prop · GZ0392 · 2012-03-20 00:00:00 — 4.2.5Samverkan med det regionala investeringsfrämjandet Samverkan med regionala och lokala aktörer är av central betydelse i investeringsfrämjandet. Myndigheten för utländska investeringar i har bistått i skapandet av flera regionala organisationer för investeringsfrämjande, och har etablerat ett nära samarbete med dem, i vissa fall genom samarbetsavtal. Myndigheten har ett formaliserat samarbete med regionala och lokala aktörer i de flesta län. Myndigheten för utländska investeringar i och de regionala och lokala aktörerna kompletterar varandra myndigheten genom sin utlandsnärvaro och branschkompetens samt de regionala och lokala aktörerna genom sina regionala nätverk och kunskap om regionala tillgångar. Myndighetens betydelse för den regionala tillväxten illustreras också av att den medverkar i genomförandet av den nationella strategin för regional konkurrenskraft, entreprenörskap och sysselsättning 20072013. Många länder har, i likhet med , valt att ha separata organisationer för exportrespektive investeringsfrämjande. Flera har dock valt att kombinera verksamheterna i samma organisation för att frigöra synergier. De flesta sammanslagningarna har skett så pass att det är för tidigt att utvärdera dem. Regeringen har dock ingen information om att något av dessa länder anser att sammanslagningen har varit misslyckad eller överväger att återgå till den tidigare uppdelningen. Snarare tycks allt flera länder genomföra motsvarande sammanslagning, t.ex. (se nedan). I skapades 2009 en gemensam organisation för export- Prop. 2011/12:92 information och investeringsfrämjande (), genom att de tidigare myndigheterna Invest in och Bundescentrum für Aussenwirtchaftsinformation (BFAI) slogs ihop. GTAI är ett aktiebolag med kontor i och samt på flera utlandsmarknader. Arbetet sker i nära samverkan med de bilaterala handelskamrarna. GTAI har knappt 50 utlandskontor och bedriver aktivt investeringsfrämjande vid elva av dessa i sex länder. I bedriver både export- och investeringsfrämjande. Det senare sker under varumärket in som utgör en egen enhet inom . Utsänd personal stationeras vid danska ambassader i utlandet och har diplomatisk status. Exportfrämjande sker vid samtliga danska ambassader i utlandet och aktivt investeringsfrämjande på de drygt tio viktigaste marknaderna. I är det statliga organet för export- och investeringsfrämjande, (), en gemensam myndighet (joint department) mellan (Foreign and Commonwealth Office FCO) och (Business, Industry and Service BIS). Organisationen skapades genom en fusion mellan de tidigare myndigheterna British Trade Office och Invest in . UKTI har knappt hundra utlandskontor som oftast är integrerade i de brittiska ambassaderna och generalkonsulaten. Vid ungefär en tredjedel av kontoren arbetar man med investeringsfrämjande. Vid utlandskontoren har man delvis börjat arbeta branschvis där samma personer arbetar både med export- och investeringsfrämjande inom en viss bransch, t.ex. IT och telekom eller livsvetenskaper. Den centrala organisationen för exportfrämjande i är OSEC (Office dexpansion commerciale), som är en privat icke vinstdrivande förening bestående av runt 1 600 medlemsföretag. OSEC utför både investeringsfrämjande och importfrämjande när de tidigare myndigheterna Invest in respektive (Promotion Programme) lades ned. OSEC har 18 business hubs på de schweiziska ambassaderna i utlandet och vid sju prioriterade utlandskontor har man personer som enbart arbetar med investeringsfrämjande. Eftersom investeringsfrämjande är en uppgift för kantonerna begränsas OSEC:s insatser till att ge generell information om som investeringsland. annonserade att man avser att föra över investeringsfrämjandet från myndigheten in till Finpro, som är landets motsvarighet till exportråd. Som skäl anförs bl.a. att investeringsfrämjandet därmed kan ske på flera utlandsmarknader . Finpro är liksom schweiziska OSEC en privatägd förening som domineras av exportföretagen. 