prop · GZ03104 · 2012-04-24 00:00:00 — inom det av fastställda löptidsintervallet. Regler kring förfalloprofilen ingick som en restriktion i regeringens Restriktionen togs bort 2004 eftersom löptidsmålet begränsar refinansieringsrisken och eftersom marknadsvårds- och kostnadsminimeringsskäl i sig förhindrar en skev fördelning av skulden. Redovisningen av förfalloprofilen är ändå av intresse då den ger en illustrativ bild över de utestående lånen och bättre än löptidsriktvärdena kan belysa refinansieringsriskerna. I diagram 5.10 framgår förfalloprofilen för den samlade statsskulden som den såg ut vid slut. Notera dock att detta är en Den skuld som förfaller respektive år är betydligt större, eftersom såväl likviditetsinstrument som statsskuldväxlar omsätts och I diagrammet framgår att de nominella statsobligationerna är relativt jämt fördelade samt att det finns ett längre lån med förfall 2039. Förfalloprofilen för de reala statsobligationerna är något mer ojämn och för detta skuldslag löper det längsta lånet till 2028. De längsta premieobligationslånen löper till förfall 2015, vilket även är det år då de längsta lånen i utländsk valuta löper till Diagram 5.10 Förfalloprofil för den samlade statsskulden vid slutet av 2011 (miljarder kronor) Skälen för regeringens bedömning: Regeringen bedömer att de avvikelseintervall som lagts fast runt löptiden för respektive skuldslag har hållit löptiden för den reala kronskulden inom det löptidsintervall som regeringen beslutade samt inom det löptidsintervall för valutaskulden som För den nominella kronskulden delades löptidsstyrningen upp på löptider kortare respektive För låneinstrument upp till beslutade regeringen att löptidsriktvärdet skulle vara 2010 och 2011. genomsnittliga löptiden var och , inom det av fastställda avvikelseintervallet på räntebindningstiden något över avvikelseintervallet och något under bedömer dock regeringen att styrning av löptiden för den nominella kronskulden med löptider upp till som tillfredsställande. För nominell kronskuld längre än fastställde regeringen volymtak på 60 respektive . De utestående volymerna uppgick vid 2010 respektive slut till 40 respektive . under de av regeringen fastställda volymtaken. Regeringens bedömning: Av mandatet på för 20072010 och (mätt i termer av riskmåttet daglig Value-at-Risk) har allokerat till den löpande aktiva förvaltningen. Resterande del har funnits tillgänglig för strategiska positioner. Regeringen finner ingen anledning att kritisera delegeringsbeslutet. Regeringen värderar det goda resultatet för de strategiska positionerna som uppgick till . Sammantaget har det kvantitativa målet för positionstagande uppfyllts eftersom positionsverksamheten bidragit till att minska kostnaden för statsskuldens förvaltning. I syfte att sänka kostnaden för statsskulden har möjlighet att ta positioner i utländsk valuta och i kronans växelkurs. En position innebär att exponeringen i ett visst tillgångsslag ökas eller minskas utifrån hur bedömer att värdet kommer att utvecklas. Positioner ska tas med derivatinstrument och får inte tas på den svenska räntemarknaden. Positioner i kronans växelkurs kan dock tas på annat sätt. Gränsen för hur mycket risk får ta i förvaltningen fastställs av regeringen i de årliga riktlinjebesluten. För 20072010 var gränsen i termer av daglig Value-at-Risk (VaR) vid 95 procents sannolikhet. sänktes gränsen till motsvarande (avsnitt 4.1). Mandatet omfattar såväl styrelsens strategiska positioner som löpande positioner för och för dess externa förvaltare.21 har styrelsen delegerat av riskmandatet till den operativa (löpande) nivån, medan resterande delen funnits tillgänglig för strategiska positioner. beslutade om en strategisk dollarposition utifrån bedömningen att dollarn var undervärderad i förhållande till euron. Positionen uppgick till och togs till en genomsnittlig kurs på per euro. Efter en kraftig förstärkning av dollarn stängdes positionen till en genomsnittlig kurs på kring per euro. Positionen resulterade i en vinst på . 