prop · GZ03135 · 2012-04-04 00:00:00 — Regeringen har därför gett Kriminalvården i uppdrag att analysera hur befintlig kunskap av betydelse för det återfallsförebyggande arbetet omsätts i myndighetens konkreta verksamhetsutveckling. Utifrån analysen ska Kriminalvården utforma en plan för hur sådan kunskap bättre kan integreras i myndighetens ordinarie styrning och ledning. För att ta fram ett bättre underlag för styrning och uppföljning har regeringen gett Brå i uppdrag att i samråd med Kriminalvården utveckla en ny återfallsstatistik. Den nya återfallsstatistiken kommer fullt ut att ersätta den tidigare under innevarande år. 3.2.2Långsiktig, samordnad och tydlig styrning anser att de mål regeringen fastställt för myndigheterna inte har varit långsiktiga och uthålliga och har varierat betydligt . Regeringens mål för verksamheterna åtföljs inte alltid av krav på indikatorer eller nyckeltal. anser att detta sammantaget visar att resultatstyrningen inte fungerar bra, vilket ytterst påverkar resultaten. Regeringens krav på bättre resultat Under den förra mandatperioden sköt regeringen till ytterligare till rättsväsendet. Krafttagen för att bekämpa brottsligheten måste fortsätta. Genom ett effektivare resursutnyttjande i rättsväsendets alla delar kan den fortsatta bekämpningen av brottsligheten bli allt mer målmedveten. Efter de senaste årens stora resurstillskott är nu innehållet i verksamheterna i fokus. Vid ett flertal tillfällen har regeringen lyft fram att det krävs ett samordnat och målinriktat arbete från såväl rättsväsendets olika delar som från andra myndigheter, ideella organisationer, enskilda och näringsliv för att uppnå en framgångsrik brottsbekämpning. Rättsväsendets arbete behöver också fortsättningsvis utvecklas utifrån ett tydligt rättskedjeperspektiv där samverkan är en mycket viktig faktor. Regeringen har tydligt påtalat att rättsväsendets aktörer behöver lägga mer kraft på att försäkra sig om ett ändamålsenligt utnyttjande av de tilldelade resurserna. Organisation, arbetsmetoder och rutiner behöver ses över och i vissa fall anpassas och utvecklas efter nya förutsättningar. Regeringen anser, i likhet med , att det är viktigt med en långsiktig, samordnad och tydlig styrning, och regeringen anser att det finns förutsättningar för att uppnå förbättringar i verksamhetsresultaten. Bland annat behöver handläggningstiderna kortas och antalet uppklarade och lagförda brott öka. Flera åtgärder för att ytterligare utveckla rättsväsendet planeras. Som anges i avsnitt 3.1.2 har regeringen t.ex. tillsatt en parlamentarisk kommitté som ska analysera i vilken utsträckning Polisens nuvarande organisation utgör ett hinder för de krav regeringen ställer på högre kvalitet, ökad kostnadseffektivitet, ökad flexibilitet och förbättrade verksamhetsresultat. Regeringen har vidare tillsatt en utredning som ska lämna förslag på hur brottmålsprocessen kan effektiviseras, exempelvis genom mer ändamålsenliga rättegångsregler och en tydligare ansvarsfördelning mellan åklagare och domstolar (dir. 2010:78). Inom bereds dessutom betänkandet En samlad ekobrottshantering (SOU 2011:47) där det föreslås att ska få ett nationellt ansvar för samtliga brottstyper som myndigheten handlägger. Utredningen bedömer att ekobrottsbekämpningen på så sätt kan bli mer effektiv och rättssäker. Regeringen styr verksamheterna inom rättsväsendet löpande. Flera faktorer finns att ta hänsyn till i utformningen av styrningen. Av naturliga skäl bör regeringen inte styra all verksamhet detaljerat. Vissa områden har styrts mer detaljerat än andra. Arbetet mot den grova organiserade brottsligheten, åtgärderna mot mängdbrott, utvecklingen av rättsväsendets informationsförsörjning och arbetet med sociala insatsgrupper är exempel på styrning som utformats utifrån de specifika förutsättningar som gällt inom respektive område. Rättsväsendets verksamheter är sinsemellan olika och bedrivs utifrån skilda förutsättningar. De kan inte styras genom utformning av likriktade mål, principer