prop · GZ03131 · 2012-03-29 00:00:00 — jämfört med den högsta tillåtna energianvändningen enligt BBR 2012. CIT:s analys bedöms för nya byggnader finnas lösningar för att nå lägre energianvändning jämfört med den högsta tillåtna energianvändningen enligt BBR 2012 med en förräntning mellan 4 och på investerat kapital för att åstadkomma den effektivare För befintliga byggnader bedöms det i CIT:s rapport som tekniskt möjligt att nå som mest lägre energianvändning jämfört med den högsta tillåtna energianvändningen enligt BBR 2012. byggnader bedöms förräntningen på investerat kapital som högst uppgå till , som lägst ingen förräntning alls. Analyserna är överlag förenade med en betydande mängd antaganden och därav följande osäkerhet. Det konstateras att skärpta energikrav kan medföra negativa effekter på övriga tekniska egenskapskrav för bygg- nader, men att effekten är svår att kvantifiera och värdera. varit möjligt att göra en samlad samhällsekonomisk konsekvensanalys, även om vissa ansatser har gjorts i underlagen. För att i viss mån minska osäkerheten gjorde WSP och CIT en kom- pletterande analys av några delaspekter enligt följande. Alternativa antaganden om energiprisernas utveckling över tiden såväl som i vilken mån som energipriserna antas vara fasta eller rörliga; alternativa antaganden om ekonomisk livslängd för energibesparande åtgärder vid utformning av nya byggnader eller renovering av befintliga; jämförelse mellan analys med kalkylmetoden totalverktyget och en marginalkostnadsmetod samt kompletterande bedömningar av samhällsekonomiska aspekter. Sammanfattningsvis indikerar resultaten av dessa känslighetsanalyser Övergripande kan konstateras att känslighetsanalyserna inte i något fall ger entydiga skäl att ifrågasätta huvuddragen i den ursprung- liga analys som företagen gjorde. De osäkerheter som tidsbrist och svårigheter att finna empiriskt underlag leder till är oförändrad, men det faktum att känslighetsanalyserna inte visar någon sådan avgörande effekt indikerar att beräkningarna som sådana kan vara någorlunda robusta. CIT hade i sin ursprungliga analys gjort samtliga bedömningar med en beräkningsmetod som benämns totalverktyget och som kännetecknas av att man beräknar den genomsnittliga lönsamheten för ett paket av energi- effektiviserande åtgärder och ser vilka sådana åtgärdspaket som blir lönsamma med beaktande av ett givet avkastningskrav som avser hela paketet. Beräkningar med totalverktyget har jämförts med beräkningar där man bedömer lönsamheten för varje enskild energieffektiviserings- åtgärd i sig, enligt en marginalkostnadsmodell. Känslighetsanalysen som CIT har utfört indikerar att det finns en tendens att totalverktyget indike- rar en större potential till lönsamma energieffektiviseringsåtgärder än vad som identifieras om man använder en marginalmetod. kan konstateras att skillnaderna i resultat när det gäller nybyggnation är grad- skillnader snarare än artskillnader: inte i något fall har kalkylen med marginalmetoden visat på att en lägre energianvändning än den högsta tillåtna enligt BBR 2012 skulle vara olönsam i de fall där totalverktyget visat att det är lönsamt. Skillnaderna vid bedömning av möjligheter i befintliga byggnader är större, men det förefaller överlag som om valet av kalkylränta får större genomslag än valet av totalverktyg eller marginalmetod. Även WSP:s beräkningar indikerar att valet av nivå för kalkylränta är mycket betydelsefullt. De tilläggsanalyser som har gjorts ger också möjlighet att bedöma vilken betydelse som valet av ekonomisk livslängd får för resultaten av kalkylerna. Av det tillgängliga underlaget att döma har den ekonomiska livslängden betydelse, men en skillnad livslängd i stället för 40 för byggnadstekniska åtgärder hindrar inte att det fortfarande indikeras finnas lönsamma sätt att nå en nivå på energianvändning som ligger under den högsta tillåtna enligt BBR 2012. De livslängder som CIT använt i sin ursprungliga analys stämmer av allt