prop · GZ03163 · 2012-06-19 00:00:00 — Enligt promemorians bedömning gäller det uppgifter om den dömde personens födelseort, kön, medborgarskap, tidigare namn, den dömde personens föräldrars namn, datum då domen vann laga kraft samt platsen för brottet. Enligt promemorian bör sådana uppgifter inte registreras i belastningsregistret, eftersom de inte naturligen hör hemma där. Enligt promemorian bör uppgifterna i stället registreras i särskild ordning. Uppgift om utländskt medborgarskap och datum då domen vann laga kraft registreras i belastningsregistret. När det gäller uppgift om den dömde personens födelseort, kön, tidigare namn och platsen för brottet kan regeringen inte se några prin- cipiella hinder mot att dessa uppgifter registreras i belastningsregistret i den utsträckning centralmyndigheten får del av dem. Uppgift om den dömde personens föräldrars namn bör också kunna registreras i registret. Enligt regeringens bedömning saknas därför behov av att registrera uppgifterna i särskild ordning, som föreslås i promemorian. Prome- förslag i denna del bör därför inte genomföras. Att uppgifterna ska registreras i belastningsregistret kan regleras i förordning. Av integritetsskyddsskäl ska dock uppgift om den dömde personens föräldrars namn inte lämnas ut till myndigheter och enskilda i . Det kan åstadkommas genom en åtkomstbegränsning (se avsnitt 7.10). Uppgifter om fingeravtryck, alias och pseudonym ska lagras Rambeslutet innebär inte någon skyldighet för medlemsstaterna att lagra uppgifter om fingeravtryck, alias och pseudonym som enligt artikel 11.1c) överförs till centralmyndigheten i den stat där den dömde är medborgare. Av artikel 11.2 följer i stället att medlemsstaterna själva avgör om uppgifterna ska lagras nationellt. Syftet med en eventuell lagring är primärt att uppgifterna ska kunna vidarebefordras enligt artikel 7, dvs. lämnas ut tillsammans med kriminalregisteruppgifter avseende en dömd person efter begäran från en annan medlemsstat. Som redovisas i avsnitt 7.7.1 anser regeringen att uppgifter om fingeravtryck, alias och pseudonym ska vidarebefordras när uppgifter om en dömd person lämnas ut på begäran av en annan medlemsstat. Regeringen instämmer därför i promemorians bedömning att uppgifter om fingeravtryck som överförs till med stöd av rambeslutet ska registreras i fingeravtrycksregistret. Enligt regeringens bedömning bör även uppgifter om alias och pseudonym som överförs hit registreras. Sådana uppgifter ska registreras i signalementsregistret. I promemorian föreslås att fingeravtrycksuppgifter som överförs till ska registreras om fingeravtryck av den dömde i motsvarande fall skulle ha tagits med stöd av 28 kap. 14 § . Av 28 kap. 14 § följer att fingeravtryck får tas av den som är anhållen eller häktad samt att regeringen bemyndigas att meddela närmare föreskrifter om en sådan åtgärd. Av 2 § förordningen (1992:824) om fingeravtryck m.m. följer att fingeravtryck får tas av den som häktats misstänkt för brott samt av den som anhållits som misstänkt för brott, om den anhållne är okänd eller fingeravtryck kan behövas för att utreda om den anhållne har begått brottet eller något annat brott eller om den anhållne anses farlig för den allmänna säkerheten. Enligt 7 § samma förordning ska fingeravtryck tillsammans med en beskrivning av personen skyndsamt sändas till . Några remissinstanser, bl.a. Datainspektionen, har haft synpunkter på den lagtekniska utformningen av promemorians förslag. Enligt Datainspektionen kan promemorians förslag innebära svårigheter att i ett enskilt fall avgöra om förutsättningar föreligger för att registrera de aktuella fingeravtrycksuppgifterna. Enligt inspektionen kan det nämligen vara svårt att i efterhand bedöma om det var nödvändigt att ta fingeravtryck av den dömde för att fastställa identiteten eller för att utreda om den anhållne har begått brottet. Datainspektionen har som en rimlig begränsning i stället föreslagit att fingeravtrycksuppgifter som överförs till ska registreras