och indikatorer. Därutöver ska beaktas, vilket också redogjorts för i avsnitt 3.1, att verksamheterna inom rättsväsendet till stora delar är regelstyrda. Detta innebär särskilda förutsättningar för regeringens möjligheter att med olika medel styra verksamheterna. För att styrningen ska bli så effektiv som möjligt är det av avgörande betydelse att den även fortsättningsvis anpassas till verksamheternas Skr. 2011/12:135 specifika förutsättningar och behov. Utvecklad styrning av den brottsförebyggande, utredande och lagförande verksamheten Regeringens ambition att utveckla styrningen i staten har inneburit tydliga förändringar för dess styrning av polis- och åklagarväsendets myndigheter . En genomgripande förändring var bildandet av då den centrala förvaltningsmyndigheten och de sex regionala åklagarmyndigheterna slogs samman. Sammanslagningen har medfört att förutsättningarna för en effektivare och mer enhetlig styrning av åklagarverksamheten har ökat betydligt. En viktig del av förändringen var inrättandet av utvecklingscentrum i , och , som arbetar med metod- och rättsutveckling samt uppföljning och tillsyn inom . har regeringen också sett över och utvecklat regleringsbreven för Polisen, och Ekobrotts- myndigheten för att minska den omfattande mängden årliga mål och återrapporteringskrav och tydliggöra den strategiska inriktningen för myndigheternas verksamheter. Utöver återrapporteringskrav och uppdrag för särskilt prioriterade behov tydliggör regeringen i början av regleringsbreven den långsiktiga inriktningen för verksamheterna. Regeringen har under ett flertal år följt arbetet med att stärka myndigheternas interna styrning och kontroll genom särskilda krav i regleringsbreven. Regeringen följer myndigheternas arbete för att försäkra sig om att myndigheterna fortsätter att utvecklas i detta avseende. Även styrningen av verksamheten inom Domstolar har fått en allt mer strategisk inriktning. Vid sidan av de verksamhetsmål som regeringen ställer upp för den dömande verksamheten fastställer varje enskild domstol, i enlighet med en struktur som fastställer, egna verksamhetsmål. Verksamhetsmålen ingår i den löpande uppföljningen av den dömande verksamheten. För att den dömande verksamheten ska kunna bedrivas med hög kvalitet och vara effektiv krävs även moderna och ändamålsenliga rättegångsregler och en väl fungerande domstolsorganisation. Regeringen arbetar löpande med att även i detta avseende förbättra förutsättningarna för att verksamheten i domstolarna ska kunna bedrivas så effektivt som möjligt. Detta har skett bl.a. för att minska problemet med inställda huvudförhandlingar. Regeringen har också, exempelvis när det gäller hanteringen av mängdbrott, gett i uppdrag att skapa förutsättningar för erfarenhetsutbyte mellan domstolar för att på så sätt åstadkomma en effektivisering av den dömande verksamheten. blev Kriminalvården en myndighet. Kriminalvården förutsättningar för en effektiv styrning av verksamheten. Regeringen har löpande anpassat myndighetens instruktion till de prioriteringar av verksamheten som man bedömt angelägna. ändrad lagstiftning och uppdrag till myndigheten i kombination med utvärdering av vidtagna åtgärder har regeringen löpande följt Regeringen har i Kriminalvårdens regleringsbrev under en rad år använt indikatorer för att mäta måluppfyllelsen. 2011 och 2012 har regeringen angett ett antal områden, bl.a. det återfallsförebyggande arbetet, som särskilt prioriterade. Regeringen har genom reformer på en rad viktiga områden skapat förutsättningar för ett effektivt återfallsförebyggande För Kriminalvårdens klienter har detta bl.a. inneburit tillgång till arbetsmarknadsåtgärder, möjlighet till studier och utökade möjligheter Genom den nya fängelse- och häkteslagstiftning som trädde i kraft fullföljs de senaste årens reformarbete som syftat till att ge Kriminalvården bättre förutsättningar att förebygga återfall i brott genom att anpassa innehållet i verkställigheten till den intagnes förutsättningar och