prop · H0031d31 · 2012-09-20 00:00:00 — I pågående rådsförhandlingar om miljökvalitetsnormer för s.k. prioriterade ämnen inom vattenpolitiken, stödjer kommissionens förslag att ett antal nya ämnen ska inkluderas i ramdirektivet för vatten (2000/60/EG). Regeringen välkomnar kommissionens förslag att inkludera tre aktiva läkemedelssubstanser bland de prioriterade ämnena. 2012/13:1 UTGIFTSOMRÅDE 20 Regeringen har även tillsatt en särskild utredare för att lägga fram förslag till en nationell handlingsplan för säkra nanomaterial. Syftet med handlingsplanen är att på olika sätt ska ta vara på nanoteknikens möjligheter för att möta ekonomiska, medicinska, tekniska och miljömässiga utmaningar som hälso- och miljörisker från nanomaterial beaktas och minimeras. Handlingsplanen ska säkerställa att kunskap om nanomaterial byggs upp, sprids och samordnas, till stöd för regeringens agerande och på ett sätt som gynnar svenska aktörer. Med rätt pris på miljöskadlig verksamhet finns förutsättningar för en mer hållbar tillväxt. Förorenaren ska betala, miljökostnader internaliseras och miljöskadliga subventioner fasas ut. Som ett led i detta arbete har vänföreningen Fuels Subsidy Reform, där ingår, bidragit till att lyfta frågan om utfasning av fossilsubventioner, bl.a. i samarbete med organisationen (). Regeringen avser att lämna stöd till GSI för att fortsatt främja det internationella arbetet med miljöskadliga subventioner. Vid partsmötet för Konventionen om biologisk mångfald i togs beslut om ett globalt mål om att till 2020 fasa ut eller reformera subventioner som är skadliga för biologisk mångfald och att utveckla positiva incitament. Regeringen prioriterar frågan om utfasning av miljöskadliga subventioner och kommer att möta de åtaganden som gjorts inom den strategiska planen från och i andra sammanhang. Regeringen avser att ge uppdrag om att icke skatterelaterade eventuellt miljöskadliga subventioner hos relevanta miljömålsmyndigheter successivt ska kartläggas och analyseras. Det är angeläget att söker nå de klimat- och energipolitiska målen på ett kostnadseffektivt sätt. Miljöskatter och andra ekonomiska styrmedel är här av central betydelse. Regeringen avser därför även att fortsätta arbetet med skatterna på klimat- och energiområdet. Avgifterna enligt förordningen om avgifter för prövning och tillsyn enligt (FAPT) har för miljöfarlig verksamhet inte anpassats till kostnadsutvecklingen sedan infördes , vilket leder till att principen om full kostnadstäckningen inte uppfylls på det sätt lagstiftaren avsett. Sådan diskrepans kan under vissa förutsättningar jämställas med en miljöskadlig subvention. Detta särskilt i de fall avsaknad av full kostnadstäckning påverkar kvaliteten i prövningen eller när den får till följd att tillsyn inte bedrivs i den omfattning som krävs i förhållande till verksamhetens omgivningspåverkan. Regeringen avser göra ändringar i syfte att justera avgiftsnivåer för att bättre motsvara kostnaderna för prövning och tillsyn samt i högre utsträckning differentiera avgifterna i förhållande till verksamhetens omfattning. har resurstanken stärkts och återvinningsmålen i olika sammanhang höjts. pratar man ofta om sk. urban mining, d.v.s. det som redan är utvunnet och producerat och har använts i samhället ska användas på nytt när det blir avfall. Samhällets produkter blir därmed som en gruva i stället för att utvinna eller skapa nya jungfruliga material. Frågan har fått ytterligare skjuts i samband med industrialiseringen av stora tidigare utvecklingsländer som exempelvis i samband med deras behov av material. Det har också lett till diskussioner om handelsembargos och liknande i samband med att det har konstaterats att det kan vara svårt att få tillgång till vissa material. Detta eftersom gruvor för exempelvis vissa sällsynta jordartsmetaller till viss del enbart finns i ett fåtal länder som exempelvis . Kommissionens arbete med en färdplan för ett resurseffektivt är ett exempel på hur man inom EU vill hantera den