om den dömde har varit häktad i målet. Regeringen instämmer i de invändningar Datainspektionen anför mot promemorians förslag. Att knyta registreringen till om personen i fråga varit häktad i målet är dock inte heller det utan invändningar. I många fall kommer nämligen centralmyndigheten inte att ha någon information om personen varit häktad eller föremål för liknande åtgärder eftersom sådana uppgifter inte ingår bland dem som ska överföras enligt rambeslutet. Enligt regeringens bedömning är en lämpligare avgränsning i stället att fingeravtrycksuppgifter i förekommande fall tillsammans med upp- gifter om alias och pseudonym som överförs hit ska registreras om det för motsvarande gärning i är föreskrivet fängelse eller Prop. 2011/12:163 däröver. En sådan bestämmelse är lätt att tillämpa och avgränsningen hindrar att fingeravtryck som tagits i mål som rör mindre allvarliga brott, och som sannolikt inte skulle ha medfört att fingeravtryck skulle ha tagits i , registreras i fingeravtrycksregistret. En sådan avgränsning hindrar vidare att uppgifter om fingeravtryck som tagits på en person som dömts för en gärning som inte motsvarar brott enligt svensk lag förs in i registret. Att föra in en sådan uppgift i registret framstår som främmande. Detsamma gäller om uppgifterna avser en person som var vid gärningen. I bestämmelsen bör därför anges att uppgifter om fingeravtryck som har lämnats av en person som för gärningen inte hade fyllt inte får behandlas. Regeringens förslag: I lagen om belastningsregister införs en bestämmelse med innebörden att uppgifter som överförts till enligt rambeslutet och lagrats i belastningsregistret ska gallras enligt lagens bestämmelser om gallring. Om domsstaten har en kortare gallringsfrist ska dock den tillämpas. Uppgifterna ska dock alltid gallras år efter den dom eller det beslut som föranledde att uppgiften fördes in i registret. Regeringens bedömning: Uppgifter som överförts till enligt rambeslutet och lagrats i fingeravtrycks- eller signalementsregistret kan gallras med stöd av nuvarande bestämmelser i polisdatalagen. Någon författningsreglering krävs därför inte i detta avseende. Promemorians förslag: I promemorian föreslås att en uppgift ska stå kvar i belastningsregistret efter att meddelande om gallring inkommit från domsstaten om uppgiften inte har gallrats enligt de svenska gallringsreglerna. Vidare ska en uppgift stå kvar i belastningsregistret om det föreligger förutsättningar för gallring enligt de svenska reglerna, men meddelande om gallring inte inkommit från domsstaten. Enligt förslaget ska gallringsfristerna kompletteras med bestämmelser om åtkomst- begränsningar som innebär att en uppgift som har gallrats i domsstaten endast får lämnas ut till en svensk myndighet medan en uppgift som har gallrats i inte får lämnas ut till en svensk myndighet. I promemorian föreslås vidare att, om det före utgången av gallringsfristen görs en ny anteckning beträffande samma person, ska ingen av uppgifterna gallras så länge någon av dem ska finnas kvar i registret. Slutligen föreslås inte i promemorian någon yttersta gallringsfrist. Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna har inte särskilt yttrat sig över förslaget. Flera remissinstanser pekar dock på svårigheter som den föreslagna bestämmelsen kan medföra. anser att det är oklart varför uppgifter om gärningar som inte motsvarar brott enligt svensk lag ska stå kvar i belastningsregistret efter att de gallrats i domsstaten samt påpekar att den föreslagna gallrings- bestämmelsen kan medföra att uppgifter lagras utan någon tids- begränsning. Datainspektionen anser att det måste säkerställas att upp- gifter om svenska domar som överförts till andra medlemsstater gallras när uppgiften gallras i samt att det bör säkerställas att uppgifter som står kvar i belastningsregistret, efter att de gallrats i domsstaten, verkligen gallras när en underrättelse om gallring inkommer från Skälen för regeringens förslag och bedömning I artikel 5.2 