prop · H0031d16 · 2012-09-20 00:00:00 — Därtill är samövning av krigsförband och fortsatt bemanning prioriterat i syfte att krigsförbanden i huvudsak ska vara organiserade i IO14. Den pågående försvarsplaneringen kommer att implementeras i insatsorganisationen i syfte att lägga en grund för nyttjande av Försvarsmakten för insatser och beredskap. kommer huvuddelen av marin- och flygstridskrafterna samt hemvärnsförband att vara bemannade med kontinuerligt eller tjänstgörande personal samt personal med hemvärnsavtal och därmed uppfylla beredskapskraven enligt den försvarspolitiska inriktningen. förmåga ökas efterhand i och med genomförd övningsverksamhet. Krigsförbandsövningar för kontraktsförband genomförs regelbundet. Tillgängligheten hos förbanden i insatsorganisationen kommer därmed att successivt öka. Övningsverksamhet för stående och kontraktsförband är viktig och bör fortsätta . Krigsförbandsövningar bör genomföras kontinuerligt och på bör återkommande försvarsmaktsgemensamma övningar genomföras. Regeringen anser det angeläget att Försvarsmakten effektiviserar sitt arbete vad avser skydd och bevakning m.m. i syfte att frigöra tid för kontinuerligt tjänstgörande gruppbefäl, soldater och sjömän för förbandsutbildning och övningsverksamhet. Insatser och beredskap ska i huvudsak genomföras av ordinarie förband inom insatsorganisationen eller delar av dessa förband. I och med att insatsorganisationen vidmakthåller och utvecklar förmågan vid de stående förbanden och kontraktsförbanden bör övrig verksamhet inom grundorganisationen efterhand rationaliseras och effektiviseras. Försvarsmaktens övergång till IO14 sker successivt genom att befintlig materiel och personal kvarstår fram till dess att förbanden i 2012/13:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 den nya organisationen har organiserats. Regeringens utgångspunkt är att samtliga förband i insatsorganisationen samt förbandsreserven vid varje givet tillfälle ska vara uppfyllda i fråga om krigsplacerad personal. En personalreserv med krigsplacerad personal ska finnas. Utgående från förbandets uppgifter, beredskap och planerade insatser bör personal- och materieluppfyllnad samordnas med utbildning och övning för att förbanden efterhand ska bli användbara och tillgängliga. Särskild vikt bör läggas vid att organisera stridsgrupper, där fördefinierade förband ur samtliga stridskrafter ska kunna ingå. Vid en insats deltar de delar som ingår i en behovssammansatt stridsgrupp. I första hand ska Försvarsmakten kunna genomföra insatser över tiden inom bataljons ram för att efterhand kunna ledas och samordnas på brigadnivå. Beredskapssystemet kommer fortsatt att utvecklas i enlighet med regeringens inriktningsbeslut för perioden 20102014 och den förändrade insatsorganisationen. I takt med att förbanden i den nya insatsorganisationen kan beredskapskraven efterhand uppnås för de förband eller delar av förband som är kompletta i fråga om personal och materiel. Regeringens bedömning: Krigsförbanden Försvarsmaktens telenät- och markteleförband (FMTM) och operativ ledningsteknisk bataljon bör utvecklas till krigsförbandet Försvarsmaktens telekommunikations- och informationssystemförband (FMTIS). Förändringen bör ske efter det att de pågående verksamhets- och organisationsförändringarna i samband med en mer sammanhållen försvarslogistik är genomförda. Både nuvarande Försvarsmaktens telenät- och markteleförband (FMTM) och föreslagna Försvarsmaktens telekommunikations- och informationssystemförband (FMTIS) utgör såväl ett krigsförband i insatsorganisationen som en organisationsenhet i grundorganisationen. 