att döma väl överens med den EU-standard som finns för ekonomiska bedömningar av energisystem i byggnader, vilket får ses som en rimlig indikation på att de livslängder som använts också är relevanta i ett EU-perspektiv. De kompletterande analyserna bekräftar också mycket tydligt det mönster som framträdde redan i de ursprungliga rapporterna, nämligen att vad som är tekniskt möjligt och ekonomiskt rimligt synes variera både beroende på kategori av byggnad, uppvärmningsform och ort. Den kompletterande samhällsekonomiska bedömning som CIT har gjort är inte direkt kopplad till EU-direktivets krav om nära- nollenergibyggnader i sig, utan i större utsträckning till den vidare frågan om hur det av antagna målet om lägre energianvändning 2050 ska uppnås. Däremot tyder analysens resultat på att mycket behöver göras om målet ska nås. Mot bakgrund av de osäkerheter som finns förknippade med analyserna gjordes i promemorian en samlad bedömning enligt följande. Det saknas till stor del övergripande samhällsekonomiska analyser i underlaget. Detta gäller även om de kompletterande bedömningarna från CIT ger en något tydligare bild. Vidare finns det en hel del osäkerheter även i de fastighetsekonomiska bedömningarna och i bedömningen av möjliga effekter på övriga tekniska egenskapskrav. Sammantaget bedömdes att osäkerheten i befintliga analyser gör att de inte utgör tillräcklig grund för ytterligare skärpningar av energihushållningskraven. Följande remissinstanser har yttrat sig över Promemoria II: förslag och bedömningar avseende nära-nollenergibyggnader och i förekommande fall även det kompletterande underlaget1. , , , (), , (), Fortifikations- verket, Datainspektionen, , , , , , , , Strål- säkerhetsmyndigheten, , meteorologiska och hydro- logiska institut (), , , Verket för innovationssystem (), (Energi- myndigheten), (), Arbetsmiljö- verket, , i , i , i , i , i , i , län, i , i , , , , , kommun, kommun, , Västra Götalands- regionen, kommuner och landsting (SKL), (), (), , , Svensk Fjärr- värme, Svensk Ventilation, Svenska Teknik & Designföretagen (STD- företagen), SWETIC, , Elektriska Installa- törsorganisationen (EIO), Fastighetsägarna , Funktions- kontrollanterna i (FunkiS), Energieffektiviseringsföretagen (EEF), (), Föreningen (), Föreningen Energi- rådgivare (), VVS-företagen, , (SVEP), , . , AB Fortum Värme, energi AB, , , , Passivhuscentrum (Passivhuscentrum), för nollenergi- hus, IQ Samhällsbyggnad, (Byggherrarna), Byggmaterialindustrierna (), Byggindustrier (BI), Trä- och möbelföretagen (TMF), Entreprenörföretagen, BWG Homes, , , , , (Svebio), (Svensk solenergi), (), (Bostadsrätterna), , , och 1 Utöver den nämnda promemorian skickades som ytterligare information till remissinstanserna ut dokumentet Bygningsklasse 2020 från den danska Erhvervs- og Byggestyrelsen som beskriver planer för genomförande av krav avseende nära- nollenergibyggnader i . Följande remissinstanser har avstått från yttrande: , Kammarrätten i , Kammarrätten i , Förvaltningsrätten i , , Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll (Swedac), , , , Kammarkollegiet, Statskontoret, Statistiska central- byrån (SCB), Akademiska hus, i , Högskolan på , , (Lant- mäteriet), för miljö, areella näringar och samhälls- byggande (Formas), , , , , i , i län, i , kommun, i , (), , Företagarna, (), , Installa- tions Certifiering i (Incert), Swedcert, Sitac, Det Norske , , , , Corporate Adjusters & Development, Elforsk, , Fastig- hetsmäklarförbundet, , , Föreningen regionala energikontor, Föreningen , Kyl- och värmepumpföretagen, , Institutet för bostads- och urbanforskning, , green council, Byggsektorns kretsloppsråd, Kvalitetsansvarigas riksförening (Karf), Samverkansforum för statliga byggherrar, Bygg Klokt, (Myresjöhus och Smålandsvillan), , Specialfastigheter i , arkitekter, , , konsumenter i samverkan, konsumentråd, Plast- & kemiföretagen, Teknikföretagen, VVS Installa- törerna, , , Enerwex, utveckling AB, Fuktcentrum Yttranden