prop · GZ03105 · 2012-03-15 00:00:00 — -Healthy and Productive Seas and Oceans; -Connecting Climate Knowledge for Europe; och -for a Changing World. Vid konkurrenskraftsrådets möte antogs de fem initiativen i form av rådsslutsatser. Överläggning med utbildningsutskottet hölls och samråd med ägde rum . presenterade för innovation och tekik (EIT) sitt förslag till strategisk innovationsagenda för nästa period 2014 2020. Kommissionen bjöd in till ett öppet samråd om förslaget och anordnade även en extern utvärdering av EIT:s uppnådda resultat . EIT är integrerad i kommissionens förslag till samlat program för forskning och innovation Horisont 2020. Den strategiska innovationsagendan kommer omfatta utlysningar av ytterligare kunskaps- och innovationsenheter (KIC) inom teman som adresserar samhällsutmaningar som hälsa, stadsutveckling, produktionsutveckling, mat, säkerhet och råmaterial. EIT behandlades på konkurrenskraftsrådets möte . Samråd med har ägt rum. Inom ramen för kommissionens förslag till Horisont 2020 inför rådet och parlamentet, lades förslaget om budget och inriktningen för EIT:s uppdrag, mål, finansiering och verksamhet i kommande programperiod. EIT representerar en ny modell för att snabbare omsätta kunskap och innovationer till affärer, öka konkurrenskraft och bidra till att lösa samhällsutmaningarna. Regeringen bejakar EIT:s modell som integrerar kunskapstriangeln (forskning, innovation och utbildning) och EIT:s autonomi i relation till EU:s program för forskning och innovation. Rymdverksamheten spelar en viktig roll för möjligheten att framgångsrikt möta globala utmaningar samt skapa innovativa lösningar och ge kunskap inom områden som har stor betydelse för samhällsutvecklingen. Med Lissabonfördraget blev rymdverksamhet en EU-kompetens genom artikel 189. EU har därför ambitionen att utarbeta en rymdstrategi. har de första satelliterna i navigerings- och positioneringssystemet skjutits upp från den europeiska rymdbasen i . 35.1En rymdstrategi för Europeiska unionen Utvecklingen av den europeiska unionens strategiska framtidsdiskussion om en gemensam rymdpolitik gick framåt . Kommissionen publicerade ett meddelande med förslag till prioriteringar för en rymdstrategi. Kommissionens utgångspunkt var rymdverksamhetens betydelse för att nå målen om smart, hållbar och inkluderande tillväxt i 2020-strategin. antog slutsatser som slog fast att de existerande programmen för satellitnavigation () och jordobservation (GMES) är unionens s.k. flaggskeppsprogram och de högst prioriterade inom rymdverksamheten. Den europeiska rymdinfrastrukturen möjliggör samhällstjänster av central betydelse som till exempel navigation för olika transportslag, maritim övervakning, miljö- och klimatövervakning, telekommunikationer, mediautsändning och räddningstjänst. Rådets slutsatser tog därför också upp betydelsen av att utveckla säkerheten mot hot som t.ex. rymdskrot och rymdväder för de tekniska system i rymden och på jorden som utgör rymdverksamhetens infrastruktur. Överläggning hölls med näringsutskottet liksom samråd med . 35.2Framgång för det europeiska satellitnavigeringssystemet sköts de två första satelliterna i Galileosystemet upp från den europeiska rymdbasen i . De ska testa systemets funktioner och följas av fler satelliter till dess att systemet är fullt utbyggt. är ett europeiskt globalt satellitsystem för positionerings-, navigations- och tidssignaltjänster. Det är det första satellitnavigationssystemet som är utformat för civil användning under civil kontroll. Fortsatt utveckling av den europeiska rymdpolitiken Vid konkurrenskraftsrådets möte om rymdfrågor antogs slutsatser om utvecklingen av jordobservationsprogrammet GMES (Global Monitoring for Environment and Security), om hur data från GMES ska göras tillgängliga samt om skyddet av de tekniska system i rymden och på jorden som utgör rymdverksamhetens infrastruktur. Överläggning med utbildningsutskottet hölls och samråd med . EU:s sammanhållningspolitik har som mål