2012/13:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 detta avsnitt medan grundorganisationen behandlas längre fram. Skälen för regeringens bedömning: I budgetpropositionen (prop. 2011/12:1, utg.omr 6) anförde regeringen att Försvarsmaktens telenät- och markteleförband (FMTM) bör utvecklas till Försvarsmaktens telekommunikations- och informationssystemförband (FMTIS). Regeringen påpekade att förändringen bör ske efter att de verksamhets- och organisationsförändringar som planeras ske i samband med en mer sammanhållen försvarslogistik har blivit genomförda. Vid sin behandling av budgetpropositionen beslutade att tillkännage för regeringen som sin mening att regeringen skulle återkomma med förslag om Försvarsmaktens logistikverksamhet (bet. 2011/12:FöU1, rskr. 2011/12:92). I propositionen En effektivare försvarslogistik föreslog regeringen att regeringen skulle bemyndigas att besluta om försvarslogistikverksamhetens framtida utformning i enlighet med den inriktning som redovisades i propositionen (prop. 2011/12:86). beslutade i enlighet med regeringens förslag (bet. 2011/12:FöU9, rskr. 2011/12:291). uppdrog regeringen åt Försvarsmakten och att genomföra den inriktning som redovisats i propositionen. Regeringen, som konstaterar att godtagit den inriktning om försvarslogistikens utformning som regeringen redovisade i prop. 2011/12:86, står fast vid den uppfattning som redovisades i budgetpropositionen . Mot denna bakgrund anser regeringen att FMTM 2014 bör utvecklas till FMTIS. Regeringen avsåg att återkomma till i dessa delar. Vidare ska ledningsområdet dimensioneras efter armé-, marin- och flygstridskrafternas ledningsbehov. Samtliga förband i insatsorganisationen bör ha tillräcklig ledningsförmåga för att kunna utföra tilldelade uppgifter. Resurser som tidigare avsatts för konceptutveckling och långsiktig teknikutveckling inom ledningsområdet ska istället användas för att säkerställa att samtliga krigsförband bemannas med utbildad personal, använder fungerande ledningsmetoder och fungerande ledningsmateriel. Införande av taktisk datalänk för ledning av flygstridskrafterna fortgår och regeringen har medgivit att Försvarsmakten ingår i ett internationellt samarbete avseende taktisk datalänk för ledning av de stridskrafterna. Regeringen delar Försvarsmaktens bedömning att Försvarsmaktens telekrigsstödenhet (TKSE) och meteorologiskt och oceanografiskt center (METOCC) bör inrättas som krigsförband fr.o.m. . Skälen är att TKSE och METOCC utgör självständiga enheter och inte underställs andra krigsförband i insatsorganisationen för att lösa sina uppgifter. Både TKSE och METOCC har uppgifter vid insatser från grundberedskap till höga konfliktnivåer och ingår därigenom i Försvarsmaktens insatsorganisation. Inrättandet av dessa som krigsförband syftar till att tydliggöra ansvarsförhållanden utan att andra krigsförband eller organisationsenheter påverkas. Regeringen beslutade om inriktning för Försvarsmaktens fortsatta arbete avseende gemensam lägesinformation (GLI) m.m. Försvarsmakten avser att i så stor utsträckning som möjligt utnyttja befintliga funktioner, såsom sjö- och luftläge, med befintlig teknik för att fastställa lägesinformation. Vidare kommer stridslednings- och luftbevakningsbataljonens verksamhet fortsatt att genomföras vid bl.a. nu nyttjade fortifikatoriskt skyddade anläggningar. Försvarsmakten har inrättat fyra regionala staber som ska samordna den markterritoriella verksamheten under Högkvarterets ledning. Staberna övertar även de uppgifter som utförs av Högkvarterets säkerhets- och samverkanssektioner och insatsledning . Genom de regionala staberna utvecklas Försvarsmaktens förmåga att samverka med och lämna stöd till andra myndigheter. Nationell Underrättelseenhet (NUE) stöder befälhavare för multinationella enheter, nationella förbandschefer och nationellt styrkebidrag med underrättelser. Krigsförbandet vidareutvecklas för att vara fullt operativt 2013. Övningsverksamheten bör vara prioriterad i syfte att förbanden ska kunna lösa huvuduppgifter i enlighet med sina krigsförbandsspecifikationer. Detta kräver att lednings- och underrättelseförband deltar i de andra förbandens övningar syftande till att kunna verka i bataljonsstridsgrupps- och brigadstruktur. Tonvikten på den fortsatta materiella förnyelsen inom ledningsområdet bör ligga på att tillföra de markrörliga förbanden ett fungerande