21 Exklusive positioner i den svenska kronan. Diagram 5.11 Euron mot svensk kronan och dollarn tog position på att kronan var undervärderad i förhållande till euron. Positionen uppgick till vilket motsvarade det mandat som regeringen delegerat till . Kronan förblev svag ytterligare efter det att positionen tagits. stod kvar vid bedömningen att kronan skulle stärkas när finansoron avtagit. Efter förslag från beslutade regeringen att utöka positionsutrymmet i svenska kronor mot andra valutor . togs kronpositioner bort från riskmandatet mätt i VaR-termer. Anledningen är att kronpositioner ska byggas upp och avvecklas gradvis . aviserade att en gradvis avveckling av kronpositionen skulle inledas. var positionen helt avvecklad. Det totala realiserade resultatet blev . Huvuddelen av resultatet uppstod 2010 då kronan stärktes markant och då merparten av positionen avvecklades. har det genomsnittliga resultatet varit högre än (diagram 5.12). Diagram 5.12 Årligt resultat av positionstagande Löpande positioner i den aktiva förvaltningen visade den aktiva förvaltningen ett resultat på , varav de externa förvaltarna stod för och den interna för -. motsvarade det ett årligt genomsnitt för de externa förvaltarna på och -för den interna delen (tabell 5.5). Tabell 5.5 Resultat av positioner (strategiska och löpande), För att bedöma det riskjusterade resultatet används den s.k. informationskvoten (resultatet dividerat med standardavvikelsen i resultatet). En hög informationskvot innebär att förvaltningen uppnått ett starkt resultat i förhållande till den risk som tagits. I diagram 5.13 visas det riksjusterade resultatet för strategiska och löpande positioner, löpande positioner samt det genomsnittliga resultatet för de externa förvaltarnas löpande positioner. Det riksjusterade resultatet visar att löpande och strategiska positionstagning lyckats bäst. Diagram 5.13 Riskjusterat resultat för positionstagande Skälen för regeringens bedömning: Regeringen konstaterar att av riskmandatet i termer VaR har delegerats till den operativa (löpande) nivån, medan resterande delen funnits tillgänglig för strategiska positioner. Detta gällde även då regeringen sänkte VaR-mandatet till 450 från tidigare . Regeringen värderar det goda resultatet på som Skr. 2011/12:104 de strategiska positionerna resulterat i . perioden togs två strategiska positioner. Den första togs 2008 utifrån bedömningen att dollar skulle stärkas mot euron. Denna position resulterade i ett resultat på . Den andra positionen togs då kronan bedömdes vara kortsiktigt undervärderad till följd finanskrisen. inleddes en gradvis avveckling och var positionen helt avvecklad. Denna position resulterade i ett positivt resultat på . Trots det goda resultatet vill regeringen lyfta fram den risk som positionsverksamheten innebär. återfördes mandat för positioner i den svenska kronans valutakurs . Inför kommande riktlinjebeslut avser regeringen att på nytt överväga positionsmandatens storlek och utformning. Regeringen noterar också att resultatet för den interna förvaltningen blev -, medan den externa förvaltningen visade ett positivt resultat på . Sammantaget har dock det kvantitativa målet för positionstagande uppfyllts . Regeringens bedömning: principer för marknads- och skuldvården ger goda förutsättningar för att minska lånekostnaderna för statsskulden. Genom tydlig kommunikation och aktiva åtgärder har bidragit till en god marknads- och skuldvård. I riktlinjerna för statsskuldens förvaltning har regeringen angett att genom marknads- och skuldvård ska bidra till att statspappersmarknaden fungerar väl i syfte att uppnå