prop · H00325 · 2012-10-15 00:00:00 — har i identifierat ett antal viktiga vägvalsfrågor som har betydelse för transportsystemets utveckling på lång sikt. Det handlar om hur transportsystemet kan hantera ökningar av trafiken i storstadsregionerna, ökningen av godstransporterna i hela landet, hur styrmedel kan användas, regionalt resande utanför storstäderna för t.ex. turismen, trafikslagens roller och funktion, klimatfrågan m.m. Av dessa anses transportsektorns klimatpåverkan vara den svåraste för transportsystemet att hantera. Utifrån dessa frågeställningar, prognoserna för trafiktillväxten, om framtida transportpolitik och andra underlag har analyserat och dragit slutsatser i det långsiktiga perspektivet till 2050. konstaterar att med den Prop. 2012/13:25 kraftiga trafikökning som bedömningarna visar till 2050 är det inte möjligt att enbart bygga bort kapacitetsbrister. Verket framhåller också att infrastrukturinvesteringar endast marginellt kan påverka den totala mängden resor och transporter. 10.2.2Styrmedel och samhällsplanering ger förutsättningar för effektiv användning anser att styrmedel bör användas i högre utsträckning för att påverka trafiken och att trafiken på lång sikt bör bära kostnaderna för användningen av infrastrukturen och påverkan på omgivningen. På så sätt skapas enligt förutsättningar för en samhällsekonomiskt effektiv användning av transportsystemet genom att den som efterfrågar transporten (transportköparen eller resenären) kan ta ett större ansvar för transportens hela kostnad. Både ekonomiska och administrativa styrmedel bör som ser det användas systematiskt och trafikslagsövergripande för att kapaciteten i form av infrastruktur och fordon ska användas optimalt. menar att det behövs en samlad syn på hur styrmedlen långsiktigt ska utformas och användas. framhåller också att markanvändning, bebyggelseplanering och samhällsplanering är områden som såväl påverkar som påverkas av transportsystemet och dess funktion. Regeringen delar bedömning men anser att styrmedel där så är möjligt bör vara generella och sektorsövergripande. Det behövs en väl fungerande samverkan mellan olika aktörer, inte minst för att få till stånd en god koppling mellan transportsystemets utveckling och samhällsplanering, bebyggelseplanering och markanvändning. Koordineringen mellan infrastrukturplanering och planer för framtida trafikering bör förstärkas för att skapa förutsättningar för effektiv användning av transportsystemet. 10.2.3Prioritera tillräckliga resurser för att vårda transportsystemet framhåller att även framtida transporter till den helt övervägande delen kommer att gå på transportinfrastruktur som finns . Det är därför enligt av högsta prioritet även på lång sikt att säkerställa ett robust och långsiktigt hållbart transportsystem genom att avsätta tillräckliga resurser för drift, underhåll och reinvestering i hela landet. Det är nödvändigt för att säkerställa transportsystemets funktion, robusthet och tillförlitlighet. Enligt regeringens mening omfattar vård av transportsystemet även att beakta de förutsättningar och behov som finns i den omgivning som transportsystemet påverkar, t.ex. den biologiska mångfalden. Genom att göra insatser i redan existerande infrastruktur kan kapacitet säkerställas med minsta möjliga ytterligare intrång i miljö och med liten resursåtgång. Genom att avsätta mer resurser för sådana insatser kan andelen oplanerade störningar och akuta avhjälpande Det gäller i synnerhet på järnvägen, men det finns också Prop. 2012/13:25 behov av att avsätta mer medel för att vårda det högtrafikerade vägnätet. 