prop · H0031d15 · 2012-09-20 00:00:00 — kommer att bedriva sin idéutvecklande freds- och säkerhetsfrämjande verksamhet främst inom ramen för det multilaterala samarbetet inom FN och EU, men också prioritera den säkerhetspolitiska doktrinutvecklingen, bland annat inom digital säkerhet. Med digital säkerhet avses här säkerhet i och för digitala nät och system (jämför Cyber security på engelska). Digital säkerhet är i detta avseende mer avgränsat än begreppet informationssäkerhet som åsyftar all typ av information oavsett medium och form. Begreppet informationssäkerhet definieras vidare i budgetpropositionens avsnitt om utgiftsområde 6. Enligt den svenska säkerhetspolitiska linjen som antogs av kommer inte att förhålla sig passivt om en katastrof eller ett angrepp skulle drabba ett annat EU-land eller nordiskt land. kommer att verka för en fortsatt förstärkning av det nordiska säkerhetspolitiska samarbetet med utgångspunkt i pågående och planerat samarbete. Därtill kommer att fortsätta utveckla det nordisk-baltiska säkerhetspolitiska samarbetet. Konventionella rustningskontrollregimer leder till transparens, förutsägbarhet och är därmed förtroendeskapande. kommer därför fortsatt främja nuvarande rustningskontrollregimer genom att verka för ett aktivt genomförande av fördraget om observationsflygningar (Open Skies), att driva på för att genomföra ytterligare uppdateringar av Wiendokumentet 2011, samt att nära följa diskussionerna och eventuella förhandlingar kring ett ramverk för konventionell rustningskontroll. Detta inkluderar att se på möjliga tillfällen för att delta i sådana överläggningar, om en sådan möjlighet uppstår. ska vara pådrivande när det gäller utvecklingen av den Europeiska Unionen som global aktör. EU:s gränsöverskridande freds- och säkerhetsfrämjande instrument kommer därför att främjas och stärkas av . är pådrivande för att stärka EU:s dialog- och medlingskapacitet, bland annat genom att verka för att ett etableras. är också pådrivande för att EU utarbetar en långsiktig global strategi för dess relationer med omvärlden. har därtill ett intresse av att stärka och utveckla samarbetet med länderna inom EU:s Östliga partnerskap till att även omfatta den bredare säkerhetspolitiska dagordningen, inklusive EU:s Gemensamma säkerhets- och försvarspolitik, GSFP. Målsättningen för det fortsatta arbetet med länderna inom EU:s Östliga partnerskap är att länderna utvecklar en förmåga att delta i EU:s GSFP-insatser, samt reformerar sina säkerhetssektorer i enlighet med EU-acquis. Sanktioner är bland EU:s främsta mjuka säkerhetsfrämjande instrument. I EU:s sanktionsarbete är trenden att EU, ibland till följd av FN:s åtgärder, i ökande grad sätter in, skärper och vid behov snabbt anpassar, riktade sanktioner i nära anslutning till ett skeende som man vill påverka. Denna trend kan väntas bestå även , vilket ställer fortsatt höga krav på mycket aktiva svenska insatser till förmån för en så snabb och adekvat respons som möjligt, under bevarande av rättssäkerhets- och kvalitetskrav. Hanteringen av sanktioner, både inom EU och nationellt, involverar en rad svenska myndigheter och förblir en prioriterad uppgift för regeringen. förblir den främsta arenan för politik- och idéutveckling i stärkandet av gränsöverskridande instrument för freds- och säkerhetsfrämjande. fortsätter att aktivt delta i reformprocesser för ett effektivare FN, för att på så sätt bidra till att stärka det kollektiva säkerhetssystemet och göra FN rustat för att ta sig an de globala utmaningarna. agerande i flera FN-organ understryker vår kompetens och vårt engagemang i de gränsöverskridande freds- och säkerhetsfrågorna. Insatser för att förebygga, dämpa och lösa väpnade konflikter samt nedrustning och ickespridning bidrar också till att lägga en grund för andra viktiga mål såsom fattigdomsbekämpning, demokrati och mänskliga rättigheter. Som medlem i fredsbyggandekommissionens organisatoriska kommitté och näst största givare till kommer att fortsatt verka