att bidra till ekonomisk, social och territoriell sammanhållning inom EU. Den ska syfta till att minska regionala skillnader och ojämlikhet mellan människor och möjliggöra tillväxt och utveckling. Strukturfondsprogrammen medfinansierar viktiga strategiska investeringar för ökad regional konkurrenskraft och sysselsättning i t.ex. inom områdena innovation, entreprenörskap och nyföretagande samt förbättrad tillgänglighet via it och infrastruktur. Sammanhållningspolitiken program är också konkreta instrument för att nå målen i 2020strategin i samverkan med aktörer på nationell, regional och lokal nivå. Kommissionens förslag är att sammanhållningspolitiken ska genomföras med betydligt strängare villkor och fler incitament för att säkerställa att medlen utnyttjas effektivt. fortsatte förberedelserna för nästa programperiod, 20142020, medan genomförandet av innevarande programperiod fortsatte i hög takt. Diskussionerna om den framtida sammanhållningspolitiken efter 2013 har pågått . presenterade kommissionen sitt förslag till nytt regelverk för sammanhållningspolitiken för nästa programperiod (se faktapromemoria 2011/12:FPM24). Förslaget innehåller sex förordningar. Utöver dessa gemensamma regler presenterades förslag till förordningar för respektive fond inom sammanhållningspolitiken. Ett nytt inslag är förslaget till en förordning om särskilda bestämmelser för målet Europeiskt territoriellt samarbete. Dessutom innehåller paketet förslag till förändringar av förordningen om Europeisk gruppering för territoriellt samarbete för att förenkla bildandet och genomförandet av sådana grupperingar. Förslaget har en tydlig strategisk inriktning där alla berörda fonder ska bidra till att uppnå målen i 2020-strategin för smart och hållbar tillväxt för alla. För att åstadkomma detta föreslås ett gemensamt strategiskt ramverk på EU-nivå. I ramverket ska fondernas uppgift kopplas till 2020-strategin och ligga till grund för att identifiera de viktigaste insatserna som ska göras inom respektive tema. Kommissionens förslag innebär ökade krav på medlemsstaterna i form av villkor (konditionalitet) för att få EU-medel. Kontraktet föreslås innehålla ett antal i förväg bestämda villkor som måste vara uppfyllda för att utbetalning av fondmedlen ska kunna ske. Det kan t.ex. gälla att fungerande regelverk på olika områden ska finnas på plats liksom tillräcklig administrativ kapacitet. Det föreslås också att medlemsstatens efterlevnad av rådets rekommendationer kopplat till stabilitets- och tillväxtpakten ska ingå som ett villkor. När det gäller budgeten för sammanhållningspolitiken föreslås endast en marginell minskning jämfört med innevarande period. Det innebär att alla regioner även i fortsättningen ska vara stödberättigade, och att den största delen av stödet ska riktas till de regioner som har en BNP per capita som ligger av EU:s genomsnitt. Dessa regioner definieras som mindre utvecklade. För de regioner som har en BNP per capita mellan av EU-snittet föreslås en ny kategori övergångsregioner. Övriga regioner betecknas som mer utvecklade. Liksom tidigare föreslås att de medlemsstater som har en BNI per capita som ligger får del av medel från sammanhållningsfonden. Kommissionen föreslår vidare att det maximala taket för hur mycket stöd en medlemsstat kan få sänks från dagens 3,23,av landets BNP till . En ökad andel av budgeten föreslås gå till målet Europeiskt territoriellt samarbete, ofta kallat Interreg, och som fortsatt ska omfatta gränsöverskridande, transnationellt och interregionalt samarbete. En särskild budgetpost på föreslås för de ultraperifera och de glesbefolkade regionerna. Beloppet är dock lägre än dagens s.k. gleshetsbonus. Sammanhållningspolitiken behandlades under Allmänna rådet, bl.a. vid ett särskilt möte med regionministrarna . Samråd med ägde rum , . DEL 8 TRANSPORT, TELEKOM OCH ENERGI Ett väl fungerande och långsiktigt hållbart transportsystem är en viktig förutsättning för att möta klimatutmaningen och för att stärka EU:s ekonomi och konkurrenskraft. En hel del arbete återstår dock innan den inre marknaden för transporter kan anses färdig. lades kommissionens vitbok med förslag till utformningen av den framtida europeiska transportpolitiken efter 2010 fram. Ny lagstiftning antogs om eurovinjetten och om gränsöverskridande uppföljning av trafikförseelser. 