det långsiktiga kostnadsminimeringsmålet med beaktande av risk. Av riktlinjerna framgår även att ska besluta om principer för marknads- och skuldvård. Principerna fastställs av i myndighetens Finans- och riskpolicy inför varje nytt år. Av Finans- och riskpolicyn framgår bland annat att: ska i alla sammanhang agera ansvarsfullt och behandla motparter på ett sakligt och objektivt sätt. Transaktioner som kan ge upphov till skadat anseende för eller svenska staten ska undvikas. På den inhemska marknaden är kravet på ansvarsfullhet förstärkt på grund av position som dominerande aktör. ska i information och kommunikation med marknaden agera så konsekvent, förutsägbart och öppet som möjligt. upplåning ska kännetecknas av transparens och Statsskulden ska spridas över flera lån och löptider så att Skr. 2011/12:104 refinansieringsrisken begränsas. ska verka för att bredda investerarbasen i svenska statspapper. ska ha försäljningskanaler som är effektiva och verkar positivt för den svenska statspappersmarknadens funktion. ska stödja likviditeten i statspappersmarknaden för att tillhandahålla repo- och bytesfaciliteter. ska verka för att infrastrukturen är sådan att den svenska statspappersmarknaden fungerar effektivt. publicerar rapporten - prognos och analys . I rapporten beskrivs prognoser över lånebehovet samt upplåningens fördelning på olika låneinstrument. Rapporternas syfte är att underlätta för marknadsaktörerna att följa och bilda sig en uppfattning om statsskuldspolitiken. För att underhålla likviditeten i statspapper har ett antal marknadsvårdande åtaganden gentemot sina återförsäljare. Syftet är att minska osäkerheten vid bristsituationer, eliminera risker vid transaktionsproblem samt kompensera för den svenska marknadens relativa litenhet. Marknadsåtagandena, som gäller oavsett hur eget kassamässiga finansieringsbehov ser ut, innebär: Tillgång till en obegränsad repofacilitet vad gäller nominella och reala statsobligationer. Begränsad repofacilitet vad gäller statsskuldväxlar. Byten mellan realobligationer baserad på rådande marknadsförhållanden. Likviditetsneutrala veckovisa reposwappar i samtliga instrument till fast prissättning till en begränsad volym. Erbjudande om byten för att öka volymen i benchmarkobligationer med två, fem och till förfall. De marknadsvårdande reporna är det överlägset mest utnyttjade marknadsåtagandet. En marknadsvårdande repa innebär att en återförsäljare kan köpa ett statspapper av för att sälja tillbaka det . gjordes marknadsvårdande repor för i genomsnitt per bankdag, var motsvarande siffra . bedömer att repoåtagandet har haft fortsatt positiva effekter på marknadens stabilitet och att repomarknaden i är en mycket viktig orsak till att den svenska räntemarknaden fungerar väl i ett internationellt perspektiv. Ett minskat upplåningsbehov har väckt viss oro på marknaden för att utbudet av nominella obligationer ska minska till en nivå så att likviditeten påverkas. En god likviditet gör det lättare att låna kostnadseffektivt på marknaden. Med hjälp av byten kan den utestående volymen i två-, fem- och tioårs benchmarkobligationer ökas utan att lånebehovet påverkas. erbjöd i ett par auktioner byten till den tioåriga benchmarkobligationen. emot positivt och har för avsikt att fortsätta erbjuda Skr. 2011/12:104 dessa byten . På uppdrag har TNS Prospera frågat svenska och utländska investerare hur de upplever upplåningsverksamhet22. Resultatet visade generellt högre resultat 2011, från en redan hög nivå 2010. Svenska investerare, men också återförsäljare står främst för ökningen. Hos utländska investerare är värderingen i princip oförändrad. tydligaste styrkor är information om statens lånebehov, emissionsvolymer och villkor för nominella statsobligationer. Svenska aktörer ger gott betyg för kontakterna, lyhördheten och