prop · H00345 · 2012-11-15 00:00:00 — Ändringarna i andra stycket avser grunderna för meddelande av prövningstillstånd i kammarrätten. Förutsättningarna för att meddela prövningstillstånd i s.k. ändringsfall preciseras (första punkten). tillstånd ska meddelas om det finns anledning att betvivla riktigheten av Prop. 2012/13:45 det slut som förvaltningsrätten kommit till. Avsikten är att ett relativt lågt krav ska gälla vid bedömningen av om en prövning av saken i kammarrätten skulle kunna leda till en ändring av förvaltningsrättens avgörande (jfr prop. 2004/05:131 s. 260). Vidare tillkommer en möjlighet att meddela prövningstillstånd i s.k. granskningsfall (andra punkten). Denna grund för prövningstillstånd ska tillämpas om det finns svårigheter att vid tillståndsprövningen bedöma riktigheten av förvaltningsrättens avgörande. Detta kan t.ex. vara fallet om det av domskälen inte i tillräcklig utsträckning framgår hur förvaltningsrätten har resonerat eller om målet är så omfattande eller på annat sätt komplicerat att en bedömning av riktigheten av det skälet svårligen låter sig göras vid tillståndsprövningen (a. prop. s. 261). I tredje stycket, som är nytt, införs en möjlighet för kammarrätten att meddela partiellt prövningstillstånd (jfr a. prop. s. 261). Ett sådant prövningstillstånd får begränsas till en viss del av ett överklagat beslut. En förutsättning för att meddela partiellt prövningstillstånd är att utgången i den del som tas upp till prövning inte kan komma att påverka övriga delar av det överklagade avgörandet. Som exempel på frågor som skulle kunna lämpa sig för partiellt prövningstillstånd kan nämnas eftergift vid återkrav av en socialförsäkringsförmån eller spärrtid vid ett körkortsingripande. Första och fjärde (tidigare tredje) styckena ändras endast språkligt. Ett överklagande av kammarrättens beslut i ett mål som har inletts i kammarrätten genom överklagande, underställning eller ansökan prövas av endast om prövningstillstånd har meddelats. Om prövningstillstånd inte meddelas, står kammarrättens beslut fast. En upplysning om detta ska tas in i Högsta förvaltningsdomstolens beslut. Första stycket gäller inte 1.talan som ombudsmän eller Justitiekanslern för i mål om disciplinansvar eller om återkallelse eller begränsning av behörighet att utöva yrke inom hälso- och sjukvården, tandvården, detaljhandeln med läkemedel eller djurens hälso- och sjukvård, 2.talan som Justitiekanslern för i mål enligt kreditupplysningslagen (1973:1173), inkassolagen (1974:182) eller lagen (1998:150) om allmän kameraövervakning. Paragrafen innehåller bestämmelser om krav på prövningstillstånd i . Paragrafen ändras endast språkligt. 1.om det är av vikt för ledning av rättstillämpningen att överklagandet prövas av eller 2.om det finns synnerliga skäl till en sådan prövning, såsom att det finns grund för resning eller att målets utgång i kammarrätten uppenbarligen beror på grovt förbiseende eller grovt misstag. Om prövningstillstånd meddelas i ett av två eller flera likartade mål, får prövningstillstånd meddelas även i övriga mål. 2012/13:45 Paragrafen innehåller bestämmelser om grunderna för prövningstillstånd i . Övervägandena finns i avsnitt 13.1. Ändringen i andra stycket innebär en viss utvidgning av möjligheten att meddela prövningstillstånd även i övriga mål, då sådant tillstånd meddelats i ett av två eller flera likartade mål. En motsvarande bestämmelse för finns i 54 kap. 10 § andra stycket RB. Bestämmelsen i nuvarande tredje stycket som föreskriver att ett prövningstillstånd i kan begränsas till en viss del av målet flyttas till 36 a §. Övriga ändringar är endast språkliga eller redaktionella. Prövningstillstånd får begränsas till att gälla en viss fråga i målet, vars prövning är av vikt för ledning av rättstillämpningen (prejudikatfråga) eller en viss del av målet. I avvaktan på att prövning sker i enlighet med ett prövningstillstånd som har begränsats enligt första stycket får förklara frågan om