37.1Frågor som rör flera transportslag 37.1.1Vitboken om EU:s framtida transportpolitik Kommissionen presenterade en vitbok om hur EU:s framtida transportpolitik ska utformas. I vitboken lämnade kommissionen sin övergripande syn på utvecklingen av samt förslag och visioner på transportsektorn ända . debatterades på transportministrarnas möte . Medlemsstaterna ansåg att vitboken i stort utgjorde en lämplig utgångspunkt för att utveckla framtida transportpolitiska åtgärder. Kommissionen slog i vitboken fast att transporter är fundamentala för vår ekonomi och vårt samhälle. Det övergripande målet för europeisk transportpolitik var att bidra till ett system som stödde ekonomiska framsteg, ökade konkurrenskraften och erbjöd transporttjänster med hög kvalitet som resurserna användes effektivare. Till 2050 skulle utsläppen från transporterna minska . Kommissionen pekade särskilt på vikten av att skapa ett enhetligt europeiskt transportområde och behovet av modern infrastruktur (se faktapromemoria 2010/11:FPM103). Samråd med ägde rum . Kommissionen antog ett förslag till förordning med nya riktlinjer för transeuropeiska transportnät (TEN-T). Nätet består av ett stomnät, med de prioriterade huvud- stråken i det europeiska transportnätet som ska vara genomfört till 2030, och ett övergripande nät, som är mer heltäckande och som ska genom- föras till 2050. Förslaget kommer att sätta upp ett nytt regelverk för bindande standarder för interoperabilitet m.m. (se faktapromemoria Skr. 2011/12:105 2011/12:FPM37). Kommissionen antog också ett förslag om en infrastrukturfond (CEF) (se faktapromemoria 2011/12:FPM55). CEF ska utgöra det legala instrumentet för kommissionen att bevilja medel till transport, energi och it. Den ska ersätta den gällande finansiella förordningen för TEN-T. De ekonomiska ramarna som föreslås för kommande budgetperiod 20142020 är för transporter. Samråd med ägde rum . Föreskrifter för den offentliga reglerade tjänst som erbjuds genom Galileoprogrammet Det satellitnavigeringssystem som upprättades genom Galileoprogrammet erbjöd fem tjänster. En av dessa är en offentlig reglerad tjänst, nedan kallad PRS (). Den planeras vara helt reserverad för användare med myndighetstillstånd och användas för känsliga tillämpningar med stort behov av robusthet mot störningar. Rådet och antog föreskrifter som behandlar tillträde till och förvaltning av tjänsten. Bland annat skulle varje medlemsstat utse en ansvarig för förvaltning och kontroll av användare. Samråd med ägde rum . Kommissionens presenterade en halvtidsöversyn av de europeiska satellitnavigeringsprogrammen. Meddelandet beskrev vad som uppnåtts under innevarande finansiella perspektivet inom Galileo- och EGNOS-programmen. Kommissionen gjorde även en uppskattning av behovet av kompletterande finansiering för EU:s kommande budget 2013 och framåt. Ett lagförslag med en definitiv summa skulle presenteras inför det kommande finansiella perspektivet. Samråd med liksom antagande av rådsslutsatser av transportministrarna ägde rum . 37.1.4Rådets slutsatser om EU och dess grannregioner Kommissionen lade fram ett meddelande om EU och dess grannregioner: En ny strategi för transportsamarbete. I meddelandet beskrevs åtgärder på lång och kort sikt för att sammanlänka EU:s och grannländernas transportsystem (se faktapromemoria 2010/11:FPM144). Transportministrarna antog rådsslutsatser . Samråd med ägde rum . 