prop · GZ03100 · 2012-04-16 00:00:00 — En generös och gemensamt finansierad välfärd kräver att en stor andel av befolkningen arbetar, eftersom förvärvsarbete är den viktigaste skatte- basen i ekonomin.35 När fler arbetar frigörs 35 Det är det totala antalet arbetade timmar som är av betydelse för finansieringen av den offentliga sektorn. Detta antal kan öka dels genom dessutom resurser i den offentliga sektorn efter- som utgifterna för bl.a. arbetslöshetsersättning och ekonomiskt bistånd minskar. Detta skapar i sin tur utrymme för att förbättra kvaliteten i exempelvis skolan, äldreomsorgen eller vården och bidrar till att skatteuttaget kan minskas. Eftersom alla i samhället drar nytta av de tjänster som den offentliga sektorn tillhanda- håller, så som rättsväsende, infrastruktur, barn- omsorg, utbildning och olika försäkringar vid inkomstbortfall, är det viktigt att så många som möjligt arbetar och därmed bidrar till finansie- ringen av dessa tjänster. När fler bidrar till för- sörjningen upprätthålls också viljan hos med- borgarna att bidra till den gemensamma sektorns finansiering. Dessutom kommer den demografiska utveck- lingen med en större andel äldre att medföra en ökad belastning på de offentliga finanserna. Kostnaderna för t.ex. äldreomsorg och sjukvård kommer att öka om inte produktiviteten vid tillhandahållandet av dessa tjänster ökar markant. För att nivån på den offentligt finansierade välfärden ska kunna upprätthållas utan höjd skatt på arbetsinkomster (eller andra skatter eller avgifter) är det därför med stor sannolikhet nödvändigt att det totala antalet arbetade timmar behöver öka.36 Argumentet att många ska bidra till finansie- ringen av den offentliga välfärden ska inte tolkas som att andra aktiviteter än arbete är utan värde för individen eller samhället i stort. Två exempel är utbildning och föräldraledighet. Även om de allra flesta människor värderar offentlig välfärd positivt, värderar de också möjligheterna att kunna anpassa hur mycket de vill arbeta beroende på vilken fas i livet de befinner sig i. Ju större omfattning på den offentliga välfärden som efterfrågas, desto större blir dock kraven på deltagande i arbetslivet. Minskat utanförskap leder till ökad välfärd Det omfattande utanförskapet indikerar att betydligt fler än de som räknas som arbetslösa kan ha arbetsmarknadsrelaterade problem. För de personer som drabbas av utanförskap uppstår kostnader i form av risk för ohälsa, brist på gemenskap och den stress som kan vara förknippad med att sakna ett arbete. sig själv skapar också ökade möjligheter för enskilda och familjer att bestämma över den egna vardagen. Utanförskapet är dessutom kostsamt för samhället, eftersom värdefull produktion och skatteintäkter går förlorade när arbetskraften inte tas i anspråk som utgifterna ökar. En varaktigt högre syssel- sättning genom ett minskat utanförskap leder därför till ökad välfärd. Ett ramverk för sysselsättningspolitiken Det finns många sätt att varaktigt öka syssel- sättningen och minska utanförskapet. För att bedöma vilka åtgärder som bör prioriteras eller är rimliga att vidta är det viktigt att ha ett väl underbyggt beslutsunderlag. Regeringen har därför utvecklat ett ramverk för sysselsättnings- politiken som syftar till att politiken på ett så effektivt sätt som möjligt ska bidra till varaktigt högre sysselsättning och därmed högre välfärd. Centrala delar i arbetet med ramverket är att se över målen för sysselsättningspolitiken och att analysera indikatorer som tidigt identifierar väsentliga problem på arbetsmarknaden och som dessutom kan användas för att följa upp om politiken har avsedd effekt. Indikatorerna publiceras tillsammans med regeringens bedömning en gång i den ekonomiska vårpropositionen. kommer indikatorerna även att publiceras kvartalsvis på regeringens hemsida tillsammans med en analys av arbetsmarknadssituationen. Sysselsättnings- ramverket används i detta avsnitt för att följa upp regeringens sysselsättningspolitik. I detta avsnitt beskrivs utvecklingen på arbetsmarknaden med hjälp av en stor uppsättning indikatorer.37 Syftet är att dels översiktligt beskriva de styrkor och svagheter som den svenska arbetsmarknaden uppvisar, dels att fler personer arbetar, dels genom att de som redan har ett jobb arbetar fler timmar. 