prop · GZ03174 · 2012-09-19 00:00:00 — Ungdomsstyrel- sen föreslog därför att den befintliga statistiken och datainsamlingen inom kulturområdet behöver förbättras så att gruppen unga i åldern 13 alltid synliggörs och att denna statistik ska vara könsuppdelad. Uppgifter om ungas kulturvanor bör enligt samlas in på ett sådant sätt att olika aktiviteter kan redovisas var för sig. Tydligare redovisningar kan enligt skapa förutsättningar för en mer jämställd fördelning av det ekonomiska stödet till flickors och unga kvinnors och pojkars och ung mäns aktiviteter. Regeringen gav i uppdrag att genom- föra en studie om behovet av riktade utbildningsinsatser för kvinnor som tillhör nationella minoriteter inom ramen för folkbildningen (IJ2008/886/DISK). I rapporten för egenmakt Minoritets- kvinnor och folkbildningen (, , 2009) betonades att den folkbildning som riktar sig speciellt till kvinnor som tillhör nationella minoriteter är av mycket liten omfattning, trots att det finns ett intresse bland utbildningsinstitutionerna att rekrytera fler studerande och erbjuda verksamhet som efterfrågas av minoritetsgrupper. I studien konstateras att den här typen av undersök- ning försvåras av bristfällig information som inte tydligt synliggör olika grupper i samhället. Dessutom konstateras i studien att det är svårt att få överblick över vilka utbildningar som särskilt riktar sig mot nationella minoriteter, eftersom samordning saknas av tillgängliga utbildningar. Många etablerade organisationer inom det civila samhället arbetar sedan länge aktivt för att främja jämställdhet och motverka diskriminering. fick i uppdrag av regeringen att föra samtal med ett tiotal organisationer inom det civila samhället om hur de kan utveckla sitt arbete mot diskriminering och för jämställdhet (IJ2009/2372/UF). I myndighetens redovisning av uppdraget Även vi kan diskriminera Om organisationers interna arbete mot diskriminering konstateras att insatsen har bidragit till att kunskapen om diskriminering och jämställdhet har ökat inom medverkande organisationer och även medvetenheten om bl.a. arbetssätt i organisationerna. insatsen bidragit till att utveckla metoder i syfte att nå ut till fler organisationer för att diskutera denna typ av frågor. myndigheten kan effekterna av insatsen på medverka till att mångfalden i medlemskåren ökar, vilket i sin tur kan komma att öka mångfalden när det gäller sammansättningen av personer i organisation- ernas beslutande organ. Regeringen gav 2009 i uppdrag att utlysa och för- dela medel till organisationer inom det civila samhället som vill arbeta med engagemangsguider eller liknande metoder av uppsökande karaktär i syfte att stimulera ungdomar till kontakt med ideella organisationer (IJ2009/2215/UF). I redovisning av uppdraget Så mycket bättre verksamheter med engagemangsguider 2010 (Ungdoms- styrelsen 2011:2) konstateras att de mest framträdande effekterna av engagemangsguiderna har bestått i att flickor och kvinnor i bostadsområ- den med lägre organisationsgrad har blivit synliggjorda och hörda, att flickor och kvinnor har getts verktyg att utveckla sina egna resurser, att nya konstellationer mellan föreningar som tillgodoser flickor och kvin- nors behov har bildats samt att män och pojkar har involverats i arbetet med att verka för jämställdhet. Utöver detta har insatsen enligt myndig- heten bidragit till ökad kunskap om åtgärder som kan behövas för ytterli- gare insatser i utanförskapsområden. Liknande resultat kan konstateras när det gäller jämställdhetsarbetet i nationella minoritetsorganisationer som fick i uppdrag att genomföra under 20082010 (IJ2008/1074/DISK). konstaterar i sin slutredovisning Jämna steg Jämställdhet bland nation- ella minoriteter (2010:17) av regerings- uppdraget att de främsta effekterna av insatsen har inneburit att en grund har lagts för att diskutera jämställdhetsfrågor som kan innebära attitydförändringar hos de som har deltagit och medverkat i projekten. Vidare bedömer att satsningen har