meddelande av prövningstillstånd rörande målet i övrigt helt eller delvis vilande. I den utsträckning som prövningstillstånd inte meddelas och frågan om prövningstillstånd inte heller förklaras vilande, ska det överklagade beslutet stå fast. En upplysning om detta ska tas in i Högsta förvaltningsdomstolens beslut. Paragrafen, som är ny, reglerar partiellt prövningstillstånd i . Övervägandena finns i avsnitt 13.1.2. Av första stycket framgår att får begränsa ett prövningstillstånd till att gälla inte bara en viss del av målet (jfr nuvarande 36 § tredje stycket) utan även en isolerad prejudikatfråga. Detta överensstämmer med vad som gäller för (54 kap. 11 § första stycket RB). Enligt andra stycket får i samband med att ett partiellt prövningstillstånd meddelas förklara frågan om meddelande av prövningstillstånd rörande målet i övrigt helt eller delvis vilande. Även detta överensstämmer med vad som gäller för (54 kap. 11 § andra stycket RB). Av bestämmelsen i tredje stycket, som väsentligen motsvarar bestämmelsen i 35 § andra stycket, följer att i den utsträckning prövningstillstånd inte meddelas och frågan om prövningstillstånd inte heller förklaras vilande, ska det överklagade beslutet stå fast. En upplysning om detta ska tas in i Högsta förvaltningsdomstolens beslut. Om med tillämpning av 36 a § har prövat en prejudikatfråga får domstolen, om ytterligare prövning krävs, helt eller delvis grunda sitt avgörande av målet i övrigt på kammarrättens bedömning eller, med undanröjande av lägre rätts eller myndighets avgörande, besluta om återförvisning av målet för fortsatt behandling. Paragrafen, som är ny, reglerar Högsta förvaltningsdomstolens handlingsalternativ om den prövat en prejudikatfråga och ytterligare prövning krävs. Övervägandena finns i avsnitt 13.1.2. kan, helt eller delvis, grunda sitt av- Prop. 2012/13:45 görande på kammarrättens bedömning och alltså avstå från en egen bedömning av sakförhållandena. I andra fall kan , med undanröjande av lägre rätts eller myndighets avgörande, besluta om återförvisning av målet för fortsatt behandling. kan också göra en helt egen bedömning. En handling anses ha kommit in till domstolen den dag handlingen eller en avi om betald postförsändelse som innehåller handlingen anlänt till domstolen eller nått en behörig tjänsteman. Om domstolen underrättas särskilt om att ett meddelande till domstolen anlänt till ett telebefordringsföretag, anses meddelandet ha kommit in redan när underrättelsen nått en behörig tjänsteman. Om det kan antas att handlingen eller en avi om denna en viss dag har lämnats hos domstolens kansli eller avskilts för domstolen på ett postkontor, anses den ha kommit in den dagen om den nått en behörig tjänsteman närmast följande arbetsdag. En handling ska bekräftas av avsändaren om rätten anser att det behövs. Paragrafen innehåller bestämmelser om en handlings ankomstdag och om rättens möjlighet att begära bekräftelse av en handling. Övervägandena finns i avsnitt 7.2. Första och andra styckena moderniseras, bl.a. genom att det äldre uttrycket telegram eller annat meddelande ersätts av det teknikneutrala uttrycket meddelande. Enligt tredje stycket ska en handling bekräftas av avsändaren om rätten anser att det behövs. Stycket anpassas till att kravet på egenhändigt undertecknande för ansöknings- och överklagandehandlingar i 3 § tas bort. Som utgångspunkt ska någon undertecknad handling inte behövas. Om rätten av någon särskild anledning är tveksam till om en ingiven handling verkligen härrör från parten har domstolen dock möjlighet att begära att avsändaren bekräftar handlingen. Möjligheten att begära bekräftelse är inte begränsad till vissa situationer eller typer av dokument, utan gäller såväl handlingar genom vilka mål inleds som handlingar som ges in till domstolen . Om rätten förelägger avsändaren av en handling att ge in en bekräftelse ska det av föreläggandet framgå vilka konsekvenserna blir av att någon bekräftelse inte ges in. Även om