prop · GZ03105 · 2012-03-15 00:00:00 — Vid rådet för rättsliga och inrikes frågor antog rådet slutsatser om fastställande av Europeiska unionens återtagandestrategi. I slutsatserna anges bl.a. hur tillämpningen av de återtagandeavtal som har trätt i kraft kan förbättras, hur pågående förhandlingar kan underlättas och hur framtida förhandlingsdirektiv på ett ändamålsenligt sätt kan utformas. Åtgärder mot olaglig invandring antog rådet en förordning om inrättande av ett nätverk av sambandsmän för invandring. Syftet med förordningen är att underlätta och påskynda insamling och utbyte av information för att bidra till att förebygga och bekämpa olaglig invandring. presenterade kommissionen ett förslag till ändringar i förordningen. Ändringsförslaget syftar till stor del till att förenkla förordningen utifrån existerande tillämpning, men även till att anpassa förordningen till sådana förändringar av gemenskapsrätten som har trätt i kraft sedan förordningen antogs. 21.2Migration i de yttre förbindelserna I takt med en ökad globalisering har migrationsfrågorna blivit en alltmer integrerad del av EU:s yttre förbindelser. Nära och fördjupat samarbete med strategiska partner i tredjeländer och med internationella organisationer är en förutsättning för att kunna omsätta politiska prioriteringar i konkreta handlingar. Det handlar om ett brett angrepps- sätt, EU-intern solidaritet, balans och partnerskap. I detta arbete verkar bl.a. för att det ska ges ökade möjligheter för rörlighet och Skr. 2011/12:105 kapacitetsuppbyggnad i partnerländerna. 21.2.1EU:s övergripande strategi för migration EU:s övergripande strategi för migration Genomförandet och vidareutvecklandet av EU:s övergripande strategi för migration (EU:s globala ansats för migration), har fortsatt kontinuerligt sedan den antogs 2005. har en bred utvärderingsprocess av strategin genomförts och antog kommissionen ett nytt meddelande om den övergripande strategin för migration (KOM(2011) 743). genomfördes två uppdragsresor för migration till och till , båda under det ungerska ordförandeskapet. deltog i uppdragsresan till . har fortsatt att bidra till genomförandet av partnerskapen för rörlighet med och och deltar även i partnerskapet för rörlighet med . Händelserna och utvecklingen i har resulterat i att kommissionen påbörjat migrationsdialoger med , och , i syfte att ingå partnerskap för rörlighet med dessa länder . 21.2.2Regionala och bilaterala samarbetsprocesser Utöver nedan uppräknade samarbetsprocesser har deltagit i de dialoger som etablerats på migrationsområdet med , och och samt med , och . prioriterar Pragprocessen som det huvudsakliga operativa ramverket för genomförandet av EU:s övergripande strategi för migration i den östliga dimensionen och har deltagit i samtliga möten och aktiviteter . Migrationsministern deltog i den andra ministerkonferensen i , , där en handlingsplan för det fortsatta samarbetet 20122016 antogs. har meddelat sin avsikt att delta i genomförandet av handlingsplanen. Med anledning av händelserna i och det faktum att är s.k. lead-land på Afrika-sidan i MME-partnerskapet har några möten mellan EU och partnerländerna i inte kunnat hållas . Vad gäller svenskt bidrag till genomförandet av handlingsplanen för MME-partnerskapet, som antogs vid i i , har arbete pågått med att utveckla ett Skr. 2011/12:105 projektförslag med fokus på arbetskraftsinvandring och cirkulär Ett viktigt inslag i det utrikespolitiska arbetet på migrationsområdet är integreringen av migrationspolitiken i den europeiska utvecklingspolitiken, där migrationens positiva effekter ges en central betydelse. Kopplingen mellan migration och utveckling kommer även fortsättningsvis vara en viktig del av EU:s politik, och arbetet konkretiseras inom ramen för genomförandet av EU:s övergripande strategi för migration. Kommissionen presenterade ett s.k. arbetspapper som fokuserar specifikt på migration och utveckling inom ramen för EU:s övergripande strategi för migration. 