lett till ökad med- vetenhet om jämställdhetsfrågor bland minoritetsgrupperna. Vissa mino- ritetsorganisationer vittnar om förändrade attityder hos deltagare i pro- jekten. Satsningen har också enligt myndigheten bidragit till viktigt erfa- renhetsutbyte mellan minoriteterna och att nätverk mellan nationella minoritetskvinnor har startats. Arbetet bedöms även ha bidragit till att stärka projektdeltagarna och då särskilt bland de romska kvinnor som har deltagit. för utveckling i staten () fick 2007 i uppdrag av regeringen att utforma ett program för ett systematiskt förändringsarbete inom 20 myndigheter i syfte att öka andelen kvinnor på ledande befatt- ningar inom statsförvaltningen (Fi2007/8517, Fi2008/2097). I utvärde- ringen av insatsen konstateras att angreppssättet att koppla jämställdhet till verksamhetsutveckling och strategisk kompetensförsörjning var värdefullt i arbetet med att öka andelen kvinnor på chefspositioner. Den generella slutsatsen från utvärderingen av programmet är dels att en genomtänkt process till form och innehåll är betydelsefull för resultatet i det långsiktiga arbetet med jämställdhet, dels att ett genomgripande för- ändringsarbete tar tid. Könsfördelningen inom scenkonstområdet har på många håll blivit jämnare såväl inom beslutsfattande organ som bland utövare. Ett mål- medvetet arbete har genomförts där fackliga organisationer och arbetsgivare har drivit frågan gemensamt genom att exempelvis erbjuda kvinnor chefsutbildningar, vilket har visat sig vara effektivt för att öka andelen kvinnor som är chefer. Detta kan illustreras med att hälften av landets teaterchefer är kvinnor. Inom de olika konstområdena har utvecklingen gått framåt och andelen kvinnor har ökat till mitten av för att därefter plana ut. Mot bakgrund av detta gav regeringen 2007 i uppdrag att tillsammans med bl.a. genomföra en fördjupad analys av jäm- ställdheten på scenkonstområdet (IJ2007/2359/JÄM). konstaterade i studien väg mot jämställd scenkonst (rapport 2009:1) bl.a. att könsfördelningen är ojämn inom vissa delar av scenkonstområdet, främst musikområdet. Av studien framgår att av såväl dirigenter som kompositörer är män och är kvinnor. enbart till musikteaterområdet har till och med skillnaderna ökat mellan kvinnor och män. Myndigheten anser att det finns behov av ett fortsatt nätverksarbete på området och att fortsätta arbetet med praktiska åtgärder för att påskynda processen med att för- bättra jämställdheten. genomförde på regeringens uppdrag utbildningsinsatser i syfte att stärka samiska kvinnors delaktighet i sam- hällslivet och deras ställning i det politiska beslutsfattandet och de poli- tiska processerna (IJ2008/490/DISK). Utbildningarna syftade även till att lyfta fram frågor om makt och inflytande ur ett jämställdhetsperspektiv i det samiska samhället. av uppdrag till att genomföra en särskild satsning för att stärka samiska kvinnors delaktighet i samhällslivet (A2011/1112/DISK) visar att insat- sen har förändrat synen på jämställdhet i positiv riktning. Andelen kvin- nor i ökade vid efterföljande val 2009. Även om detta inte med säkerhet kan sägas vara en konsekvens av utbildningsinsatsen be- dömer att den har utgjort en av flera delar i ett långsiktigt förändringsarbete för att öka jämställdheten i det samiska samhället. konstaterar också i sin rapport att ett genomgripande föränd- ringsarbete tar tid. genomförde 2010 ytterligare utbildnings- insatser för att främja internt jämställdhetsarbete samt underlätta kvin- nors och mäns deltagande i det politiska arbetet. Delmålet om ekonomisk jämställdhet innebär att kvinnor och män ska ha samma möjligheter och villkor i fråga om utbildning och betalt arbete som ger ekonomisk självständighet livet ut. Området är mycket brett. Målet utgår från strävan att kvinnor och män ska ha samma förutsätt- ningar att vara ekonomiskt självständiga, även under pensionsåren, och att skillnaderna på aggregerad nivå mellan kvinnor och män i fråga om lön och övriga inkomster ska