nya situationen där resurserna blivit än mer värdefulla både ur ett ekonomiskt och politiskt perspektiv. Det är således inte längre endast av miljöskäl som det är viktigt att återvinna resurserna. Kommissionen har gjort en studie om betydelsen av att genomföra avfallslagstiftningen på EU-nivå. Slutsatser som dras i studien visar på förluster motsvarande totalt av underimplementering av avfallslagstiftningen. Dessutom skulle CO2 utsläpp motsvarande ekvivalenter kunna undvikas om lagstiftningen följdes. Regeringen avser verka för att stödja kommissionen i dess arbete med färdplanen för resurseffektivitet. Ett ökat fokus på att återvinna avfall har i vissa fall lett till att kretsloppsprincipen har fått företräde framför försiktighetsprincipen. I praktiken har detta medfört att avfall som innehåller farliga ämnen har återvunnits och finns spridda i nya material och i nya miljöer i samhället. Att sträva efter resurseffektiva kretslopp som också är fria från farliga ämnen är en fråga som drivit nationellt bl.a. genom en särskild strategi om giftfria och resurssnåla kretslopp och i generationsmålet i miljömålssystemet. Det finns anledning att ytterligare stärka detta arbete och frågan om betydelsen av att fasa ut sådant avfall som innehåller farliga ämnen så att det inte sprids vidare på ett diffust sätt genom materialåtervinning. Frågan bör drivas både nationellt och inom EU och globalt. Inom EU driver regeringen detta i arbetet med resurseffektivitet och i det kommande förslaget om ett sjunde miljöhandlingsprogram. Globalt hanteras detta bl.a. inom den globala kemikaliestrategin SAICM, men till viss del även i . Med ett ökat fokus på resurseffektivitet behövs bättre kunskap om hur avfallet, inklusive särskilt det farliga, flödar och omhändertas i samhället. För att kunna utveckla avfallspolitiken finns ett behov av att om avfallsmängder, flöden och behandlingsanläggningar och hur trenderna om detta ser ut. bereds hur dessa frågor bör hanteras för att förbättra kunskapsunderlaget. Regeringen har gett ett uppdrag om hållbar återföring av fosfor (dnr M2012/317/Ke). I uppdraget ingår att kartlägga fosforresurserna i samhället, att utreda ett investeringsstöd för ny teknik för återföring av fosfor från olika resurser, att föreslå författningskrav för spridning av avloppsslam, matavfall och andra fraktioner på olika markområden i syfte att återföra fosfor på ett sätt som inte skadar människors hälsa eller miljön samt att föreslå ett etappmål om återföring av fosfor. beslutade regeringen att tillsätta en särskild utredare för en översyn av avfallsområdet (Dir.2011:66 och Dir. 2012:33). I uppdraget ingår framför allt att föreslå hur ansvaret för avfallshanteringen ska utformas avseende insamling och omhändertagande av avfall från hushåll och näringsliv. Utredaren redovisade sitt uppdrag och regeringen avser att återkomma i denna fråga till när 2012/13:1 UTGIFTSOMRÅDE 20 förslagen har remitterats och behandlats inom . Förvaltning för livskraftiga rovdjursstammar Regeringens mål med rovdjurspolitiken är att ska ha livskraftiga rovdjursstammar i arternas naturliga utbredningsområden som beslut som rör förvaltningen av rovdjuren fattas nära människor som lever i rovdjurens närhet. är ett av de länder i där rovdjursstammarna har haft den starkaste tillväxten, särskilt vad beträffar björn och varg. De större stammarna av rovdjur, särskilt vad gäller varg, har inneburit att konflikter uppstår med tamdjursägare, jägare, samer, fäbodbrukare och människor som bor i rovdjurstäta områden. Regeringen har tagit flera beslut för att utforma en politik där rovdjursförvaltningen sker nära de som upplever konsekvenserna av rovdjursstammarnas tillväxt. Vissa beslut om förvaltning av rovdjursstammarna har förts ned från den centrala nivån till regional nivå i och med inrättande av viltförvaltningsdelegationerna 2010. Det är regeringens uppfattning att rovdjurspolitiken blir trovärdig om den förenar olika intressen och förankras bland människor. Därför ska