har också inkommit från följande instanser: CIT Energy (), , (), Hägerstedt, Världsnaturfonden (WWF), Europeiska unionens officiella tidning L 153/13 OCH RÅDETS DIREKTIV 2010/31/EU av om byggnaders energiprestanda (omarbetning) OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktions sätt, särskilt artikel 194.2, med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommit téns yttrande (1), med beaktande av yttrande (2), i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (3), och av följande skäl: (1)och rådets direktiv /91/EG av om byggnaders energipre standa (4) har ändrats (5). Med anledning av nya materiella ändringar bör det av tydlighetsskäl omarbetas. (2)En effektiv, varsam, rationell och hållbar energianvänd ning tillämpas bland annat på oljeprodukter, naturgas och fasta bränslen, som är viktiga energikällor men också det främsta upphovet till utsläpp av koldioxid. (3)Byggnader svarar för av den sammanlagda ener gianvändningen inom unionen. Sektorn expanderar, vil ket med all säkerhet kommer att öka dess energianvänd ning. Därför är en minskad energianvändning samt an vändningen av energi från förnybara energikällor inom bygg- och fastighetssektorn viktiga åtgärder som krävs för att minska unionens energiberoende och dess utsläpp (1) EUT C 277, 17.11.2009, s. 75. (2) EUT C 200, 25.8.2009, s. 41. (3) ståndpunkt av (ännu ej of fentliggjord i EUT), rådets ståndpunkt vid första behandlingen av (ännu ej offentliggjord i EUT), ståndpunkt av (ännu ej offentliggjord i EUT). (4) EGT L 1, , s. 65. (5) Se bilaga IV del A. Tillsammans med en ökad användning av energi från förnybara energikällor kommer åtgärderna till förmån för en minskad energianvändning inom unio nen att ge unionen möjlighet såväl att uppfylla Kyoto protokollet till ramkonvention om klimatförändringar (UNFCCC) som att infria dels sitt långsiktiga åtagande om att den globala uppvärmningen ska hållas på en lägre nivå än , dels åtagandet att minska de sammanlagda utsläppen av växthusgaser med jämfört med nivåer och om en internationell överenskom melse ingås. Minskad energianvändning och ökad an vändning av energi från förnybara energikällor spelar också en viktig roll för att främja en trygg energiför sörjning och teknisk utveckling samt för att skapa möj ligheter till sysselsättning och regional utveckling, särskilt (4)Styrning av efterfrågan på energi är ett viktigt instrument som gör det möjligt för unionen att påverka den globala energimarknaden och därigenom försörjningstryggheten avseende energi på medellång och lång sikt. (5)framhöll behovet av att öka energieffektiviteten i unionen, för att kunna uppnå målet att ha minskat unionens energian vändning , och efterlyste ett grundligt och snabbt genomförande av de prioriteringar som fastställts ikommissionens meddelande Handlingsplan för energieffek tivitet: Att förverkliga möjligheterna. I handlingsplanen kon staterades att det finns betydande möjligheter till kost nadseffektiva energibesparingar inom bygg- och fastig hetssektorn. I sin resolution av efterlyste en skärpning av bestämmel serna i direktiv /91/EG och har också vid olika till fällen, senast i sin resolution av om den andra strategiska energiöversynen, gått ut med upp maningar om att göra energibesparingsmålet på rättsligt bindande. I och rådets beslut nr 406/2009/EG av om medlemsstaternas insatser för att minska sina växthusgas utsläpp i enlighet med gemenskapens åtaganden om minskning av växthusgasutsläppen till 2020 (6) ställs det dessutom upp nationella bindande mål för minskning av koldioxidutsläppen, där energieffektiviteten inom bygg- och fastighetssektorn kommer att spela en väsent lig roll, och i och rådets direktiv /28/EG av om främjande av användningen av energi från förnybara energikällor (7) uppmanas det till främjande av energieffektivitet inom ramen för ett bindande mål om att energi från förnybara energikällor ska svara för av all energi som förbrukas inom unionen. (6) EUT L 140, , s. 