minska. I detta inbegrips vitt skilda områ- den som utbildningspolitik, arbetsmarknads- och arbetslivsfrågor, trans- fereringssystem (t.ex. pensioner) och näringspolitik. dessa områden till förutsättningarna för ekonomisk jämställdhet. Insatser på området ekonomisk jämställdhet har redovisats i skrivelsen En jämställd arbetsmarknad regeringens strategi för jämställdhet på arbetsmarknaden och i näringslivet (skr. 2008/09:198). görs även för regeringens bedömning av vilka inriktningar jämställdhets- politiken bör ha inom arbetsmarknads- och näringslivsområdet. Tyngdpunkten i de insatser som har genomförts på området inom ra- men för den särskilda jämställdhetssatsningen har legat på analys- och kunskapsutveckling. Ett vidare syfte har varit att initiera forskning och genomföra studier av olika slag. Flertalet av de studier som har genom- förts syftar till att skapa bättre kunskapsunderlag för utveckling av rikt- linjer inom , andra myndigheter och internationella organisationer när det gäller ekonomisk jämställdhet. I de mer verksamhetsnära insatserna har tyngdpunkten legat på att ut- veckla metoder och arbetsformer, sprida kunskaper och utbilda relevanta målgrupper för att främja jämställdhet. Här har insatserna bidragit till att bl.a. utveckla arbetssätt för att grupper i samhället med behov av särskilt stöd för att etablera sig på arbetsmarknaden, såsom kvinnor med invand- rarbakgrund och unga föräldrar utan fullgod grundskole- eller gymnasie- utbildning. Arbetsmarknad, arbetsliv och företagande fick 2009 i uppdrag att genomföra en kunskaps- och informationssatsning för att främja jämställdhet och motverka våld och hot i arbetslivet (A2009/1174/ARM). Myndigheten konstaterar i sin rapport och genus i arbetslivet (Rapport 2011:3) att insatsen har gett effekter på ett antal områden. Framför allt har kunskapsutvecklingen inneburit möjligheter att utveckla myndighetens verksamhet och i för- längningen arbetet för att minska våldsutsattheten på arbetsplatser. Yt- terligare ett resultat av insatsen är det tillsynsstöd som har tagits fram för att skapa enhetlighet i tillsynsarbetet när det gäller hot och våld i arbets- livet. Regeringen gav 2009 i uppdrag att genomföra jämställdhetsanalyser av arbetsmarknaden (Fi2009/4198/SSA/SMS). Syftet var att belysa frågan om arbetsutbud samt effekten av olika reformer på arbetskraftsdeltagande och medelarbetstid. Uppdraget bestod av tre olika delprojekt. Det första uppdraget bestod i att genomföra en analys av utfallet av de s.k. jämställdhetspotter som infördes i avtalsrörelsen i branscher med låga löner och hög andel kvinnor. Resultatet visar att jämställdhetspotten hade en kortsiktig effekt på lönegapet på 2007 jämfört med om jämställdhetspotterna inte hade införts. Den beräknade effekten på lönegapet är dock avtagande, och 2009 var effekten lika med noll. Det andra delprojektet syftade till att analysera arbetsutbudet för kvinnor och män. I projektet ingick att studera om lönegapet mellan könen påverkas av att kvinnor arbetar deltid i större utsträckning än män, att de tar ut längre föräldraledighet och att fler kvinnor än män är sjukskrivna. Resultatet visar bl.a. att det finns ett relativt stort frånvarostraff för deltidsarbete för män, men att det är tämligen litet för kvinnor. I det tredje delprojektet fokuserades på arbetsutbudets bestämningsfaktorer hos kvinnor och män, vilket skulle möjliggöra en analys av hur kvinnor och män påverkats av det genomförda jobbskatteavdraget. redovisades i de tre rapporterna Frånvaroeffekter på lönen för kvinnor och män (, Specialstudie nr 27), Effekter av låglönesatsning på lönegapet mellan män och kvinnor (, Lönebildningsrapporten ) samt Kvinnors och mäns arbetsutbudspreferenser: analys med en strukturell diskret arbetsutbudsmodell (, Specialstudie nr 24). De redovisade resultaten antyder att nivån på löneelasticiteterna skiljer sig relativt mycket mellan män och kvinnor, och nivån tenderar att vara större för ensamstående och mindre för