6.1Sammanslagning av exportråd och Myndigheten för utländska investeringar i Regeringens förslag: En gemensam organisation ska skapas för export- och investeringsfrämjande verksamhet. Myndigheten för utländska investeringar i (Invest ) ska avvecklas och verksamheten vid myndigheten inordnas i exportråd, som ändrar namn till . Regeringen bemyndigas att vidta de åtgärder som behövs för att genomföra sammanslagningen. Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: En bred majoritet av remissinstanserna stödjer förslaget att slå samman exportråd och Myndigheten för utländska investeringar i i enlighet med utredarens förslag. (), som representerar näringslivet som ägare i exportråd, ser samma fördelar vid en sammanslagning som utredaren och instämmer i bedömningen att de sammantaget överväger de eventuella nackdelarna. Även exportråd självt, och , organisationerna , , Exporttjänsteföretagen, Företagarna, , i , Handelskamrar samt ambassader i , , , , , , och ser flera av de fördelar som utredaren nämner för en sammanslagning, såsom utnyttjande av synergier, färre och starkare främjandeaktörer och att investeringsfrämjande kan bedrivas vid fler utlandskontor. finner det naturligt att myndighetsstrukturen för export- och investeringsfrämjandet anpassas utifrån den förändrade omvärlden. bedömer att sammanslagningen bör kunna medföra vissa besparingar, medan stödjer förslaget bl.a. utifrån syftet att minska antalet statliga aktörer inom export- och Sverigefrämjandet. , liksom SAU, påpekar vidare i sammanhanget att risker för intressekonflikter och trovärdighetsproblem kan finnas i den sammanslagna organisationen och menar att både uppdragsgivarna och ledningen ska se till att en rågång mellan verksamheterna görs så att t.ex. företagssekretessen bevaras. ställer sig positivt till kostnadseffektiva och koordinerade lösningar som gör det enklare för små och medelstora företag att nå en internationell marknad. , i , i , i , Samverkansorganet i , läns landsting och Västra instämmer i stort i utredarens bedömningar av fördelarna med en sammanslagning, och nämner särskilt betydelsen av att investeringsfrämjande skulle kunna ske vid flera utlandskontor än , samt att samverkan mellan främjandet på nationell och regional nivå kan påverkas positivt. instämmer i utredningens slutsatser om fördelarna med en sammanslagning men påtalar att kostnaderna för sådana förändringar ofta underskattas. Verket uttrycker vidare tveksamhet kring exportråds associationsrättsliga status. Statskontoret ser fördelar i en närmare samverkan mellan exportråd och Invest men anser att betänkandet där sammanslagningen föreslås inte är tillräckligt väl underbyggt för att det ska kunna ta ställning till en sammanslagning. Sida, , , , och i (LO) tar av olika skäl inte ställning till förslaget. , , Handelskamrar, ambassader i bl.a. , , , och samt generalkonsulatet i betonar vikten av att investeringsfrämjandet inte urholkas i och med en sammanslagning. De lyfter också fram beskickningarnas roll som resurs och stöd i särskilt investeringsfrämjandet och påtalar värdet av samlokalisering av svenska aktörer på enskilda marknader. Myndigheten för utländska investeringar i (Invest ), i , Samverkansorganet i , SwedenBio samt ambassader i och avråder från sammanslagningen då man menar att förutsättningarna, behoven och inriktningen på export- och investeringsfrämjandet är olika varför synergierna riskerar att överskattas. Likaså påpekas att synergier bör kunna uppnås även utan en sammanslagning. Skälen för regeringens förslag: Genom en sammanslagning av exportråd () och Myndigheten för utländska investeringar i (Invest ) anpassas export- och investeringsfrämjandet till den globaliserade nätverksekonomin där export, import och investeringar är olika alternativa vägar för svenska företag att nå ökad tillväxt genom internationalisering. Dessutom kan de synergier som beskrivs nedan tillvaratas, vilket leder till högre effektivitet så att större nytta kan uppnås av de statliga