för att göra FN:s fredsbyggandearkitektur till ett effektivt och relevant verktyg för att överbrygga glappet mellan akuta krishanterings- och fredsbevarande insatser och mer långsiktigt utvecklingsarbete. Under 2012-13 leds FN:s fredsbyggandefonds rådgivande grupp av en svensk representant, ambassadör . Den rådgivande gruppens målsättning är att stärka fondens position i den fredsbyggande arkitekturen och att bidra till bättre samordning och samstämmighet i arbetet för freds- och statsbyggande som bedrivs av olika delar av FN-systemet och med andra givare, både bi- och multilaterala. är också ordförande i landspecifika konfiguration för . arbete inom FN genomsyras av främjandet av respekten för mänskliga rättigheter. arbetar aktivt för jämställdhetsfrågor. Genomförandet av FN:s säkerhetsrådsresolutioner om kvinnor, fred och säkerhet är en viktig del i det freds- och säkerhetsfrämjande arbetet. är dessutom pådrivande att stärka FN:s dialog- och medlingskapacitet, bland annat genom stöd till genom samt arbete med medlingsfrågor. åtaganden i New och det fredsbyggande arbetet motiverar fortsatt starkt engagemang i såväl för konflikt- och sviktande situationer, INCAF, som den Internationella dialogen för freds-och statsbyggande. Digital säkerhet är en prioriterad utrikespolitisk fråga och en viktig del av politik- och idéutveckling inom freds- och säkerhetsfrämjande. Nationellt kommer fortsatt bidra till den interna policyutvecklingen om digital säkerhet och frihet på nätet. 2012/13:1 UTGIFTSOMRÅDE 5 ska verka för antagandet av en bred och internationell EU-strategi för cyberfrågan samt att EU stärker sin interna samordning inom institutionerna och mellan medlemsstaterna. kommer att verka för att EU:s politik på området genomsyras av unionens grundläggande värden. Inom ramen för det nordiska samarbetet inom digital säkerhet kommer bejaka och bidra till en vidareutveckling av samarbetet på det utrikes- och säkerhetspolitiska planet. ska också fortsätta verka för en tydlig roll för inom området digital säkerhet som kan ta vara på organisationens breda och tvärdimensionella ansats till säkerhet. verkar inom EU och FN för att förebygga och motverka terrorism genom att aktivt bidra till implementeringen av EU:s och FN:s strategier mot terrorism. Utfallet av blir en del av underlaget för den fortlöpande diskussionen om global samverkan. nya nationella strategi mot terrorism som antogs 2012 innehåller viktiga signaler om förstärkt såväl nationellt som internationellt samarbete. Förebyggande åtgärder mot terrorism och våldsam extremism, inklusive demokratibyggande, är centrala element i strategin, vilket kommer att prägla arbetet och framåt. kommer fortsatt att aktivt verka för kapacitetshöjande insatser i särskilt utsatta områden som , , och , för att eliminera grogrunden för terrorism och våldsam extremism bland annat genom att stärka rättssamhället. bör fortsatt spela en viktig roll för internationell kapacitetsutveckling inom fredsfrämjande, konfliktförebyggande, medling och konflikthantering. Respekten för folkrätten, inklusive de mänskliga rättigheterna, den internationella humanitära rätten samt rättsstatens principer, är av central betydelse i säkerhetspolitiken. Det fortsatta arbetet inom med utarbetandet av rekommendationer för att förbättra FN:s fredsfrämjande operationer kommer fortsatt att prioriteras genom . Särskild fokus kommer att ligga på utvecklandet av formerna för civilmilitär samverkan. Det arbete med att utbilda och förbereda framtida insatschefer inom EU:s Gemensamma försvars- och säkerhetspolitik som akademin utför i samarbete med EU (EU ) är fortsatt viktigt. 