behov. Regeringen har även arbetat med en långsiktig målsättning att minska återfallen i brott genom att identifiera risker och behov hos individen, anpassa innehållet i verkställigheten efter behoven, vidta åtgärder mot missbruk och förbereda frigivningen. Enligt är regeringens krav på samverkan inte tillräckligt tydligt och kraftfullt uttryckta och samverkansformerna inom rättsväsendet är inte heller tillräckligt strukturerade och utvecklade. Regeringen har redogjort för det generella krav på samverkan som finns i myndighetsförordningen (2007:515). Nedan redogörs för exempel på olika typer av samverkansuppdrag. Arbetet med att förebygga, utreda och lagföra brott I regleringsbreven för Polisen, och har regeringen tydliggjort att myndigheterna genom samverkan och utvecklingsarbete ska bidra till att rättsväsendet blir effektivare i sin helhet. För Polisens del står det också särskilt uttryckt i 3 § polislagen (1984:387) att man ska samarbeta med och andra myndigheter och organisationer. För att säkerställa att samverkan i praktiken genomsyrar arbetet ställer regeringen specifika krav på att myndigheterna samordnar sina verksamheter inom särskilt prioriterade områden. Inför beslut om uppdrag överväger regeringen alltid behovet av samverkan. Regeringen uttrycker i allmänhet i beslutet vilka andra aktörer som myndigheten i fråga ska eller bör samverka med. Regeringen kan också välja att rikta uppdraget till flera myndigheter direkt. Mängdbrottsuppdraget till Skr. 2011/12:135 , och innebar en tydlig signal till myndigheterna att gemensamt ta sig an ett identifierat problemområde och förbättra verksamheten genom bl.a. stärkt samverkan myndigheterna emellan. Regeringen följer löpande hur myndigheternas arbete utvecklas på detta område. Inom ramen för uppdraget har Polisen och vidtagit flera åtgärder för att uppnå en mer strukturerad och enhetlig samverkan och uppföljning. Genom regeringens satsning mot den grova organiserade brottsligheten har Polisen, , samt flera andra berörda myndigheter byggt upp en samverkansstruktur som ger förutsättningar för effektivare insatser mot denna typ av brottslighet. har också konstaterat att den myndighets- gemensamma satsningen har gett möjlighet till mer uthålliga och omfattande insatser mot grov organiserad brottslighet . Samverkan är också av avgörande vikt i myndigheternas arbete med att förverka vinster av brottslig verksamhet. Genom bildandet av den nationella brottsutbytesfunktionen fick Polisen, , , , och en gemensam plattform för samverkan kring dessa frågor. Regeringen följer också upp brottsutbytesarbetet genom att ställa likalydande krav på de samverkande myndigheterna att redovisa och analysera det kvantitativa resultatet av brottsutbytesverksamheten. Regeringen har i regleringsbreven för Domstolar fortlöpande ställt krav på att arbeta för en ökad samverkan både inom Domstolar samt mellan domstolar och andra berörda myndigheter. Regeringen har även i regleringsbreven för Domstolar begärt att ska redovisa de åtgärder som har vidtagits för att öka sådan samverkan. Av redovisningarna framgår att arbetar aktivt med dessa frågor och att samverkan sker med bl.a. rättsväsendets övriga myndigheter på en rad olika områden. Regeringen har även beslutat ett antal specifika uppdrag till som inneburit såväl krav på samverkan och erfarenhetsutbyten mellan domstolar som krav på samverkan mellan och övriga myndigheter inom rättsväsendet. kan nämnas de uppdrag som getts till om erfarenhets- utbyten mellan domstolar angående hanteringen av mängdbrott Den övervägande delen av de fängelsedömda som tas in i anstalt har en strafftid eller kortare. endast möjlighet att initiera och bedriva insatser som är anpassade till dessa klienters behov. Detta ställer krav på en tidig kartläggning av risker, behov och andra förutsättningar som kan knytas Skr. 2011/12:135 till klienterna liksom en noggrann planering av insatser under Socialtjänst, beroendevård och Arbetsförmedling m.fl. måste i ett tidigt skede involveras