10.2.4Stor nytta av kontinuerliga trimningsåtgärder bedömer att behovet av kapacitetshöjande trimningsåtgärder i det befintliga systemet är bestående. Att löpande avsätta resurser för effektiva trimningsåtgärder är centralt för att motverka uppkomsten av flaskhalsar i transportsystemet och öka kapaciteten och effektiviteten i och vid omlastningsnoderna. Exempel på trimning i järnvägssystemet är plattformsförlängning, signal- och bangårdsåtgärder och förlängda mötesspår. För vägtrafiken är det till exempel ökad bärighet och bredd på vissa vägar, flödesstyrda påfarter, utökat antal körfält inom befintligt vägområde, reversibla körfält och ITS-åtgärder. anser att järnvägssystemet i första hand bör trimmas i syfte att öka antalet tåglägen och för vägnätet bör prioriteringen vara trimning inom storstadsregioner och bärighetsåtgärder för näringslivsvägar samt för transportinfrastruktur till viktiga turistmål. Kapacitetshöjande trimningsåtgärder i befintligt system kännetecknas generellt av låga åtgärdskostnader och hög samhällsekonomisk nytta. Kapacitetshöjande trimningsåtgärder kan även omfatta miljöåtgärder i den befintliga infrastrukturen som syftar till att öka kapaciteten men som också bidrar till möjligheten att nå miljökvalitetsmål. Kontinuerlig trimning bedöms vara avgörande för anpassning till dagens behov och till framtidens krav på tillförlitliga transporter och effektiv användning av transportinfrastrukturen, inte minst i de av näringslivet prioriterade stråken. har utöver att betona vikten av styrmedel, samhälls- planering, drift, underhåll, reinvestering och trimning också beskrivit olika möjliga utvecklingsstrategier för transportsystemet med utblick mot En utvecklingsstrategi innebär att smärre åtgärder i transport- systemet vidtas allt eftersom de mest akuta behoven uppstår successiv Trafikökningarna måste då i stort sett tas om hand inom trafikslag där det finns mest kapacitet och strategin förutsätter en aktiv användning av styrmedel. Vidare presenteras en utvecklingsstrategi med kraftig utbyggnad för godstransporter mot bakgrund av att stora ökningar av godstransporter för import och export förutses för alla trafikslagen, särskilt när det gäller handeln med . godsnätet med stråk och noder föreslås i det scenariot vara utgångs- punkten för kapacitets- och effektivitetsåtgärder. presenteras också en utvecklingsstrategi för storstadsområdenas transporter eftersom en stor andel av befolkningstillväxten i kommer att ske där och efterfrågan på persontransporter då bedöms öka Av kapacitets-, tillgänglighets- och hållbarhetsskäl bör andelen resor som utförs med kollektivtrafik, gång och cykling öka. inriktning förutsätter dels på många håll en förbättrad infrastruktur för de trafikslagen, dels en aktiv användning av styrmedel som ger bättre förutsättningar och incitament för resenärerna att välja sådana Prop. 2012/13:25 alternativ. för fram att det är särskilt viktigt i storstäderna att ha en väl fungerande samverkan mellan aktörer inom samhällsplanering, bebyggelseplanering, markanvändning och planering av transportsystemets utveckling. I utvecklingsstrategin om regionala persontransporter utanför storstäderna konstateras i att även utanför storstadsregionerna kommer arbetsmarknadsregionerna fortsätta att växa geografiskt och det bedöms medföra ett ökat behov av arbetspendling även om trafikökningen bedöms ske långsammare än i storstadsregionerna. De mellanstora städerna med omgivande regioner kommer att fortsätta att växa i befolkning, i vissa fall kraftigt. I första hand behövs bra förutsättningar för resor till och mellan länscentra. rekommenderar prioritering av effektiva trimningsåtgärder av transportinfrastrukturen i större tätorter och längs starka stråk för att möjliggöra utveckling av lokal och regional kollektivtrafik på spår och väg. Personbilen bedöms även fortsättningsvis vara det dominerande transportmedlet när det gäller regionalt resande utanför storstadsområdena. Åtgärder behövs också för att ta tillvara potentialen för ökad gång- och cykeltrafik inom städer. anser också att satsningar på att stärka den regionala och lokala kollektivtrafiken behöver göras. Besöksnäringens har också behov av förbättrade och mer funktionella resmöjligheter, särskilt under högsäsong. Vidare beskrivs i en utvecklingsstrategi för långväga persontransporter vilka har stor betydelse för såväl tjänsteresor som och