prop · H00322 · 2012-10-16 00:00:00 — och Nätverket för Regionala Filmproduktionscenter) samt ett antal tv-företag (, , , och C ). Av nämnda parter är Nätverket för Regionala Filmproduktionscenter ny part. (tidigare Kanal ) är återigen part i avtalet efter att ha avstått från att delta i förlängningen av avtal . Avtalet innebär ökade resurser till svensk film, främst genom det nya stödet till dramaserier och ett utökat stöd till barn- och ungdomsfilm. Genom att kravet på biografpremiär för förhandsstöd till långfilm tas bort är avtal mer teknikneutralt och därmed modernare och bättre anpassat till medieutvecklingen än tidigare avtal. Stödet till dramaserier och stödet till nyskapande projekt, anpassade för spridning i skilda medier och på olika plattformar, är även de ett led i att förnya stödsystemen i linje med förändringar i medielandskapet. Ett särskilt producentstöd införs för att stärka producenternas ställning och ge dem bättre förutsättningar att verka på marknaden. Ett viktigt steg för att öka tillgängligheten till svensk film för personer med funktionsnedsättning är att produktionsstöd villkoras med att filmen ska kunna visas med svensk text. Dessutom skärps kraven på jämställdhet vid fördelning av förhandsstöd. Totalt beräknas avtalet omfatta ca , beroende på biografavgifternas utveckling. Bidragen för finansieringen av de ändamål som anges i avtalet ökar med ca jämfört med nuvarande avtal. Staten ökar sitt bidrag med , . och ökar sina direkta bidrag med 3 respektive . Bidraget från är . Tillsammans bidrar alla de deltagande tv-företagen med . Utöver den direkta insatsen enligt avtalet garanterar de att i genomsnitt använda sam- manlagt till samproduktioner, med- 2012/13:22 finansiering och köp av visningsrätter vad gäller nya svenska långfilmer samt nya svenska kort- och dokumentärfilmer. Den nya parten till avtalet, Nätverket för Regionala Filmproduktionscenter, ska lämna ett bidrag på . För att öka basen för avtalets finansiering är parternas ambition att fortsatt aktivt verka för att knyta nya aktörer, som visar eller på annat sätt exploaterar film, till avtalet. En förutsättning för avtalets giltighet är att Europeiska kommissionen godkänner stödformerna och övriga villkor. Om en eller flera stödformer inte godkänns ska staten kalla till överläggningar med övriga parter i avtalet. Andra förutsättningar är att godkänner nödvändiga lagändringar och fattar erforderliga beslut om statens bidrag till stiftelsen, samt att regeringen meddelar vissa föreskrifter om filmstöd. Avtalet gäller till och med och förlängs med åt gången om avtalet inte sägs upp månader före avtalstidens utgång. Därutöver får parterna säga upp avtalet under pågående avtalsperiod, till exempel om antalet biografbesök sjunker under en viss nivå. en ledande filmnation i filmavtal har parterna enats om visionen att ska vara en ledande filmnation i . Det övergripande målet med filmavtalet är därför att främja en svensk filmproduktion av hög kvalitet och hög attraktionskraft, såväl nationellt som internationellt, samt en stark och dynamisk filmbransch. Därutöver har parterna enats om ett antal övriga mål för avtalet: arbetet mot olovlig hantering av film i alla visningsformer ska främjas, svensk film ska ha den högsta marknadsandelen i för nationellt producerad film i alla visningsfönster, antalet biografbesök i ska öka, bland annat i syfte att öka intäkterna till avtalet, visning av film i hela landet ska främjas, stöden ska fördelas så att de skapar bästa möjliga förutsättningar för en modern, stark och självständig filmproduktion och filmbransch så att cykliska förhållanden kan hanteras och nödvändig finansiering erhållas, stöden ska fördelas jämnt mellan kvinnor och män, stödgivningen ska utgå från ett mångfaldsperspektiv, ska vara ledande i i utveckling, produktion och distribution genom nya medier, ska vara ledande i inom såväl barn- och ungdomsfilm som dokumentärfilm, svensk film ska vara representerad i tävlingssektionerna på de internationella filmfestivalerna i och , och svensk film ska vara representerad på de tio viktigaste internationella filmfestivalerna i världen. Regeringen gör bedömningen att målen ryms inom ramen för den Prop. 2012/13:22 övergripande inriktning för filmpolitiken som beskrivs i avsnitt 6. helhet bör filmavtal kunna bidra till en filmpolitik med inriktning på kvalitet, förnyelse och tillgänglighet. Regeringen redovisar nedan de närmare överväganden som ligger bakom filmavtal. 