anges bl.a. att vid varje strykning av en uppgift som överförts från domsstaten till medborgarstaten, krävs en motsvarande strykning av uppgift som lagrats i medborgarstaten, för att kunna vidare- befordras till en annan medlemsstat. Av artikeln framgår inte klart om det krävs att medborgarstaten, efter att ha mottagit meddelande om gallring från domsstaten, gallrar uppgiften ur medborgarstatens eller om det är tillräckligt att medborgarstaten ser till att uppgiften inte vidarebefordras till en annan medlemsstat utan att ha uppdaterats. Enligt 16 § lagen (1998:620) om belastningsregister ska en uppgift i registret, såvitt nu är av intresse, gallras om en domstol efter resning genom dom frikänt den registrerade för den åtalade gärningen eller om en dom har undanröjts. En uppgift ska vidare gallras om den registrerade avlidit. Enligt 17 § lagen om belastningsregister ska en uppgift, utöver vad som följer av 16 §, gallras efter det att uppgiften fördes in i registret. Bestämmelserna innebär att de flesta uppgifter i registret gallras efter verkställd påföljd. Uppgifter om bötespåföljder och flertalet uppgifter som rör personer gallras dock . I 18 § lagen om belastningsregister föreskrivs bl.a. att om det före utgången av den tid som anges i 17 § har gjorts en ny anteckning beträffande samma person ska ingen av uppgifterna gallras så länge någon av dem ska finnas kvar i registret. En uppgift ska dock alltid gallras senast efter den dom eller det beslut som föranledde att uppgiften fördes in i registret. Uppgifter som ska gallras ur belastningsregistret efter beslut av domstol I kan en dom, efter att den vunnit laga kraft, endast ändras genom de extraordinära rättsmedlen återställande av försutten tid, resning och domvilla. En uppgift om dom som har ändrats efter ett extraordinärt förfarande ska gallras enligt 16 § lagen (1998:620) om belastnings- register. För att förhindra att en uppgift vidarebefordras till en annan medlemsstat efter det att centralmyndigheten i har mottagit en underrättelse från domsstaten om att uppgiften i fråga har gallrats där, måste uppgiften gallras i belastningsregistret. Bestämmelsen i 16 § är inte begränsad till endast domar eller beslut meddelade av svensk domstol. Om centralmyndigheten i får ett meddelande om att en domstol i domsstaten, efter t.ex. resning eller ett annat liknande sådant förfarande, har frikänt den registrerade, kan uppgiften därför gallras med stöd av 16 §. Någon författningsändring är således inte nödvändig för att leva upp till rambeslutets krav i den delen. Uppgifter som ska gallras ur belastningsregistret Enligt promemorians förslag ska en uppgift stå kvar i belastningsregistret även efter det att meddelande om gallring inkommit från domsstaten om uppgiften inte har gallrats enligt de svenska gallringsreglerna. En uppgift ska också stå kvar i registret om det föreligger förutsättningar för gallring enligt de svenska reglerna, men meddelande om gallring inte inkommit från domsstaten. Promemorians förslag innebär också att gallrings- fristerna ska kompletteras med bestämmelser om åtkomstbegränsningar som innebär att en uppgift som har gallrats i domsstaten endast får lämnas ut till en svensk myndighet medan en uppgift som gallrats i inte får lämnas ut till en svensk myndighet. Slutligen föreslås i promemorian att om det före utgången av gallringsfristen görs en ny anteckning beträffande samma person, ska ingen av uppgifterna gallras så länge någon av dem ska finnas kvar i registret och att den nu gällande yttersta fristen för gallring av uppgifter ur registret inte ska gälla uppgifter som förts in i registret med stöd av rambeslutet. Promemorians förslag innehåller inga bestämmelser om en uppgift ska gallras i de fall där domsstaten saknar gallringsfrister eller ett meddelande om gallring av andra skäl inte översänds från domsstaten till . Flera av remissinstanserna har haft synpunkter på promemorians förslag om gallring och åtkomstbegränsningar. Det har bl.a. gjorts gällande