och kostnadseffektivt ledningssystem. Den användbara och tillgängliga insatsorganisationen ställer nya krav på logistikfunktionen och innebär stora förändringar inom området försvarslogistik, se avsnittet om insatsorganisationens utveckling. Utvecklingen av logistikförbanden ska ske med beaktande av utvecklingen inom civil och internationell militär logistik. Former för samordning och samverkan avseende logistik med andra länder och institutioner bör utvecklas. Logistikutvecklingen fullföljs enligt principen modulära enheter för samtliga förbandstyper. Försvarsmakten upprätthåller en förmåga som möjliggör den främre logistiken även i högre konfliktnivåer. Andra aktörer ska kunna utnyttjas i de fall konfliktnivå, hot, miljö och övriga förutsättningar inom insatsområdet medger att så sker. Utveckling och dimensionering ska utgå från att kunna understödja upp till fyra förbandsinsatser varav en av bataljonsstridsgrupps storlek vid insatser utanför närområdet. Vidare ska hela insatsorganisationen kunna understödjas vid insatser nationellt. I utvecklingen av logistikstöd till marin- och luftstridskrafter ska hänsyn tas till dessa stridskrafters särskilda behov. Logistik inom ett operationsområde ska främst organiseras vid logistikbataljonerna. Regeringen anser att krigsförbandet nationell stödenhet (NSE) bör avvecklas som eget krigsförband för att istället ingå i det befintliga krigsförbandet Försvarsmaktens 2012/13:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 logistik stab (FMLOG Stab) 2013. Skälen är att förbanden har liknande förmåga och användningsområde och en sammanslagning bedöms medföra möjligheter att bedriva verksamheterna mer rationellt. NSE bistår krigsförband vid internationella insatser och övningar och byggs i huvudsak upp av personal från FMLOG. En sammanslagning av skapar ett krigsförband som inte enbart är till för internationellt bruk. Detta påverkar inte den geografiska placeringen i landet eller möjligheten att lösa uppgifter. Förmågan till förebyggande hälso- och sjukvård omfattande åtgärder före, under och efter en insats i syfte att bevara personalens hälsa och stridsduglighet bör fortsatt utvecklas. Den påbörjade utvecklingen avseende förmåga till avancerad vård av skadade och sjuka samt omhändertagande och evakuering ska fortsätta. Olika metoder för att tillgodose behovet av legitimerad sjukvårdspersonal bör vidareutvecklas. Övningsverksamheten bör vara prioriterad i syfte att förbanden ska kunna lösa huvuduppgifter enligt sina krigsförbandsspecifikationer. Denna målsättning kräver att även logistikförband deltar i de andra förbandens övningar syftande till att kunna verka i bataljonsstridsgrupps- och brigadstruktur. Tonvikten på den materiella förnyelsen inom logistikområdet bör vara på att komplettera befintlig materiel samt anskaffning av materiel till sjukvårdsfunktionen. En utökad internationell samverkan undersöks inom sjukvårdsmaterielområdet. Internationell samverkan skulle kunna utveckla möjligheter till erfarenhetsuppbyggnad, ökad interoperabilitet och kompetensutveckling. Arméstridskrafterna ska öka förmågan till insatser i och bortom närområdet. Uppsättandet av användbara och tillgängliga arméförband är prioriterat i omställningen av försvaret . Härvidlag är enligt regeringens bedömning uppsättandet och vidmakthållandet av de sju manöverbataljonerna av central betydelse. 2012/13:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 Vid en insats nationellt eller internationellt sätts en bataljonsstridsgrupp eller en brigad samman utifrån behov och krav. Förmågan att snabbt kunna genomföra insatser bygger på att de ingående förbanden är samövade. Övningsverksamheten är av stor betydelse i syfte att förbanden ska kunna lösa huvuduppgifter enligt sina krigsförbandsspecifikationer. Detta kräver att även lednings- och funktionsförband deltar i övningar syftande till att kunna verka i bataljonsstridsgrupps- och brigadstruktur. För att upprätthålla förmågan till insatser och beredskap kommer det