samarbetet utvecklas med människorna på landsbygden, med jägarna, naturvårdsorganisationer och övriga föreningar i viltförvaltningsdelegationerna. I förvaltningen av våra rovdjur ska uppfylla art- och habitatdirektivets förpliktelser och slå vakt om människors livsförutsättningar i hela landet. grundar sig på tre delar: minskad inavel, strikt kontrollerad jakt och lokal förankring. Ett omfattande och aktivt arbete sker nu i vargförvaltningen runt om i landet. Detta involverar myndigheter på central nivå, länsstyrelser, forskare, djurparksansvariga och i det samarbete mellan miljöorganisationer, jägare, markägare och lokala politiker som successivt växer fram i viltförvaltningsdelegationerna. Det är regeringens uppfattning att ska uppfylla de internationella förpliktelser vi gemensamt har förbundit oss till som besluten om rovdjursförvaltningen måste fattas i utifrån de nationella förutsättningarna. För att inte hamna i en situation där frågorna om 2012/13:1 UTGIFTSOMRÅDE 20 jakt och vargstammens storlek ska avgöras i EU- domstolen har regeringen beslutat om ett antal steg. Dessa innefattar bl.a. att regeringen har utsett en nationell kommitté med uppgiften att bistå regeringen i arbetet med en hållbar rovdjurspolitik för varg. I kommittén finns det en bred sammansättning av intresseorganisationer, med naturvårdsorganisationer, jägarorganisationer, djurägarintressen, samer och kommunrepresentanter. För att minska inaveln bland vargar och säkerställa en gynnsam bevarandestatus för varg har och fått i uppdrag att genomföra åtgärder som ökar den genetiska mångfalden. Försök har genomförts med att flytta vargvalpar mellan kullar i olika djurparker. Valparna har accepterats av de nya föräldrarna vilket visar att arbetet med att planera för utplantering av djurparksvalpar hos vilda vargar kan fortsätta. har även försök genomförts med flyttning av genetiskt värdefulla vargar från renskötselområdet till platser i . En viktig del av förvaltningen av varg är den förvaltningsplan som har tagit fram . kommer Na- turvårdsverket även att ta fram förvaltningsplaner för björn, järv, lo och kungsörn. För att ytterligare stärka arbetet med en vargstam med gynnsam bevarandestatus har och fortsatt att arbeta efter den överenskommelse på politisk nivå som träffades 2011 om ett utökat och stärkt samarbete mellan länderna. överlämnade slutbetänkandet Mål för rovdjuren (SOU 2012:22). En remissammanställning har upprättats (dnr 2012/982/Nm). Utredningen föreslår bland annat ökad ersättning för rovdjursskador, flera förebyggande åtgärder, finansiering av skyddsjakt och ekonomisk förstärkning av rovdjursförvaltningen. Förslagen bereds av regeringen. För att förstärka rovdjursförvaltningen föreslås anslaget 1:3 Åtgärder för värdefull natur ökas med 2013, och med . Strandskyddet syftar till att långsiktigt trygga förutsättningarna för allemansrättslig tillgång till strandområden och bevara goda livsvillkor för djur- och växtlivet på land och i vatten. trädde nya bestämmelser om strandskydd i kraft. I förarbetena anges att orsaken till att man ville ändra de gamla reglerna var att det förekom brister i strandskyddsregleringen och dess tillämpning. Bristerna bedömdes bl.a. kunna leda till att strandskyddet successivt urholkas, åtminstone i delar av landet (prop. 2008/09:119). Det finns indikationer som tyder på att ändringen av strandskyddsreglerna inte har fyllt sitt syfte i alla delar, har tillämpats olika över landet och har lett till oavsedda effekter. Regeringen har mot denna bakgrund beslutat om ett nytt stöd till planeringsinsatser för landsbygdsutveckling i strandnära lägen (se UO18). Regeringen avser därutöver att ge och i uppdrag att göra en utvärdering och översyn av tillämpning och utfall av de nya strandskyddsreglerna samt vid behov föreslå författningsändringar och andra åtgärder. Inom ramen för uppdraget ska myndigheterna även analysera och redogöra för vilka konsekvenser det skulle bli om man inför lättnader i strandskyddet vid mindre