21.2.6Östliga partnerskapet och Söderköpingsprocessen har varit ordförande i som etablerades under det första svenska ordförandeskapet i EU 2001. Det svenska ordförandeskapet har fokuserat på att slutföra integrering av Söderköpingsprocessen i det Östliga partnerskapet. Ett beslut om att inrätta en ny panel for asyl och migrationsfrågor inom partnerskapet togs vid i . Panelen kommer att införliva relevanta aktiviteter ur Söderköpingsprocessen och hade sitt första möte i . Partnerländerna i det östliga partnerskapet är , , , , , . Kommissionen presenterade ett förslag till en asyl- och migrationsfond (KOM(2011) 751 slutlig). Fonden är ett av flera föreslagna finansieringsinstrument på det rättsliga och inrikes området i EU:s fleråriga budgetram för perioden 20142020. Den föreslagna fonden är en sammanslagning av den nuvarande Flyktingfonden, Återvändandefonden samt Integrationsfonden. Det övergripande syftet med fonden är att bidra till en effektivare hantering av migrationsströmmarna inom EU i enlighet med EU:s gemensamma asyl- och migrationspolitik. Förslaget syftar även till att förenkla administrationen och förvaltningen av fonden och att främja ett effektivare och mer resultatinriktat genomförande. Regeringen välkomnade kommissionens förslag och anser att genomförandet av Stockholmsprogrammet bör vara utgångspunkten för bedömningen av resursbehov och inriktning i den fleråriga budgetramen. deltar aktivt i det europeiska kunskaps- och erfarenhetsutbytet inom integrationsområdet och bidrog till att rådsslutsatser om integration kunde antas . Rådsslutsatserna togs fram på basis av kommissionens meddelande En Europeisk agenda för integration av tredjelandsmedborgare, och bidrar till att stärka och fördjupa erfarenhets- och kunskapsutbytet mellan medlemsstaterna. 21.3.1Utveckling av EU-samarbetet på det integrationspolitiska området På basis av kommissionens meddelande tog det polska ordförandeskapet initiativ till att förhandla rådsslutsatser om integration. Rådet för rättsliga och inrikesfrågor antog slutsatserna vid sitt möte (18296/11). Slutsatserna är inriktade på att beakta de viktigaste principerna som bör styra integrationsarbetet på lokal, nationell och europeisk nivå. Vidare enades medlemsstaterna bland annat om att ge kommissionen i uppdrag att: -Stärka redan existerande strukturer för europeiskt kunskap- och erfarenhetsutbyte. -Överväga fortsatt utveckling av ett system för datainsamling och analys baserat på de gemensamma indikatorerna för uppföljning av integration. -Vidareutveckla de europeiska referensramar som ska ge stöd till medlemsstaternas integrationsarbete. -Fortsätta arrangera evenemang på europeisk nivå om integrationsfrågor. -Utforska möjligheterna för samarbete med ursprungsländerna. -Säkerställa finansiering för integrationsinsatser inom ramen för EU:s nästa fleråriga budgetram. Genom Lissabonfördraget infördes en ny rättslig grund som gav och rådet möjlighet att föreskriva åtgärder för att stimulera och stödja medlemsstaternas verksamhet för att främja integrationen av tredjelandsmedborgare. Dessa åtgärder får dock inte omfatta någon harmonisering av medlemsstaternas lagar. EU-samarbetet sker främst genom kunskaps- och erfarenhetsutbyte i syfte att bidra till en mer effektiv integrationspolitik i medlemsstaterna. presenterade kommissionen sitt meddelande som tar sin utgångspunkt i de gemensamma grundprinciperna för en integrationspolitik inom EU, Stockholmsprogrammet och EU 2020-strategin. Kommissionens syfte med meddelandet var att bidra till debatten om hur EU kan stödja medlemsstaterna i integrationsarbetet (se faktapromemoria 2010/11:FPM146). Regeringen har haft överläggningar med arbetsmarknadsutskottet i frågan . Samråd ägde rum i . Europeiska integrationsfonden ingår i EU:s ramprogram för solidaritet och hantering av migrationsströmmar, det så kallade SOLID- programmet. Europeiska integrationsfondens fleråriga program sträcker sig , och i förvaltas fonden av Svenska ESF- rådet som