så att dessa i samverkan med Kriminalvården kan ansvara för att insatser initieras och fullföljs under och efter verkställigheten. Genom samverkan mellan bl.a. Kriminalvården, socialtjänst och Arbetsförmedlingen (KrAMI) samt mellan Kriminalvården och beroendevården (Integrerade team för opiatberoende, ITOK), utnyttjas varje verksamhets specialkompetens. Denna samverkan bidrar i förlängningen till att öka de dömdas förutsättningar att förändra sin livsföring och till att minska risken för återfall i brott. bedömer i sin rapport att verksamheten inom rättsväsendet kan effektiviseras genom att man i högre grad renodlar roller och använder personalens kompetens på ett mer effektivt sätt. Även kunskapsstödet kan användas mer effektivt enligt . ska ha rollen som för den samlade kriminalpolitiken men används enligt inte fullt ut som ett sådant. Regeringen anser att kompetensförsörjningen inom rättsväsendet är av stor vikt för att verksamheten ska vara både effektiv och av hög kvalitet. Sammansättningen av kompetenser måste utgå från respektive myndighets uppdrag och regeringen följer löpande myndigheternas arbete på detta område. För att rättsväsendet ska kunna utveckla sin verksamhet är det också viktigt att det finns ett bra kunskapsstöd. Regeringen beskriver i detta avsnitt hur regeringen ser på kompetensen i rättsväsendet och . Regeringens syn på kunskapsstödet i rättsväsendet framgår under avsnitt 3.2.1. Arbetet med att förebygga, utreda och lagföra brott Som ett led i att följa Polisens arbete med att utveckla kompetens- försörjningsprocessen, begärde regeringen i regleringsbrevet att skulle redovisa vilka olika typer av kompetenser som behövs för att Polisens brottsförebyggande arbete och utrednings- verksamhet ska hålla hög kvalitet. Regeringen anser, liksom , att Polisens och arbete kan effektiviseras genom att man i högre grad renodlar roller och använder personalens kompetens på ett mer effektivt sätt. Som framhåller pågår ett utvecklingsarbete inom med att renodla åklagarrollen. Bland annat planerar myndigheten att i större utsträckning använda sig av särskild beredningspersonal vid hanteringen av mängdbrott. På så sätt kan åklagarkompetensen användas mer effektivt. Regeringen avser att följa arbetet löpande. Dömande verksamhet Skr. har det övergripande ansvaret för kompetens- utvecklingen i Domstolar. Som konstaterar har såväl regeringen som arbetat aktivt och löpande med kompetensförsörjningsfrågorna för Domstolar. arbetar löpande med att utveckla de kompetensförsörjningsstrategier som utformades för att stärka och stödja domstolarna. Som ett led i arbetet med att stärka attraktionskraften i domaryrket och säkerställa goda rekryteringsmöjligheter har den särskilda huvudansvaret för den kompetensutveckling som riktar sig till ordinarie domare och som avser domarens juridiska kompetens. Personalens kunskap om klienterna och kontakten i den dagliga arbetssituationen är av avgörande betydelse för hur Kriminalvården ska kunna utföra sitt uppdrag. Det är därför av väsentlig betydelse att personalen har tillräcklig utbildning för sitt uppdrag. Regeringen har gett Kriminalvården i uppdrag (Ju2011/5642/) att bl.a. analysera på vilket sätt och i vilken omfattning personalens erfarenheter och behov av ytterligare kunskap omsätts i metodutvecklingsarbetet inom myndigheten och föreslå åtgärder för hur detta ska kunna utvecklas. Uppdraget ska redovisas . I sin rapport lyfter fram kompetensförsörjningen inom . skriver att den svenska förvalt- ningsmodellen med små departement och självständiga myndigheter sätter ramen för kompetensfördelningen mellan departement och myndigheter. drar slutsatsen att det saknas sakkompetens och långsiktig strategisk kompetens inom samt att myndighetsstyrningen ofta ligger på unga handläggare som inte har erfarenhet av att arbeta på en myndighet. har kontinuerligt arbetat med att höja och bredda kompetensen inom myndighetsstyrningsområdet. I detta arbete har regeringen sett till handläggarnas kunskap