information avseende statsskuldväxlar. Riksgälden får mycket högt betyg för marknadsvård via statspappersrepor. Svagheterna ligger i kontakten med främst svenska men även internationella investerare och information om realobligationer. Nedan följer en sammanfattning av undersökningens resultat. Tydlig information om statens lånebehov och finansiering bedöms fortsatt ha störst betydelse. fick högt betyg för prognostisering av statens lånebehov och finansiering. Därefter följer ett tydligt och konsekvent agerande och information om nominella obligationer. värderas högre för sin transparens jämfört med utländska skuldkontor. Det anser majoriteten av återförsäljarna och de utländska investerarna. Återförsäljarna ger ett högt betyg för marknadsvård i repor med statspapper, en förbättring jämfört med föregående år. Svenska investerare tycker inte att är tillräckligt lyhört och efterfrågar mer kontakt. Utländska investerare värderar kontakterna högt och efterfrågar mer information om realobligationer. Investerarna är fortsatt nöjda med likviditeten i nominella obligationer. Likviditeten i andrahandsmarknaden för statsskuldväxlar och realobligationer har försämrats jämfört med . Fler svenska investerare är aktiva i primärmarknaden jämfört med . webbplats är fortsatt den viktigaste och vanligaste informationskanalen för statens lånebehov, finansiering, auktionsvillkor och resultat. Prestandan och sökvägarna kan dock förbättras. Skälen för regeringens bedömning: TNS Prosperas utvärderingar ger stöd åt att har bedrivit marknads- och skuldvård på ett ändamålsenligt sätt. Investerare och återförsäljare ger generellt höga betyg för upplåningsverksamhet. 22 Undersökningen gjordes till . Sju återförsäljare och 51 svenska och utländska investerare deltog. Svarsfrekvensen var , en något högre siffra jämfört med . Av utvärderingen framgår att relativt många av de internationella Skr. 2011/12:104 investerarna anser att är bättre än sina internationella motsvarigheter, ingen anser att det är sämre. Vid de intervjuer som den externa granskaren gjort med representanter på den svenska marknaden framträder bilden av att är mycket engagerat i att skapa en väl fungerande marknadsplats och infrastruktur. Som särskilt positivt nämns att för en dialog med investerarkollektivet. Vid intervjuerna framgick att marknadsaktörerna uppfattar som transparent och förutsägbar (bilagan s. 17). Regeringen bedömer att såväl kommunikation som marknadsåtagande bedrivits på ett sådant sätt att det bidragit till en god marknads- och skuldvård. 5.7Lån för att tillgodose behovet av statslån Sammanfattning: har inte gjort några extra emissioner sedan utvärderingen i skr. 2009/10:104 Utvärdering av statens upplåning och skuldförvaltning 20052009. I skrivelsen 2009/10:104 Utvärdering av statens upplåning och skuldförvaltning 20052009 bedömdes de extra emissioner som genomförde under finanskrisens mest turbulenta skede som väl genomförda och rimliga. Regeringen bedömde att snabba och tydliga agerande bidrog till en högre likviditet på den svenska räntemarknaden. De extra emissionerna bedömdes ha haft en stabiliserande inverkan på räntebildningen och hölls även inom de ramar som fastställts i regeringens riktlinjer. metod att repa in bostadspapper bedöms även ha bidragit till att förbättra likviditeten i bostadspapper och därmed minska effekten av den finansiella oron. Granskarens slutsats var att agerande inte bara var lovvärt utan i högsta grad berömvärt. lagändring och regeringens ändrade riktlinjer i detta avseende bekräftade också att åtgärder var rimliga och riktiga. Regeringens bedömning: uppgick den samlade kostnadsbesparingen i privatmarknadsupplåningen till . har därmed uppnått målet att privatmarknadsupplåningen ska bidra till att sänka kostnaden för statsskulden. lånar förutom på den institutionella