36 Sambandet mellan utvecklingen på arbetsmarknaden och hållbarheten i de offentliga finanserna behandlas i avsnitt 13. 37 Om inget annat anges avser statistiken arbets- kraftsundersökningar () för åldersgruppen enligt interna tionell definition. Anledningen till att andra åldersgrupper används i vissa diagram är att det saknas längre tidsserier för åldersgruppen . identifiera de mest allvarliga problemen på arbetsmarknaden. Sysselsättningen har utvecklats starkt sedan den finansiella krisen har kännetecknats av en lågkonjunktur och av att ekonomin kraftigt bromsat in . Den första inbromsningen skedde i samband med den finansiella krisen och 2009, som var den kraftigaste konjunkturnedgången sedan depressionen. Den andra inbromsningen inträffade i spåren av de statsfinansiella problemen i flera . Trots den ogynnsamma utvecklingen i omvärlden har svensk arbetsmarknad utvecklats starkt. Sysselsättningen föll kraftigt , men har ökat stadigt (se diagram 5.1). Både minskningen av antalet sysselsatta 2008 och 2009 och ökningen har varit större för män än för kvinnor.38 är antalet sysselsatta fler än före krisen . Diagram 5.1 Antal sysselsatta fördelat efter kön Män (vänster axel) Kvinnor (vänster axel) Totalt (höger axel) Anm.: Säsongresad data. Även sysselsättningsgraden, dvs. andelen av befolkningen som är sysselsatt, har delvis återhämtat sig (se diagram 5.2). Under den finansiella krisens första år föll arbetskrafts- deltagandet, men är nu tillbaka på ungefär 38 För en utförlig analys av bl.a. läget på arbetsmarknaden för män och kvinnor, se budgetpropositionen (prop. 2011/12:1 Förslag till statens budget, finansplan m.m. bilaga 3). samma nivå som före krisen. Jämfört med t.ex. krisen har arbetskraftsdeltagandet varit högt, vilket är positivt eftersom det är arbetsutbudet som bestämmer syssel- sättningen. Diagram 5.2 Arbetskraftsdeltagande och sysselsättningsgrad Anm.: Säsongrensad data. Länkad data från (20012005) och (19902000). Källor: och . Även i en internationell jämförelse har syssel- sättningen utvecklats väl (se diagram 5.3). I många europeiska länder har sysselsättnings- graden inte ens börjat öka från den tidpunkt då den finansiella krisen var som djupast. Diagram 5.3 Sysselsättningsgrad, internationell jämförelse Anm.: Säsongrensad data. Läget på arbetsmarknaden bättre 2011 än 2006 Även sett i ett längre tidsperspektiv har utvecklingen på arbetsmarknaden varit positiv. Trots att konjunkturläget var betydligt sämre 2011 än 2006 har arbetskraftsdeltagandet och sysselsättningsgraden ökat för de flesta ålders- grupper (se diagram 5.4). Sysselsättningsgraden har visserligen minskat totalt sett, men det beror på att befolkningens sammansättning har förändrats. stora generation som föddes går i pension. Det innebär att äldre () och unga () som har en relativt låg syssel- sättningsgrad utgör en allt större andel av befolkningen i arbetsför ålder. Diagram 5.4 Förändring av arbetskraftsdeltagande, sysselsättningsgrad och personer i arbete som andel av befolkningen, , för olika åldersgrupper I arbete som andel av Den positiva utvecklingen framgår även av andelen personer i befolkningen som faktiskt arbetar (se diagram 5.4). Sammantaget har andelen personer som faktiskt arbetar ökat . Att andelen personer i arbete har ökat trots att sysselsättningsgraden minskat något beror främst på att sjukfrånvaron bland de sysselsatta minskat. Även det genomsnittliga antalet arbetade timmar i befolkningen () har ökat, till , vilket motsvarar en ökning . Arbetslösheten på fortsatt hög nivå Inom de flesta åldersgrupperna har arbetskrafts- deltagandet ökat mer än sysselsättningsgraden, vilket bidragit till dagens höga arbetslöshetsnivå (se diagram 5.5). Den höga