136. (7) EUT L 140, , s. 16. L 153/14 Europeiska unionens officiella tidning (6)Vid sitt möte bekräftade än en gång unionens åtagande till förmån för en unions omfattande utveckling av energi från förnybara energikäl lor genom att stadfästa ett obligatoriskt mål på energi från förnybara energikällor . I direk tiv 2009/28/EG fastställs en gemensam ram för främ jande av energi från förnybara energikällor. (7)Det är nödvändigt att fastställa mer konkreta åtgärder, så att den stora outnyttjade potentialen för energibespa ringar i byggnader kan realiseras och de stora skill naderna mellan medlemsstaternas resultat inom denna sektor kan minskas. (8)Vid åtgärder för att ytterligare förbättra byggnaders ener giprestanda bör klimatförhållanden och lokala förhållan den beaktas samt även inomhusklimat och kostnadseffek tivitet. Dessa åtgärder bör inte påverka andra krav på byggnader som tillgänglighet, säkerhet och byggnadens avsedda användning. (9)Byggnaders energiprestanda bör beräknas på grundval av en metodik som kan differentieras på nationell och re gional nivå. Den inbegriper, förutom termiska egenska per, andra allt viktigare faktorer, exempelvis värme- och luftkonditioneringsanläggningar, användning av energi från förnybara energikällor, passiv uppvärmning och kyl element, skuggning, luftkvalitet inomhus, tillräckligt na turligt ljus samt utformning av byggnaden. Metoden för beräkning av energiprestanda bör inte vara baserad en bart på den årstid då uppvärmning krävs, utan bör om fatta en energiprestanda . Metoden bör beakta befintliga europeiska standarder. (10)Medlemsstaterna har hela ansvaret för att fastställa mini mikrav avseende byggnaders energiprestanda och bygg nadselement. Kraven bör fastställas med sikte på att uppnå den kostnadsoptimala balansen mellan gjorda in vesteringar och inbesparade energikostnader under hela byggnadens livscykel, utan att det påverkar medlemssta ternas rätt att fastställa minimikrav som är mer energief fektiva än kostnadsoptimala nivåer för energieffektivitet. Det bör finnas möjlighet för medlemsstaterna att regel bundet se över sina minimikrav avseende byggnaders energiprestanda mot bakgrund av den tekniska utveck lingen. (11)Målet med kostnadseffektiva eller kostnadsoptimala ni våer för energieffektivitet kan under vissa omständigheter, till exempel mot bakgrund av klimatskillnader, motivera att medlemsstaterna fastställer kostnadseffektiva eller kostnadsoptimala krav för byggnadselement som i prak tiken begränsar installation av byggnadsprodukter som uppfyller standarderna enligt unionens lagstiftning, för utsatt att sådana krav inte utgör ett obefogat marknads hinder. (12)När medlemsstaterna fastställer energiprestandakrav för installationssystem bör de om det är möjligt och lämpligt använda harmoniserade instrument, särskilt test- och be räkningsmetoder och energieffektivitetsklasser som ut vecklats inom ramen för åtgärder för genomförande av och rådets direktiv /125/EG av om upprättande av en ram för att fastställa krav på ekodesign för energirelaterade produk ter (1) och och rådets direktiv /30/EU av om märkning och standardiserad produktinformation som anger energirela terade produkters användning av energi och andra resur ser (2), i syfte att säkra samstämmigheten med relaterade initiativ och att i största möjliga mån minimera eventuell fragmentering av marknaden. (13)Detta direktiv påverkar inte artiklarna 107 och 108 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF- fördraget). Begreppet incitament, som används i detta di rektiv, bör därför inte tolkas som om det utgörs av stat ligt stöd. (14)Kommissionen bör fastställa en ram för jämförbara me toder för beräkning av kostnadsoptimala nivåer för mi nimikrav avseende energiprestanda. Medlemsstaterna bör använda denna ram för att jämföra resultaten med de minimikrav som de har antagit avseende energiprestanda. Vid eventuella stora avvikelser, det vill säga , mellan de beräknade kostnadsoptimala nivåerna