sjöar och vattendrag, vid sidan av högexploaterade områden. Mycket tyder på att förändringarna 2009 och 2010 har lett till en icke avsedd skärpning av tillämpningen av strandskyddet i stora delar av landet. Områden av riksintresse är av stor betydelse i den fysiska planeringen och i tillståndsprövningen för olika verksamheter. Med dessa skyddas mark- och vattenområden som rymmer resurser, värden eller företeelser som är särskilt betydelsefulla i ett nationellt perspektiv. Därmed kan värdefulla miljöer bevaras och möjligheterna att tillskapa för viktiga anläggningar säkras. Regler för områden av riksintresse utgörs av bestämmelserna om hushållning med mark och vatten i 3 och 4 kap. . I 3 kap. finns grundläggande bestämmelser om områden av riksintresse för ett antal angivna ändamål som exempelvis naturvård eller energiproduktion. I 4 kap. anges särskilda bestämmelser för vissa översiktligt angivna och oftast vidsträckta områden som i sin helhet är av riksintresse med hänsyn till deras natur- och kulturvärden. För bägge slagen av områden gäller, med vissa undantag i 4 kap., att åtgärder inte får påtagligt skada områdenas angivna värden. Bestämmelserna utgör en grund vid bedömningar i samhällsplaneringen av skilda intressen och anspråk vad gäller mark- och vattenanvändningen samt vid prövning av mål och ärenden enligt och enligt de lagar som hänvisar till balkens bestämmelser om hushållning med mark- och vattenområden. Riksintresseområdena ska i dialog mellan respektive kommun och länsstyrelse behandlas och redovisas i kommunernas översiktsplan enligt plan-och bygglagen. Riksintressebestämmelserna är därför av central betydelse för den kommunala markanvändningsplaneringen. Genom hushållningsbestämmelsernas koppling till 1 och 2 kap. understryks vikten av att hushålla med mark- och vatten områden och av att tillämpa miljöhänsyn i planeringen och i tillståndsprövningen. Många uppgifter tyder på att tillämpningen av bestämmelserna om områden av riksintresse inte i alla avseenden sker på det sätt som varit avsett. Kommuner och Landsting har exempelvis i en skrivelse till framfört synpunkter på brister i riksintressesystemets funktion och har i en rapport av vissa bestämmelser om hushållning med mark-och vattenområden (S2012/4038/PBB) pekat på oklarheter i tillämpningen av riksintressebestämmelserna. Regeringen ser det som angeläget att riksintressesystemet är ändamålsenligt och enkelt att tillämpa i den kommunala planeringen och vid tillståndsprövning. Regeringen konstaterar att det finns behov av en översyn av bestämmelserna om riksintressen och deras tillämpning och har därför för avsikt att tillsätta en utredning . De etappmål i miljömålssystemet om ekosystemtjänster och resiliens som regeringen beslutade om ger en tydlig vägledning för det fortsatta arbetet med att synliggöra värdet av ekosystemtjänster. Etappmålet om ekosystemtjänster och resiliens innebär att viktiga ekosystemtjänster och faktorer som påverkar deras vidmakthållande ska vara identifierade och systematiserade . Etappmålet om betydelsen av den biologiska mång- 2012/13:1 UTGIFTSOMRÅDE 20 falden och värdet av ekosystemtjänster innebär att ska betydelsen av biologisk mångfald och värdet av ekosystemtjänster vara allmänt kända och integreras i ekonomiska ställningstaganden, politiska avväganden och andra beslut i samhället där så är relevant och skäligt. beslutade regeringen att uppdra åt , att i samråd med Havs- och vattenmyndigheten, sammanställa information om viktiga ekosystemtjänster i samt identifiera faktorer som påverkar deras vidmakthållande. Kunskapsunderlaget om ekosystemtjänster kommer genom uppdraget att förbättras och lägga en grund för möjligheterna att nå etappmålet om ekosystemtjänster och resiliens. I uppdraget ingår dessutom att tydligt definiera vad begreppet ekosystemtjänster är. Genom att synliggöra värdet av ekosystemtjänsterna och integrera dessa värden i ekonomiska ställningstaganden, politiska avväganden och andra beslut i samhället står