räntemarknaden även direkt från privatpersoner och mindre investerare. uppgick upplåning på privatmarknaden till Skr. 2011/12:104 motsvarande av statsskulden (diagram 5.14). Upplåningen på privatmarknaden görs med hjälp av premieobligationer och Riksgäldsspar.23 Vid slutet av 2011 stod premieobligationer och Riksgäldsspar för sammanlagt av den svenska räntesparmarknaden vilket var en nedgång jämfört med . Nedgången beror både på att inlåningen hos minskat och på att den totala räntesparmarknaden, som omfattar bankinlåning, räntefonder och privatobligationer, vuxit. Diagram 5.14 Privatmarknadsupplåning fördelat på upplåningsinstrument och som andel av statsskulden Det underliggande resultatet för premieobligationer har varit relativt stabilt . Det som framför allt har orsakat svängningar i resultatet är omfattningen av preskription av äldre obligationer i pappersform. I samband med preskriptionen (efter förfall) tillförs oinlösta innehav resultatet. blev resultatet för premieobligationer 171 respektive . Det försämrade resultatet beror på lägre intäkter på utestående premieobligationer och på att minskad omfattning av preskription av äldre obligationer i pappersform. Under både 2010 och såldes ett lån och ett . Det låga ränteläget gjorde det osäkert om skulle sälja någon premieobligation . När räntevillkoren fastställdes var räntan i motsvarande löptid på statspappersmarknaden , vilket räckte till en utlottningsprocent på och en garantiränta på . Trots låg ränta och mindre marknadsföring såldes premieobligationer för . Detta motsvarade av volymen i den premieobligation som förföll. 23 såldes även statspapper till privatmarknadskunder via webbplats. Denna försäljning upphörde . premieobligationer med och med . Vid utgången av uppgick den utestående volymen premieobligationer till . var insättningarna på Riksgäldsspar rekordstora till följd av finanskris och misstro mot banksystemet. Som mest ökade den utestående volymen med , motsvarande (på ). uppkom motsvarande stora utflöden. Utflödena beroende både på sjunkande räntor och på att pengar som sattes in togs ut. Kostnadsbesparing med Riksgäldsspar blev . blev resultatet för Riksgäldsspar 12 respektive Jämfört med 2009 försämrades resultatet med Av resultatförsämringen 2010 förklaras av att sänkte marginalen för insättningar på konton med rörlig ränta. Den normala marginalen sänktes för att skulle kunna erbjuda 0,10 procents ränta på rörliga konton. Detta gjordes som en följd av att sänkte reporäntan till . har , med undantag från perioden , successivt höjt reporäntan. Den rörliga räntan på Riksgäldsspar har höjts i motsvarande grad och höjdes marginalen till den tidigare nivån. Konton med rörlig ränta står för av den utestående volymen, vilket gör att de rörliga räntorna får stor effekt på både inlåningens omfattning och resultat. För konton med fast ränta har tagit ut en marginal på . bidrog privatmarknadsupplåningen till att kostnaderna på statsskulden minskade med jämfört med om upplåningen skulle finansierats på den institutionella räntemarknaden. Tabell 5.6 Kostnadsbesparing för privatmarknadsupplåning 20072011 () 1 1 Resultatet visar hur mycket mer motsvarande upplåning skulle ha kostat på den institutionella räntemarknaden. Intäkterna mäts med en räntemarginal mot motsvarande löptider på penning- och obligationsmarknaden. Kostnaderna är de faktiska kostnaderna för upplåningen på privatmarknaden. Faktaruta: Utvärderingsmodell för privatmarknadsupplåningen har tillämpat samma utvärderingsmodell för premieobligationer och Riksgäldsspar . Modellen innebär att utgifter och inkomster som är förknippade med upplåning i ett låneinstrument periodiseras över instrumentets löptid. Utgifterna består dels av direkta utgifter för förvaltningen, dels av de omkostnader som ska belasta verksamheten. Inkomstbesparingen