medlen. Den globaliserade ekonomin gör att svenska företag i högre utsträckning behöver internationaliseras för att vara konkurrenskraftiga. För företagen kan export, import och gränsöverskridande investeringar vara olika vägar till internationalisering. Genom att slå ihop organisationerna för export- och investeringsfrämjande kan företagen erbjudas stöd och rådgivning om dessa olika alternativ från samma organisation. Därmed kan kompetens och kontakter i de båda verksamheterna utnyttjas i både export- och investeringsfrämjande syften. Personer med hög branschkunskap kan delta i aktiviteter såsom seminarier och delegationsresor med syfte att informera om både svenska exportföretag och om investeringsmöjligheter i för utländska företag inom en viss bransch. Likaså skulle upparbetade kontakter i utländska och svenska företag samt myndigheter kunna användas, där så är lämpligt, i bägge syften. Myndigheten för utländska investeringar i har egna kontor i fem länder , , , och . exportråd har utlandskontor på mer än 60 platser i över 50 länder. Genom en sammanslagning skulle investeringsfrämjande kunna ske vid betydligt fler utlandskontor än vad som är fallet, t.ex. i större europeiska investeringsländer eller intressanta tillväxtländer. De svenska regionala investeringskontoren bearbetar själva olika europeiska marknader för att locka företagsetableringar. De skulle efter en sammanslagning kunna ges ett lokalt stöd av den sammanslagna organisationens utlandskontor på utvalda europeiska marknader. I finns offentliga aktörer på lokal, regional och nationell nivå som på olika sätt kan hjälpa svenska företag i deras internationalisering. som detta medger en specialisering i varje organisation kan det medföra risker att företagen får svårt att veta var de får bäst hjälp med olika frågor. Likaså kan det skapa oklarhet gentemot kunder, myndigheter och andra samarbetspartners i utlandet. I syfte att effektivt kunna vägleda och stötta företagen i deras internationalisering ska antalet offentliga aktörer i främjandet av företagens internationalisering inte vara större än nödvändigt. Synergier bör utnyttjas där sådana finns och dubbleringar undvikas. ska samverkan ske mellan de olika offentligt understödda aktörerna som stödjer företagens tillväxt och internationalisering. Genom färre och större statliga organisationer skulle större slagkraft uppnås som bilden bör kunna bli mer överskådlig för det enskilda företaget. exportråd ska enligt avtalet mellan staten och näringslivet vara centrala organisation för exportfrämjande. exportråd bör även vara det naturliga förstahandsvalet i utförandet av statligt finansierat exportfrämjande och få samma centrala roll inom investeringsfrämjandet. Det medför att rådet ska ha en regional tillgänglighet och samverka med regionala och lokala aktörer inom export- och investeringsfrämjande. Genom en sammanslagning skapas förutsättningar för en samverkan mellan staten och näringslivet i investeringsfrämjandet såsom redan sker i exportfrämjandet. Regeringen bedömer att en sådan samverkan och dialog är eftersträvansvärd. Näringslivet kan bidra med sina bedömningar av vilka de bästa metoderna är för att locka investerare till . En sådan samverkan förutsågs redan i samband med bildandet av Myndigheten för utländska investeringar i . Den översyn som Statskontoret har gjort på uppdrag av regeringen, Investeringsfrämjande i fjärran En översyn av myndighetens Kinaverksamhet (2011:35), pekar på vikten av att organisera den investeringsfrämjande verksamheten med tydligt fokus på att få till stånd kvalitativa investeringar. Granskningen visar också, utifrån exemplet Kinaverksamheten, att investeringsfrämjandets roll bör förtydligas. Sammanslagningen kommer att innebära att det offentliga åtagandet avseende investeringsfrämjande tydligt definieras i ett särskilt uppdrag till den nya organisationen. En sammanslagning skulle också möjliggöra att enhetliga rutiner skapas för deltagaravgifter vid seminarier, mässor och