7.1Skärpta krav på jämställdhet Regeringens bedömning: Parterna har genom avtal skärpt kraven på jämställdhet vid fördelning av stöd på filmområdet, vilket bör bidra till att uppnå filmpolitikens inriktning om jämställdhet. förslag överensstämmer i huvudsak med innehållet avtal. Utredningen framhöll att målet bör vara långsiktigt. Remissinstanserna: Det finns ett brett stöd bland remissinstanserna för att behålla ett jämställdhetsmål för förhandsstöden. Samtliga remissinstanser som har kommenterat förslaget har varit positiva. Av dessa har drygt hälften framfört att det måste ställas hårdare eller tvingande krav, i vissa fall kvotering. Skälen för regeringens bedömning: Sedan 2000 års filmavtal har ett av de övergripande målen för filmpolitiken varit att förbättra kvinnliga filmskapares villkor. avtal är målet formulerat som att endera könet, räknat i antalet projekt som får stöd, senast före avtalsperiodens slut bör vara representerat till när det gäller manusförfattare, producent och regissör för långfilm, barn- och ungdomsfilm respektive kort- och dokumentärfilm. har redovisat utfallet. När det gäller filmer som fått förhandsstöd efter bedömning av en konsulent visar utvecklingen på en jämnare fördelning i utfallet mellan könen. Det är dock fortfarande fler män än kvinnor som söker stöd hos konsulenter. När det gäller filmer som producerats utan konsulentstöd dominerar fortfarande männen stort. Inom kort- och dokumentärfilmen ser utvecklingen av de fördelade stöden mer positiv ut. Generellt finns där en högre andel kvinnor än inom den långa spelfilmen. Någon statistik för kort- och dokumentärfilmer som produceras utan stöd från finns inte. 2012/13:22 Under den innevarande avtalsperioden har bristen på jämställdhet inom filmbranschen aktualiserats vid ett flertal tillfällen. har bland annat tagit fram rapporten 00-talets regidebutanter och jämställdheten (2010), som behandlar frågan om varför så få kvinnor regisserar film i trots att utexamineringen vid de högre regiutbildningarna är könsmässigt jämn. var andelen kvinnor bland regidebutanterna . En slutsats som dras är att kvinnors och mäns karriärvägar skiljer sig åt markant. Manliga debutanter kommer i första hand från branschen (), de har arbetat med reklamfilm, musikvideo eller med andra uppgifter inom filmen. Motsvarande andel för de kvinnliga debutanterna är . Kvinnor kommer i stället in i branschen efter filmutbildning eller från teater eller annan konstnärlig verksamhet. Rapporten konstaterar att rekryteringsbasen måste breddas för att åstadkomma en förändring och föreslår bland annat insatser för de yngsta kvinnorna på det lokala planet. Organisationen (Women in Film and Television) har publicerat flera rapporter om tillståndet i branschen. I den senaste, The Fast Track om vägar till jämställdhet i filmbranschen (Wift, 2011), konstateras att den politiska målsättningen filmavtal verkar ha haft viss effekt, men att det går långsamt. För att få en jämställd filmbransch behövs mer än insatser för att öka andelen kvinnliga debutanter. Insatser behöver också göras för att få kvinnor att stanna i branschen. Arbetsförhållanden, normer och nätverk styrs i hög grad av män i filmbranschen. Ett förslag till satsning är att underlätta för kvinnor som redan gjort minst en film att få göra ytterligare en. gjorde bedömningen att underrepresentationen av kvinnor bland filmskapare är ett problem, inte bara i ett samhällsperspektiv utan även för filmen. Någon generell könskvotering av stöden förordas dock inte. Regeringen instämmer med denna bedömning. Enligt avtal ska förhandsstöden, räknat i antalet projekt som får stöd, vid avtalsperiodens slut ha fördelats jämnt mellan kvinnor och män inom kategorierna manusförfattare, producenter och regissörer. Målet gäller för var och en av filmkategorierna långfilm, barn- och ungdomsfilm respektive kort- och dokumentärfilm. Jämfört med lydelsen avtal skärps målet avtal och parterna tar tydligt ställning för en jämn fördelning av förhandsstöden. För att en reell förändring i stort ska komma till stånd krävs även en fortsatt aktiv diskussion om till exempel arbetsvillkor och rekryteringsvägar. samlade