arbetslösheten beror dock även på lågkonjunkturen. En tillfälligt högre arbetslöshet som beror på ett ökat arbetskraftsdeltagande är mindre bekymmersamt eftersom chanserna att hitta ett arbete är betydligt högre för arbetslösa än för personer utanför arbetskraften. Arbetslöshet som beror på en svag konjunktur är betydligt mer problematisk. De individer som drabbas av arbetslöshet bär en hög andel av lågkonj- unkturens kostnader. finns det en risk för att arbetslösheten fastnar på en hög nivå , s.k. persistens. Ökningen av arbetslösheten 2008 och 2009 var dock mindre än i många jämförbara länder, och till skillnad från i många andra länder minskade arbets- lösheten 20092011. Diagram 5.5 Arbetslöshet, internationell jämförelse Anm.: Säsongrensad data. bedöms sysselsättningen i princip vara oförändrad och arbetslösheten öka något. vänder arbetslösheten gradvis nedåt igen, men först 20142016 sker en stark återhämtning på arbetsmarknaden. Konjunk- turen normaliseras , nära efter att lågkonjunkturen inleddes. Då bedöms arbetslösheten ha minskat till . Den ryckiga och långsamma återhämtningen drabbar framför allt de som redan är arbetslösa och de som träder in på arbetsmarknaden genom att deras chanser att hitta ett arbete minskar. Långtidsarbetslöshet är ett särskilt allvarligt problem då erfarenheten visat att sannolikheten att komma tillbaka till arbete minskar med tiden som arbetslös. Erfarenheten visar också att arbetslöshetstiderna ökar i en lågkonjunktur. Utvecklingen bekräftar bilden av att arbetslöshetstiderna förlängs i en lågkon- junktur.39 Antalet personer som varit inskrivna 39 Det finns ingen formell definition av långtidsarbetslöshet. I statistiken från Arbetsförmedlingen används inskrivningstiderna . I arbetskraftsundersökningarna från används vid Arbetsförmedlingen har ökat kontinuerligt sedan den finansiella krisen och 2009 (se diagram 5.6). Antalet personer med inskrivningstider på är ungefär dubbelt så många som före krisen. Diagram 5.6 Arbetslösa fördelat efter inskrivningstid vid Arbetsförmedlingen Anm.: Arbetslösa avser vid Arbetsförmedlingen inskrivna arbetslösa och deltagare i arbetsmarknadspolitiska program med aktivitetsstöd. Säsongrensad data, tre månaders glidande medelvärde. Källa: Arbetsförmedlingen. I diagram 5.7 visas jobbchanserna, dvs. andelen arbetslösa som om en månad fått osubventionerat arbete fördelat på in- skrivningstid i arbetslöshet och program med aktivitetsstöd vid Arbetsförmedlingen.40 Av dia- grammet framgår att jobbchanserna skiljer sig kraftigt åt mellan grupper med olika inskriv- ningstider. Störst sannolikhet att få arbete har gruppen med relativt korta inskrivningstider och lägst sannolikhet att få arbete har gruppen med mycket långa inskrivningstider (). Diagram 5.7 Jobbchanser fördelat efter inskrivningstid vid Arbetsförmedlingen Anm.: Diagrammet visar antalet personer som har fått ett osubventionerat arbete aktuell månad som andel av antalet kvarstående arbetslösa och deltagare i program med aktivitetsstöd närmast föregående månad. Säsongrensad data, tre månaders glidande medelvärde. Källa: Arbetsförmedlingen. Skillnaderna i jobbchanser mellan grupperna kan bl.a. förklaras av att de som skrivs in vid Arbetsförmedlingen i utgångsläget har olika förutsättningar att få ett jobberbjudande, och att det är personer med relativt sett små möjligheter att få ett arbete som utgör en allt större andel av gruppen med långa inskrivningstider. Jobbchanserna började falla redan innan den finansiella krisen inleddes , särskilt för de med längre arbetslöshetstider än (se diagram 5.7). Det är ett vanligt konjunkturmön- ster att de som först drabbas i en lågkonjunktur är de som står längst från arbetsmarknaden. började jobbchanserna öka igen, men avmattningen har återigen minskat chanserna att hitta arbete. Jobbchanserna är genomgående lägre än före krisen. Även i de flesta andra länder har långtids- arbetslösheten ökat i spåren av den finansiella krisen och 2009 (se diagram 5.8). Av diagram 5.8 framgår att långtidsarbetslösheten i genomsnitt är högre i EU27 än i , att den ökade mer under krisen och att den inte har börjat falla tillbaka under återhämtningen. tidsgränsen , medan tidsgränsen används i den inter- nationella statistiken. 