en bekräftelse normalt sker genom en i original undertecknad handling finns det inte något hinder mot att tvivel om avsändarens identitet undanröjs även på annat sätt (jfr t.ex. NJA 1991 s. 407, NJA 1991 s. 595 och RH 2010:44). Den som för talan i mål får som ombud eller biträde anlita någon som är lämplig för uppdraget. Om den som är ombud eller biträde visar oskicklighet eller oförstånd eller annars är olämplig får rätten avvisa honom eller henne som ombud eller biträde i målet. Rätten får också förklara honom eller henne obehörig att vara ombud eller biträde vid rätten antingen eller tills vidare. Om den som avvisas eller förklaras obehörig enligt andra stycket är advokat, ska åtgärden anmälas till styrelse. 2012/13:45 I paragrafen finns bestämmelser om ombud och biträde. Övervägandena finns i avsnitt 8.1.2. I första stycket införs ett allmänt lämplighetskrav för den som ska uppträda som ombud eller biträde i allmän förvaltningsdomstol. Frågan om ombudet är lämpligt får bedömas från fall till fall allt efter sakens karaktär och den omfattning som processen kan förväntas att få. Om målet inte är komplicerat, finns det inte anledning att ställa alltför höga krav på den som vill vara ombud eller biträde. I enklare fall möter det normalt inte något hinder att en nära anhörig utan särskild juridisk skolning eller någon annan allmänt förståndig person uppträder som ombud. Den det gäller behöver normalt inte lägga fram någon utredning om sina kvalifikationer. Reglerna om ombud i 12 kap. RB bör i många fall vara vägledande även för de krav som i det enskilda fallet kan ställas på ombud som uppträder i allmän förvaltningsdomstol. Hänsyn bör tas till t.ex. personens omdöme, kunnande och erfarenhet. I och med att en uttrycklig kompetensregel införs kan en juridisk person inte längre vara ombud eller biträde i allmän förvaltningsdomstol. Andra och tredje styckena ändras endast språkligt. Ett ombud ska ha fullmakt. Om rätten anser att ombudets behörighet behöver styrkas, ska ombudet eller huvudmannen föreläggas att visa upp en skriftlig fullmakt. En sådan fullmakt ska innehålla ombudets namn. Om ombudet får sätta någon annan i sitt ställe, ska detta framgå av fullmakten. Om ansökan eller överklagandet har getts in av ombudet, ska det i föreläggandet anges att talan tas upp till prövning endast om detta följs. Har ombudet vidtagit någon annan åtgärd, ska det i föreläggandet anges att åtgärden beaktas endast om detta följs. Paragrafen innehåller bestämmelser om fullmakt. Övervägandena finns i avsnitt 8.2.2. Av första stycket framgår att den som uppträder som ombud måste ha fullmakt. En fullmakt kan vara skriftlig eller muntlig. Andra stycket ändras så att ombud inte behöver styrka sin behörighet annat än i de fall rätten anser att det behövs. Om rätten av någon särskild anledning är tveksam till om ett uppgivet ombud är behörig har domstolen möjlighet att begära in en skriftlig fullmakt. Denna möjlighet utesluter naturligtvis inte att behörigheten styrks t.ex. genom att huvudmannen vid en muntlig förhandling ger ombudet en muntlig fullmakt. När det gäller advokater och anställda på advokatbyråer finns det sällan anledning att kräva in en fullmakt eftersom sådana personer är ställda under ett särskilt disciplinansvar. Behovet av att styrka ombudets behörighet kan gälla såväl uppdraget i sig som dess omfattning. Till andra stycket flyttas bestämmelserna i nuvarande första stycket om vilka uppgifter en fullmakt ska innehålla. Paragrafens tredje stycke, som är nytt, motsvarar nuvarande andra stycket andra och tredje meningen. Övriga ändringar är endast språkliga. Förslaget till lag om ändring i oljekrislagen Beslut enligt 35 och 1416 §§ får överklagas till regeringen. Sådana beslut gäller om inte annat anges. Beslut om ersättning enligt 17 § får överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Paragrafen innehåller bestämmelser om överklagande. Övervägandena finns i avsnitt 5.2. Ändringarna i andra stycket innebär att beslut om ersättning inte längre ska överklagas till kammarrätten utan till förvaltningsrätten. Av tredje stycket, som är nytt, framgår att det krävs prövningstillstånd vid överklagande till kammarrätten. Övriga ändringar är endast språkliga. 