branschen till ett seminarium om jämställdhet i filmbranschen och beslutade även att ge ett bidrag på för stöd till unga kvinnors filmskapande (dnr Ku2010/454/MFI, delvis). Bidraget riktade sig främst till satsningar på filmverksamhet för unga kvinnor i regionerna, så kallad växthusverksamhet, för att möjliggöra en grund för ökad jämställdhet inom professionell filmproduktion. avsatte regeringen ytterligare för perioden till en utveckling och fortsättning av uppdraget (dnr Ku2011/558/MFI). Tillsammans med ett extra tillskott på (prop. 2011/12:1, utg. omr. 17, s. 138) har rege- ringen därmed totalt satsat Prop. 2012/13:22 20102014 för att stimulera unga kvinnors filmskapande. Det är viktigt att arbetet för en jämställd filmbransch sker i samverkan mellan och branschen. Det är vidare en angelägen uppgift för att genom aktivt och långsiktigt arbete upprätthålla och utveckla medvetenheten och kunskapen om jämställdhet i branschen. Det är lika angeläget att branschen tar ett eget ansvar för utvecklingen, inte minst med tanke på hur könsfördelningen ser ut för de filmer som görs utan förhandsstöd från filmavtalet. ska även fortsättningsvis redovisa könsfördelningen när det gäller manusförfattare, producenter och regissörer i de filmprojekt som får stöd samt de genomsnittliga stödnivåerna för filmer av enbart eller i huvudsak kvinnor respektive män. 7.2Film i fler visningsfönster Regeringens bedömning: filmavtal tas kravet på biografpremiär bort för långfilmer som får stöd. Avtalet är därmed mer teknikneutralt och bör skapa förutsättningar för en ökad mångfald i utbudet av svensk film och förnyelse när det gäller hur filmer når sin publik. förslag: Utredningen ansåg att förhandsstöd i viss utsträckning borde kunna ges till värdefull långfilm och barn- och ungdomsfilm utan nuvarande krav på normal biografpremiär med normal biografexploatering, detta under förutsättning att det finns en ambitiös plan för filmens spridning i olika visningsfönster. Detsamma bör gälla för utvecklingsstödet till långfilm och barn- och ungdomsfilm. Remissinstanserna: förslag har fått stöd av ett flertal remissinstanser, bland andra Film- och TV-producenterna, , Konstnärliga och () och . Ett antal parter till filmavtal, , , Våra Gårdar och , samt AB och har framfört kritik mot förslaget. Skälen för regeringens bedömning: Att främja spridning och visning av film i olika visningsfönster har länge varit en viktig del av filmpolitiken. I praktiken har dock biografen dominerat som visningsfönster. Detta beror dels på att de flesta producenter eftersträvar en biografpremiär som ofta är väsentlig för filmens vidare lansering, dels på filmavtalets krav på normal biografpremiär med normal biografexploatering för långfilmer som får stöd. Film exploateras kommersiellt enligt en viss ordning för olika visningsfönster, med premiär först på bio, sedan på dvd och beställtjänster för film (video on demand), därefter på betal-tv och sist på fri-tv. Varje fönster har en viss licenstid att utnyttja innan nästa fönster tar vid. Intervallen mellan premiärerna i de olika fönstren tenderar dock att krympa och även simultana premiärer i flera fönster har förekommit. 2012/13:22 Den snabba teknikutvecklingen har förändrat förutsättningarna för spridningen av film. Det har tekniskt blivit mycket enklare att producera film och att distribuera den i olika visningsfönster. En traditionell biograflansering är kostsam och inte alltid det bästa sättet att sprida alla sorters filmer på. Vissa filmer kan ha större chans att nå sin publik om de har premiär i ett annat visningsfönster. En film som av olika skäl har svårt att få biografdistribution skulle i stället kunna lanseras först via nätet och, om den blir en publiksuccé, senare på biograf. I förhandlingarna om ett nytt filmavtal enades parterna om att ta bort biografkravet för långfilm. Enligt avtal definieras långfilm som film som har en visningstid om minst och i tekniskt hänseende är av sådan kvalitet att den kan visas på biograf. Undantag från regeln om visningstid får göras när det gäller barn- och ungdomsfilm samt dokumentärfilm. Avtalet går därmed längre än förslag eftersom kravet på biografpremiär med normal biografexploatering helt tas bort. 7.3Åtgärder mot olovlig hantering av film Regeringens bedömning: Den olovliga hanteringen av film