37.2.1Gränsöverskridande informationsutbyte om trafiksäkerhetsrelaterade brott Ett av huvudmålen för Europeiska unionens transportpolitik är förbättrad trafiksäkerhet. Som en del i det arbetet antog rådet och ett direktiv om underlättande av ett gränsöverskridande informationsutbyte om trafiksäkerhetsrelaterade brott. Syftet med direktivet var att säkerställa en hög skyddsnivå för samtliga trafikanter inom unionen genom att göra det lättare för brottsbekämpande myndigheter att följa upp trafikbrott som begås med fordon som är registrerade i en annan medlemsstat än den där brottet begicks. Kommissionen lämnade ett förslag till ändring om färdskrivare vid vägtransporter och ett kompletterande meddelande om digitala färdskrivare. Förslaget syftade till att förbättra färdskrivarsystemet bl.a. med att göra färdskrivarna mer kostnadseffektiva. Kommissionen föreslog att man breddar den tekniska färdskrivarens funktion avsevärt vilket leder till en ny typ av färdskrivare och en rad andra icke-tekniska åtgärder som t.ex. bättre utbildning av kontrolltjänstemän och minimiharmonisering av påföljder (se faktapromemoria 2011/12:FPM 22). Transportministrarna höll en riktlinjedebatt om förslaget . Flertalet medlemsstater påtalade att man upplevde att det största problemet med dagens färdskrivarsystem var att färdskrivarna manipulerades och att förare använde sig av felaktiga eller ogiltiga kort vilket ledde till att det inte går att säkerställa en korrekt användning av färdskrivarna. nådde rådet en partiell allmän inriktning om förslaget. Överläggningar och samråd med ägde rum respektive . 37.2.3Eurovinjett avgifter för tunga lastbilar Rådet och enades om regler som gör det möjligt att införa vägtullar för tunga lastbilar baserat på utsläpp av lokala luftföroreningar och buller. Direktivet antogs (se faktapromemoria 2007/08:FPM136). Samråd med ägde rum . 37.2.4Omarbetningen av första järnvägspaketet Genom förslaget till direktiv sammanfördes fem olika rättsakter till en med syftet att förenkla, förtydliga och modernisera regelverket (se fakta- promemoria 2010/11:FPM17). behandlade förslaget Skr. 2011/12:105 . Rådet antog en politisk överenskommelse då även samråd med ägde rum. 37.2.5EU:s tillträde till fördraget om internationell järnvägstrafik (COTIF) Rådet antog ett beslut om att godkänna ett avtal om gemenskapens tillträde till fördraget om internationell järnvägstrafik (COTIF). bemyndigades rådets ordförande att utse en person som på gemenskapens vägnar ska ha behörighet att underteckna avtalet (se faktapromemoria 2009/10:FPM 18). Samråd med skedde . 37.3.1Förordningen om den europeiska sjösäkerhetsbyrån () kom till på grund av olyckan med oljetankern , som ledde till omfattande oljeutsläpp. EMSA har till uppgift att medverka till en hög, enhetlig och effektiv nivå på sjösäkerheten och sjöfartsskyddet samt att bekämpa föroreningar från fartyg inom EU. Förordningen som reglerar EMSA:s verksamhet har ändrats sedan den antogs 2002. Den huvudsakliga orsaken till ändringarna var utvecklingen av lagstiftningen inom EU. Emellertid har dessa ändringar inte varit tillräckliga för att möta de utmaningar och nya uppgifter EMSA ställts inför. Kommissionen föreslog därför en omarbetad förordning. En gemensam ståndpunkt antogs på . Samråd med ägde rum . 37.3.2Minimikrav på utbildning för sjöfolk Med anledning av ändringar i en internationell konvention (STCW) lade kommissionen fram förslag till minimikrav på utbildning för sjöfolk (se faktapromemoria 2011/12:FPM11). Samråd med hölls då även rådet antog en allmän inriktning. Ändringarna i konventionen trädde i kraft för samtliga konventionsparter som inte anmält att de motsätter sig ändringarna. beslutade att godkänna den reviderade . 37.3.3 Förordningen om dubbelskrov Kommissionen presenterade en uppdaterad version av förordningen om ett påskyndat införande av krav på dubbelskrov eller likvärdig konstruktion för oljetankfartyg med enkelskrov. Skälet till Skr. 2011/12:105 omarbetningen var att Lissabonfördraget hade trätt i kraft och att det i art. 290 gavs möjlighet att till kommissionen delegera befogenheter att anta sådana akter som inte är lagstiftningsakter och som kompletterar eller ändrar vissa icke väsentliga delar av en lagstiftningsakt, s.k. delegerade akter. I det nya förslaget föreslogs att kommissionen skulle ges möjlighet att anta delegerade akter om den föreslagna förordningen. Samråd med hölls då även rådet antog en allmän inriktning. 