beräknas som skillnaden i räntepunkter mellan upplåning på privatmarknaden jämfört med motsvarande upplåning på penning- och obligationsmarknaden med samma löptid. kommer ett nytt kostnadsmått att tas i bruk för privatmarknadsupplåningen. Det nya måttet, som utgår från en marginalkostnadsprincip, kommer att ge ett mer rättvisande resultat för de olika låneformerna. Regeringen gav i särskilt uppdrag att arbeta vidare med förbättringen av jämförelsen mellan upplåning på privatmarknad och statspappersmarknad. Uppdraget hade sitt ursprung i iakttagelser som gjordes av den externa granskaren vid den föregående utvärderingen av statens upplåning och skuldförvaltning skr. 2009/10:104. I förslag till riktlinjer för statsskuldens förvaltning 20122014 redovisas det analysarbete som genomförts med anledning av uppdraget. I analysen bedömer att de nuvarande metoderna att mäta intäktsräntan för privatmarknadsupplåningen är rättvisande. Metoderna bedöms ge en tillfredsställande approximation av kostnaderna för motsvarande upplåning med statspapper som beräkningarna är rimligt enkla att genomförbara och förklara. Även metoderna för att hantera de direkta kostnaderna bedöms fungera väl. Däremot kommer att se över schablonerna som fördelar ut gemensamma kostnader. Syftet är åstadkomma en fördelning som bättre fångar upp de kostnader som tillkommer för att bedriver upplåning på privatmarknaden. Resultatmätningen bör således utgå från en marginalkostnadsprincip. menar att övergången till ett nytt kostnadsmått måste föregås av en noggrannare analys av de gemensamma kostnaderna och hur stor del av dessa som kan hänföras till privatmarknadsupplåningen. bedömer att ett nytt kostnadsmått kan tas i bruk vid utvärderingen av resultatet . I riktlinjerna förtydligade regeringen målformuleringen för privatmarknadsupplåningen till ska genom privatmarknadsupplåning bidra till att minska kostnaderna för statsskulden i förhållande till motsvarande upplåning på institutionsmarknaden. Skälen för regeringens bedömning: Regeringens mål för privatmarknadsupplåningen är att denna ska bidra till att sänka kostnaderna för statsskulden. bidrog privatmarknadsupplåningen till att kostnaden för statsskulden blev lägre jämfört med om motsvarande upplåning på finansierats på institutionsmarknaden. Av resultatet bidrog premieobligationer med och Riksgäldsspar med 120 har därmed uppnått den kvantitativa Skr. 2011/12:104 målsättningen för upplåningen på privatmarknaden. Regeringen anger målet och utgångspunkten för utvärderingen men inte metoderna för resultatutvärderingen. Regeringen anser att detta är en rimlig ordning och att ansvaret för att utforma utvärderingsmodellen även fortsättningsvis bör vila på . Regeringen instämmer i de resonemang som för kring utvärderingsmetoderna. Regeringen bedömer också att det är rimligt att privatmarknadsupplåningen ska belastas av den marginalkostnad som verksamheten ger upphov snarare än den schablon som använts tidigare. I ett läge där det blir aktuell att besluta om att utveckla eller avveckla någon del av verksamheten är det av värde att precisionen i beräkningarna ökar. Allt annat lika bör resultatet för privatmarknadsupplåningen förbättras om endast kostnader som skulle bortfalla om inte ägnade sig åt privatmarknadsupplåning tas med. Grundprincipen att kostnaden för privatmarknadsupplåningen måste vara lägre än motsvarande upplåningen på institutionsmarknaden för att privatmarknadsupplåningen ska vara motiverat gäller alltjämt. Extern granskningsrapport av statsskuldspolitiken 2010 och 2011 Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde Närvarande: Statsministern , ordförande, och statsråden , , , , , , , Adelsohn , , , , , , Regeringen beslutar skrivelse 2011/12:104 Utvärdering av statens upplåning och skuldförvaltning 20072011