besöksnäring. rekommenderar en satsning på järnvägsstråk som kan bli kommersiellt intressanta för resor mellan storstäder och större orter med restider på . Därutöver föreslås att viktiga stråk för långväga personresor på väg (bil och buss) åtgärdas för att få restider och funktionella bytespunkter mellan trafikslagen. Flygets roll bör enligt säkerställas i reserelationer mellan storstadsregionerna och större orter respektive till viktiga resmål för besöksnäringen och näringslivet där det inte går att nå restider med tåg, buss eller bil. Vidare bör anslutningar till viktiga flygplatser med nationell och internationell trafik säkras. I presenteras också ett klimatscenario med en beskrivning av vad som kan behöva åstadkommas inom transportsektorn för att bidra till att nå klimatmålen. poängterar att klimatmålen innebär mycket stora utmaningar för transportsystemet och anser att teknisk utveckling av fordon och drivmedel samt en utveckling mot ett mer transportsnålt samhälle krävs för att nå målen. anser att planeringen av transportsystemet bör inriktas mot en ökad samordning med bebyggelseplanering samt utifrån förbättrade förutsättningar för gång, cykling och kollektivtrafik. En kraftfull satsning på utbyggd kapacitet i järnvägsnätet bör genomföras och åtgärder för att möjliggöra trafik med längre och tyngre fordon på väg och järnväg bör prioriteras. Dessutom behövs insatser för mer effektiv samordning av varutransporter i städerna och kraftig utbyggnad av kollektivtrafiken i och mellan städerna i en kostnadseffektiv mix av Prop. 2012/13:25 buss, BRT23 och spårburen trafik. Ökad transportkapacitet behövs således som allt fler företag, men även enskilda och myndigheter vill minska sin klimat- och miljöpåverkan. bedömer i att det på lång sikt finns ett behov av ökad kapacitet i transportsystemet i , bl.a. utifrån EU:s arbete med utpekade godskorridorer, ökad integrering i och väntad kraftig tillväxt av import och export. När det gäller frågan om ytterligare en fast förbindelse bör faktorer som ekonomiska förutsättningar, fysiska planeringsförutsättningar och samarbetet mellan berörda aktörer i och beaktas. Väl fungerande landanslutningar är avgörande för möjligheterna att få full nytta av ytterligare en fast förbindelse. menar att i första hand bör möjligheterna att öka kapacitetsutnyttjandet på tas tillvara. Utvecklingen av en eventuell metroförbindelse mellan och bör beaktas. Regeringen anser att de ekonomiska förutsättningarna för en fast förbindelse mellan och för väg och järnväg behöver utredas vidare för att förbättra underlaget om behov av och förutsättningar för en ny fast förbindelse. Detta gäller såväl anläggningskostnader och samhällsekonomiska effekter som de miljömässiga förutsättningarna att anordna lämpliga landanslutningar. Tänkbara finansieringssätt med bl.a. brukaravgifter bör också utredas. Dessutom är det viktigt att se över prognoserna framför allt för godstransporterna och göra fördjupade analyser, både på nationell nivå och i samverkan med . 10.3Vitboken om EU:s framtida transportpolitik presenterade 2011 vitboken gemensamt transportområde ett konkurrenskraftigt och resurseffektivt transportsystem, KOM (2011) 144 slutlig. är kommissionens förslag om hur den framtida europeiska transportpolitiken ska utformas. innehåller kommissionens övergripande syn på utvecklingen i transportsektorn, kommande utmaningar i sektorn, visioner om framtida transporter och nyckelåtgärder för att nå visionerna. Kommissionen slår inledningsvis fast att transporter är av grundläggande betydelse för ekonomin och samhället, för såväl tillväxt som välfärd. framtida välstånd är beroende av samtliga regioners förutsättningar att fullt ut och på ett konkurrenskraftigt sätt vara integrerade i världsekonomin och då är effektiva transporter en nödvändighet. Men kommissionen konstaterar också att mycket återstår att göra innan den inre marknaden för transporter är genomförd. De tidigare utmaningarna med växande trängsel och sämre tillgänglighet består. 