prop · GZ0368 · 2012-02-13 00:00:00 — Regeringens proposition 2011/12:68 Regeringen överlämnar denna proposition till . I propositionen föreslås en ny lag om trygg naturgasförsörjning med bestämmelser som kompletterar och rådets förordning (EU) nr 994/2010 av om åtgärder för att trygga naturgasförsörjningen och om upphävande av rådets direktiv /67/EG (gasförsörjningsförordningen). Vidare föreslås att bestämmelserna om trygg naturgasförsörjning i naturgaslagen (2005:403) ska upphävas. Det föreslås att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska få meddela föreskrifter om skyldighet för naturgasföretag och företag som förbrukar naturgas att upprätta och följa en förebyggande åtgärdsplan och en krisplan för företagets verksamhet (företagsplaner). I propositionen föreslås vidare att den myndighet som i har utsetts till behörig myndighet enligt gasförsörjningsförordningen ska utöva tillsyn över att dels gasförsörjningsförordningen och de planer som har upprättats enligt förordningen, dels den nya lagen om trygg naturgasförsörjning och föreskrifter som har meddelats i anslutning till lagen följs. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska få meddela föreskrifter om avgifter för att finansiera den behöriga myndighetens uppgifter i fråga om trygg naturgasförsörjning. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Förslag till riksdagsbeslut................................................................. Förslag till lag om trygg naturgasförsörjning..................... 2.2Förslag till lag om ändring i naturgaslagen (2005:403).......................................................................... Ärendet och dess beredning.............................................................. Huvuddragen i gasförsörjningsförordningen...................... En ny lag om trygg naturgasförsörjning ......................................... Den behöriga myndigheten............................................................. Skyldighet att lämna information..................................... Förslaget till lag om trygg naturgasförsörjning................ 13.2Förslaget till lag om ändring i naturgaslagen (2005:403)........................................................................ Bilaga 1 och rådets förordning (EU) nr 994/2010 av ........................................ Bilaga 2 Sammanfattning av utredningsbetänkandet Framtida regelverk och ansvarsförhållanden på naturgasmarknaden i (SOU 2011:46) ...................... Förteckning över remissinstanserna vid remissbehandlingen av betänkandet Framtida regelverk och ansvarsförhållanden på naturgasmarknaden i (SOU 2011:46) ........................................................ Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde 1 Förslag till riksdagsbeslut Regeringen föreslår att antar regeringens förslag till 1.lag om trygg naturgasförsörjning, 2.lag om ändring i naturgaslagen (2005:403). 2.1Förslag till lag om trygg naturgasförsörjning Härigenom föreskrivs följande. 1 § I denna lag finns bestämmelser som kompletterar och rådets förordning (EU) nr 994/2010 av om åtgärder för att trygga naturgasförsörjningen och om upphävande av rådets direktiv /67/EG1. 2 § Termer och uttryck som definieras i naturgaslagen (2005:403) har samma betydelse i denna lag. 3 § Den myndighet som regeringen bestämmer är behörig myndighet enligt förordning (EU) nr 994/2010. 4 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om skyldighet för naturgasföretag och företag som förbrukar naturgas att upprätta och följa en förebyggande åtgärdsplan och en krisplan för företagets verksamhet (företagsplaner). 5 § Den behöriga myndigheten utövar tillsyn över att 1.förordning (EU) nr 994/2010 och de åtgärdsplaner och krisplaner som har upprättats enligt förordningen följs, och 2.denna lag och föreskrifter som har meddelats i anslutning till lagen följs. 6 § Den behöriga myndigheten har rätt att på begäran få de upplysningar och ta del av de handlingar som behövs för tillsynen. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om skyldighet att lämna den information som behövs för att den behöriga myndigheten ska kunna fullgöra sina uppgifter enligt förordning (EU) nr 994/2010 och denna lag. 1 EUT L 295, 12.11.2010, s. 1 (Celex 32010R0994). 7 § Den behöriga myndigheten får meddela de förelägganden som behövs för att se till att de föreskrifter och planer som omfattas av tillsynen följs. Ett föreläggande får förenas med vite. Ett föreläggande gäller , om inte något annat beslutas. 8 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om avgifter för att finansiera de uppgifter som den behöriga myndigheten har enligt förordning (EU) nr 994/2010 samt enligt denna lag och föreskrifter som har meddelats i anslutning till lagen. 9 § Ett beslut om föreläggande enligt 7 § får överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätt. Denna lag träder i kraft . Denna lag innehåller bestämmelser om naturgasledningar, lagringsanläggningar och förgasningsanläggningar samt om handel med naturgas i vissa fall. 2.2 Förslag till lag om ändring i naturgaslagen (2005:403) Prop. Härigenom föreskrivs i fråga om naturgaslagen (2005:403)1 dels att 8 a kap. och 10 kap. 5 a § ska upphöra att gälla, dels att 1 kap. 1 §, 10 kap. 1 § och 11 kap. 4 § ska ha följande lydelse. Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse 1 §2 Denna lag innehåller bestäm- melser om naturgasledningar, lagringsanläggningar och förgasningsanläggningar samt om handel med naturgas i vissa fall och om trygg naturgasförsörjning. syn över efterlevnaden av 1. denna lag och föreskrifter och 1. denna lag, föreskrifter villkor som har meddelats med har meddelats i anslutning till stöd av lagen, och lagen och villkor som har med- delats med stöd av lagen följs, och 715/2009 av om 715/2009 av om villkor för tillträde till naturgas- villkor för tillträde till naturgas- överföringsnäten och om upp- överföringsnäten och om upp- hävande av förordning (EG) nr hävande av förordning (EG) nr 1775/2005. 1775/2005 följs. Tillsynen omfattar inte efter- Tillsynen omfattar inte bestäm- melserna i 7 kap. med undantag 7 kap. med undantag för 5 och 6 §§, 8 kap. med undan- 6 §§, 8 kap. tag §§ och inte heller 1320 §§, 8 a kap. med undantag bestämmelserna i 5 kap. för 1 § och inte heller efterlev- naden av bestämmelserna i 5 kap. 8 a kap. 1 § 2006:646 8 a kap. 6 § 2006:646 8 a kap. 2 § 2006:646 8 a kap. 7 § 2006:646 8 a kap. 3 § 2008:901 8 a kap. 8 § 2006:646 8 a kap. 4 § 2006:646 10 kap. 5 a § 2006:646 8 a kap. 5 § 2006:646 rubriken till 8 a kap. 2006:646. 2Senaste lydelse 2006:646. 3Senaste lydelse 2011:713. enligt 2 kap. 15 och 16 §§, 6 kap. enligt 2 kap. 15 och 16 §§, 6 kap. 5 § första stycket, 7 kap. 5 § andra 5 § första stycket, 7 kap. 5 § andra stycket samt 10 kap. 3, 4, 7 och stycket samt 10 kap. 3, 4, 7 och 10 §§ samt beslut av den system- 10 §§ samt beslut av den system- ansvariga myndigheten om ersätt- ansvariga myndigheten om ersätt- 7 kap. 2 § samt om ning enligt 7 kap. 2 § får klagas till allmän förvaltnings- 8 a kap. 5 och 6 §§ får överklagas vid överklagande till kammarrätt. Prövningstillstånd krävs vid över- klagande till kammarrätten. Regeringen får meddela före- skrifter om överklagande av andra skrifter om överklagande till rege- beslut enligt denna lag eller enligt ringen av andra beslut enligt denna lag eller enligt föreskrifter stöd av lagen. som har meddelats i anslutning till Denna lag träder i kraft . 