disponerar ca i projektmedel. Integrationsfonden ska stödja projekt som förbättrar systemen för mottagning och integration av tredjelandsmedborgare i . Målgruppen är nyanlända tredjelandsmedborgare som får uppehållstillstånd som anhöriginvandrare och arbetskraftsinvandrare samt på grund av så kallade humanitära/synnerliga skäl, ömmande omständigheter. Ett centralt mål är att bidra till att EU:s elva gemensamma grundprinciper för integration introduceras, vidareutvecklas och tillämpas i . Prioriterade områden har varit: -genomförande av åtgärder för att praktiskt tillämpa de gemensamma grundprinciperna för integration -utveckling av indikatorer och utvärderingsmetoder -utbyte av information och erfarenheter av integration mellan medlemsstater. Ansökningar prövas löpande. För tillfället bedrivs ca 40 projekt med finansiering av europeiska integrationsfonden. 22Grundläggande rättigheter och medborgarskap De pågående förhandlingarna om EU:s anslutning till om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna är av högsta prioritet. målsättning är att anslutningen ska komma till stånd . Konventionen kommer dels att ge ett överskådligt och enhetligt skydd för de grundläggande fri- och rättigheterna i medlemsstaterna och i EU, dels garantera att EU:s verksamhet ställs under extern kontroll. EU har i stor utsträckning harmoniserat lagstiftningen om skyddet av personuppgifter (den s.k. dataskyddsregleringen). presenterade kommissionen ett förslag om ett nytt finansieringsprogram Rättigheter och medborgarskap, vilket är en sammanslagning av tre existerande program. I och med Lissabonfördragets ikraftträdande finns en skyldighet för EU att ansluta sig till den europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna (Europa- övergripande målsättning har varit och är fortfarande att anslutningen till ska komma till stånd och att anslutningen ska bidra till att stärka Skr. 2011/12:105 både den enskildes och ställning. Det förhandlingsarbete mellan EU och som inleddes har fortsatt . Förhandlingarna har förts i inom ramen för en informell arbetsgrupp under för mänskliga rättigheter. Ett första utkast till anslutningsavtal presenterades . Avtalsutkastet har därefter diskuterats såväl mellan förhandlingsparterna i som mellan EU:s medlemsstater i en rådsarbetsgrupp. Målsättningen var att anslutningsavtalet skulle godkännas , men det råder fortfarande oenighet kring flera frågor i avtalet. Diskussioner kring de utestående frågorna förväntas fortsätta . Samråd angående förhandlingsarbetet har ägt rum i . 22.2Översyn av EU:s dataskyddsreglering antog rådet (rättsliga och inrikes frågor) slutsatser om kommissionens meddelande om översynen av EU:s dataskyddsreglering (KOM(2010) 609). antog en initiativrapport i frågan . Kommissionen förväntas lägga fram förslag till ny lagstiftning . välkomnar översynen av EU:s dataskyddsreglering. I har EU-regleringen i huvudsak genomförts genom personuppgiftslagen. Från svenskt perspektiv är det av yttersta vikt att det nya regelverket inte kommer i konflikt med grundlagsregleringen om offentlighetsprincipen och tryck- och yttrandefriheten. verkar också aktivt för att EU-regleringen i större utsträckning än ska utformas enligt en s.k. missbruksmodell (dvs. en förenklad reglering för vardaglig behandling av personuppgifter i löpande text, ljud och bild). Vidare är det från svenska utgångspunkter angeläget att EU- regelverket även i fortsättningen ger utrymme för sådan särreglering i förhållande till personuppgiftslagen som finns i de ca 200 s.k. registerförfattningarna, t.ex. patientdatalagen och polisdatalagen. En annan viktig fråga är att verka för att EU-regleringen utformas med beaktande av de särskilda behov som finns på området för polisiärt och straffrättsligt samarbete. ägde samråd rum med inför antagandet av rådsslutsatser. 