20.8Förslaget till lag om ändring i lagen (1975:1083) om uppgiftsskyldighet rörande mottagande av olja Beslut enligt denna lag får överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Paragrafen innehåller bestämmelser om överklagande. Övervägandena finns i avsnitt 5.2. Ändringarna i första stycket innebär att beslut inte längre ska överklagas till kammarrätten utan till förvaltningsrätten. Av andra stycket, som är nytt, framgår att det krävs prövningstillstånd vid överklagande till kammarrätten. 20.9Förslaget till lag om ändring i lagen (1977:729) om Patentbesvärsrätten I fråga om överklagande av ett slutligt beslut av Patentbesvärsrätten finns bestämmelser i patentlagen (1967:837), mönsterskyddslagen (1970:485), namnlagen (1982:670), lagen (1991:1559) med föreskrifter på tryckfrihetsförordningens och yttrandefrihetsgrundlagens områden, växtförädlarrättslagen (1997:306) samt i varumärkeslagen (2010:1877). Ett beslut av Patentbesvärsrätten, som inte är slutligt, får överklagas endast i samband med överklagande av beslut i själva målet. Ett beslut får dock överklagas särskilt när rätten har 1.ogillat invändning om jäv mot ledamot av rätten eller invändning om att hinder föreligger för talans prövning, 2.avvisat ombud eller biträde, 2012/13:45 3. utdömt vite eller straff för underlåtenhet att iaktta föreläggande eller ålagt vittne eller sakkunnig att ersätta kostnad som vållats genom försummelse eller 4.förordnat angående ersättning för någons medverkan i målet, 5.utlåtit sig i annat fall än som avses i 4 i fråga som gäller rättshjälp. Ett särskilt överklagande som avses i andra stycket får göras av den som beslutet angår, om det har gått honom eller henne emot. Beslutet överklagas till . Vid överklagandet tillämpas 6 a, 6 b och 3537 §§ förvaltningsprocesslagen (1971:291). Patentbesvärsrättens beslut ska innehålla upplysning om att det krävs prövningstillstånd i och om de grunder som ett sådant tillstånd meddelas på. Paragrafen innehåller bestämmelser om överklagande. I tredje stycket införs en hänvisning även till 6 b § FPL. Ändringen är en konsekvens av att delar av 6 a § flyttas till den nya 6 b §. Övriga ändringar är endast språkliga. 20.10Förslaget till lag om ändring i förfogandelagen (1978:262) Beslut om föreläggande som har förenats med vite enligt denna lag får överklagas endast i samband med överklagande av beslut om utdömande av vitet. Beslut om åtgärd enligt 47 § andra stycket eller en länsstyrelses beslut om handräckning enligt 48 § tredje stycket får överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Ett sådant beslut gäller , om inte något annat anges i beslutet. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Paragrafen innehåller bestämmelser om överklagande. Övervägandena finns i avsnitt 5.2. Ändringarna i andra stycket innebär att beslut om åtgärd enligt 47 § andra stycket eller en länsstyrelses beslut om handräckning enligt 48 § tredje stycket inte längre ska överklagas till kammarrätten utan till förvaltningsrätten. Av tredje stycket, som är nytt, framgår att det krävs prövningstillstånd vid överklagande till kammarrätten. Övriga ändringar är endast språkliga. 20.11Förslaget till lag om ändring i fastighetstaxeringslagen (1979:1152) 21 kap. 10 § Nämndemän som avses i 8 § utses för tiden det år, då allmän fastighetstaxering äger rum av hyreshus-, industri-, elproduktions- och specialenheter, till och med det år då sådan taxering sker nästa gång. En nämndeman har dock rätt att avgå . Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer förordnar värderingstekniska ledamöter för varje förvaltningsrätt för den tid som anges i första Avgår en sådan ledamot som han eller hon har blivit utsedd Prop. 2012/13:45 för, får en annan ledamot förordnas för den tid som återstår. Om det medan en värderingsteknisk ledamot deltar i behandlingen av ett mål inträffar en omständighet som medför att förordnandet upphör att gälla, ska förordnandet ändå gälla i det pågående målet. I paragrafen finns bestämmelser om värderingstekniska ledamöter i förvaltningsrätt. Övervägandena finns i avsnitt 16.2. I andra stycket införs en upplysning om att regeringen har möjlighet att delegera uppgiften att förordna värderingstekniska ledamöter i förvaltningsrätt till en myndighet. Av tredje stycket, som är nytt, framgår att om förordnandet upphör att gälla har ledamoten ändå fortsatt behörighet i ett mål som pågår (jfr 4 kap. 10 a § andra stycket RB). Övriga ändringar är endast språkliga. 22 kap. 2 § Överklagande får inte ske av en förvaltningsrätts beslut som avser 1. frågor som avses i 20 kap. 6 §, eller 2. beslut om besiktning enligt 18 kap. 30 §. I paragrafen anges vissa beslut av förvaltningsrätt som inte kan överklagas. Övervägandena finns i avsnitt 11.2.2. Den nuvarande punkten 1 som avser beslut av att avvisa en begäran om omprövning såsom för sent inkommen upphävs med anledning av att 33 § fjärde stycket FPL i dess nya lydelse innehåller ett motsvarande överklagandeförbud. Punkterna 1 och 2 motsvarar punkterna 2 och 3 i paragrafens nuvarande lydelse. 22 kap. 5 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer förordnar för varje kammarrätt minst nio och högst tjugo i praktiskt arbete erfarna personer med god kännedom om fastighetsförhållanden i allmänhet att tjänstgöra i kammarrätten som särskilda ledamöter vid handläggning av mål om allmän eller förenklad fastighetstaxering. Av dessa personer ska i fråga om varje kammarrätt 1. minst tre ha kunskap om värdering av produktiv skogsmark och växande skog, 2. minst två ha kunskap om värdering av vattenfallsfastigheter, 3.minst två ha kunskap om värdering av lantbruksenheter i övrigt, och 4.minst två ha kunskap om värdering av andra taxeringsenheter än lantbruksenheter i övrigt. Om det medan en särskild ledamot deltar i behandlingen av ett mål inträffar en omständighet som medför att förordnandet upphör att gälla, ska förordnandet ändå gälla i det pågående målet. Den som ska tjänstgöra som särskild ledamot ska vara svensk medborgare och får inte vara underårig eller i konkurstillstånd eller ha förvaltare enligt 11 kap. 7 § . Paragrafen innehåller bestämmelser om särskilda ledamöter i kammarrätt vid handläggning av mål om fastighetstaxering. Övervägandena finns i avsnitt 16.2. 2012/13:45 I första stycket införs en upplysning om att regeringen har möjlighet att delegera uppgiften att förordna särskilda ledamöter i kammarrätt till en myndighet. Vidare tas bestämmelsen om förordnandetidens längd bort. Av andra stycket, som är nytt, framgår att om förordnandet upphör att gälla har ledamoten ändå fortsatt behörighet i ett mål som pågår (jfr 4 kap. 10 a § andra stycket RB). Övriga ändringar är endast språkliga eller redaktionella. 20.12Förslaget till lag om ändring i lagen (1990:613) om miljöavgift på utsläpp av kväveoxider vid energiproduktion Bestämmelserna i 67 kap. 2932 och 3436 §§ skatteförfarandelagen (2011:1244) tillämpas i mål enligt denna lag. Det som sägs där om ska då i tillämpliga fall gälla det allmänna ombudet. Paragrafen innehåller bestämmelser om överklagande. Paragrafen ändras på så sätt att hänvisningen till 67 kap. 26 § 1 och 28 § skatteförfarandelagen tas bort. Bestämmelser om tid för överklagande av domstolsbeslut finns i 6 a § FPL och bestämmelser om överklagande av beslut att bl.a. avvisa en begäran om omprövning finns i 33 § fjärde stycket FPL. 20.13Förslaget till lag om ändring i lagen (1991:1047) om sjuklön De föreskrifter om omprövning och ändring av beslut som finns i 113 kap. 39 §§ socialförsäkringsbalken ska tillämpas på motsvarande sätt i fråga om beslut enligt 10 eller 13 §, 14 § andra meningen, 16, 17 eller 20 § eller 24 § andra stycket, samt beslut att