undergräver allvarligt finansieringen av ny svensk film. Därför är ett mål med avtalet att arbetet mot olovlig hantering av film i alla visningsformer ska främjas. förslag: Stödet till åtgärder mot olovlig hantering av film föreslogs avskaffas, bland annat eftersom förutsättningarna för ett nytt filmavtal bedömdes som mycket osäkra. ansåg även att arbetet mot olovlig hantering i större utsträckning borde ske genom samverkan mellan och berörda branscher. Remissinstanserna: Samtliga parter till filmavtal, Dataspelsbranschen, AB och har avstyrkt förslag. , och har i huvudsak instämt med förslag. Skälen för regeringens bedömning: Stödet till åtgärder mot olovlig hantering av film infördes filmavtal, då det ersatte ett tidigare stöd till samarbete mellan filmbranschen och tv-företagen. Ett stöd till åtgärder mot olovlig hantering av film finns även avtal. I det nya avtalet förtydligas formerna för redovisning av stödet. Stödet ska fördelas av filmbranschen och tv-företagen, via Film- och tvbranschens samarbetskommitté, efter samråd med . Filmbranschen och tv-företagen ska skriftligen redovisa till hur stödet ska användas . Vidare ska filmbranschen och tv-företagen , med början 2014, skriftligen redovisa till hur stödet fördelats och använts föregående år. Om behovet av stöd upphör får regeringen, efter godkännande av parterna, besluta att stödet ska omfördelas till produktionsstöd. Den olovliga hanteringen av film är ett stort problem för hela film- Det drabbar inte bara produktion och investeringsvilja utan hämmar även utvecklingen av lagliga tjänster. Regeringen anser därför Prop. 2012/13:22 att arbetet mot olovlig hantering av film och andra former av upphovs- rättsintrång är viktigt. Regeringen ser positivt på de förtydliganden som gjorts i avtalet om redovisning och uppföljning av stödets hantering, inklusive roll i arbetet. 7.4Förbättrade villkor för producenter Regeringens bedömning: filmavtal bör innebära förbättrade förutsättningar för producenter att verka på marknaden, bland annat genom ett nytt producentstöd. förslag: föreslog förbättrade villkor för producenter, bland annat genom att förhandsstöden till svensk film ska räknas som en del av producentens insats i filmen när producenten avtalar med samproducenter och andra finansiärer om fördelningen av filmens kommersiella intäkter. Remissinstanserna: förslag om förändringar när det gäller producentens insats har fått kritik från , , , C , , Nätverket för Regionala Filmproduktionscenter och AB . , Film- och TV-producenterna och har gett sitt stöd till förslaget. och har framfört att även manusförfattare och regissörer bör omfattas av förslaget. Flera remissinstanser, även bland dem som har uttryckt kritik mot utredningens förslag, har dock gett generellt stöd åt intentionen att stärka en svag producentstruktur. Skälen för regeringens bedömning: En fragmenterad producentstruktur med ett stort antal små och ekonomiskt svaga producenter är vanligt förekommande inom europeisk filmproduktion, vilket hämmar tillväxten. Inte minst gäller detta i . Enligt Filminstitutets statistik producerades 234 långa spelfilmer av totalt 108 bolag. Av dessa bolag gjorde endast en film vardera . Endast fem bolag producerade åtta eller fler filmer. pekar på att det positiva med en mångfald i filmproduktionen förtas av att bolagen är så små och ekonomiskt svaga att de ofta saknar egna resurser att utveckla sin verksamhet och att driva mer än ett projekt åt gången. Filmproduktion är generellt förenat med hög ekonomisk risk, med åtskilliga förlustprojekt för varje vinstgivande film. Större bolag som kan driva flera projekt kan i viss mån sprida riskerna, något som i princip är en omöjlig strategi för mindre bolag. Dessa hamnar lätt i en beroendeställning i förhållande till mer resursstarka finansiärer, såsom distributörer, tv-bolag och regionala produktionscentrum. Det har skett en positiv utveckling när det gäller filmernas ekonomiska framgångar. Enligt Filminstitutets beräkningar var det elva filmer () av de 94 filmer som hade premiär 20072010 som 2012/13:22 gick med vinst eller spelade in sina kostnader. Detta kan jämföras med sex filmer av 112 () 20032006. bedömer att en bidragande orsak är policyn att koncentrera stödmedel till färre bolag med kontinuerlig verksamhet, vilket bidragit till att lyfta