människan bättre att hållbart nyttja ekosystemen och att öka deras kapacitet på lång sikt. Regeringen avser att fortsätta det påbörjade arbetet med att synliggöra värdet av ekosystemtjänster och betydelsen av biologisk mångfald i alla delar av samhället, i nära samarbete med berörda myndigheter, kommuner och näringslivet. Regeringen har för avsikt att i enlighet med vad som utfästes i Miljömålspropositionen tillsätta en utredning som ska utveckla en åtgärdsplan för att synliggöra värdet av ekosystemtjänster. Genom ökad kunskap om ekosystemtjänsternas värden ökar medvetenheten om vikten av att bevara och hållbart nyttja biologisk mångfald. Regeringen avser att fortsätta arbeta för att säkerställa att olika naturtyper och miljöer finns i landskapet i sådan omfattning och med sådan geografiskt fördelning att arter och naturtyper kan överleva långsiktigt. Ett sådant nätverk av miljöer i landskapet utgör en s.k. grön infrastruktur för de djur- och växtarter som förekommer där, vilket är nödvändigt för att säkra resilienta ekosystem och uthålliga ekosystemtjänster. Regeringen överväger att fortsätta arbetet med att utveckla grön infrastruktur genom att ge i uppdrag att efter samråd med andra berörda myndigheter ta fram ett förslag till en plan för arbetets genomförande. Vägledande bör vara att åtgärder, som t.ex. skydd av områden, ska göras 2012/13:1 UTGIFTSOMRÅDE 20 där det ger störst effekt för den biologiska mångfalden. Strävan bör vara att optimera naturvårdens insatser. Det uppdrag regeringen lagt på om att utarbeta en landskapsanalys som underlag för det fortsatta arbetet med den gröna infrastrukturen, samt analysera om relevanta styrmedel ger stöd för utvecklingen av den gröna infrastrukturen och vid behov föreslå förändringar, kommer att ge ett första väsentligt underlag för denna handlingsplan. Väl fungerande nationalparker, Natura 2000- områden och naturreservat utgör tillsammans med biotopskyddsområden och naturvårdsavtal basen för skyddet av värdefulla naturområden och kommer att vara en fortsatt viktig del av svensk naturvård. Under förra mandatperioden, bl.a. genom överenskommelse med , avsattes så mycket skog att delmålet för formellt skydd uppnås. Regeringen har en tydlig ambition att skyddsvärda skogar inte ska avverkas utan bevaras antingen som formellt skydd eller frivilliga avsättningar. Ytterligare värdefulla områden, såsom gammelskog, ska ges ett långsiktigt skydd och förvaltas väl. I regeringens proposition Svenska miljömål för ett effektivare miljöarbete (prop. 2009/10:155) får den parlamentariska miljömålsberedningen i uppgift att ta fram beslutsunderlag för ett nytt etappmål för långsiktigt skydd av skogsmark till 2020 i syfte att bidra till uppfyllelse av miljökvalitetsmålet levande skogar. För att skydda värdefulla naturområden föreslår regeringen att anslagen ökas med och med 57 miljoner 20142016. Med anledning av tillkännagivande om skarv kan nämnas att det inom EU pågår ett arbete med att ta fram en gemensam europeisk skötselplan för skarv som utöver behovet av att bygga upp kunskap om arten även syftar till att minska skador på framför allt fiske. I detta sammanhang är det viktigt att framhäva betydelsen av att ha en god nationell och regional förvaltning. I enlighet med skrivelsen 2009/10:213 Åtgärder för levande hav avser därför regeringen att ge berörda myndigheter i uppdrag att föreslå en långsiktig förvaltningsplan för arten i fråga. För att nå miljökvalitetsmålet Ett rikt växt- och djurliv och andra miljökvalitetsmål som berör skötsel av ekosystem är det av vikt att undvika att främmande arter som kan hota människors hälsa eller hota eller utarma biologisk mångfald i introduceras eller sprids vidare. Det finns dock flera arter som redan har introducerats och som utgör ett hot mot biologisk mångfald, eller människors hälsa eller orsakar socioekonomisk skada. Regeringen bedömer att kraftfulla åtgärder kommer att behöva vidtas för att hindra att invasiva främmande arter orsakar stora problem för