2012/13:1 UTGIFTSOMRÅDE 5 Nedrustnings- och icke-spridningsarbetet är en viktig del av svensk utrikespolitik. Den övergripande målsättningen är att reducera, eliminera och förhindra spridning av massförstörelsevapen samt att reglera och i vissa fall helt förbjuda konventionella vapen. För att uppnå detta ska delta aktivt i förhandlingar om internationella avtal på området, verka för att befintliga avtal genomförs och vid behov stärks samt verka för att alla länder ansluter sig till avtalen (universalisering). ska också delta aktivt i EU:s arbete på nedrustnings- och icke-spridningsområdet och bidra till genomförandet av mot spridning av massförstörelsevapen. ska fortsatt vara en aktiv medlem av det internationella atomenergiorganet , där icke-spridningsarbetet rörande , och är av central betydelse. har undertecknat icke-spridningsavtalet och därmed förbundit sig att inte utveckla kärnvapen. ska i även fortsatt verka för multilaterala ansatser till kärnbränslecykeln och stödja arbetet med att inrätta kärnbränslebanken under kontroll. ska verka för ett väl genomfört ordförandeskap i den så kallade artikel XIV- processen, där tillsammans med har en särskild roll för att främja provstoppsavtalet (CTBT) och dess ikraftträdande. ska, genom EU och nationellt, aktivt delta i arbetet inför översynskonferensen för icke-spridningsfördraget (NPT) 2015 och verka för att handlingsplanen från översynskonferensen genomförs. Avgörande är att icke-spridningsfördraget respekteras fullt ut. ska också stödja arbetet för en zon i fri från massförstörelsevapen. ska fortsatt bidra till ansträngningarna att bryta dödläget i nedrustningskonferensen (CD) och stödja eventuella förslag om substantiellt arbete inom CD:s huvudfrågor, särskilt vad gäller ett avtal om förbud mot tillverkning av fissilt material för vapenändamål (FMCT). ska, genom EU och nationellt, delta aktivt i det multilaterala arbetet för att främja och stärka de internationella konventionerna, bland annat vid översynskonferensen för konventionen om kemiska vapen (CWC) 2013 och statspartsmötena för konventionen om biologiska och toxiska vapen (BTWC), konventionen om klusterammunition (CCM) respektive (förbud mot antipersonella minor). ska fortsatt verka för att FN:s handlingsprogram liksom för att bekämpa illegal handel med små och lätta vapen (SALW) genomförs. ska fortsatt främja den process som syftar till att uppnå ett globalt bindande fördrag om handeln med konventionella vapen (, ATT). Vad gäller exportkontrollen för krigsmateriel ska fortsatt verka för gott informationsutbyte och transparens i EU-arbetet. ska delta aktivt i översynen av EU:s gemensamma ståndpunkt om vapenexport som påbörjats . Direktivet om överföringar av försvarsrelaterade produkter inom gemenskapen (ICT) ska genomföras nationellt efter nödvändiga ändringar i det svenska regelverket. Ändringarna i krigsmateriellagstiftningen trädde ikraft . har genom utrikesutskottets betänkande 2010/11:UU3 tillkännagivit för regeringen som sin mening att regeringen ska återkomma till med förslag till ny krigsmateriellagstiftning i syfte att skärpa exportkontrollen gentemot icke-demokratiska stater. Regeringen har fattat beslut om att tillkalla en parlamentariskt sammansatt kommitté med uppdrag att lämna förslag till en ny krigsmateriellagstiftning i syfte att skärpa exportkontrollen gentemot icke-demokratiska stater. antogs och rådets förordning (EU) nr 258/2012 om genomförande av artikel 10 i FN:s vapenprotokoll. Frågan om genomförande av förordningen bereds inom . ska delta aktivt i den översyn av EU:s exportkontrollsystem för PDA som inleddes . ska också noggrant följa utvecklingen i de multilaterala exportkontrollregimerna. ska förbli aktivt i kontrollregimerna och i EU-arbetet för att stärka exportkontrollen som ett instrument mot spridning av massförstörelsevapen och okontrollerade flöden av konventionella vapen. 