40 Det bör noteras att nystartsjobben, som inte inkluderas i diagrammet, kontinuerligt har ökat i antal . Diagram 5.8 Långtidsarbetslöshet, internationell jämförelse Anm.: Data för är hämtad från , för övriga länder från Källor: och . Regeringen bedömer att arbetslösheten kommer att öka något och ligga kvar på höga nivåer , huvudsakligen till följd av att arbetslöshetstiderna blir längre och i mindre utsträckning på ett ökat inflöde till arbetslöshet. Att långtidsarbetslösheten har ökat är bekymmersamt, särskilt med tanke på att antalet personer med långa inskrivningstider varit högt ända sedan krisen . En fortsatt viktig uppgift för politiken är därmed att motverka att fler korttidsarbetslösa blir långtidsarbetslösa och att stärka möjlig- heterna för personer med långa arbetslös- hetstider att få arbete. 5.2.2Utvecklingen för grupper med svag förankring på arbetsmarknaden Erfarenheten visar att vissa grupper, som unga, äldre, personer födda utanför Europa41, personer med funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga och personer med en utbildning på högst förgymnasial nivå, har en relativt svag förankring på arbetsmarknaden. De drabbas också hårdare än andra grupper när förutsätt- ningarna på arbetsmarknaden försämras. Av både konjunkturella och strukturella skäl är det därför särskilt angeläget att följa arbetsmark- nadsutvecklingen för dessa grupper. Det bör dock påpekas att skillnaderna inom grupperna är stora, särskilt bland personer födda utanför . Läget fortsatt problematiskt för grupper med svag förankring på arbetsmarknaden I diagram 5.9 och 5.10 visas hur syssel- sättningsgraden och arbetslösheten utvecklats för unga, äldre, personer födda utanför och personer med endast förgymnasial utbild- ning i förhållande till befolkningen som helhet. För unga, personer födda utanför och personer med endast förgymnasial utbildning är sysselsättningsgraden betydligt lägre än för befolkningen som helhet (se diagram 5.9) och arbetslösheten betydligt högre (se diagram 5.10). Utvecklingen för äldre ser tämligen god ut men erfarenheten har visat att äldre har problem som inte fångas i ovanstående diagram. Många äldre som är eller riskerar att bli arbetslösa tenderar att lämna arbetsmarknaden med avtalspension och av de relativt få äldre som blir arbetslösa riskerar många att fastna i långtidsarbetslöshet. Att sysselsättningsgraden bland unga är betydligt lägre än bland befolkningen som helhet kan delvis förklaras av att många studerar. I diagram 5.10 visas dock att den relativa ungdomsarbetslösheten har ökat , vilket indikerar att många unga har svårigheter att etablera sig på arbetsmarknaden. Diagram 5.9 Sysselsättningsgrad i olika grupper jämfört med sysselsättningsgrad för den arbetsföra befolkningen Anm.: Den arbetsföra befolkningen totalt avser här åldern . 41 Av de utrikes födda är det personer födda utanför som har störst problem på arbetsmarknaden. I redovisningen av statistiken visas därför gruppen personer födda utanför . Diagram 5.10 Arbetslöshet i olika grupper jämfört med arbetslöshet för den arbetsföra befolkningen totalt Anm.: Den arbetsföra befolkningen totalt avser här åldern . har den relativa sysselsättningen och arbetslösheten utvecklats till det bättre för personer födda utanför . Situationen är dock fortfarande mycket problematisk och den senaste lågkonjunkturen har slagit hårt mot personer i denna grupp. Personer med högst förgymnasial utbildning är en grupp som får det allt svårare på arbets- marknaden. Den relativa sysselsättningsgraden har minskat trendmässigt och den relativa arbetslösheten ökat. I denna grupp finns många unga utan slutbetyg från gymnasieskolan. Regeringens reformer inom bl.a. sjukförsäk- ringen har syftat till att alla människors