och kompetens oavsett ålder. har betydligt fler handläggare inom myndighetsstyrningsområdet än , dessutom har handläggarna en mer mångfasetterad kompetens och större erfarenhet inom myndighetsstyrningsområdet. Såvitt regeringen kan utläsa från rapporten har inte samlat in information om utvecklingen av myndighetsstyrningskompetensen inom och . har inte heller efterfrågat information om i vilken utsträckning myndighetsstyrningen ligger på unga handläggare. har i stället grundat sina slutsatser på uttalanden om enskilda förhållanden . arbete med att utveckla medarbetarnas kompetens Skr. 2011/12:135 är även framöver ett prioriterat område. om ett utvecklingsprogram för förbättrad styrning av myndigheter och verksamheter . För att förbättra och utveckla förståelsen för metoder och arbetssätt har myndigheterna även möjlighet till utbytestjänstgöring på departementet. Detta sprider dessutom kunskap till departementet om arbetssätt vid myndigheterna. I omnämns ett flertal korta citat. Det är svårt utifrån rapporten att bedöma i vilket sammanhang och utifrån vilken frågeställning dessa har uttalats. Det är inte heller klart i vilket syfte dessa återges i rapporten och det framgår inte om granskning styrker de citat som återges. konstaterar att regeringens redovisning av resultat och utfall i budgetpropositionerna har förbättrats men att det fortfarande saknas delar. menar därför att regeringens redovisning till bör bli mer allsidig, tydlig och relevant. Regeringen anser i likhet med att det är viktigt att redovisningen till ger en rättvisande bild av verksamheten. Som regeringen redogjort för tidigare är rättsväsendet ett komplext och omfattande område. Arbetet med exempelvis rättsväsendets informationsförsörjning kommer att innebära att möjligheterna till uppföljning förbättras ytterligare. Regeringen avser att även fortsättningsvis utveckla resultatredovisningen till . Det är en självklar utgångspunkt för regeringen att ska få den information som den efterfrågar. 4Regeringens åtgärder med anledning av iakttagelser och rekommendationer Regeringen har i denna skrivelse redogjort för såväl sina ställnings- taganden kring rekommendationer som vilka åtgärder regeringen har vidtagit. första rekommendation till regeringen handlar om att öka måluppfyllelsen och förbättra resultaten i rättsväsendet. Regeringen instämmer delvis i den rekommendationen. Regeringen instämmer inte i den del som avser rekommendation att regeringen bör göra en grundläggande analys av verksamheten i ett rättskedje- och processperspektiv. Regeringen kommer noga att följa arbetet med ökad måluppfyllelse och förbättrade resultat inom rättsväsendet och avser att löpande återkomma i dessa frågor till . Regeringen instämmer delvis i andra rekommendation om stärkt samverkan, något som regeringen eftersträvar och som bör anpassas till den löpande verksamheten. Regeringen vidtar åtgärder för Skr. 2011/12:135 att stärka samverkan där behov finns och det övervägs kontinuerligt i det Regeringen instämmer vidare delvis i tredje rekom- mendation om gemensamma och sammanhängande mål samt fungerande indikatorer. Regeringen arbetar löpande med att utveckla styrningen och det pågående utvecklingsprogrammet inom är en del i det arbetet. Regeringen instämmer delvis i fjärde rekommendation om att regeringen bör göra en samlad analys av kompetensförsörjningen inom rättsväsendet. Regeringen följer det pågående arbetet vid rättsväsendets myndigheter noga och avser inte att vidta några särskilda åtgärder. Regeringen instämmer delvis i femte rekommendation om att regeringen bör vidta åtgärder för att förbättra och utveckla det samlade kunskapsstödet inom rättsväsendet. Regeringen följer arbetet med att utveckla det samlade kunskapsstödet och avser att vid behov återkomma till . sjätte rekommendation till regeringen om förbättrad återrapportering till instämmer regeringen delvis i. Det är en självklarhet för regeringen att redovisa en rättvisande bild till och regeringen förbättrar kontinuerligt redovisningen. Utöver de åtgärder som redovisats tidigare i denna skrivelse avser regeringen inte att vidta några särskilda åtgärder med anledning av rekommendationer till regeringen. 