2.5.5Medlemskap i internationella organisationer och EU EU:s gemensamma utrikes - och säkerhetspolitik, GUSP EU utgör det centrala forumet för svensk utrikes- och säkerhetspolitik. Det utrikes- och säkerhetspolitiska samarbetet inom EU, inklusive krishantering och fredsfrämjande insatser, är under fortsatt tillväxt. Regeringen verkar för att ska vara pådrivande när det gäller utvecklingen av den Europeiska Unionen som global aktör. Det är angeläget att EU genom en bred och effektiv utrikespolitik står väl rustat för att möta de globala utmaningar som och världen står inför. Inrättandet av EU:s gemensamma utrikestjänst (EEAS) är en viktig del i detta arbete. avser fortsätta att bidra till såväl den konceptuella som operativa utvecklingen av EU:s gemensamma utrikes- och säkerhetspolitik. bidrag till GUSP-budgeten sker främst via EU-avgiften (utgiftsområde 27 Avgiften till Europeiska unionen). Deltagandet i insatser inom ramen för den gemensamma säkerhets- och försvarspolitiken (GSFP) sker i huvudsak genom personalbidrag finansierade under utgiftsområdena 5, 6 och 7. utgör kärnan i den internationella rättsordningen och det multilaterala samarbetet och är en hörnsten i svensk utrikespolitik. FN åtnjuter en unik politisk legitimitet när det gäller att hantera akuta kriser och möta de långsiktiga globala utmaningar som världen står inför. har en stark röst i FN när det gäller såväl policyskapande som genom direkta insatser i fält och verkar för ett aktivt och konstruktivt EU i FN. fortsätter även att aktivt delta i reformprocesser för ett modernare och effektivare FN för att på så sätt bidra till att 2012/13:1 UTGIFTSOMRÅDE 5 stärka det kollektiva säkerhetssystemet och göra FN rustat för att ta sig an de globala utmaningarna. kommer även fortsatt att betona effektiv användning av organisationens resurser samt frågor om resultatstyrning, ansvarsutkrävande, transparens, revision och granskning. kommer även fortsatt att verka för att stärka FN:s medlingskapacitet inte minst genom utbildningsinsatser. Särskild uppmärksamhet kommer att ägnas åt uppföljningen av FN:s säkerhetsrådsresolutioner om kvinnor, fred och säkerhet inkluderande kampen mot det sexuella våldet i konflikt. När EU agerar enat i FN är EU en global aktör att räkna med, en aktör som gör skillnad. EU är inte ännu där, många utmaningar återstår men kommer aktivt driva EU i den riktningen. med sin omfattande medlemskrets, flexibla struktur och brett definierade syn på säkerhet, är ett viktigt forum för svensk utrikes- och säkerhetspolitik. Diskussionen om europeisk säkerhet hör hemma inom där det breda säkerhetsbegreppet, efterlevandet av gjorda åtaganden och den transatlantiska länken är viktiga delar. stödjer härvidlag det irländska OSSE-ordförandeskapet 2012 och det efterföljande ukrainska ordförandeskapet 2013. kommer stödja det inkommande ukrainska så att det lever upp till åtaganden och principer. kommer att fortsätta verka för EU:s övergripande prioriteringar inom : en effektiv rustningskontrollregim, stärkt förmåga inom konflikthanteringsområdet och en lösning av de s.k. utdragna konflikterna, förmågan att möta transnationella hot samt mediefrihet och valövervakning inom mänskliga dimension. I arbetet mot transnationella hot är särskilt frågan om digital säkerhet prioriterad, liksom behovet av att anta en ny polisstrategi. kommer även att värna landvinningarna inom så kallade mänskliga dimension. Bättre genomförande av rekommendationer från valobservationer bör vara en ambition. Stödet till institutioner, kontoret för demokratiska institutioner och mänskliga rättigheter (ODIHR), högkommissarien för 2012/13:1 UTGIFTSOMRÅDE 5 frågor om nationella minoriteter (HCNM), medierepresentanten () ges fortsatt hög prioritet. kommer likaså att fortsätta stödja operativa fältnärvaro genom de olika fältkontoren. Mandaten för olika fältmissioner ska även framgent formuleras utifrån situationen i varje enskilt land med särskild inriktning på demokrati- och institutionsbyggande, inklusive ansvar för genomförande av val, utveckling av media, rättsväsende, mänskliga rättigheter och stöd till förtroendeskapande åtgärder mellan olika befolkningsgrupper. ökande verksamhet i bland annat och södra samt utvecklingen av organisationens polisverksamhet ställer krav på svensk medverkan och resurser. fortsätter att bidra med personal till institutioner och sekretariat och fältmissioner och att ge stöd till extrabudgetär