för mi nimikrav avseende energiprestanda och de gällande mini mikraven avseende energiprestanda bör medlemsstaterna motivera skillnaden eller planera lämpliga åtgärder för att minska avvikelsen. Den beräknade ekonomiska livscykeln för en byggnad eller ett byggnadselement bör fastställas av medlemsstaterna med beaktande av gällande praxis och erfarenhet när det gäller precisering av typiska eko nomiska livscykler. Resultaten av denna jämförelse samt de data som använts för att uppnå dessa resultat bör rapporteras regelbundet till kommissionen. Dessa rappor ter bör göra det möjligt för kommissionen att bedöma och rapportera om medlemsstaternas framsteg när det gäller att uppnå kostnadsoptimala nivåer för minimikrav avseende energiprestanda. (1) EUT L 285, 31.10.2009, s. 10. (2) Se sidan 1 i detta nummer av EUT. Europeiska unionens officiella tidning L 153/15 (15)Byggnader påverkar den långsiktiga energianvändningen. Eftersom det går mellan de tillfällen som en befintlig byggnad renoveras bör nya byggnader, liksom även befintliga byggnader som genomgår större renove ringar, uppfylla de minimikrav avseende energiprestanda som är anpassade till det lokala klimatet. Eftersom möj ligheten att använda sig av alternativa energiförsörjnings system i allmänhet inte är utforskad till fullo, bör alter energiförsörjningssystem övervägas för nya bygg nader, oberoende av byggnadens storlek, varvid det först bör ses till att behoven av energi för uppvärmning och kylning minskas till kostnadsoptimala nivåer. (16)Större renoveringar av befintliga byggnader, oberoende av deras storlek, ger möjlighet att vidta kostnadseffektiva åtgärder för att förbättra energiprestandan. Av kostnads effektivitetsskäl bör det vara möjligt att begränsa minimi kraven avseende energiprestanda till de renoverade delar som är mest relevanta för byggnadens energiprestanda. Medlemsstaterna bör ha möjlighet välja att definiera en större renovering antingen i procent av klimatskalets yta eller i förhållande till byggnadens värde. Om en med lemsstat beslutar att definiera en större renovering i för hållande till byggnadens värde kan man t.ex. utgå från försäkringsvärdet, eller nuvärdet baserat på återuppbygg nadskostnaden, exklusive värdet av den mark där bygg naden är belägen. (17)Det behövs åtgärder för att öka antalet byggnader som inte bara uppfyller nuvarande minimikrav avseende ener giprestanda, men som också är mer energieffektiva, för att på så sätt sänka både energianvändningen och kol dioxidutsläppen. För detta ändamål bör medlemsstaterna upprätta nationella planer för att öka antalet nära-noll energibyggnader och regelbundet rapportera om sådana planer till kommissionen. (18)Unionens finansiella instrument och andra åtgärder införs eller anpassas i syfte att stimulera åtgärder i samband med energieffektivitet. Sådana finansiella instrument på unionsnivå omfattar bl.a. och rådets förordning (EG) nr 1080/2006 av om Europeiska regionala utvecklingsfonden (1), ändrad för att tillåta ökade investeringar i energieffektivitet för bostäder; det offentlig-privata partnerskapet om ett initiativ för europeiska energieffektiva byggnader för att främja miljö teknik och utveckling av energieffektiva system och ma terial i nya och renoverade byggnader; EU-initiativet för (1) EUT L 210, 31.7.2006, s. 1. finansiering av hållbar energi från EGEuropeiska investe ringsbanken (EIB) som syftar till att möjliggöra bl.a. in vesteringar i energieffektivitet och, under EIB:s ledning, Margueritefonden: Europeiska 2020-fonden för energi, klimatförändring och infrastruktur; rådets direktiv /47/EG av om ändring av direktiv /112/EG vad gäller reducerade mervärdeskattesat ser (2); instrumentet för struktur- och sammanhållnings fonder (gemensamma europeiska resurser för mikroföretag till medelstora företag); instrumentet för finansiering av effektivare energiutnyttjande; rampro grammet för konkurrenskraft och innovation, inklusive Programmet Intelligent energi 