4 Senaste lydelse 2006:646. Ärendet och dess beredning antogs och rådets förordning (EU) nr 994/2010 om åtgärder för att trygga naturgasförsörjningen och om upphävande av rådets direktiv /67/EG (EUT L 295, 12.11.2010, s. 1, Celex 32010R0994), i det följande gasförsörjningsförordningen. Förordningen återges i bilaga 1. Regeringen hade beslutat att en särskild utredare (dir. 2010:60) bl.a. skulle följa det pågående arbetet inom EU med att utforma gemensamma regler för försörjningstrygghet och i förekommande fall föreslå anpassningar i lagstiftning och regelverk i övrigt till och rådets förordning om en trygg gasförsörjning. överlämnade Utredningen om framtida hantering av systemansvaret för gas m.m. () sitt betänkande Framtida regelverk och ansvarsförhållanden på naturgasmarknaden i (SOU 2011:46). En sammanfattning av betänkandet finns i bilaga 2. Utredningens lagförslag återges i bilaga 3. Betänkandet har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 4. En sammanfattning av remissinstansernas synpunkter finns tillgänglig i (dnr N2011/3879/E). Regeringen tar i propositionen upp de frågor som rör trygg naturgasförsörjning. De övriga delarna av utredningens förslag bereds inom . Regeringen beslutade att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 5. Lagrådets yttrande finns i bilaga 6. Regeringen har i propositionen följt Lagrådets förslag till ändring. Regeringen behandlar Lagrådets synpunkter i författningskommentaren. Vidare har vissa redaktionella ändringar gjorts. Gasförsörjningsförordningen trädde i kraft . Förordningen är bindande i sin helhet och är i alla delar direkt tillämplig i varje medlemsstat. Nedan lämnas en översiktlig beskrivning av dess innehåll. Förordningen ersätter rådets direktiv /67/EG av om åtgärder för att säkerställa en tryggad naturgasförsörjning (EUT L 127, 29.4.2004, s. 92, Celex 32004L0067). En viktig utgångspunkt för bestämmelserna är att extraordinära åtgärder endast får vidtas när marknaden inte längre klarar nödvändig försörjning Samordning av krishantering och krisberedskap ska ske i soli- darisk anda på nationell, regional och unionsnivå och utifrån en tydlig ansvarsfördelning mellan naturgasföretag, medlemsstater, framför allt genom de behöriga myndigheterna, och . behöriga myndigheten är den nationella statliga myndighet eller natio- nella tillsynsmyndighet som medlemsstaten har utsett som ansvarig för att säkerställa genomförandet av förordningen. De föreskrivna åtgärderna för att trygga naturgasförsörjningen kan indelas i två block, förebyggande åtgärder och krishantering. I förebyggande åtgärder ingår att den behöriga myndigheten ska göra en riskbedömning och ta fram en förebyggande åtgärdsplan för att hantera de risker som identifierats samt för att uppfylla de bindande normerna. Dessa indelas i normer för infrastruktur och normer för försörjning. I infrastrukturnormen ingår dubbelriktade flöden och den s.k. N-1- Formeln innebär att om den viktigaste gasinfrastrukturen (dvs. produktionsanläggning, lager, LNG och överföringsförbindelse) slås ut ska resterande delar klara försörjningen vid exceptionellt hög efterfrågan på gas som statistiskt inträffar , en s.k. kan uppfyllas på regional nivå. får hänsyn tas till marknadsbaserade mekanismer för att minska efter- måste inte uppfylla formeln N-1 men ska eftersträva att göra det och uppfylla försörjningsnormen för skyddade kunder (se nedan). Undantaget för svensk del gäller så länge det inte före- kommer någon transit av gas på svenskt territorium, den årliga inrikes bruttogaskonsumtionen är mindre än oljeekvivalenter (Mtoe) och av landets totala primära energi- konsumtion kommer från gas. Försörjningsnormen tillämpas endast för skyddade kunder, vilket är hus- hållskunder som är anslutna till ett distributionsnät för gas. staterna får utöka kategorin till att omfatta små och medelstora företag och viktiga samhällstjänster upp till totalt av slutförbruk- ningen av gas, förutsatt att kunderna är ansluta till distributionsnät respektive till distributions- eller transmissionsnät. omfatta fjärrvärmeanläggningar som tillhandahåller värme till de ovan nämnda kundgrupperna, under förutsättning att anläggningarna inte kan byta till andra bränslen och är anslutna till distributions- eller trans- Försörjningsnormen innebär att den behöriga myndigheten ska kräva Prop. 2011/12:68 att naturgasföretag vidtar åtgärder för att säkerställa försörjning av gas till dessa kunder vid extrem kyla och vid