affärsdelegationer. En naturlig konsekvens av en sammanslagning vore att de fasta kostnaderna kan minska. Både huvudkontoren och utlandskontoren skulle kunna slås ihop och hyrorna omförhandlas. Gemensamma system för t.ex. ekonomiadministration och it torde kunna leda till kostnadsminskningar. Efter eventuella övergångskostnader bör synergier kunna frigöras och resurser överföras till den operativa verksamheten. De remissinstanser som avråder från sammanslagningen påtalar bland Prop. 2011/12:92 annat exportfrämjandets och investeringsfrämjandets olika karaktärer. Skillnaden är enligt remissinstanserna bl.a. att kontakter tas på olika nivåer i de utländska företagen och därmed ställs olika krav på branscherfarenhet m.m. Därmed befarar man att investeringsfrämjandet riskerar att urholkas vid en sammanslagning. Regeringen delar bedömningen att karaktären på export- och investeringsfrämjandet delvis är olika, men ser inte detta som ett tillräckligt starkt argument emot sammanslagningen. Branscherfarenhet finns även i exportråd, även om den kan vara större i Myndigheten för utländska investeringar i . Ingen av organisationerna kan dock förväntas ha särskild kompetens och lång erfarenhet från alla de branscher som prioriteras inom export- och investeringsfrämjandet på varje utlandskontor. I några fall finns den troligen bara på huvudkontoret i . Genom en sammanslagning kan dock kompetensen utnyttjas för att främja både export- och investeringsmöjligheter gentemot utländska företag. Vissa remissinstanser anser vidare att synergier kan utvecklas även utan en sammanslagning. Regeringen noterar att sådana försök har gjorts , men att möjligheterna har begränsats av bl.a. olika ekonomiadministrativa system, olika incitamentsstrukturer samt olika rutiner för vilka tjänster som erbjuds företagen gratis eller mot avgift. Det faktum att Myndigheten för utländska investeringar i har egen närvaro på endast fem utlandsmarknader begränsar också möjligheterna till samverkan. Regeringens intryck är att samarbetet fungerar väl på de flesta av de utlandsmarknader där båda organisationer har egna kontor. Formen för en sammanslagen organisation Regeringen föreslår att den associationsrättsliga form som gäller för exportråd ska gälla även för den sammanslagna organisationen. De statliga3 utredningar som har gjorts sedan exportråds grundande har inte lett till någon förändring trots att organisationsformen är ett ovanligt sätt att utföra ett statligt åtagande. Den samverkan mellan staten och näringslivet som avtalsformen medger har befunnits stärka verksamhetens professionalism och effektivitet samt säkrat att den sker med utgångspunkt från företagens faktiska behov av stöd. Regeringen bedömer därför att den är fortsatt ändamålsenlig. framför i sitt remissvar att när statliga åtaganden utförs av en annan associationsrättslig form än en myndighet är det särskilt angeläget att säkerställa att statsmakterna har kvar möjligheter till styrning, insyn och kontroll av de verksamheter som man ansvarar för. Därför föreslås att möjligheten att använda myndighets- eller bolagsformen övervägs närmare. Regeringens erfarenhet är att exportråds associationsrättsliga form inte har utgjort någon begränsning i möjligheterna till styrning, insyn och kontroll. 3Statens roll vid främjandet av export (SOU 1991:3). Omprövning av statliga åtaganden (SOU 1995:93). Expert på export? (SOU 2000:102). En utrikesförvaltning i världsklass (2011:21). statligt finansierade verksamheten styrs och rapporteras på ett sätt som Prop. 2011/12:92 liknar styrning och rapportering avseende en myndighet genom rikt- linjebrev, regelbunden (myndighets)dialog, revision och årsrapportering. De alternativ som nämner skulle innebära ökade kostnader eller försämrade möjligheter för rådet att fullfölja sitt uppdrag. Det skulle vara svårt att förena myndighetsformen med exportråds stora egna intjäning. Med en bolagsform skulle vidare handelssekreterarna inte kunna placeras på svenska beskickningar i