att det kan vara svårt att bedöma vilka gallringsfrister som ska gälla. Även regeringen kan se flera svårigheter med en sådan reglering som föreslås i promemorian. Som påtalar innebär förslaget bl.a. att uppgifter om gärningar som inte motsvarar brott enligt svensk lag kan komma att stå kvar i belastningsregistret även efter det att uppgiften gallrats i domsstaten. Vidare medför den föreslagna bestämmelsen att en till överförd uppgift om påföljd eller annan åtgärd som saknar motsvarighet här i landet och som inte heller kan jämställas med någon motsvarande påföljd här t.ex. vissa diskvalifikationer inte kommer att kunna gallras med stöd av gallringsbestämmelsen i 17 §. Eftersom den yttersta fristen för gallring av uppgifter ur belastningsregistret föreslås inte gälla för uppgifter som förts in i registret med stöd av rambeslutet finns en risk för att uppgifter kan komma att lagras utan tidsbegränsning, Som redovisats i avsnitt 5.3 är dataskyddsrambeslutets bestämmelser tillämpliga på uppgifter i belastningsregistret som har sitt ursprung i andra länder. Av dataskyddsrambeslutet följer att en överförande myndighet får meddela tidsfrister för lagring av uppgifter efter vilka mottagaren ska radera eller blockera uppgifterna eller kontrollera om dessa fortfarande behövs (artikel 9.1 i dataskyddsrambeslutet). Även om det inte klart framgår om rambeslutet kräver att medborgarstaten, efter att ha mottagit ett meddelande om gallring från domsstaten, gallrar upp- giften ur medborgarstatens bör den gallrings- bestämmelse som regeringen nu föreslår inte utformas så att den strider mot dataskyddsrambeslutets bestämmelser. För att undvika de tillämpningsproblem som kan bli följden av promemorians förslag, och för att gallringsfristerna inte ska stå i strid med dataskyddsrambeslutets bestämmelser, föreslår därför regeringen att uppgifter som överförts till och lagrats i belastningsregistret som huvudregel ska gallras enligt de bestämmelser om gallring som gäller i och som regleras i 17 § lagen om belastningsregister. Om domsstaten har en kortare gallringsfrist, bör dock domsstatens gallringsregler tillämpas. Med denna lösning kommer domsstatens bestämmelser om möjligheten att använda uppgifter som har sitt ursprung i domsstaten att få så stort genomslag som möjligt, något som även regeringen i godkännandepropositionen betraktat som en rimlig hållning, se propositionen antagande av rambeslut om utbyte av uppgifter ur kriminalregister (prop. 2008/09:18 s. 18). Härigenom undviks också den situationen att en uppgift som överförts till inte gallras för att domsstaten saknar gallringsbestämmelser eller att centralmyndigheten av andra skäl inte får något meddelande om gallring. För att uppgifter som överförts till från en annan medlemsstat med stöd av rambeslutet verkligen gallras när meddelande om gallring inkommer från domsstaten, anser regeringen, till skillnad från prome- , att bestämmelsen i 18 § andra stycket lagen om belastningsregister som föreskriver att om det före gallringsfristens utgång har gjorts en ny anteckning beträffande samma person, ska ingen av uppgifterna gallras så länge någon av dem ska finnas kvar i registret inte ska tillämpas på uppgifter som överförts från en annan medlemsstat med stöd av rambeslutet. En uppgift som överförts från en annan medlemsstat med stöd av rambeslutet, och som inte redan har gallrats enligt de svenska gallringsfristerna, ska således alltid gallras senast när meddelande om gallring inkommer från domslandet. Detta ska gälla även om det finns en ny anteckning beträffande samma person som inte har gallrats. En till överförd uppgift om påföljd eller annan åtgärd som saknar motsvarighet här i landet och som inte heller kan jämställas med någon motsvarande påföljd här t.ex. vissa diskvalifikationer kommer inte att kunna gallras med stöd av gallringsbestämmelsen i 17 §. Om centralmyndigheten inte får något meddelande om gallring från domsstaten finns det risk för att en sådan uppgift kan komma