22.3.1EU:s byrå för grundläggande rättigheter byrå för grundläggande rättigheter blev operativ 2007. sammansättning, mål, uppgifter, m.m. regleras i rådets förordning (EG) nr 168/2007. Byråns mål är att ge unionens och medlemsstaternas be- institutioner och organ stöd och sakkunskap i frågor om grund- läggande rättigheter i samband med genomförandet av unionslag- Skr. 2011/12:105 stiftningen. Under det ungerska ordförandeskapet lämnade kommissionen förslag till ändring av det fleråriga ramprogrammet för byrån. Syftet med förslaget är att byrån ska kunna utföra sina uppgifter när det gäller polisiärt och straffrättsligt samarbete. 22.3.2Programmet Grundläggande rättigheter och medborgarskap fattade rådet beslut om att inrätta programmet Grundläggande rättigheter och medborgarskap för perioden 20072013. Detta är en del av ramprogrammet Grundläggande rättigheter och rättvisa (se faktapromemoria 2005/06:FPM6). kunde inga ansökningar lämnas in. Möjligheten att ansöka om bidrag utlystes igen och ansökan kan göras fram . presenterade kommissionen ett förslag till EU:s nästa fleråriga budgetram för perioden 20142020. Kommissionen föreslår en sammanslagning av finansieringsprogrammen Grundläggande rättigheter och medborgarskap, och sektionerna icke-diskriminering och jämställdhet inom Progress till ett integrerat program Rättigheter och medborgarskap. Det nya programmet föreslås löpa och dess sammanlagda budget föreslås bli . Sammanslagningen syftar till att garantera likvärdig behandling på alla sakområden och öka effektiviteten i administrationen, både i kommissionen och i medlemsstaterna. Sammanslagningen avser dels förenkla och effektivisera handläggningen av bidrag till medlemsstater och organisationer, dels bidra till fortsatt utveckling av finansieringsprogrammens tre delar. Det nya programmet Rättigheter och medborgarskap syftar till att bidra till att individers rättigheter främjas och skyddas i enlighet med fördraget och EU:s stadga för grundläggande rättigheter. Programmet ska särskilt främja: -rättigheter som härrör från unionsmedborgarskapet -principerna om icke-diskriminering -jämställdhet mellan kvinnor och män -rättigheter för äldre och personer med funktionshinder -rätten till dataskydd -friheten att driva ett företag på den gemensamma marknaden. Åtgärderna inom programmet ska bland annat fokusera på kunskapshöjande och medvetandegörande insatser på området samt till insatser som främjar transnationellt samarbete. Programmet ska finansiera bland annat analytisk verksamhet som insamling av data, utveckling av indikatorer, seminarier, utbildning samt åtgärder för att sprida information och kunskap. Förslaget kommer att behandlas i en ad hoc grupp för den fleråriga budgetramen (Rättsliga och inrikes frågor). EU:s stadga om de grundläggande rättigheterna EU:s stadga om de grundläggande rättigheterna blev i och med Lissabonfördragets ikraftträdande juridiskt bindande. Den ska alltså respekteras och tillämpas av alla , i all EU:s verksamhet, och av medlemsstaterna när de tillämpar EU-rätt. Kommissionen antog en strategi för konkret tillämpning av EU:s stadga om de grundläggande rättigheterna . Strategin bygger på målsättningen att EU bör föregå med gott exempel för att göra rättigheterna i stadgan verkningsfulla. Kommissionen avser att i årsrapporter utvärdera framstegen när det gäller tillämpningen av stadgan på ett öppet, regelbundet och konsekvent sätt. Kommissionens första rapport presenterades på rådet för rättsliga och inrikes frågor. Av rapporten framgår att EU-institutionerna måste klargöra när stadgan är tillämplig för att EU-medborgarna ska kunna nyttja sina rättigheter fullt ut. Vidare framgår att syftet med rapporten är att stödja en effektiv och kontinuerlig implementering av stadgan. Detta ska bl.a. ske genom en dialog med och rådet. Bland annat som ett svar på kommissionens strategi antogs vid rådet för rättsliga och inrikes frågor rådsslutsatser om rådets roll när det gäller att garantera stadgans konkreta genomförande. Av rådsslutsatserna framgår att arbetsgruppen för grundläggande rättigheter i nära samarbete med rådets rättstjänst ska ta fram