exceptionellt hög efterfrågan, allt beräknat utifrån en tjugoårsvinter, samt i händelse av ett avbrott hos den största enskilda gasförsörjningsinfrastrukturen under genomsnittliga vinterförhållanden. Naturgasföretagen får uppfylla försörjningsnormen på regional nivå. Den behöriga myndigheten ska även ta fram en krisplan. Planen ska innehålla en skala med nivåerna tidig varning, beredskapsläge och krisläge. I gasförsörjningsförordningen anges en rad detaljer kring krisplanens innehåll. Bland annat ska den definiera roll- och ansvarsfördelning mellan myndigheten och marknadsaktörer, tillämpliga procedurer och informationsflöde, hur samarbete med angränsande länder sker samt den övervakning och rapportering som krävs från marknadsaktörerna vid en kris. Den ska dessutom ange marknadsbaserade åtgärder respektive icke-marknadsbaserade åtgärder. En bärande princip är att åtgärderna ska säkerställa det gränsöverskridande gasflödet och tillgången till infrastruktur. Åtgärderna får heller inte allvarligt hota gasförsörjningen i en annan medlemsstat. När någon av de tre krisnivåerna nås ska omedel- Om en krisnivå har deklarerats ska kommissionen inom verifiera att krisplanen har följts, att krisläget är berättigat och att det inte medför en onödig börda för naturgasföretag och den inre får vid behov begära ändringar i kris- planen och av åtgärder samt även begära att krisläget upphävs om det Krishantering på unionsnivå och regional nivå Både den förebyggande åtgärdsplanen och krisplanen kan tas fram på regional nivå i stället för, eller som komplement till, de nationella Detta innebär att de berörda behöriga myndigheterna beslutar att upprätta gemensamma förebyggande åtgärdsplaner och gemensamma får deklarera krisläge på regional nivå eller på Den ska deklarera europeiskt eller regional krisläge efter att underrättelser om nationellt krisläge från minst två behöriga myndigheter Vid ett regionalt eller europeiskt krisläge ska den säker- ställa ett omfattande informationsutbyte, koordinera krisberedskaps- åtgärderna och samordna visavi tredje land. Även i denna situation ska det gränsöverskridande gasflödet och tillgången till infrastruktur säker- ställas och åtgärderna får inte allvarligt hota gasförsörjningen i en annan får sammankalla en krisgrupp och kan vid behov sätta in ett observatörsteam för att övervaka och rapportera om gasflöden Den stöds i övrigt av en inrättad grupp för samordning av gasförsörjningen som består av medlemsstater, behöriga myndigheter och en rad institutioner samt branschorganisa- Prop. 2011/12:68 tioner. ska löpande övervaka och rapportera om för- sörjningsläget och genomförandet av förordningen, vilket innebär att motsvarande rapporteringskrav riktas till naturgasföretag, behöriga myndigheter och medlemsstater. En EU-förordning är i alla delar bindande och direkt tillämplig i varje Ändringar i svensk rätt är nödvändiga om nationella bestämmelser strider mot förordningen eller om förordningen föreskriver en skyldighet att vidta lagstiftningsåtgärder på det nationella planet. några fall lämnar gasförsörjningsförordningen ett visst utrymme för medlemsstaterna att själva besluta om tillämpningen, t.ex. när det gäller definitionen av skyddade kunder. Det kan vidare vara motiverat med kompletterade bestämmelser, exempelvis om tillsyn och sanktioner, i syfte att göra det möjligt att tillämpa förordningen i . I det följande redovisar regeringen de bestämmelser i gasförsörjnings- förordningen som föranleder lagstiftning eller andra åtgärder i . Hänvisningar till direktiv /67/EG En generell ändring som krävs är att hänvisningar i det svenska regel- verket till direktiv /67/EG tas bort eller ändras till att avse gasför- I artikel 2 i gasförsörjningsförordningen finns definitioner. framgår att medlemsstaterna, under de förutsättningar som beskrivs i avsnitt 6, kan välja att utvidga kretsen skyddade kunder. kommissionen ska underrättas om huruvida medlemsstaten avser att utvidga begreppet