att vara nödvändigt att även tidigare värnpliktig personal är krigsplacerad i befattningar som inte innehas av anställd personal. Organiseringen av arméstridskrafterna mot IO14 bör enligt regeringens bedömning i huvudsak vara avslutad . når delar av insatsförbanden avsedd beredskap och förmåga. När hela insatsförband når avsedd beredskap och förmåga är inriktningen att kunna genomföra insatser och övningar i sammanhållna förband. Kvarstående brister i enskilda förband bör fortsatt åtgärdas genom bl.a. rekrytering, utbildning och övning. Förbanden ska ges en materiell standard som svarar mot kraven på användbarhet och tillgänglighet. De av godkända besluten att anskaffa splitterskyddade hjulfordon (AVW) och splitterskyddade bandvagnar bidrar till att förbanden får ökad rörlighet, framkomlighet, skydd och bättre förmåga till medicinsk evakuering. Parallellt med fortgående ominriktning mot lättare och mer rörliga fordon finns behovet att vidmakthålla tyngre fordon med hög skyddsnivå och stor eldkraft. bör hemvärnsförbanden med de nationella skyddsstyrkorna vidmakthålla beredskapen och förmågan hos förbanden i enlighet med givna inriktningar. Marinförbanden ska vara samövade, interoperabla och ha en hög tillgänglighet. Förbandens primära uppgift är att hävda territoriell integritet och skydda svenska intressen till havs. kunna delta i insatser tillsammans med andra länder i och i vårt närområde samt utanför närområdet när så är lämpligt. Fartygsförbanden med stora krav på tillgänglighet och förmåga ska vara stående förband. Genom nationell och internationell övningsverksamhet och deltagande i insatser ska Försvarsmakten fortsatt utveckla sin förmåga att nationellt leda förband och sin förmåga att verka inom ramen för en multinationell sjöstyrka. Marinförbanden ska även kunna delta i lämpliga insatser utanför vårt närområde i syfte att tillsammans med andra bidra till skydd av sjöfart och annan maritim verksamhet. Marinförbanden ska med ytstridsfartyg, minröjningsfartyg, ubåtar, amfibie- och sjöinformationsförband vidmakthålla förmågan till kvalificerad ytstrid, undervattensstrid, minröjning, luftförsvar och underrättelseinhämtning. Införande av de sista Visbykorvetterna av version 5 ökar användbarheten i marinstridskrafterna genom en förbättrad samlad förmåga till ytstrid. Förmågan att påverka mål på och under havsytan och i amfibisk miljö samt förmåga till sjöminröjning, luftförsvar och underrättelseinhämtning ska vidmakthållas. Omställningen till en amfibisk manöverbataljon väntas vara genomförd . Försvarsmakten ska fortsatt samverka med andra sjöverkande myndigheter. Flygförbanden ska primärt inriktas mot hävdandet av territoriell integritet och skyddet av svenska intressen i närområdet. Flygstridskrafterna ska kunna delta i insatser tillsammans med andra länder i och i vårt närområde samt utanför närområdet när så är lämpligt. Förbanden ska i huvudsak utgöras av stående förband med hög tillgänglighet. Flygstridskrafterna ska kontinuerligt upprätthålla incidentberedskap och bedriva luftrumsövervakning. Flygstridskrafterna ska fortsatt ha förmåga att hålla en stridsflygenhet och delar av en transportdivision insatta över tiden. Detta ska kunna ske från annan bas än fredsbaseringen och kunna genomföras Flygbasbataljonernas förmåga att leda och planera verksamhet vid ett utökat antal platser ska fortsatt utvecklas. Försvarsmakten ska inom stridsflygsystemet vidmakthålla förmåga till spaning, attack och luftförsvar samt ha förmåga att överföra information till andra enheter. fortsätter leveranserna av JAS 39 C/D i enlighet med handlingsplanen för JAS 39 . fortskrider även utveckling och integration av långräckviddig , vilket kommer att medge en förstärkt förmåga att verka mot mål i luften. Enligt Försvarsmaktens planering slutförs även införandet av interoperabla datalänkar (Länk 16), vilket bl.a. förbättrar förmågan till stridsledning av stridsflygförbanden. Helikopterbataljonen ska fortsätta att utvecklas avseende tillgänglighet och