metodiska riktlinjer för arbetet med implementering av stadgan. togs riktlinjerna fram i arbetsgruppen för grundläggande rättigheter och godkändes av Coreper. Riktlinjerna är en rekommendation och ska fungera som stöd för de olika rådsarbetsgrupperna att identifiera grundläggande rättigheter. Riktlinjerna ger bland annat råd om hur förberedande organ i rådet bör gå tillväga när frågor om förenlighet med stadgan uppstår. För regeringen är det av stor vikt att alla EU:s institutioner såväl som medlemsstaterna tar sitt ansvar för att se till att stadgan följs. Samråd med ägde rum , . Överläggning med arbetsmarknadsutskottet ägde rum och med . Civilskyddssamarbetet inom EU syftar till att skydda människor, miljö, egendom och kulturarv i händelse av en naturkatastrof eller katastrof orsakad av människan. EU genomför katastrofinsatser såväl innanför som utanför unionen. Civilskyddssamarbetet inkluderar förebyggande åtgärder, beredskap och insatser vid en kris. har rådet enats om slutsatser om en utveckling av arbetet med analys och kartläggning av hot och risker, om att öka förmågan att hantera översvämningar och om en mer effektiv risk- och kriskommunikation. följde det ungerska ordförandeskapet upp det svenska Skr. 2011/12:105 initiativet om att höja förmågan att förebygga katastrofer i EU. Kommissionen har , i samarbete med medlemsstaterna, utvecklat EU- gemensamma riktlinjer för riskhantering och i rådet har man enats om slutsatser om ett utvecklat arbete med analys och kartläggning av hot och risker. Medlemsstaterna ska kartlägga och rapportera in till kommissionen de risker som de anser sig stå inför . Kommissionen ska , med utgångspunkt i denna information, göra en översyn över samtliga risker som EU kan tänkas behöva hantera. Rådet har även antagit slutsatser med målsättning att förbättra EU:s förmåga att hantera översvämningar. Som en del i arbetet med att stärka säkerheten för medborgarna inom EU, har det polska ordförandeskapet fokuserat på behovet av en effektiv och samordnad risk- och kriskommunikation. Syftet är att trygga medborgarnas säkerhet och se till att medborgarna är bättre förberedda och kan reagera snabbare vid risker och kriser. Arbetet omfattar såväl insatser innan en kris inträffar (förebyggande åtgärder) som insatser för att öka samhällets beredskap att kunna hantera informationsspridning i samband med olika kriser. har man också diskuterat utvecklingen av EU:s responskapacitet mot bakgrund av de rådsslutsatser som antogs . Detta arbete låg till grund för det förslag till ny reviderad rättsakt för civilskyddsområdet, som kommissionen presenterade . DEL 6 SYSSELSÄTTNING OCH SOCIALPOLITIK, HÄLSO- OCH SJUKVÅRD Att öka sysselsättningsgraden bland kvinnor och män är betydelsefullt för tillväxten, välfärden och jämställdheten i EU. har aktivt deltagit i genomförandet av den europeiska sysselsättningsstrategin inom ramen för den första europeiska terminen. Ett effektivt samarbete på sysselsättningsområdet är viktigt för att stimulera medlemsstaterna att genomföra nödvändiga reformer för att få fler i arbete. Huvudansvaret och de främsta instrumenten på sysselsättningsområdet ligger hos medlemsstaterna. 24.1Sysselsättningsstrategin inom 2020 och den första europeiska terminen Rådet antog 2009 riktlinjer för medlemsstaternas sysselsättningspolitik. Mot bakgrund av att rådet har betonat att riktlinjerna bör förbli oförändrade , beslutade rådet att riktlinjerna antagna fortsatt skulle gälla . Samråd med följdes av ett skriftligt samråd . informerades i frågan . ställde sig bakom sysselsättningsriktlinjerna. Riktlinjerna, som medlemsstaterna ska beakta i sin nationella politik, utgör ett viktigt instrument inom ramen för den öppna samordningsmetoden på sysselsättningsområdet. presenterade kommissionen ett förslag om att även behålla riktlinjerna . Behandling och antagande av dessa sker . Den första gemensamma sysselsättningsrapporten inom den nya europeiska terminen antogs vid . I rapporten betonades