23 Bus Rapid Transport, ett internationellt koncept med fordon med hög kapacitet, prioritet i egna körfält, stationer i stället för hållplatser, realtidsinformation samt tät och snabb tillkommer nya utmaningar genom ökat oljeberoende och Prop. 2012/13:25 högre oljepriser. I kombination med Europeiska rådets beslut om minskade utsläpp av växthusgaser (för transporternas del en minskning ). Kommissionen har formulerat följande visioner för transportpolitiken: Ökade transporter och ökad rörlighet med 60 procents utsläppsminskning som mål. Kommissionen konstaterar att det absolut viktigaste målet för europeisk transportpolitik är att bidra till att få till stånd ett system som stöder ekonomiska framsteg, ökar konkurrenskraften och erbjuder transporttjänster med hög kvalitet som resurserna används effektivare. Minskad rörlighet är inte ett alternativ. Energieffektivitet och prestanda måste förbättras och transportsystemet kan användas smartare genom förbättrad ny teknik, marknadsåtgärder och undanröjande av administrativa hinder. Ett effektivt stomnät för multimodala resor och transporter mellan städer. Transportkedjorna ska utvecklas genom bättre integration mellan trafikslagen. Lastbilarnas effektivitet måste öka och järnvägen behöver genomföra strukturförändringar för att kunna konkurrera. För sjöfarten är effektiva landanslutningar till hamnarna avgörande. Lika globala konkurrensvillkor för långdistansresor och interkontinentala transporter. Effektiviteten hos trafikledning och flygplan behöver förbättras och flygplatsernas kapacitet behöver ökas. För sjöfarten behövs likvärdiga konkurrensvillkor globalt. stadstransporter och pendling. En utfasning av bilar som drivs med konventionella drivmedel ska minska oljeberoendet och miljöproblemen. Åtgärder behövs för att få flera att resa med kollektivtrafiken, cykla och gå. Gränssnittet mellan godstransporter på långa sträckor och den sista transportsträckan bör organiseras effektivare i syfte att begränsa enskilda leveranser. Kommissionen har också formulerat följande tio målsättningar för ett konkurrenskraftigt och hållbart transportsystem som ska utgöra riktmärken för att nå målet att reducera växthusgaser till 2050: 1.Fram till 2030 halvera användningen av fordon i stadstrafik som drivs med konventionella drivmedel. Fasa ut dem i städerna . användning av hållbara bränslen med lågt kolinnehåll i luftfarten och lägre utsläpp av koldioxid i sjöfarten till 2050. av vägtransporterna bör flyttas över till andra transportmedel, och . 4.Tredubbla längden på det befintliga nätet för höghastighetståg till 2030 och göra det fullt utbyggt till 2050. 5.Upprätta ett väl fungerande EU-omfattande multimodalt TEN-T stomnät till 2030. 6.Till 2050 ansluta alla flygplatser i stomnätverket till järnvägsnätet och alla viktiga hamnar till järnvägsnätet för gods. införa initiativet om det europeiska luftrummet Prop. 2012/13:25 (SESAR24) liksom det nya europeiska signalsystemet för järnväg (ERTMS25), intelligenta transportsystem (ITS26), rapporterings- och informationssystemet för fartyg (SSN27), systemet för långväga information och spårning av fartyg (LRIT28), informationssystemet för sjöfart på inre vattenvägar (RIS29) och satellitnavigeringssystemet . 8.Till 2020 införa en ram för ett europeiskt system för information för multimodala transporter, transportförvaltning och betalning. 9.Fram till 2050 uppnå målet med nästan inga dödsolyckor i vägtrafiken. 