sammanboende. Dessa resultat har direkt bäring på hur mäns och kvinnors arbetsutbud reagerar på jobb- skatteavdraget. Exempelvis beräknas ensamstående kvinnor öka sitt arbetsutbud , medan motsvarande effekt på ensamstående mäns arbetsutbud uppgår till . Analyserna har bl.a. legat till grund för den redovisning som har lämnats i bilaga 3 Ekonomisk jämställdhet mellan kvinnor och män i budgetpropositionen (prop. 2011/12:1). fick ett nytt uppdrag att utveckla och föreslå förändringar för att med utgångspunkt i regeringens jämställd- hetspolitiska delmål om ekonomisk jämställdhet utveckla bilagan till budgetpropositionen (Fi2011/2210/EA/E3). Som en uppföljning av upp- draget anordnade på regeringens uppdrag en konferens för att sprida kunskap och främja erfarenhetsutbyte i fråga om ekonomisk jämställdhet (U2011/764/JÄM, U2011/6952/JÄM). Kon- ferensen utgick från arbete med att utveckla bila- gan till budgetpropositionen om ekonomisk jämställdhet mellan kvinnor och män. Att det är färre kvinnor än män som startar och driver företag gäller inte enbart i , utan är ett mönster som går igen i andra delar av världen. Regeringen beslutade att fördela medel för medfinansiering av studien and Innovation (N2009/6827/ENT) som genomfördes under ledning av On Trade and Development (). Syftet med studien var att undersöka om det finns specifika hinder för kvinnor jämfört med män att starta, driva och utveckla företag. Studien kommer att slutredovisas och förväntas ge ökad kunskap om förutsättningar och villkor för kvinnors företagande. För att fördjupa kunskaperna om förutsättningarna för kvinnor i Sve- rige att starta och driva företag gav regeringen Myndigheten för tillväxtpolitiska analyser och utvärderingar i uppdrag att ur ett könsperspektiv analysera hur regionala företagsstöd är anpassade till rådande och framtida näringsstrukturer (N2009/7600/ENT). Slutsatsen som presenterades i rapporten rätt och lika möjligheter till före- tagsstöd (Rapport 2010:02) är att skillnader mellan kvinnors och mäns utnyttjande av företagsstöd till största delen kan förklaras av branschtill- hörighet och företagsstorlek. Enligt reglerna för det regionala företags- stödet måste företaget verka på en marknad som är större än den region- ala eller lokala marknaden för att komma i åtnjutande av stöd. Eftersom kvinnor i högre grad än män driver företag i branscher som har en regional eller lokal marknad, påverkar utformningen av konkurrensvill- koren kvinnor i högre grad än män. Med anledning av detta föreslog därför myndigheten att villkoren bör ses över i syfte att säkerställa att praxis blir enhetlig och att möjliggöra granskning av hur reglerna till- lämpas i takt med att konkurrensvillkoren i olika branscher förändras. Vilken statistisk information som finns tillgänglig, hur den tas fram och vilka antaganden som görs vid beräkningar och analyser har stor bety- delse för att beskriva och analysera samhällsproblem och för besluts- fattare att basera sina bedömningar på. Att statistiken är könsuppdelad är avgörande för möjligheten att synliggöra och analysera jämställdhets- problemen i samhället. Den ekonomiska statistiken i är väl utvecklad, även i fråga om att synliggöra den ekonomiska jämställdheten. En statistisk metod för att synliggöra den ekonomiska situationen för hushållen är att beräkna den En ekonomiskt utsatt grupp utgörs av ensam- stående föräldrar, där statistiken visar att det är vanligare med ensam- stående mödrar än ensamstående fäder. Vid beräkningar av den eko- nomiska situationen för ensamstående med barn antas hela försörjnings- bördan ligga på den förälder där barnet är folkbokfört, vilket ofta är hos Det innebär att antagandet görs även i de fall barnet bor halva tiden hos pappan. Detta kan medföra att mammornas ekonomiska situa- tion underskattas och pappornas överskattas. Mot bakgrund av detta gav regeringen 2009 i uppdrag att ta fram ett statistiskt underlag för jämställdhetsrapportering när det gäller för- och nackdelar med olika mätmetoder