arbets- förmåga ska tas tillvara. Det har bidragit till att fler personer med delvis nedsatt arbetsförmåga har kommit närmare arbetsmarknaden. Statistik- en över arbetsmarknadssituationen för personer med funktionsnedsättning som innebär nedsatt arbetsförmåga är dock bristfällig. genomför regelbundet en tilläggs- undersökning till arbetskraftsundersökningarna som riktas till personer med funktionsned- sättning (). Den senaste undersök- ningen, som avser fjärde kvartalet 2008, visar att såväl arbetskraftsdeltagande som sysselsättnings- grad var betydligt lägre bland personer med funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga () än bland personer utan funktionsnedsättning (). Arbetslöshetens sammansättning skiljer sig åt mellan grupper med svag förankring på arbetsmarknaden Antalet långtidsinskrivna () vid Arbetsförmedlingen som andel av befolkningen i respektive grupp har ökat för samtliga grupper (se diagram 5.11). Ökningen är särskilt kraftig bland personer födda utanför . Den starka återhämtningen på arbets- marknaden 20092011 till trots finns det inga tecken på att problemen med långa inskriv- ningstider tycks avta, utom möjligen för unga där andelen långtidsarbetslösa tycks plana ut. Diagram 5.11 Arbetslösa med långa inskrivningstider vid Arbetsförmedlingen, fördelat på olika grupper Procent av befolkningen i respektive grupp Anm.: Arbetslösa vid Arbetsförmedlingen avser kvarstående arbetslösa och deltagare i program med aktivitetsstöd med en inskrivnigstid . Funktionsnedsatta är relaterade till hela befolkningen (). Säsongrensad data, tre månaders glidande medelvärde. Källor: Arbetsförmedlingen och . Andelen av de inskrivna i arbetslöshet och i program med aktivitetsstöd vid som fått arbete, de s.k. jobbchans- erna, varierar kraftigt mellan grupperna. Av diagram 5.12 framgår att unga hade betydligt större jobbchanser än övriga grupper , men att skillnaderna minskade i och med den finansiella krisen och 2009. Under återhämtningen 20092011 ökade jobbchanserna något, men för alla grupper är jobbchanserna på lägre nivåer än före krisen. Särskilt för unga är jobbchanserna på jämförelsevis låga nivåer . Diagram 5.12 Jobbchanser för inskrivna vid Arbetsförmedlingen, fördelat på olika grupper Anm.: Diagrammet visar antalet personer, fördelat på olika grupper, som har fått ett osubventionerat arbete aktuell månad som andel av antalet kvarstående arbetslösa och deltagare i program med aktivitetsstöd närmast föregående månad. Säsongrensad data, tre månaders glidande medelvärde. Källor: Arbetsförmedlingen och . I en internationell jämförelse är långtids- arbetslösheten bland unga relativt låg (se diagram 5.13).42 Förhållandevis få svenska ungdomar är arbetslösa längre än . Långtidsarbetslösheten bland unga är i genomsnitt betydligt högre i EU21, där den i finanskrisens spår också har ökat i större utsträckning än i . Diagram 5.13 Långtidsarbetslösa unga, internationell jämförelse Anm.: Långtidsarbetslösa unga avser här arbetslösa längre än , i åldersgruppen redovisar enbart långtidsarbetslösa som andel av arbetslösa. är hämtad från , övrig data från . Källor: och . I diagram 5.14 visas andelen av befolkningen som är nyinskrivna som arbetslösa vid Arbets- förmedlingen uppdelad efter olika grupper. till slutet av 2011 minskade andelen nyinskrivna i alla grupper för att börjar öka. Ökningen är störst bland personer födda utanför . Diagram 5.14 Nyinskrivna vid Arbetsförmedlingen, fördelat Unga (, vänster axel) Äldre (, vänster axel) (vänster axel) Födda utanför (vänster axel) Samtliga (vänster axel) Funktionsnedsatta (höger axel) Anm.: Säsongrensad data, tre månaders glidande medelvärde. Funktionsnedsatta är relaterade till hela befolkningen (). Källor: Arbetsförmedlingen och . Sammantaget visar denna analys att långtids- arbetslösheten har ökat för alla grupper med svag förankring på arbetsmarknaden, men särskilt för personer födda utanför . Vidare har antalet nyinskrivna vid Arbetsförmedlingen ökat i alla grupper , framför allt för personer födda utanför . Det är således en fortsatt angelägen uppgift för politiken att stärka dessa gruppers ställning på arbetsmarknaden. Återhämtningen på arbetsmarknaden avstannade . uppstod en oro för att statsskuldskrisen i skulle få allvarliga negativa återverkningar på den svenska arbetsmarknaden.43 Denna oro under- byggdes av framåtblickande indikatorer, t.ex. började antalet varsel om uppsägning öka (se diagram 5.15). 