37.3.4Atenkonvention om befordran till sjöss av passagerare och deras resgods kom överens om ett rådsbeslut angående EU:s tillträde till protokoll till Atenkonvention om befordran till sjöss av passagerare och deras resgods. Konventionen innehåller bestämmelser om transportörens ansvar vid dödsfall och personskador. Rådsbeslutet överlämnades till för godkännande. röstade för en anslutning . Rådet antog beslutet . Atenkonventionen har redan införlivats i . Beslutet innebär att rådet bemyndigar EU att, vid sidan av medlemsstaterna, ansluta sig till protokoll till Atenkonventionen Kommissionen presenterade ett förslag om fritidsbåtar och vattenskotrar. Förslaget är en revidering av fritidsbåtsdirektivet som är ett s.k. nya metoden-direktiv. Förslaget syftade till att anpassa reglerna till det s.k. varupaketet. föreslogs en del förändringar för att rätta till oklarheter och problem som uppstått i tillämpningen av det befintliga direktivet. Förslaget ska förbättra fritidsbåtars miljöprestanda för att på så sätt åstadkomma ett bättre skydd för miljö och människors hälsa. Direktivet om fritidsbåtar utgör en del av EU-lagstiftningen som förenar marin säkerhet och miljöaspekter (se faktapromemoria 2011/12:FPM14). Regeringen ställde sig positivt till förslaget. En förordning om finansiellt instrument för finansiering av insatser inom politikområdet integrerad havspolitik beslutades . trädde i kraft och innebar att 40 milj. euro kunde användas för åtgärder inom politikområdet . Den integrerade havspolitiken inrättades i utgången av 2007 genom att antog slutsatser med anledning av en vitbok från kommissionen om detta tvärsektoriella politikområde. projektform eftersom politikområdet beslutades inom innevarande Kommissionens möjligheter att bedriva projekt begränsade till maximalt . kommissionen ett förslag till förordning om särskilt Skr. 2011/12:105 finansiellt instrument för finansiering av insatser inom det aktuella politikområdet intill att politikområdet kan inordnas i nästa ordinarie EU- budget . Med stöd av mandat från rådet undertecknade kommissionen två luftfartsavtal med respektive . Kommissionen fick även mandat att förhandla luftfart med . EU ingick ett samarbetsavtal med , för civil luftfart. Kommissionen presenterade ett s.k. flygplatspaket. Det innehöll tre förslag till reviderade rättsakter och ett meddelande om flygplatskapacitet inom . De rättsakter som föreslogs revideras var direktivet om buller på EU:s flygplatser se faktapromemoria 2011/12:FPM75, slotsförordningen se faktapromemoria 2011/12:FPM74 och direktivet om marktjänster se faktapromemoria 2011/12:FPM73. Behandlingen av paketet i rådet förväntas börja med prioritering av marktjänstdirektivet. 38 Politiken för informationssamhället De åtgärder som vidtas inom området politiken för informationssamhället syftar till att skapa goda förutsättningar för väl fungerande marknader och effektiv konkurrens. Hushåll och företag ska ha tillgång till effektiv, robust och säker infrastruktur och bästa möjliga utbud av kommunikationstjänster. har prioriterat frågan kring fungerande e-handel och en digital inre marknad men också en plattform för demokrati, öppenhet och frihet samt frågor kring internets förvaltning. Vid telekomministrarnas möte antogs rådets ståndpunkt om det första programmet för radiospektrumpolitik. nådde rådet, kommissionen och en överenskommelse om lydelsen av RSPP. kommer att rösta . Regeringen välkomnade överenskommelsen mellan parterna och såg fram emot att rådet och skulle Radiospektrumprogrammet syfte var att säkerställa den inre marknaden Skr. 2011/12:105 för elektroniska kommunikationstjänster genom strategisk planering och harmonisering av radioanvändningen. Mer strategiska övergripande målsättningar sattes upp liksom mer konkreta uppgifter för