inte avge yttrande enligt 27 § andra stycket. Vidare ska föreskrifterna i 113 kap. 1017, 19, 20 och 21 §§ socialförsäkringsbalken om överklagande av beslut tillämpas på motsvarande sätt i fråga om beslut enligt 10 § första stycket 2, 13 §, 14 § andra meningen, 16, 17 eller 20 § eller 24 § andra stycket. Detsamma gäller föreskrifterna i 113 kap. 1017 och 21 §§ socialförsäkringsbalken om överklagande av domstols beslut. I övrigt får beslut enligt denna lag inte överklagas. Paragrafen innehåller bestämmelser om omprövning, ändring och överklagande. Övervägandena finns i avsnitt 11.2.2. Ändringarna i andra stycket är en följd av att 113 kap. 18 § socialförsäkringsbalken upphör att gälla och att 113 kap. 19 och 20 §§ samma balk inte längre omfattar allmän förvaltningsdomstols beslut. Bestämmelser om överklagande av beslut att bl.a. avvisa ett överklagande som har kommit in för sent finns i 33 § fjärde stycket FPL. 20.14 Förslaget till lag om ändring i lagen (1991:1488) om handläggning av vissa ersättningar till den som tjänstgör inom I fråga om familjebidrag och dagpenning tillämpas bestämmelserna om ändring och omprövning samt om överklagande i 113 kap. 217, 19, 20 och 21 §§ social- Beträffande familjebidrag tillämpas dessutom följande bestämmelser i 107 kap. 12 § om preskription, 108 kap. 2, 11 och 22 §§ om återbetalningsskyldighet, 108 kap. 15, 16, 19 och 21 §§ om ränta, 110 kap. 13 § och 31 § första stycket samt 115 kap. 4 § om skyldighet att lämna uppgifter, 110 kap. 14 § 1 och 2 om utredningsåtgärder, 110 kap. 52 § första stycket 2 och andra stycket samt 53 § om indragning eller nedsättning av ersättning, 112 kap. 2 och 3 §§ samt 108 kap. 10 § om interimistiska beslut. Paragrafen innehåller bestämmelser om ändring, omprövning och överklagande. Övervägandena finns i avsnitt 11.2.2. Ändringen i första stycket är en följd av att 113 kap. 18 § socialförsäkringsbalken upphör att gälla. Bestämmelser om överklagande av beslut att bl.a. avvisa ett överklagande som har kommit in för sent finns i 33 § fjärde stycket FPL. 20.15Förslaget till lag om ändring i lagen (1992:1602) om valuta- och kreditreglering 4 kap. 3 § Beslut inom av annan än direktionen får överklagas till direktionen. Beslut av direktionen om att förelägga någon vid vite eller att ta ut särskild avgift får överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. får bestämma att ett beslut ska gälla . Paragrafen innehåller bestämmelser om överklagande av beslut inom . Övervägandena finns i avsnitt 5.2. Ändringarna i andra stycket innebär att beslut av direktionen inte längre ska överklagas till kammarrätten utan till förvaltningsrätten. Av tredje stycket, som är nytt, framgår att det krävs prövningstillstånd vid överklagande till kammarrätten. Övriga ändringar är endast språkliga. 2012/13:45 20.16 Förslaget till lag om ändring i lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring Beslut av en arbetslöshetskassa i ärenden om rätt till ersättning enligt denna lag får överklagas till allmän förvaltningsdomstol, om inte annat följer av lagen (1969:93) om begränsning av samhällsstöd vid arbetskonflikt. Behörig förvaltningsrätt är den inom vars domkrets klaganden var folkbokförd för beslutet. Om han eller hon inte var folkbokförd i är behörig förvaltningsrätt den inom vars domkrets det första beslutet i saken har fattats. Paragrafen innehåller bestämmelser om överklagande och behörig domstol. Övervägandena finns i avsnitt 6.2.2. Av ändringen framgår att behörig domstol att pröva ett överklagande av ett beslut om rätt till ersättning som fattas av en arbetslöshetskassa är den förvaltningsrätt inom vars domkrets klaganden var folkbokförd för kassans beslut. Om klaganden inte var folkbokförd i är behörig förvaltningsrätt i stället den inom vars domkrets det första beslutet i saken har fattats. Övriga ändringar är endast språkliga. Ett överklagande ska ges in till den arbetslöshetskassa eller förvaltningsmyndighet som har meddelat beslutet.