utlandet. Därmed skulle ökade kostnader uppstå för rådets utlandskontor eller stängningar av flera sådana bli följden. Regeringen anser därför att exportråds nuvarande associationsrättsliga form ska bestå. Alltsedan exportråd inrättades 1972 har staten och näringslivet varit eniga om att rådet är den centrala organisationen för exportfrämjande. Genom sammanslagningen får den samma centrala roll inom investeringsfrämjandet. Organisationens kombination av ett statligt uppdrag och en betydande avgiftsbelagd verksamhet förutsätter förmåga att både uppträda i utlandet som en officiell representant för , och att vara ett professionellt stöd till företagen som är lyhörd för deras behov. Det medför också ett ansvar att samverka med andra aktörer inom exportfrämjandet i det gemensamma syftet att öka den svenska exporten. Regeringen bedömer att risken för att investeringsfrämjandet skulle kunna urholkas efter en sammanslagning kan hanteras. Regeringen avser att anvisa ett separat belopp till investeringsfrämjandet i ett årligt riktlinjebeslut med preciserade mål och återrapporteringskrav för verksamheten. Regeringen avser att specificera till vilka investeringsfrämjande syften och åtgärder dessa resurser ska användas samt hur de ska redovisas och avrapporteras. Resurserna för exportrespektive investeringsfrämjandet kommer alltså att skiljas åt både i det statliga uppdraget och i återrapporteringen. Regeringen anser vidare att sammanslagningen bör ske på ett sådant sätt att samverkan med regionala och lokala aktörer säkras. Varje utländsk investerare som visar intresse för har anledning att tidigt överväga vilken del av landet som är mest lämplig. Denna kunskap är i hög grad regional och lokal varför ett väl fungerande samarbete med regionala och lokala aktörer är en förutsättning för ett effektivt investeringsfrämjande. Regeringen bedömer att det finns vissa risker vid en sammanslagning. Att slå ihop två olika verksamhetskulturer med delvis olika arbetsmetoder blir en utmaning för den nya organisationens ledning. Värdefull kompetens kan i ett negativt scenario förloras. Båda organisationerna präglas dock av ett mål- och resultattänkande och personalen har i båda fallen erfarenhet från näringslivet. De kulturskillnader och intressekonflikter som kan finnas behöver därför uppmärksammas men bör kunna hanteras. 6.2 Ändring av avtalet mellan staten . 2011/12:92 och Regeringens förslag: Regeringen ska bemyndigas att för svenska statens räkning underteckna avtal om i huvudsaklig överensstämmelse med vad som motiveras av förslagen i denna proposition (bilaga 4). Utredarens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Se under 6.1. Skälen för regeringens förslag: En sammanslagning av de export- och investeringsfrämjande verksamheterna enligt förslagen ovan förutsätter att avtalet mellan regeringen och () ändras. Regeringen bedömer att avtalet bör uppdateras så att uppdraget att bedriva investeringsfrämjande tydligt framgår. För att tydligt markera att den sammanslagna organisationen får uppgifter inom både export- och investeringsfrämjande föreslås avtalet bli omdöpt till Avtal om . Detta namn kan, men behöver inte, styra det varumärke under vilket den nya organisationen arbetar. Regeringen bedömer att varumärket bör bestämmas av den nya organisationen. Det kan noteras att exportråd arbetar under varumärket exportråd i och i utlandet. Myndigheten för utländska investeringar i arbetar under varumärket efter att tidigare ha kallat sig Vidare förutsätter den lagändring som beskrivs nedan (6.3) att motsvarande ändringar görs i avtalet. Ny version av avtalet Regeringen bedömer, efter samråd med , att nedanstående ändringar i avtalet om exportråd vore ändamålsenliga med anledning av att investeringsfrämjandet inordnas i uppdraget. En ny version av avtalet med dessa ändringar finns i bilaga 4. Nedan kommenteras de enskilda ändringsförslagen. Rubriken ändras till Avtal om . Genom tillägget och investerings markeras att organisationens uppdrag