4.1Vidare behandling av rapport Regeringen anser att i och med skrivelsen är slutbehandlad. Att hantera brottmål effektivt En utmaning för regeringen och rättsväsendet är en myndighet under med uppgift att granska den verksamhet som bedrivs av staten. Vårt uppdrag är att genom oberoende revision skapa demokratisk insyn, medverka till god resursanvändning och effektiv förvaltning i staten. bedriver både årlig revision och effektivitetsrevision. Denna rapport har tagits fram inom effektivitetsrevisionen, vars uppgift är att granska hur effektiv den statliga verksamheten är. Effektivitetsgranskningar rapporteras direkt till . Att hantera brottmål effektivt En utmaning för regeringen och rättsväsendet Tryck: interntryckeri, 2011 Härmed överlämnas enligt 9 § lagen (2002:1022) om revision av statlig verksamhet m.m följande granskningsrapport över effektivitetsrevision: Att hantera brottmål effektivt En utmaning för regeringen och rättsväsendet har granskat effektiviteten i rättsväsendet och specifikt brottmålsprocessen samt analyserat orsaker till effektivitetsbristerna med fokus på regeringens och myndigheternas styrning perioden 2011. Resultatet av granskningen redovisas i denna granskningsrapport. Företrädare för , , , , , , och har fått tillfälle att faktagranska och i övrigt lämna synpunkter på utkast till slutrapport. Rapporten innehåller slutsatser och rekommendationer som avser regeringen samt ovanstående myndigheter. Riksrevisor har beslutat i detta ärende. Revisionsdirektör har varit föredragande. revisionsledare har medverkat vid den slutliga handläggningen. , , , Kriminalvården, Slutrapporten bakgrund och inriktning 2 Anslag, utgifter och resultat inom rättsväsendet Anslagen och utgifterna inom rättsväsendet har ökat väsentligt En genomgång av internationell statistik om utfall och resultat Brister i samordning, kommunikation och informationsöverföring Kvalitetsbrister och avsaknad av viktiga rutiner Resurser är inte problemet 4Regeringens och myndigheternas styrning mot Tydlighet i mål och krav Anskaffning och tillgång på kunskap Användningen av kunskap för att vidta lämpliga åtgärder Regeringens åtgärder för att styra samverkan Myndigheternas strategiska styrning av samverkan Iakttagelser från tidigare granskningar Kunskapsstödet behöver utvecklas och samordnas Styrningen får inte tillräckligt genomslag Beskrivning av organisationskulturen inom rättsväsendet Hur hanteras organisationskulturen i styrningen? Övergripande struktur för regeringens information till Vad har regeringen redovisat till ? Våra slutsatser och bedömningar Resultat för några utvalda brottskategorier Centrala effektivitetsproblem i rättsväsendet Genomgång av regeringens mål och krav Inhämtning av kunskap om samverkan Uppdrag i regleringsbreven där regeringen vill se har inom ramen för strategin Rättsväsendets samlade effektivitet granskat effektiviteten i rättsväsendet och specifikt brottmålsprocessen. i de samlade iakttagelserna från de åtta granskningar som genomförts 20082011 har analyserat orsakerna till de iakttagna effektivitetsbristerna i rättsväsendet och brottmålsprocessen. I fokus har varit regeringens och myndigheternas styrning perioden 20002011. Motiv: Brottslighet medför lidande och kostnader för enskilda människor, men även för samhället i stort. Brottslighet beror på en mängd faktorer i samhället. För att kunna förebygga att brott begås och att personer inte återfaller i brott behöver insatser göras inom flera politikområden. Huvudansvaret ligger dock på rättsväsendet. För att allmänheten ska känna förtroende för rättsväsendet ställs krav på att det fungerar väl och att ärendeflödet av brottmål mellan myndigheterna, den s.k. rättskedjan, är effektivt. Ett flertal effektivitetsproblem i rättsväsendet har lyfts fram i olika utredningar och rapporter .