2 med särskild fokusering på att avlägsna marknadshinder i samband med energieffektivitet och energi från förnybara ener gikällor genom exempelvis den tekniska biståndsresursen (European Local Energy Assistance); borgmästarför samlingen; programmet för entreprenörskap och innova tion; IKT-stödprogrammet 2010 och sjunde rampro grammet för forskning. Även Europeiska banken för åter uppbyggnad och utveckling tillhandahåller finansiering i syfte att stimulera åtgärder med anknytning till energief fektivitet. (19)Unionens finansiella instrument bör användas för att om sätta detta direktivs syften i praktiken, men utan att för denskull ersätta nationella åtgärder. Framför allt bör de användas för att tillhandahålla lämpliga innovativa medel för finansiering för att fungera som katalysator för åtgär derna för energieffektivitet. De kan spela en viktig roll för utvecklingen av nationella, regionala och lokala fonder, instrument eller mekanismer för energieffektivitet, som ger sådana finansieringsmöjligheter till ägare av privata egendomar, till små och medelstora företag och till ener gitjänsteföretag. (20)För att förse kommissionen med lämplig information bör medlemsstaterna upprätta förteckningar över föreliggande och föreslagna åtgärder, även av finansiell art, utom de som krävs enligt detta direktiv, som främjar målen för detta direktiv. De föreliggande och föreslagna åtgärder som förtecknats av medlemsstaterna kan särskilt omfatta åtgärder som syftar till att reducera befintliga rättsliga hinder och marknadshinder och uppmuntra till investe ringar och/eller annan verksamhet för att öka energief fektiviteten i nybyggda och befintliga byggnader, och på så sätt potentiellt bidra till minskad energifattigdom. Så dana åtgärder kan omfatta men bör inte begränsas till tekniskt bistånd och rådgivning som är gratis eller sub sidierad, direktstöd, system för subventionerade lån eller lågräntelån, bidragssystem och system för lånegarantier. De offentliga myndigheterna och andra institutioner som tillhandahåller sådana åtgärder av finansiell art kan knyta tillämpningen av sådana åtgärder till angiven energipre standa och rekommendationerna från energicertifikat. (2) EUT L 116, , s. 18. L 153/16 Europeiska unionens officiella tidning (21)För att begränsa medlemsstaternas rapporteringsbörda bör det vara möjligt att införliva de rapporter som krävs i detta direktiv med de handlingsplaner för energieffekti vitet som avses i artikel 14.2 i och rådets direktiv /32/EG av om effektiv slutanvändning av energi och om energitjäns ter (1). Den offentliga sektorn i varje medlemsstat bör visa vägen när det gäller byggnaders energiprestanda, och därför bör det i de nationella planerna ställas upp mer ambitiösa mål för de byggnader som utnyttjas av offentliga myndigheter. ges åt sådana strategier som bidrar till bättre termisk prestanda hos byggnader . I detta syfte bör fokus ligga på åtgärder för att undvika överhettning, ex empelvis skuggning och tillräcklig termisk kapacitet i byggnadskonstruktionen, och ytterligare utveckling och tillämpning av passiv kylteknik, primärt sådana som för bättrar klimatförhållandena inomhus och mikroklimatet runt byggnader. (22)Den som avser att köpa eller hyra en byggnad eller delar av denna bör genom energicertifikatet få korrekt infor mation om byggnadens energiprestanda, och praktiska råd om förbättring av den. Informationskampanjer kan utnyttjas för att ytterligare uppmuntra ägare och hyres gäster att förbättra byggnadens eller byggnadsdelens ener giprestanda. De som äger eller hyr kommersiella fastig heter bör också uppmanas att utbyta information om den faktiska energianvändningen, så att alla uppgifter om den finns att tillgå som underlag för välgrundade beslut om nödvändiga förbättringar. Energicertifikatet bör också ge information om uppvärmningens och kyl ningens faktiska inverkan på byggnadens energibehov, om byggnadens förbrukning av primärenergi och om dess koldioxidutsläpp.