projektverksamhet som stödjer arbete med demokrati, mänskliga rättigheter och konfliktförebyggande. är en del av den bredare europeiska säkerhetsarkitekturen. Organisationen, som i realiteten är den enda paneuropeiska, bedriver ett värdefullt arbete för att främja respekten för mänskliga rättigheter, demokrati och respekt för rättsstatens principer. Organisationen består av 47 medlemsländer. struktur gör att organisationen har breda kontaktytor i med flera departement, myndigheter och det civila samhället. prioriterar kärnområden, varvid om de mänskliga rättigheterna och dess tillämpning genom främst är särskilt angeläget. fäster stor vikt vid kommissarien för mänskliga rättigheters arbete. verkar aktivt för att Lissabonfördraget omsätts i EU:s arbetssätt inom . En stark EU-röst stärker såväl EU som . EU:s förestående anslutning till den Europeiska konventionen för de mänskliga rättigheterna kommer att få stor betydelse. genomgår en reformprocess syftande till att inrikta arbetet i högre grad på kärnområdena samt att göra organisationen mer effektiv och öppen. Reformer i den överbelastade har intensifierats efter då det så kallade protokollet 14 trädde i kraft. Samordning inom det europeiska samarbetet är av stor vikt särskilt med EU, som finansierar en stor del av fältverksamheten, samt med och FN. fortsätter att verka för ökad fokusering av verksamhet i linje med generalsekreterarens initiativ, samt en modernisering av organisation och arbetsmetoder. Ambitionen är att reformarbetet ska vara avslutat i och med att nuvarande generalsekreterarens mandat löper ut . säkerhetspolitiska linje ligger fast. Grunden för partnerskap med Nato är medlemskap i för Fred (PfF) och det (). avser fortsätta sitt aktiva och nära samarbete med Nato, inom ramen för Partnerskap för Fred samt inom ramen för Natos nya partnerskapspolicy. samverkan med Nato är ett viktigt medel för att bidra till internationell fred och säkerhet, inte minst genom deltagande i Natoledda insatser. Särskild uppmärksamhet kommer att ägnas åt att bevara förmågan till samverkan med Nato när existerande insatser minskar i omfattning och gradvis fasas ut. har ett särskilt intresse av att upprätthålla samarbetet med Nato för att främja det nordiska och nordisk-baltiska utrikes- och säkerhetspolitiska samarbetet. Mot denna bakgrund ställs krav på dialog och samarbete med Nato i närområdet. kommer också att kontinuerligt verka för att utveckla dialogen och samarbetet mellan EU och Nato. ska fortsatt utnyttja och bidra till mervärde som multilateral organisation för att utveckla gemensamma standarder och regler på såväl nationell som internationell nivå samt för kunskapsutbyte och utvecklande av best practices på de politikområden som täcks av organisationens mandat. ska även utnyttja de möjligheter som finns i för att få information om och påverka arbetet i G20, liksom delta i övrig dialog med tillväxtekonomier som , , , , och . De sakfrågor som ska prioriteras i OECD-arbetet är analys och insatser kring den globala ekonomiska krisen och dess konsekvenser, arbetet mot protektionism; särskilt fortsatta liberaliseringsansträngningar av internationell handel och öppnare flöden av internationella investeringar, samt arbetet för ett starkt multilateralt handelssystem. Likaså ska utvecklings- och biståndspolitik, miljö, relationer med omvärlden, inklusive och , ges hög prioritet. Det fortsatta arbetet kring grön tillväxt och om den digitala ekonomin följs noga, liksom arbetet med kvalitetsutveckling inom välfärd och hälsa. IEA:s arbete är fortsatt prioriterat. Organisationens arbete med att ta fram underlag för tillväxtfrämjande strukturella reformer är av särskild betydelse. antog regeringen första strategi för den arktiska regionen. Syftet med strategin är att ur ett internationellt perspektiv presentera förhållande till , prioriteringar för politikens innehåll och genomförande. I strategin fastställs att särskilt ska verka för att hejda klimatförändringarna och förbättra förutsättningarna för en god miljö, ekonomisk utveckling och den mänskliga dimensionen i den arktiska regionen. För är huvudprioriteringarna för det svenska ordförandeskapet att minska utsläppen av kortlivade klimatpåverkande ämnen (såsom sot, metan och troposfärisk ozon) i , att få till stånd ett bindande avtal om samordning mellan stater vid oljeutsläpp samt arbetet med miljömässigt och socialt ansvarsfullt företagande i . En ministerdeklaration om rådets arbete kommande tvåårsperiod som tar sitt avstamp i det svenska ordförandeskapet ska antas vid det avslutande ministermötet i . 