10.Göra framsteg mot full tillämpning av principerna användarna betalar och förorenaren betalar. Regeringen delar kommissionens grundsyn att transporter är fundamentala för ekonomin och vårt samhället och anser dessutom att alla regioner ska kunna bidra till framtida välstånd. Regeringen delar även kommissionens syn på att det övergripande målet för europeisk transportpolitik är att bidra till ett system som stöder ekonomiska framsteg, ökar konkurrenskraften och erbjuder transporttjänster med hög kvalitet som resurserna används effektivare. Enligt regeringens mening är det viktigt att EU för en politik som inte begränsar rörligheten men som minskar utsläppen. Transportsystemen måste i praktiken använda mindre och renare drivmedel och utnyttja infrastrukturen effektivare. Regeringens inställning är att generella ekonomiska styrmedel, det vill säga som omfattar alla sektorer, ska användas i första hand för att uppnå miljömålen på aggregerad nivå. Regeringen ifrågasätter att kommissionen förordar överflyttning av ett trafikslag till ett annat som en målsättning i sig. Målet bör i stället vara att skapa ett sam-modalt transportsystem, det vill säga ett transportsystem som är hållbart i alla dimensioner och där trafikslagen samverkar så att de används optimalt. 10.3.1Det transeuropeiska nätverket för transporter, TEN-T En viktig del i EU-samarbetet är det transeuropeiska nätverket för transporter (TEN-T), med tanken att väl utbyggd infrastruktur ska ge medborgare i unionen, ekonomiska aktörer samt regionala och lokala samhällen bättre förutsättningar att använda fördelarna med ett EU utan inre gränser. Genom att skapa tillgänglighet till unionens alla regioner, inklusive perifera regioner, ska nätverket bidra till tillväxt samt social, ekonomisk och territoriell sammanhållning i hela EU. lade fram ett nytt förslag till nya riktlinjer för TEN-T. Enligt förslaget består nätet av ett stomnät och ett övergripande nät. Long Range Information and . nivåerna omfattar alla trafikslagen inklusive intermodala plattformar. I förslaget finns ett antal krav som ska vara uppfyllda till 2030 för stomnätet och till 2050 för det övergripande nätet. Kraven beskrivs i förslag till gemensamma specifikationer och kan innebära kostnader för medlemsstaterna. Staterna föreslås också vara ansvariga för att projekten genomförs. För att underlätta färdigställandet av kraven för stomnätet föreslår EU- kommissionen en metod med utpekandet av tio gränsöverskridande korridorer för en samordnad utbyggnad inom stomnätet. Varje korridor föreslås omfatta minst tre trafikslag, tre medlemsstater och två gränser. Tanken är att arbetet ska föra samman berörda medlemsstater och aktörer, exempelvis infrastrukturförvaltare och användare. Tekniken i TEN-T ska vara driftskompatibel, i synnerhet vad gäller stomnätet, vilket innebär till exempel att ERTMS ska tillämpas liksom standarder för exempelvis väg- och tunnelsäkerhet och kommande laddningsställen för elfordon. har också presenterat ett förslag om en infrastrukturfond (Connecting Europe Facility) i vilken det föreslås att avsätts för transportinfrastruktur för perioden 20122020. I förslaget ingår övergripande prioriteringar för vad som kan finansieras såsom SESAR, ERTMS samt särskilt utpekade korridorer och projekt som ska prioriteras för finansiering från fonden. Järnvägssträckan StockholmMalmö är inkluderad i korridor 5 och järnvägssträckorna MalmöGöteborg, och Botniska korridoren finns med på listan över projekt som kan få finansiering. Förhandlingar om dessa förordningar pågår i och rådet. Ett första steg togs då rådet antog en allmän inriktning om TEN-T-förordningen. Stora förändringar av substans har under rådets behandling gjorts i TEN-T-förordningen. Bland annat har de långtgående och mycket kostsamma kraven för nätverket sänkts och flera möjligheter till undantag införts. Färdigställandeåren 2030 och 2050 har skrivits om så att de är lika bindande för medlemsstaterna. Dessutom har kraven på genomförande av projekt mjukats upp och gjorts avhängigt projekts mognadsgrad och tillgången till finansiella resurser. Stomnätskorridorerna och de europeiska koordinatorerna finns kvar men stora förändringar har gjorts för att minska administrationen av korridorerna. Regeringen välkomnar ambitionen att utveckla ett väl fungerande europeiskt transportsystem i syfte att stärka EU:s konkurrenskraft och tillväxtpotential i linje med 2020-strategin. Regeringen ser också positivt på att hela , även de glest befolkade nordliga delarna, t.ex. genom Botniska