till att omfatta fler än hus- I artikel 15 i gasförsörjningsförordningen regleras frågan om upp- hävande av direktiv /67/EG. I samband med att gasförsörjnings- förordningen trädde i kraft upphörde direktivet att gälla med undantag för artikel 4.1 och 4.2, som innehåller bestämmelser om försörjningstrygghet för särskilda kunder. I artikel 15 i gasförsörj- ningsförordningen anges att direktivets bestämmelser i dessa delar ska gälla till dess att den berörda medlemsstaten har fastställt en definition av skyddade kunder i enlighet med artikel 2.1 i förordningen och har identi- fierat de naturgasföretag som blir skyldiga att säkerställa försörjningen till de skyddade kunderna enligt den försörjningsnorm som har beskrivits i avsnitt 4.1. Direktivets bestämmelser upphör att gälla oavsett om de beskrivna åtgärderna har vidtagits eller inte. överväganden och förslag när det gäller kretsen skyddade kunder redo- visas i avsnitt 6. I artikel 2.2 i gasförsörjningsförordningen definieras den behöriga myndigheten som den nationella statliga myndighet eller nationella till- synsmyndighet som medlemsstaten har utsett som ansvarig för att säker- ställa genomförandet av förordningen. Den behöriga myndigheten får en mycket central roll enligt gasförsörjningsförordningen. 33 a § naturgasförordningen (2006:1043) föreskrivit att Statens energi- myndighet ska vara behörig myndighet. Vidare framgår av artikel 2.2 i gasförsörjningsförordningen att en medlemsstat kan tillåta att den behöriga myndigheten delegerar specifika uppgifter som anges i förordningen till andra organ. uppgifter ska utföras under överinseende av den behöriga myndigheten och specificeras i den förebyggande åtgärdsplan och den krisplan som ska finnas enligt artikel 4 i förordningen. Regeringens överväganden i denna fråga redovisas i avsnitt 7. Regeringen bedömer att det är nödvändigt att införa nationella bestäm- melser om tillsyn för att säkerställa att bestämmelserna i gasförsörjnings- Frågan behandlas i avsnitt 9. uppgifter enligt gasförsörjningsförordningen bör enligt regeringens bedömning finansieras genom avgifter. och förslag i denna del finns i avsnitt 10. En ny lag om trygg naturgasförsörjning Regeringens förslag: Bestämmelserna om trygg naturgasförsörjning i naturgaslagen (2005:403) ska upphävas. Kompletterande bestämmelser till gasförsörjningsförordningen ska föras in i en ny lag om trygg naturgasförsörjning. Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna har tillstyrkt utredningens förslag eller inte fram- fört några invändningar mot det. Skälen för regeringens förslag I 8 a kap. naturgaslagen finns bestämmelser som har tillkommit med anledning av rådets direktiv /67/EG av om åtgärder för att säkerställa en tryggad naturgasförsörjning. serna innebär bl.a. att aktörerna på naturgasmarknaden ska planera och vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa naturgasförsörjningen samt att en nationell plan för krissituationer på naturgasområdet ska upprättas. I 10 kap. 5 a § naturgaslagen finns ett normgivningsbemyndigande som gör det möjligt för regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, den Prop. 2011/12:68 systemansvariga myndigheten att meddela föreskrifter om avgifter för att finansiera de uppgifter som den systemansvariga myndigheten har enligt 8 a kap. och enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av det kapitlet. Av artikel 15 i gasförsörjningsförordningen framgår att direktiv /67/EG upphört att gälla , med undantag för artikel 4.1 och 4.2 i direktivet, som ska gälla till dess att den berörda medlemsstaten har fastställt en definition av skyddade kunder i enlighet med artikel 2.1 i gasförsörjningsförordningen och identifierat naturgasföretagen i enlighet med artikel 8.1 i förordningen. Artikel 4.1 och 4.2 i direktivet ska dock under alla förhållanden upphöra att gälla efter . Gasförsörjningsförordningen är direkt tillämplig i och ska gälla i stället för det som föreskrivs i 8 a kap. naturgaslagen. De