2.5.6Forskning kring säkerhetspolitik och nedrustning Forskning, utredningar och andra insatser 2012/13:1 UTGIFTSOMRÅDE 5 rörande säkerhetspolitik och nedrustning är av stor vikt. Sådan verksamhet stärker möjligheterna och förmågan för att utforma och ta ställning till olika handlingsalternativ. Den bidrar också till att stimulera den allmänna debatten kring utrikes- och säkerhetspolitiska frågor. På det säkerhetspolitiska området har regeringen identifierat följande prioriterade områden för forskningen: finansiering av Utrikespolitiska Institutets forskningsgrupp med inriktning på internationell säkerhetspolitik; analys och policyutveckling av EU:s utrikes- och säkerhetspolitik; konfliktförebyggande, fredsbyggande och krishantering; fördjupad transatlantisk relation; geopolitiska tyngdpunktsförskjutningar; /Nordområdena; närområdesrelaterade frågor; rustningskontrollregimer; digital säkerhet och frihet samt andra transnationella hot och utmaningar. () fortsätter att spela en viktig roll för att öka kunskapen och främja intresset för internationella frågor. UI är också ett viktigt föra forskning och debatt kring utrikespolitiska och internationella frågor framåt. internationella fredsforskningsinstitut () spelar samma betydelsefulla roll också utanför gränser genom sin forskning, sina publikationer och sin utåtriktade verksamhet. Detta gäller inte minst frågor om nedrustning och icke-spridning, men även andra aktuella frågor på det utrikes- och säkerhetspolitiska området. Forskningen vid () gör det möjligt för FOI att lämna tekniskt stöd till regeringen i nedrustnings- och icke-spridningsfrågor. Det gäller bland annat kärnvapen, biologiska och kemiska vapen och rymd- och missilfrågor, liksom den centrala frågan om kärntekniska program. Den kompetens som finns samlad på FOI och det tekniska stöd som lämnas är av stort värde för regeringens möjligheter att bedriva en aktiv nedrustnings- och icke-spridningspolitik. fortsätter att stödja det civila samhället i frågor om säkerhet och utveckling. Utöver temana nedrustning, fredsfrämjande, säkerhetspolitik, konflikthantering och konfliktförebyggande uppmärksammas frågeställningar om civila samhällets bidrag till framtida fredsbyggande insatser. 2012/13:1 UTGIFTSOMRÅDE 5 Fortsatt stöd kommer att ges även till internationella forskningsinstitut och organisationer som bedriver forskning och verksamhet inom säkerhetspolitik och nedrustning av intresse för svensk utrikespolitik. Den nordiska välfärdsmodellen bygger på gemensamma värderingar som demokrati och mänskliga rättigheter, öppenhet och inkludering, tolerans, tillit och jämlikhet. En målsättning för det nordiska samarbetet är att alla nordiska medborgare så långt det är möjligt ska ha lika tillgång till den välfärd länderna erbjuder sina egna medborgare. är ordförande i och har valt utvecklingen av en hållbar välfärdsstat som sitt huvudtema. övertar ordförandeskapet i 2013. pågår planering och förberedelse av ett betydande antal möten, konferenser och aktiviteter inom hela . Det svenska ordförandeskapsprogrammet ska presenteras av statsministern på session i . En nyordning är att inom ramen för sin årliga budget har upprättat en särskild prioriteringsbudget där det land som står inför ett ordförandeskap ges möjlighet att ta initiativ till nya satsningar. Syftet med prioriteringsbudgeten är att öka den politiska dynamiken i det nordiska samarbetet.