att en ökning av kvinnor och mäns deltagande på arbetsmarknaden och en minskning av utanförskap utgör huvudmålsättningen för rådet och en utmaning för samtliga medlemsstater. Rapporten utgjorde en integrerad del i kommissionens första årliga tillväxtrapport (se avsnitt 4 om 2020-strategin). Regeringen överlade med arbetsmarknadsutskottet . Samråd i Skr. 2011/12:105 hölls . välkomnade budskapet att öka deltagandet på arbetsmarknaden, minska utanförskapet och skapa lika villkor för kvinnor och män på arbetsmarknaden. Kommissionen presenterade ett utkast till gemensam sysselsättningsrapport inför den andra europeiska terminen. (se avsnitt 4 om 2020-strategin). I rapportens inledande del konstaterades bl.a. att avtagande tillväxt skulle försvåra den redan svaga återhämtningen på arbetsmarknaderna och att krisen lett till ökad risk för långvarigt utanförskap. Rapporten gick också på ett övergripande plan igenom medlemsstaternas åtgärder på sysselsättningsriktlinjernas och de landspecifika rekommendationernas område. I rapportens sista del underströk kommissionen att prioriteringar i stort fortsatt var relevanta men att det krävdes ytterligare ansträngningar på vissa områden; bl.a. att förbättra ungas och långtidsarbetslösas möjligheter till sysselsättning och att förhindra utslagning. Rapporten behandlas i rådet . Landspecifika rekommendationer på sysselsättningsområdet De första rekommendationerna på sysselsättningsstrategins område inom 2020-strategin antogs av rådet (se även avsnitt 4 om 2020-strategin). På sysselsättningsområdet rekommenderas att: Övervaka och förbättra deltagandet på arbetsmarknaden bland unga och andra svaga grupper. Rekommendationen gällande sysselsättningspolitiken överensstämmer väl med regeringens politik och vidtagna åtgärder. Regeringens främsta mål är att föra mot full sysselsättning genom minskat utanförskap. Regeringens politik är inriktad på att kontinuerligt följa upp och förbättra arbetsmarknadssituationen för grupper med svag förankring på arbetsmarknaden. 24.2Revidering av förordningen om globaliseringsfonden presenterade kommissionen ett förslag till revidering av förord- ningen som styr Europeiska globaliseringsfonden. och syftar till att bidra till en anpassning till globaliseringens Mot bakgrund av den ekonomiska krisen infördes tillfälliga regler i fondens regelverk som innebar att fonden till utgången av 2011 kan ge stöd till arbetstagare som sagts upp på grund av den ekonomiska och finansiella krisen sam att medfinansieringsgraden från Dessa regler löpte ut och kommissionen föreslog därför att förlänga de tillfälliga reglerna till utgången av 2013. Regeringen överlade med arbetsmarknadsutskottet och fick då stöd för ståndpunkten att motsätta sig en förlängning av de tillfälliga reglerna (se faktapromemoria 2010/11:FPM133). reserverade sig mot kommissionens förslag tillsammans med andra medlemsstater. inget stöd för kvalificerad majoritet för förlängning av krisundantaget. 2011/12:105 En blockerande minoritet, där ingick, röstade nej till förslaget. 24.3Förslag till sektorsstrategier på sysselsättningsområdet 24.3.1Program för social förändring och social innovation presenterade kommissionen förslag till ett nytt program för social förändring och social innovation (se faktapromemoria 2011/12:FPM28). Det nya programmet bygger på och utvidgar omfattningen av tre befintliga instrument på det sysselsättnings- och socialpolitiska området: Progressprogrammet, Eures samt EU:s instrument för mikrokrediter. Det nya integrerade programmet ska förvaltas av kommissionen och ge stöd för sysselsättnings- och socialpolitiska åtgärder i linje med 2020-strategins målsättningar. Det nya instrumentet föreslogs få en budget på ca för perioden 20142020. Regeringen ansåg att medlemsstaterna bar huvudansvaret för att utforma och genomföra politiken på det sysselsättnings- och socialpolitiska området. Regeringen kunde inom ramen för en restriktiv budget välkomna programdelarna Progress och Eures.