att lagras utan tidsbegränsning. För att förhindra detta föreslår regeringen att det införs en bestämmelse om att en uppgift som överförts från en annan medlemsstat med stöd av rambeslutet alltid ska gallras senast efter den dom eller det beslut som föranledde att uppgiften fördes in i registret. Någon risk för att uppgifter som överförts med stöd av rambeslutet lagras utan tidsbegränsning, vilket väcker farhågor om, kommer därför inte att finnas. Regeringens förslag innebär att vissa uppgifter i belastningsregistret kan komma att lagras än vad som kan bli fallet med promemorians förslag. En sådan konsekvens får dock anses acceptabel för att skydda den enskildes integritet. Det bör i sammanhanget noteras att rättsliga myndigheter i , om en uppgift om en dom har gallrats i belastningsregistret men kvarstår i domsstatens kriminalregister, alltid kan begära att få del av uppgifterna av domsstaten i enlighet med Prop. 2011/12:163 artikel 6 i rambeslutet (se avsnitt 7.7.2). Datainspektionen anser att det bör säkerställas att uppgifter om svenska domar som överförts till andra medlemsstater gallras när upp- giften gallras i . På samma sätt som enligt dataskydds- rambeslutets bestämmelser är skyldigt att gallra uppgifter ur de svenska registren när meddelande om gallring inkommer från domsstaten, är andra medlemsstater skyldiga att gallra uppgifterna ur sina register när skickar underrättelse om gallring (se avsnitt 7.3). De synpunkter inspektionen framför tillgodoses därmed genom dataskyddsrambeslutets regler. Uppgifter som ska gallras ur fingeravtrycks- eller signalementsregistret I rambeslutet anges i artikel 4.3 att domsstaten ska skicka en underrättelse om gallring av uppgifter i kriminalregistret till medborgar- staten. I de fall domsstaten registrerar uppgifter om fingeravtryck, alias och pseudonym i kriminalregistret kommer därför att få ett meddelande om gallring som även omfattar dessa uppgifter. Om domsstaten registrerar uppgifter om fingeravtryck, alias och pseudonym i något annat register kommer någon underrättelse om gallring av dessa uppgifter inte att skickas med stöd av rambeslutet. Som redovisats ovan framgår inte helt klart av rambeslutet om med- borgarstaten, efter att ha mottagit meddelande om gallring från doms- staten, måste gallra uppgifterna ur medborgarstatens nationella register. Som redovisats i avsnitt 5.3 är dock dataskyddsrambeslutets bestäm- melser tillämpliga på uppgifter i fingeravtrycks- och signalements- registret. Av dataskyddsrambeslutet följer att en överförande myndighet får meddela tidsfrister för lagring av uppgifter efter vilka mottagaren ska radera eller blockera uppgifterna eller kontrollera om dessa fortfarande behövs. Enligt 4 kap. 4 § polisdatalagen (2010:361) ska uppgifter i finger- avtrycks- och signalementsregistret gallras senast efter det att uppgifter om personen gallrats ur belastningsregistret. Därmed finns stöd för att uppgifter i fingeravtrycks- och signalements- registret gallras när uppgift om domen gallras i belastningsregistret. Nuvarande bestämmelser om gallring i polisdatalagen är därför i överensstämmelse med dataskyddsrambeslutets bestämmelser. 7.6Ändring av uppgifter som fortlöpande överförts till Regeringens bedömning: Bestämmelserna i personuppgiftslagen om rättelse gäller vid behandling av personuppgifter enligt lagen om belastningsregister och polisdatalagen. Några författningsändringar i dessa avseenden är därför inte nödvändiga med anledning av rambeslutets bestämmelser om rättelse. Promemorian berör inte frågan. Remissinstanserna: Ingen av remissinstanserna har uttalat sig om Skälen för regeringens bedömning: Av artikel 5.2 följer bl.a. att varje ändring av en uppgift som överförts från domsstaten till medborgarstaten, kräver motsvarande ändring i medborgarstaten, för att kunna vidarebefordras till en annan medlemsstat. Som redogjorts för i avsnitt 7.5 framgår det inte klart huruvida artikeln kräver att motsvarande ändring görs av uppgiften i de nationella