interoperabilitet. Försvarsmaktens helikopterförmåga utvecklas genom nationell och internationell övningsverksamhet samt deltagande i insatser. Utvecklingen ställer bl.a. krav på en fungerande personalförsörjning och regelbunden övningsverksamhet. är insats med det nya medeltunga helikoptersystemet, , i den internationella säkerhetsstyrkan i planerad att påbörjas. Förmåga till taktisk transport och medicinsk evakuering utgör även fortsättningsvis centrala förmågor. Helikopterförbandens förmåga att tillsammans med marinförbanden lösa sjöoperativa uppgifter utvecklas i takt med att tillförs insatsorganisationen. Uppbyggnaden av den sjöoperativa helikopterförmågan kommer att bl.a. innebära helikopterburen förmåga att spana mot markytan samt över och under havsytan. Den av beslutade anskaffningen av nya medeltunga helikoptersystemen ökar successivt helikopterbataljonens förmåga att understödja insatsorganisationens övriga förband, vilket bidrar till insatsorganisationens flexibilitet och rörlighet. 2012/13:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 Införande av det nya personalförsörjningssystemet baserat på frivillighet fortgår. Regeringens bedömningar i propositionen Soldatanställningar i Försvarsmakten (prop. 2011/12:115) behandlade frågor om rekrytering och information, vissa arbetsgivarfrågor och civilt meritvärde m.m. Frågeställningarna ligger inom myndigheternas, och framförallt Försvarsmaktens, beslutsbefogenhet att hantera. uppdrog regeringen åt Försvarsmakten och Myndigheten för samhällsskydd och beredskap att redovisa sina överväganden och åtgärder i de aktuella delarna (Fö2012/1213/MFI respektive Fö2012/1214/MFI). Myndigheterna ska redovisa resultatet av uppdragen . Regeringen anser vidare att det är angeläget att Försvarsmakten lägger särskild vikt vid åtgärder som skapar förutsättningar för myndigheten att över tiden behålla gruppbefäl, soldater och sjömän i enlighet med Försvarsmaktens planering. Kostnaden för officerare och civila bör minska då Försvarsmaktens sammantagna personalvolym måste rymmas inom givna ekonomiska ramar. Regeringen bedömer att Försvarsmaktens nuvarande arbete med att komma till rätta med obalanserna på kort sikt kommer att ge positiva effekter som det främst bedöms vara engångsåtgärder. Åtgärder bör därför vidtas för att nå en långsiktig balans mellan tillgång och behov. Regeringen anser inte att Försvarsmakten i tillräcklig utsträckning har lyckats öka andelen kvinnor på alla nivåer inom myndigheten. Förändringarna går särskilt långsamt avseende officerare. Försvarsmakten bör vidta åtgärder så att antalet kvinnor som rekryteras och stannar i yrket blir fler. Regeringen kommer att följa Försvarsmaktens arbete i denna fråga. 2012/13:1 UTGIFTSOMRÅDE 6 Andelen tjänstgörande soldater i arméstridskrafterna Regeringen vill poängtera vikten av att en övervägande del av soldaterna i arméstridskrafterna är tjänstgörande. Andelen kontinuerligt tjänstgörande gruppbefäl, soldater och sjömän bör inte vara högre än vad som är nödvändigt med hänsyn till Försvarsmaktens uppgifter. Försvarsmakten bör fortsätta att genomföra effektiviseringar och rationaliseringar i sättet att lösa Försvarsmaktens uppgifter, exempelvis skydd och bevakning, i syfte att minska belastningen på de kontinuerligt tjänstgörande soldaterna och därmed möjliggöra en minskad andel av dessa. Skälen för regeringens bedömning: 2008/09:140 Ett användbart försvar skrev regeringen: En mindre andel av soldaterna i arméstridskrafterna, inklusive lednings- och logistikförbanden, bör utgöras av kontinuerligt tjänstgörande soldater och bör inte överstiga . Andelen bör dock vara tillräckligt stor för att kunna uppfylla de krav som ställs på kompetens, samövning och tillgång till förband i hög insatsberedskap. Regeringen avser att följa upp hur dessa krav uppfylls och att fördelningen mellan kontinuerligt och tjänstgörande personal i arméstridskrafterna är ändamålsenlig. Regeringen vill poängtera vikten av att en övervägande del av soldaterna