för bedömning av den ekonomiska standarden för separerade föräldrar och deras barn (S2009/8641/SK). Enligt myndighetens slutredovisning Ekonomisk standard för separerade föräldrar och deras barn (S2009/8641/SK) kommer de olika mätmetoderna att studeras och granskas närmare som även mätmetoden av ekonomisk standard för olika hushållgrupper kommer att Detta kan därmed ge en ny bild av ekonomisk standard, vilket även kan komma att ge en mer korrekt bild av rådande ekonomiska Regeringen gav i uppdrag att genomföra en studie av jämställdhet och det regionala jämställdhetsarbetet (N2009/9170/RT). konstaterar i sin studie att jämställdhetsperspektivet i tillväxtarbetet på regional nivå i viss mån har tappat fart och att ytter- ligare insatser krävs för att lyfta fram jämställdhetsperspektivet i arbetet (N2011/3276/RT). I rapporten föreslås därför bl.a. att länen ska ta fram handlingsplaner för regional tillväxt som ansvar och roller på regional nivå i fråga om jämställdhetsintegrering och tillväxtarbete tyd- I förändringsarbetet bör också enligt myndigheten utbildning och kompetensutveckling ingå för de aktörer som arbetar med regional till- växt för att ytterligare stärka kunskapen på jämställdhetsområdet. bakgrund av vad som framkommit i denna studie beslutade regeringen om en handlingsplan för en jämställd regional tillväxt 20122014 med åtgärder för att underlätta och skapa bättre förutsättningar att arbeta med jämställdhet i det regionala tillväxtarbetet (N2012/1365/RT). Vidare har ett uppdrag lämnats till att tillsammans med länen komma med förslag på hur fördelningen av företagsstöd kan bli mer jämställd (N2012/1368/RT). Frågan om jämställdhet och tillväxt behandlades även under det svenska ordförandeskapet i EU . Regeringen gav 2009 i uppdrag åt en särskild utredare att genomföra en studie om kopplingen mellan jämställdhetspolitiska insatser, ekonomisk tillväxt och ökad sysselsättning i EU:s medlemsstater (IJ2009/1943/JÄM). Studien equality, economic growth and employment utgjorde ett viktigt underlag vid Vad betyder jämställdhet för ekonomisk tillväxt och sysselsättning? som anordnades under det svenska ordförandeskapet och bidrog till att stärka jämställdhetsperspektivet i EU 2020 EU:s gemensamma tillväxt- och sysselsättningsstrategi när det gäller betydelsen av ett högt arbetskraftsdeltagande bland kvinnor som en viktig tillväxtfaktor. Kvinnor har generellt sett en högre sjukfrånvaro än män, och skillnaden mellan kvinnors och mäns sjukfrånvaro har ökat sedan början av 1980- talet. Tre myndighetsuppdrag och ett forskningsprogram initierades om olika aspekter av jämställdhet och ohälsa. Regeringen uppdrog åt dåvarande () att genomföra ett forskningsprojekt avseende kvinnors sjukskriv- ning (S2009/2206/SF). Av IFAU:s studie Kvinnor och mäns sjukfrånvaro (Rapport 2011:2) framgår att kvinnors relativt sett ökande sjukfrånvaro inte kan förklaras med ökade könsskillnader i självskattad hälsa eller i förändrad arbetsmiljö på den könssegregerade arbetsmarknaden. I stället fann IFAU att föräldraskap är starkt förknippad med högre sjukfrånvaro bland kvinnor men inte bland män. Kvinnor arbetar mer än och detta gäller särskilt kvinnor med barn i förskoleåldern. IFAU:s slutsats är därför att ett ökat arbetsutbud bland kvinnor i kombi- nation med föräldraskap är den huvudsakliga orsaken till den ökande skillnaden mellan könen. Vidare fick i uppdrag att fördela medel till projekt som syftade till att minska sjukfrånvaron bland kvinnor (S2009/2667/SF). I sin rapport skrivelse (052379- 2011) konstaterar att den samlade kunskapen om vilka faktorer och metoder som underlättar återgången till arbete efter sjuk- skrivning i viss mån är otillräcklig och att det därför är svårt att dra några generella slutsatser. Frågan bör enligt myndigheten därför ses över ytter- ligare. Regeringen uppdrog också åt att undersöka om det finns skillnader mellan kvinnor och män när det gäller konsekvenser av att vara sjukskriven (S2009/2185/SF). Slutsatsen