biologisk mångfald och ett hållbart nyttjande av mångfalden (prop. 2009/10:155). Regeringen har beslutat om nya etappmål för biologisk mångfald. Etappmålet om invasiva främmande arter innebär att invasiva främmande arters effekter i vad avser biologisk mångfald samt socioekonomiska effekter på bland annat hälsa ska vara bedömda och prioriterade insatser för bekämpning ska ha inletts . Detta kräver förstärkningar av miljöbudgeten . Regeringen föreslår därför att tillförs för 2013-2016. Miljöutmaningarna är gränsöverskridande och miljötillståndet i är i mycket hög grad beroende av vilka åtgärder som vidtas både inom EU och internationellt. Vid till minnet av 40-årsjubiléet av FN:s första miljökonferens samlades forskare, miljöorganisationer, företagsledare och regeringar från hela världen i ett möte som formade partnerskap för hållbarhet och som bidrog att skapa dialog inför i . I detta arbete spelar instrument såsom EU:s miljöhandlingsprogram, finansieringsinstrumentet och EU:s forskningsramprogram Horizon 2020 en viktig roll för horisontellt ge- nomförande av EU:s miljöpolitik. Även regionala EU-satsningar som till exempel Östersjöstrategin är mycket viktiga för det svenska miljötillståndet. ska vara en fortsatt aktiv part i EU:s miljö- och klimatarbete, liksom i de internationella miljö- och klimatförhandlingarna. EU:s sjätte miljöhandlingsprogram gäller för . En utvärdering som genomfördes av Europeiska kommissionen har visat att programmet tjänar till långsiktighet och kontinuitet av miljöagendan samt att det har fungerat som en viktig referens på nationell, regional och lokal nivå för att försvara miljöpolitiken mot konkurrerande politiska krav. Ge- nomförandet av åtgärder och lagstiftning har dock visat sig bristfällig på flera områden. Kommissionen väntas presentera ett förslag till sjunde miljöhandlingsprogram . Regeringen har varit pådrivande för att även hantering av kemikalier ska ingå i det kommande sjunde miljöhandlingsprogrammet (giftfri miljö och giftfria kretslopp) samt har framhållit vikten av genomförande av EU:s miljölagstiftning. EU:s finansieringsinstrument för miljö- och klimatåtgärder, Life, har funnits och har varit ett framgångsrikt instrument. Genom stöd till konkreta projekt har nuvarande Life+, som gäller mellan , främjat genomförandet av EU:s miljöpolitik. Ett nytt förslag till Life-program för förhandlas i rådet . Regeringen välkomnar förslaget till en fortsättning av Life. avser som ordförande i och att arrangera miljöministermöten i . Vid det arktiska mötet kommer bland annat frågor om motståndskraft (Arctic Resilience) att behandlas, en fråga som fått än högre aktualitet i ljuset av den ovanligt höga isavsmältningen i . Under ordförandeskapet i nordiska ministerrådet sätts fokus på gemensamma nordiska insatser bland annat avseende giftfri vardag. Genom sitt medlemskap i , och utveckling, kan den svenska statsförvaltningen dra nytta av bidrag till policyutformning och utvärderingar. kommer att genomföra en granskning av den svenska miljöpolitiken. granskningar har ägt rum 1996 samt 2004. Den kommande granskningen syftar till att följa upp tidigare rekommendationer och ge nya rekommendationer 2012/13:1 UTGIFTSOMRÅDE 20 inom ett antal utvalda områden. Slutsatser och rekommendationer från granskning avses presenteras . Regeringen fäster stor vikt vid det bilaterala samarbetet med länder som har en stor påverkan på den regionala och globala miljön och är av strategisk betydelse för det globala miljösamarbetet. Regeringen kommer fortsatt att bedriva miljösamarbete med prioriterade länder såsom , , och . Regeringen avser även att under 20132016 tillföra extra medel för långsiktigt samarbete med länder av strategisk betydelse för det globala miljö- och klimatsamarbetet. Miljöavgiften på bly- och kvicksilverbatterier avskaffades när förordningen (2008:834) om producentansvar för batterier trädde i kraft. Batterifonden har därmed inte några intäkter, utöver ränteintäkter från , från sådana batterier.