registren eller om artikeln endast föreskriver att uppgiften inte får vidarebefordras, utan att ha ändrats, till en annan medlemsstat. Enligt 2 kap. 2 § polisdatalagen (2010:361) gäller bl.a. de grundläggan- de krav på behandling av personuppgifter som följer av 9 § första stycket h) personuppgiftslagen (1998:204). I den bestämmelsen anges att den personuppgiftsansvarige ska se till att personuppgifter som är felaktiga eller ofullständiga rättas, blockeras eller utplånas. Personuppgiftslagens bestämmelser om rättelse gäller även enligt 20 § lagen (1998:620) om belastningsregister vid behandling av personuppgifter enligt den lagen. I föregående avsnitt har regeringen tagit ställning till att en uppgift i belastningsregistret eller fingeravtrycks- eller signalementsregistret alltid ska gallras om meddelande om gallring inkommer från domslandet. På motsvarande sätt bör en uppgift i registren ändras om en uppgift om ändring inkommer från domslandet. Härigenom hindras att felaktiga upp- gifter vidarebefordras till en annan medlemsstat. Det följer redan av nuvarande bestämmelser att felaktiga uppgifter ska rättas. Någon författningsändring i detta avseende är därför inte nödvändig. 7.7Uppgifter som överförs i ett enskilt ärende 7.7.1När en annan medlemsstat begär uppgifter ur belastningsregistret Regeringens förslag: I lagen om belastningsregister införs en bestämmelse som möjliggör för centralmyndigheten att lämna ut uppgifter ur belastningsregistret till en myndighet i en annan medlemsstat för något annat ändamål än att användas i ett brottmålsförfarande om en svensk myndighet i motsvarande fall har rätt att få del av uppgifterna. Regeringens bedömning: Rambeslutets bestämmelser om att centralmyndigheten i medborgarstaten har en skyldighet att lämna ut uppgifter ur kriminalregistret om uppgifterna ska användas i ett brottmålsförfarande bör genomföras på förordningsnivå. Att den dömdes fingeravtryck och uppgifter om alias eller pseudonym i förekommande fall ska bifogas uppgifterna bör också regleras i förordning. Promemorians förslag och bedömning överensstämmer i huvudsak promemorian föreslås dock att uppgifter om fingeravtryck ska bifogas kriminalregisteruppgifterna för den dömde, ska användas för något annat ändamål än i ett Det föreslås dock inte att uppgifter om alias och pseudonym ska överföras. Remissinstanserna tillstyrker promemorians förslag och bedömning eller har inget att invända mot dem. Skälen för regeringens förslag och bedömning Uppgifter som begärs för att användas i ett brottmålsförfarande Artikel 6 innehåller bestämmelser om när och hur en begäran om att få ut uppgifter ur en annan medlemsstats kriminalregister kan göras. Skälet till begäran kan bl.a. vara ett pågående brottmålsförfarande (artikel 6.1). I artikel 7 finns bestämmelser om hur medlemsstaterna ska besvara en sådan begäran. När uppgifter ur kriminalregistret begärs hos medborgarstaten, för att användas i ett brottmål, är medborgarstaten skyldig att överföra upp- gifterna. Enligt artikel 7.1 ställs krav på att utdraget ska innehålla uppgifter om såväl nationella domar som andra domar som medborgarstaten informerats om. Detta gäller såväl uppgifter som överförts från andra medlemsstater efter genomförandet av rambeslutet som uppgifter som överförts tidigare från andra medlemsstater eller tredjeland och som införts i det . Som redovisats i avsnitt 4.1 stöds utländska myndigheters möjligheter att begära uppgifter ur det enligt nuvarande ordning framför allt konvention. Bestämmelserna i konven- tionen är, såvitt avser uppgifter som ska användas i brottmålsförfaranden, genomförda genom bestämmelser i lagen (2000:562) om internationell rättslig hjälp i brottmål. Enligt 2 kap. 6 § i den lagen ska en begäran om rättslig hjälp i ges in till , som lämnar begäran till eller till behörig domstol, om inte begäran ska prövas av regeringen. kan även efter samråd med lämna begäran direkt till behörig åklagare. Den ordning som rambeslutet föreskriver, dvs.