av studien som pre- senterades i Studier om kvinnors och mäns sjukfrånvaro är att det inte går att se några skillnader, utan att det i lika stor utsträckning för såväl kvinnor som män förefaller vara arv och miljö som har betydelse för variationen i sjukskrivning samt i sjuk- eller aktivitetsersättning. Avslutningsvis gav regeringen för arbetsliv och so- cialvetenskap (FAS) i uppdrag att initiera ett forskningsprogram för kvinnors hälsa (S2007/2451/SK). Redovisning av uppdraget gjordes genom antologin kvinnohälsa till genusmedicin (för arbete och socialvetenskap 2010, redaktör ) samt rapporten om kvinnors hälsa rapport från en särskild satsning (för arbetsliv och socialvetenskap 2010, dnr 2011-3070). I dessa gör FAS bedömningen att regeringens forsknings- program stärkt svensk forskning om kvinnors hälsa och genusmedicin. Vidare bedöms att intresse och engagemang har skapats för att fördjupa kunskapen på området. Denna vitalisering av forskningsfältet kan enligt FAS komma att öppna för nya kunskapsdialoger mellan forskning och praktik. Inom ramen för jämställdhetssatsningen tillsattes 2006 Delegationen för jämställdhet i skolan (dir. 2008:75) och 2009 Delegationen för jämställd- het i högskolan (dir. 2009:7). Vidare gav regeringen Statens skol- verk i uppdrag att genomföra insatser i syfte att främja jämställdhet i och motsvarande skolformer, gymnasieskolan och vuxenut- bildningen (U2006/9049/S). I redovisning av uppdraget (dnr 2008:3458) bedömer myndigheten att detta har bidragit till att sprida kunskap om vikten av att flickor och pojkar får pröva och utveckla sina förmågor och intressen utan att hindras av stereotypa köns- roller. Vidare har medvetenheten om könsskillnader i utbildningsresul- taten ökat. De fortbildningsinsatser som har riktats till skolpersonal be- döms ha ökat intresset på området, men även skapat engagemang för att förändra befintlig verksamhet. Ökad jämställdhet inom skolan förutsätter dock att lärare både i teori och praktik är medvetna om könsmönster och hur de själva agerar. framhåller att arbetet med jämställdhet i skolan kräver kontinuitet och långsiktighet. Enstaka insatser måste följas upp och kompletteras för att få en långsiktig effekt och ett generellt genomslag. Kunskapen hos personalen i skolan är en betydande faktor och utgör grund för att varje skola ska kunna bedriva ett långsiktigt och målmedvetet arbete i syfte att främja jämställdhet och motarbeta varje form av diskriminering. Personalens kunskap är betydelsefull för att jämställdhet ska kunna vara en naturlig del i skolans vardag och inte ses som en enskild aktivitet. utlyste och fördelade Delegationen för jäm- ställdhet i högskolan sammanlagt till 37 projekt i syfte att främja jämställdhet i högskolan. I enlighet med förordningen (2009:560) om statsbidrag för insatser som främjar jämställdhet i hög- skolan fördelades medel för insatser inom fem särskilt utpekade områ- den: könsbundna studieval till högskolan, minskningen av andelen män som söker sig till högre utbildning, skillnaden mellan kvinnor och män när det gäller studietakt, avhopp och benägenhet att avlägga examen, kvinnors och mäns skilda möjligheter till studiekarriär samt den ojämna könsfördelningen på högre tjänster och befattningar inom högskolan. Inom ramen för uppdraget publicerade även delegationen ett antal rapporter och kunskapsöversikter om jämställdhet i högskolan. Delegationens uppdrag slutredovisades i betänkandet Svart på vitt om jämställdhet i akademin (SOU 2011:1). Ett flertal universitet och högskolor har genomfört olika satsningar i syfte att öka andelen män i lärarutbildningen. Av dessa är det dock få insatser som har kunnat påvisa någon effekt. Mot bakgrund av detta gav regeringen i uppdrag att bl.a. analysera könsskillnader i studieval i fråga om lärarutbildningens olika utbildningar, orsaken till att fler män än kvinnor väljer att avbryta sina studier samt hur stor andel av männen som efter avslutad utbildning arbetade som lärare (/4263/UH).