42 Det finns institutionella skillnader mellan länderna i som direkt sänker arbetslöshetsnivån i några länders statistik, se rapport 2010:11 Jämförbarhet i arbetsmarknadsstatistik för unga metodologiska och institutionella skillnader mellan några utvalda länder från Det innebär att långtidsarbetslösheten, om den mäts som 43 Se avsnitt 6 för en utförlig redogörelse för statsskuldkrisen i andel av arbetslösheten, blir högre för dessa länder. och dess återverkningar på svensk ekonomi. Diagram 5.15 Antal varsel Anm.: Säsongrensad data, tre månaders glidande medelvärde. Källa: Arbetsförmedlingen. Ökningstakten i antalet varsel har dock avstannat . Även antalet lediga jobb, vars ökning avstannade , har stabiliserats på relativt höga nivåer (se diagram 5.16). Detta är några av de indikatorerna som har bidragit till att mildra riskbilden för den svenska arbetsmarknaden. Indikatorerna tyder sammantaget på att den aggregerade efterfrågan på arbetskraft inte kommer att falla lika mycket som under krisen och 2009, utan att efterfrågan kommer att stabiliseras . Diagram 5.16 Lediga jobb per anställd, fördelat efter sektor Anm.: Säsongrensad data. Lediga jobb från Konjunkturstatistik över vakanser, anställda från nationalräkenskaperna. Källor: och egna beräkningar. och antalet anställda inom tjänstebranscherna ökat.44 Andelen tidsbegränsade anställningar har ökat har andelen av de sysselsatta som är anställda på tidsbegränsade anställningar ökat (se diagram 5.17). För individen kan en tidsbegränsad anställning vara en språngbräda till en tillsvidareanställning. För arbetsgivaren ger tidsbegränsade anställningar en större anpassningsbarhet till konjunkturläget. För arbetsgivare kan det också vara en fördel att använda tidsbegränsade anställningar för att bedöma en persons produktivitet innan en tillsvidareanställning erbjuds. Det kan dock finnas risk för att vissa personer blir kvar i tidsbegränsade anställningar under förhållandevis lång tid.45 Det finns studier som visar att personer som har tidsbegränsade anställningar har lägre lön och i mindre utsträckning får personalutbildning än personer som har fast anställning. Det talas i detta sammanhang om risker med en s.k. dual arbets- marknad. I relativa termer minskade de tidsbegränsade anställningarna mer än de fasta anställningarna , vilket sannolikt är en konjunktureffekt. Till skillnad mot tidigare återhämtningar på arbetsmarknaden har antalet fast anställda ökat i ett tidigt skede av denna återhämtning, vilket är positivt. Sammantaget är andelen av de sysselsatta som är anställda på tidsbegränsade anställningar lägre än före den finansiella krisen. har dock andelen av de sysselsatta som har tidsbegränsade anställningar ökat. Av diagram 5.17 framgår också att det är betydligt vanligare med tidsbegränsade anställ- ningar för kvinnor än för män. Utvecklingen är dock densamma mellan könen. För att bedöma och analysera utvecklingen på arbetsmarknaden är det inte bara nivån på den aggregerade efterfrågan på arbetskraft som är betydelsefull, utan även vilken typ av arbets- kraft som efterfrågas. har branschsammansättningen förändrats. Till exempel har antalet industrianställda minskat 44Förändringen kan i statistiken uppfattas som missvisande snabb, eftersom allt fler industriarbetare har anställning inom bemanningsföretag. De klassificeras då i den branschindelade statistiken som anställda inom tjänstesektorn, trots att de utför industriarbete. 45Se t.ex. (SOU 2011:11) eller Economic Surveys , 2010. Diagram 5.17 Andel tidsbegränsade anställningar fördelat efter kön