breddas från bara exportfrämjande. §1 görs samma tillägg som i rubriken. §2 ändras enligt följande: Rådets uppgift breddas från att stimulera ekonomisk tillväxt till att även bidra till sysselsättning, vilket är ett centralt syfte i investeringsfrämjandet. Syftena med investeringsfrämjandet klargörs genom tillägget samt utländska företagsinvesteringar i eller samarbeten med svenska företag som tillför kapital, kompetens och marknader till det svenska Tillägget motsvarar skrivningarna i förordning (2007:1220) Prop. 2011/12:92 med instruktion för Myndigheten för utländska investeringar i . Orden och göra det lättare för svenska företag att växa internationellt stryks eftersom de dubblerar den tidigare nämnda uppgiften att stödja och främja svensk export och internationalisering. Det klargörs att rådet ska samarbeta med andra aktörer som med offentliga medel och inte som tidigare statliga medel bedriver export- eller investeringsfrämjande. Genom ändringen inkluderas även regionala och lokala aktörer. §3 får en ny första mening som preciserar att rådet ska ha utlandsnärvaro på viktigare utlandsmarknader. Det innebär ingen förändring i förhållande till dagens praxis, men anpassar skrivningarna till det faktum att utlandskontoren i vissa fall har annan status, t.ex. som dotterbolag. §4 är en ny paragraf för att markera att rådet ska säkerställa en samverkan med regionala och lokala aktörer i export- och investeringsfrämjande genom sina egna regionala exportrådgivare eller på annat sätt. §7 ändras så att styrelserepresentanterna kan utgöras även av personer med annan erfarenhet rörande företags internationalisering än export. I § 9 läggs investeringsfrämjandet till bland de verksamheter för vilka rådet ska avge årliga budgetunderlag och redovisning till regeringen. §10 p 2 a breddas så att statens bidrag till exportfrämjande även kan användas för andra former av internationalisering av företag. Exempel på detta kan t.ex. vara rådgivning och stöd vid företags etablering på utlandsmarknader. Vidare föreslås den tidigare begränsningen till företag med begränsad erfarenhet av export strykas, då även exportvana företag kan stödjas vid export eller etablering på en ny marknad. Ändringen innebär en anpassning i avtalet till hur verksamheten bedrivs. I § 10 föreslås vidare en ny punkt 3 vari det anges att de statliga medlen ska bidra till rådets finansiering av både den exportfrämjande och den investeringsfrämjande verksamheten. I § 11 klargörs det att näringslivets bidrag till rådets finansiering endast ska användas i den exportfrämjande verksamheten. Slutligen föreslås att ordet skall på samtliga ställen i texten ersätts med ska. 6.3Den funktionella direktivrätten upphör Regeringens förslag: Bestämmelsen i lagen (1975:490) om beslutanderätt för exportråd beträffande handelssekreterare m.m. om exportråds möjligheter att leda och planera exportfrämjande verksamhet i utrikesrepresentationen ska upphöra. Utredningens förslag: Regeringens förslag överensstämmer med förslaget i SOU 2011:21 En utrikesförvaltning i världsklass att avskaffa exportråds funktionella direktivrätt över exportfrämjandet på utlandsmyndigheterna. Remissinstanserna: () har inga invändningar mot lagändringen och instämmer i att den funktionella direktivrätten har spelat ut sin praktiska roll. tillstyrker förslaget och Myndigheten för utländska investeringar i (Invest ) har inget att erinra mot den föreslagna ändringen. Övriga remissinstanser har avstått från att ge kommentarer. Skälen för regeringens förslag: exportråd () skapades 1972 genom ett avtal mellan regeringen och det svenska näringslivet representerat av () som två jämbördiga parter. Syftet var att skapa ett samlat centralt serviceorgan för svenskt exportfrämjande. hade regeringen utsett de handelssekreterare som stationerades i utlandet och utförde exportfrämjande verksamhet. Genom beslut av 1975 övertog exportråd beslutanderätten avseende handelssekreterare från regeringen (prop. 1975:1, bil. 12, bet.