nuvarande bestämmelserna i det kapitlet bör därför upphävas, liksom de föreskrifter i övriga delar av lagen som anknyter direkt till 8 a kap. I övrigt behöver vissa följdändringar göras, t.ex. i bestämmelserna om tillsyn i 10 kap. 1 §. Det finns behov av att komplettera gasförsörjningsförordningen med nationella bestämmelser om bl.a. tillsyn. Det kunde i och för sig övervägas att införa de kompletterande bestämmelserna i 8 a kap. naturgaslagen. I likhet med utredningen bedömer emellertid regeringen att de nya bestämmelserna är av sådan karaktär att det är lämpligt att införa dem i en särskild lag om trygg naturgasförsörjning. 8 a kap. bör således utgå ur naturgaslagen. Regeringens bedömning: Definitionen av skyddade kunder bör endast omfatta hushållskunder som är anslutna till ett distributionsnät för gas. Utredningens bedömning: Begreppet skyddade kunder bör inte utökas till att omfatta mer än konsumenter. Remissinstanserna: vill ha möjlighet att trygga försörjningen även för andra gaser och för flerbostadshus och anser att ett helhetsgrepp bör tas på värmeförsörjningen. förordar att hela konsumentkollektivet innefattas i kretsen skyddade kunder. Bostadsrätterna anser att bostadsrättsinnehavare ska innefattas. Företagarna har pekat på ökade administrativa kostnader till följd av gasförsörjningsförordningen och anser att bör hålla fast vid att låta kretsen skyddade kunder omfatta endast konsumenter. remissinstanser har inte framfört några invändningar mot utredningens Prop. 2011/12:68 bedömning. Skälen för regeringens bedömning Rådets direktiv /67/EG av om åtgärder för att säkerställa en tryggad naturgasförsörjning gav utrymme för medlemsstaterna att i lämplig utsträckning och som medlemsstaten bestämde föreskriva att naturgasförsörjningen för hushållskunder skulle säkras i vissa situationer. Dessa var ett partiellt avbrott i naturgasförsörjningen, extrem kyla under en nationellt fastställd period av hög förbrukning och med exceptionellt hög efterfrågan på naturgas vid s.k. tjugoårsvintrar. Direktivet medgav också att medlemsstaten utvidgade kretsen skyddade kunder till att omfatta små och medelstora företag och andra naturgasförbrukare som inte kunde ställa om till andra energikällor. Genomförandet av direktiv /67/EG behandlades i propositionen Åtgärder för att stärka kundernas ställning på energimarknaden, m.m. (prop. 2005/06:158). Regeringen bedömde att begreppet hushållskonsument, som användes i direktivet, överensstämde med definitionen av konsument i 8 kap. 1 § naturgaslagen (2005:403) i dess dåvarande lydelse (prop. 2005/06:158 s. 62 f.). För att förtydliga att begreppet konsument har samma innebörd i hela naturgaslagen flyttades definitionen och finns nu i 1 kap. 8 § naturgaslagen. Regeringen konstaterade vidare att inte hade förutsättningar att utvidga kretsen särskilda kunder. Med stöd av ett normgivningsbemyndigande i 8 a kap. 4 § naturgaslagen har regeringen i 32 § naturgasförordningen (2006:1043) föreskrivit att försörjningen till konsumenter ska säkras i följande fall: vid ett partiellt avbrott i den nationella naturgasförsörjningen som inte överstiger , till och med februari, och med en temperatur som understiger normal vintertemperatur med . Skyddade kunder enligt gasförsörjningsförordningen Enligt artikel 2.1 i gasförsörjningsförordningen omfattar begreppet skyddade kunder alltid hushållskunder som är anslutna till ett distributionsnät för gas. I gasförsörjningsförordningen gäller även definitionerna i och rådets direktiv /73/EG av om gemensamma regler för den inre marknaden för naturgas och om upphävande av direktiv /55/EG (EUT L 211, , s. 94, Celex 32009L0073). Enligt artikel 2.25 i direktivet avses med hushållskund en kund som köper naturgas för sin egen hushållsförbrukning. En medlemsstat kan välja att utvidga definitionen av skyddade kunder i För det första är det möjligt att låta begreppet omfatta även små och medelstora företag, under förutsättning att dessa är Prop.