korridoren, knyts samman med TEN-T:s stomnät. Det är positivt att ett flertal sträckor i är upptagna på listan över prioriterade projekt i förordningen för infrastrukturfonden. Detta är helt centralt för att ska kunna få möjlighet att senare få medfinansiering. Det är betydelsefullt med gemensamma standarder och harmonisering av regelverk för att garantera effektivitet och driftskompabilitet i transportsystemet. Flera av de krav som i kommissionens ursprungsförslag föreslogs för infrastrukturen var dock satta på en för hög nivå vilket skulle kunna orsaka orimliga merkostnader. Regeringen är positiv till att de europeiska koordinatorernas roll utökas till att omfatta stomnätskorridorer, som består av paket av infrastruktur och Förutom infrastruktur är det viktigt att koordina- Prop. 2012/13:25 torerna arbetar för att lösa administrativa flaskhalsar och verka för drifts- kompabilitet mellan tekniska system. antog rådet också en delvis allmän inriktning om en förordning för infrastrukturfonden. Rådet har gjort vissa förändringar av innehållet i förordningen, bl.a. har järnvägssträckorna StockholmSundsvall och godsstråket genom Bergslagen, MjölbyHallsbergGävle, lagts till i listan över projekt som ska prioriteras för finansiering från fonden. Rådets överenskommelse exkluderar de ekonomiska ramarna för fonden vilka kommer att förhandlas vidare inom ramen för EU:s flerårsbudget. har inte kommit lika långt i sin behandling. Ett slutligt antagande av förordningarna i och rådet väntas inte förrän för att de ska kunna börja gälla . 10.3.2 En godskorridor på järnväg ska inrättas mellan och För att åstadkomma bättre framkomlighet för godstrafik på järnväg har EU genom förordningen (EU) nr 913/2010 om ett europeiskt järnvägsnät för konkurrenskraftig godstrafik beslutat att det ska inrättas ett antal internationella godskorridorer på järnväg. Syftet är att förbättra effektiviteten i godstrafiken på järnväg i förhållande till andra transport- En av godskorridorerna ska inrättas mellan och och berör därför . Den ska vara inrättad Förordningens bestämmelser har direkt effekt för svenska rättssubjekt som staten, infrastrukturförvaltare och järnvägsföretag. samordnas mellan berörda medlemsstater och mellan berörda infrastruk- Medlemsstaterna ska, genom en gemensam direktion, definiera ett ramverk för tilldelning av infrastrukturkapacitet i godskorridoren. utsedda järnvägslinjerna ska infrastrukturförvaltarna genomföra och regelbundet uppdatera en transportmarknadsundersökning som ska ligga till grund för utformandet av de tjänster som ska erbjudas godsopera- Infrastrukturförvaltarna ska organisera internationella på förhand iordningsställda tåglägen för godståg. Varje godskorridor ska ha en enda kontaktpunkt, en så kallad one-stop shop, som inrättas för att underlätta ansökningar om infrastrukturkapacitet för internationella godstransport- Infrastrukturförvaltarna ska vidare utarbeta och regelbundet se över en vägledande investeringsplan för berörda järnvägslinjer. förordningen påverkar dock inte medlemsstaternas behörighet när det gäller planering och finansiering av järnvägsinfrastruktur. om godskorridorer tvingar alltså inte till investeringsbeslut i järnvägsinfrastrukturen som annars inte skulle ha fattats. Den direktion och styrelse som tillsatts för godskorridor 3 ansvarar även för arbetet med att införa ERTMS på sträckan StockholmNeapel (se även avsnitt 6.2). Det betyder att det är dessa organ som ska administrera medlemsstaternas åtaganden enligt Letter of Intent för ERTMS-korridor B och kommissionens beslut /561/EC. Regeringen anser att godskorridoren på järnväg mellan och . 2012/13:25 är ett betydelsefullt medel för att förbättra förutsättningarna för att transportera gods på järnväg i . Dessutom stöder regeringen att sträckningen kompletteras så att även sträckan MalmöOslo blir en del av godskorridoren om enligt reglerna i kommer att tillämpa den ovan nämnda förordningen (EU) nr 913/2010. 11.1Effekter på de transportpolitiska målen