i armé- stridskrafterna är tjänstgörande och avser att återkomma till med en redovisning rörande denna fråga 2012. Regeringen menar att de tjänstgörande soldaternas sysselsättning utanför Försvarsmakten bidrar med viktiga kunskaper till Försvarsmakten. bidrar deras militära kunskaper till övriga samhället. En högre andel tjänstgörande soldater ger dessutom en möjlighet för Försvarsmakten att minska personalkostnaderna. Försvarsmakten har redovisat att myndigheten , för att uppfylla de krav som ställs på kompetens, samövning och tillgång till förband i hög insatsberedskap, planerar för att av soldaterna i arméstridskrafterna ska vara kontinuerligt tjänstgörande. Försvarsmakten har vidare redovisat att en minskning av andelen kontinuerligt tjänstgörande soldater, till högst , med nuvarande belastning på soldaterna skulle ge konsekvenser för myndighetens möjligheter att lösa sina uppgifter. Försvarsmakten har bl.a. redovisat att myndigheten inte skulle klara målet att över tiden hålla ca 2 000 personer ur insatsorganisationen insatta, nationellt och internationellt. Vidare har Försvarsmakten redovisat att myndigheten även skulle få svårigheter att klara övriga uppgifter som myndigheten måste utföra. Sammantaget har Försvarsmakten redovisat att en andel om högst kontinuerligt tjänstgörande soldater skulle minska möjligheten för krigsförbanden att samöva och nå uppsatta målsättningar. Regeringen bedömer att nivåerna kontinuerligt och tjänstgörande soldater behöver anpassas allt eftersom erfarenheter dras från det nya personalförsörjningssystemet och effektiviseringar och rationaliseringar görs. Målsättningen bör vara att antalet kontinuerligt tjänstgörande inte ska vara större än vad som krävs med hänsyn till myndighetens uppgifter. Det är regeringens uppfattning att det ännu är för tidigt att dra definitiva slutsatser om den lämpliga och möjliga nivån för andelen respektive kontinuerligt tjänstgörande soldater inom arméstridskrafterna. En övervägande del av soldaterna ska utgöras av tjänstgörande, men andelen får inte äventyra Försvarsmaktens möjligheter att lösa sina uppgifter. planerade Försvarsmakten för kontinuerligt tjänstgörande soldater i arméstridskrafterna. ligger andelen på . Regeringen noterar att Försvarsmaktens arbete med effektiviseringar och rationaliseringar därmed har gett visst resultat, men bedömer att arbetet behöver fortsätta. Försvarsmakten bör därför fortsätta att genomföra effektiviseringar och rationaliseringar i sättet att lösa Försvarsmaktens uppgifter, exempelvis skydd och bevakning, i syfte att minska belastningen på de kontinuerligt tjänstgörande soldaterna och därmed möjliggöra en minskad andel av dessa. Regeringen avser att fortsätta följa upp hur detta arbete fortskrider och att fördelningen mellan kontinuerligt och tjänstgörande blir ändamålsenlig med hänsyn till Försvarsmaktens uppgifter och hålla informerad om utvecklingen. Rekrytering och grundläggande militärutbildning Rekrytering och anställning av kontinuerligt och tjänstgörande gruppbefäl, soldater och sjömän bör fortsätta som planerat i enlighet med lagen 2012:332 om vissa försvarsmaktsanställningar vilken trädde i kraft . Strävan bör vara att soldatkategorierna ska få anställningsavtal så snabbt som möjligt. Vidare bör Försvarsmakten vidta åtgärder för att komma tillrätta med de brister avseende nyckelkompetens som Försvarsmakten anmält i årsredovisningen . Försvarsmakten bör t.ex. utreda alternativa och flexibla vägar för att rekrytera och utbilda personal med nyckelkompetens. Det är viktigt att tjänstgörande gruppbefäl, soldater och sjömän har en återkommande kontakt med Försvarsmakten. Dessa personalkategorier bör erbjudas någon form av aktivitet inom Försvarsmakten. Rekrytering av personal till hemvärn med nationella skyddsstyrkor bör ske så att personalvolymen upprätthålls över tiden. I sammanhanget framhåller regeringen vikten av att rekryteringen från grundläggande militär utbildning (GMU) till hemvärnet fungerar tillfredställande.