medlemsstaterna och i vissa fall även kommissionen att genomföra. I programmet betonades att radiospektrumpolitiken spelar en nyckelroll för den digitala agendan för liksom för EU 2020- strategin. Det första programmet föreslogs gälla . I rådets ståndpunkt betonades att alla ansträngningar skulle göras för att, på grundval av den inventering som regleras i art 9 i förslaget, identifiera åtminstone spektrum för att möta den ökade efterfrågan på trådlös datatrafik . Därtill hade bestämmelser om konkurrens och teknik- och tjänsteneutralitetsprinciperna ytterligare lyfts fram i förhållande till kommissionens ursprungliga förslag. Samråd med trafikutskottet och ägde rum . 38.2Europeiska byrån för nät- och informationssäkerhet (Europeiska nät- och informationssäkerhetsbyrån) inrättades 2004 för en inledande period . ligger i på , . har två huvudsakliga roller. Byrån ger stöd, råd och expertis till EU-institutionerna och medlemsstaterna om alla relevanta aspekter av nät- och informationssäkerhet. Det underlättar också utbyte av bästa praxis och samarbete mellan både offentliga och privata organisationer. beslutade kommissionen om två förslag (se faktapromemoria 2010/11:FPM13), i syfte att förlänga och modernisera mandat. Det ena förslaget syftade till att ge rådet tid att diskutera ett parallellt förslag med substantiella ändringar i form av ett nytt mandat. Det stöddes av regeringen och beslutades vid rådsmötet . Mandatet löper ut . Det andra förslaget syftade till att stärka och modernisera och fastställa ett nytt mandat för en femårsperiod. I den digitala agendan för EU underströks stärkt politik för nät- och informationssäkerhet, inbegripet detta lagstiftningsförslag om modernisering av . Vid rådet presenterade det polska ordförandeskapet en lägesrapport. Överläggning med trafikutskottet hölls liksom samråd med . 38.3Skydd av kritisk informationsinfrastruktur antog kommissionen meddelandet för den inre säkerheten i praktiken: Fem steg mot ett säkrare (se faktapromemoria 2010/11:FPM100). Vid rådsmötet antogs rådsslutsatser. Regeringen kunde ställa sig bakom slutsatserna efter att ha fått gehör för att bygga på samverkan mellan nationella organ och befintliga processer snarare än att gå mot ökad statlighet. fick också gehör för att det fanns begräns- ningar för vad som kunde göras på statlig eller europeisk central nivå på Skr. 2011/12:105 grund av att nätverk och infrastrukturer ägs och drivs av privata aktörer. Överläggning med trafikutskottet hölls liksom samråd med . Internationell roaming är när en mobiltelefonkund ringer, sms:ar eller använder datatjänster utanför det egna landet och användandet måste gå över en utländsk operatörs nät. EU:s roamingförordning trädde i kraft . Förordningen sätter pristak för roamingavgifterna i grossist- och slutanvändarledet inom EU. Genom beslut i och rådet utvidgades förordningen till att, utöver rösttelefoni, omfatta även sms och mms samt data på grossistnivå. Därmed förlängdes också förordningens giltighetstid fram till . Kommissionen presenterade ett förslag till omarbetad roamingförordning (se faktapromemoria 2010/11:FPM145). Förslaget innebar i huvudsak att det införs en strukturell lösning som ger abonnenter möjlighet att välja en annan roamingoperatör än den mobiloperatör som tillhandahåller mobiltelefoni i hemlandet. Vidare infördes pristak på slutkundsnivå för dataroaming. Pristaken på grossist- och slutkundsnivå sänktes stegvis under förordningens giltighetstid. Regeringen ansåg att de höga roamingavgifterna inom EU var ett problem för konsumenter och företag som utnyttjade sin rätt till fri rörlighet inom EU. Regeringen stödde därför ambitionen att skapa en långsiktigt hållbar strukturell lösning för att åstadkomma verklig konkurrens på marknaderna för roaming. kännetecknas roaming inom EU av tydliga marknadsmisslyckanden. Även om prisreglering på slutkundsnivå är en mycket ingripande åtgärd ansåg regeringen att denna åtgärd var motiverad , även på marknaderna för dataroaming.