av en annan behörig myndighet inom EES till för tvistlösning i de fall som framgår av artiklarna 21.5, 101.8 och 108.5 i UCITS IV-direktivet. Ändringen innebär att artiklarna 11.11 a, 11.32 b och 11.36 i omnibusdirektivet genomförs. 12 kap. 15 § Förslaget har behandlats i avsnitt 5.11. Paragrafen behandlar åtgärder som får vidta mot ett förvaltningsbolag som hör hemma inom EES och som driver verksamhet i , om bolaget bryter mot här i landet gällande lagar, andra författningar eller vissa fondbestämmelser. I första hand ska förelägga bolaget att göra rättelse. Om bolaget inte följer föreläggandet, ska underrätta behörig myndighet i bolagets hemland. Om rättelse inte sker, får inspektionen vidta vissa åtgärder. I brådskande fall får vidta sådana åtgärder utan föregående föreläggande eller underrättelse till hemlandsmyndigheten. dessa fall ska hemlandsmyndigheten, kommissionen och, efter ett tillägg som görs i tredje stycket, även underrättas . Ändringen innebär att artikel 11.11 b i omnibusdirektivet genomförs. 12 kap. 17 a § Förslaget har behandlats i avsnitt 5.11. Paragrafen reglerar underrättelseskyldighet och möjligheter att ingripa när det finns skäl att anta att ett fondföretag vid marknadsföringen här i åsidosätter sina skyldigheter enligt avseende vidtagna åtgärder enligt bestämmelsen utvidgas till att omfatta Ändringen innebär att artikel 11.36 i omnibusdirektivet 7.4Förslaget till lag om ändring i lagen (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse 13 kap. 6 a § Förslaget har behandlats i avsnitt 5.9. I paragrafen anges att i sin verksamhet ska sam- arbeta och utbyta information med utländska behöriga myndigheter i den utsträckning som följer av medlemskap i . Ändringen innebär att denna skyldighet utökas till att omfatta också . Den genomför artiklarna 9.17, 9.18 och 9.35 i omnibusdirektivet. 13 kap. 6 b § Förslaget har behandlats i avsnitt 5.9. Paragrafen är ny. Den ger möjlighet att hänskjuta frågor som rör ett förfarande av en annan behörig myndighet inom EES till för tvistlösning i de fall som framgår av artiklarna 42, 129.1 och 132.1 kreditinstitutsdirektivet. Ändringen innebär att artiklarna 9.14, 9.32 och 9.36 i omnibusdirektivet genomförs. 7.5 Förslaget till lag om ändring i lagen (2005:377) om Prop. 2011/12:70 straff för marknadsmissbruk vid handel med Förslaget har behandlats i avsnitt 5.3. I paragrafen anges att i sin verksamhet ska samarbeta och utbyta information med utländska behöriga myndigheter i den utsträckning som följer av marknadsmissbruksdirektivet. Ändringen innebär att denna skyldighet utvidgas till att också omfatta . Den genomför artikel 3.4 i omnibusdirektivet. Förslaget har behandlats i avsnitt 5.3. Paragrafen är ny. Den ger möjlighet att hänskjuta frågor som rör ett förfarande av en annan behörig myndighet inom EES till för tvistlösning i de fall som framgår av artikel 16.2 och 16.4 i marknadsmissbruksdirektivet. Ändringen innebär att artiklarna 3.6 a och 3.6 b i omnibusdirektivet genomförs. 7.6Förslaget till lag om ändring i lagen (2006:531) om särskild tillsyn över finansiella konglomerat 1 kap. 3 § Förslaget har behandlats i avsnitt 5.2. I paragrafen kompletteras punkt 11 så att det framgår att konglomeratdirektivet senast är ändrat genom omnibusdirektivet. 4 kap. 5 § Förslaget har behandlats i avsnitt 5.2. Enligt paragrafen ska , när den är samordnare, lämna information om att gruppen är ett finansiellt konglomerat och om att inspektionen är samordnare för konglomeratet. Informationen ska lämnas till de företag och myndigheter som nämns i andra stycket 1 samt, efter en ändring i andra stycket 2, till den gemensamma kommittén för de europeiska tillsynsmyndigheterna som har inrättats genom artikel 54 i förordningarna (EU) nr 1093/2010, (EU) nr 1094/2010 och (EU) nr 1095/2010. Ändringen innebär att artikel 2.1 a i omnibusdirektivet genomförs. 6 kap. 5 § Förslaget har behandlats i avsnitt 5.2. I paragrafen anges att i sin verksamhet ska Prop. 2011/12:70 samarbeta och utbyta information med utländska behöriga myndigheter i den utsträckning som följer av konglomeratdirektivet. Ändringen innebär att bestämmelsen utökas till att också omfatta de tre europeiska tillsyns- myndigheterna och ESRB. Den genomför artiklarna 2.7 och 2.9 i omnibusdirektivet. 6 kap. 5 a § Förslaget har behandlat i avsnitt 5.2. Paragrafen är ny. Den ger möjlighet att hänskjuta frågor som rör ett förfarande av en annan behörig myndighet inom EES till respektive europeisk tillsynsmyndighet för tvistlösning i de fall som framgår av artikel 18.1a i konglomeratdirektivet. Ändringen innebär att artikel 2.11 b i omnibusdirektivet genomförs. 8 kap. 2 § Förslaget har behandlats i avsnitt 5.2. Paragrafen reglerar kontroll av tillsyn som utövas av tillsynsmyndighet i tredje land. Bestämmelsen bygger på artikel 18 i konglomeratdirektivet. Den artikeln har ändrats så att de behöriga myndigheterna inte längre har någon skyldighet att rådfråga konglomerat innan beslut fattas om huruvida tillsynen som utövas av tillsynsmyndighet i tredje land är likvärdig med den särskilda tillsyn som föreskrivs enligt konglomeratdirektivet. Sista meningen i paragrafens tredje stycke utgår därmed. 7.7Förslaget till lag om ändring i lagen (2006:1371) om kapitaltäckning och stora exponeringar 10 kap. 6 § Förslaget har behandlats i avsnitt 5.9. Paragrafen behandlar situationer i vilka ett gemensamt beslut inte har fattats enligt 5 § och den beslutsprocess som då gäller. fjärde stycken införs som reglerar de fall där en eller flera berörda behöriga myndigheter har hänskjutit ärendet till enligt artikel 19 i förordningen om inrättande av och anger hur de båda beslutsprocesserna ska hanteras i förhållande till varandra. innebär att artiklarna 9.15 a och 9.32 i omnibusdirektivet genomförs. 10 kap. 6 b § Förslaget har behandlats i avsnitt 5.9. Paragrafen behandlar situationer i vilka ett gemensamt beslut inte har fattats enligt 6 a § och den beslutsprocess som då gäller. fjärde stycken införs som reglerar de fall där en eller flera berörda behöriga myndigheter har hänskjutit ärendet till enligt artikel 19 i Prop. 2011/12:70 förordningen om inrättande av och anger hur de båda beslutsprocesserna ska hanteras i förhållande till varandra. innebär att artiklarna 9.15 a och 9.32 i omnibusdirektivet genomförs. 10 kap. 9 § Förslaget har behandlats i avsnitt 5.9. I paragrafen anges att i sin verksamhet ska samarbeta och utbyta information med utländska behöriga myndigheter i den utsträckning som följer av kapitaltäckningsdirektivet. Ändringen innebär att denna skyldighet utvidgas till att omfatta också och .