erfarenhetsbasen och främja ekonomisk stabilitet. Dock är det enligt nödvändigt att arbeta vidare mot en ännu större konsolidering. Alltför många bolag är ekonomiskt instabila, något som i längden riskerar att hämma kreativiteten. Producentens ekonomi påverkar också villkoren för dem som arbetar i eller i anslutning till filmprojekten, såsom konstnärliga upphovsmän, skådespelare, filmteam, teknikbolag och andra serviceföretag. Det är inte ovanligt att flera av dem som medverkar i svårfinansierade filmprojekt till exempel avstår lön eller arvoden mot ett delägande i filmen. Mot denna bakgrund delar regeringen bedömning att svensk filmproduktion lider av en svag ekonomi i produktionsledet. Det medför inte bara svåra villkor för producenter och konstnärliga upphovsmän, utan försämrar också förutsättningarna för ekonomiskt och konstnärligt risktagande i svensk film. Detta riskerar i sin tur att missgynna utvecklingen och förnyelsen av svensk film. Det nu introducerade producentstödet i avtalet bör ge nya möjligheter för svensk filmproduktion (se vidare avsnitt 7.6.3). 7.5Svensk text ett krav för produktionsstöd Regeringens bedömning: Det nya villkoret filmavtal om att filmer som får produktionsstöd ska kunna visas med svensk text är ett viktigt steg för att öka tillgängligheten till svensk film för personer med funktionsnedsättning. förslag överensstämmer i huvudsak med innehållet avtal. Remissinstanserna: De remissinstanser som har kommenterat förslaget har varit positiva. , och har pekat på de möjligheter som den digitala tekniken för med sig när det gäller förbättrad tillgång till film för hörsel- och synskadade. De har vidare framfört att kravet inte bör begränsas till digitala kopior. har understrukit behovet av fler textade kopior, även av smalare svenska kvalitetsfilmer, och av förbättrat publikarbete, till exempel när det gäller marknadsföring av och information om textade visningar. Skälen för regeringens bedömning: fördelar, inom ramen för de filmkulturella medlen, stöd till textning av film och video på svenska och nationella minoritetsspråk. Stödet till textning av dvd har fungerat väl, medan stödet till biograffilm inte varit lika effektivt. Det beror bland annat på att den analoga distributionen inte är lika flexibel som den digitala, eftersom särskilda textade kopior måste distribueras. Digitaliseringen av distribution och visning på biograf innebär att textning blir betydligt enklare och billigare. Ökad tillgänglighet för personer med olika funktionsnedsättningar är ett av motiven bakom regeringens Prop. 2012/13:22 stora satsning på digitalisering av biografer . Som en förutsättning för att en film ska få produktionsstöd införs avtal villkor om att filmen ska kunna visas med svensk text. Det ska således vara möjligt att se svenska filmer som fått produktionsstöd med svensk text även på biograf. Regeringen delar dock bedömning att det inte bör ställas något krav på att textning av svensk film som får produktionsstöd ska vara obligatorisk vid samtliga biografvisningar. Trots de starka argument som finns för att förbättra tillgängligheten till svensk film för döva och personer med hörselnedsättning har det även framförts argument som talar mot textning som ett obligatorium, exempelvis har det hävdats att textning kan vara en form av ingrepp i filmen som konstnärligt verk. Regeringen anser att det i första hand är en fråga för biografägare, intresseorganisationer och publik att föra en dialog kring programsättning, visningstider och informationsarbete kring textade visningar på biograf. Här kan spela en viktig roll. har tagit initiativ till flera möten mellan berörda parter för att diskutera dessa frågor och på så sätt bidra till att antalet textade biografvisningar ökar. Regeringen avser att noga följa utvecklingen på området. Regeringen följer utvecklingen i , där ett krav på textning av alla visningar av norsk film som fått produktionsstöd har införts . 7.6Stöd till produktion av svensk film Det övergripande målet avtal är att främja en svensk filmproduktion av hög kvalitet och hög attraktionskraft, såväl nationellt som internationellt, samt en stark och dynamisk filmbransch. Produktionen ska vara präglad av både kontinuitet och förnyelse. Produktionsstöd till svensk film ska liksom tidigare omfatta förhandsstöd till långfilm, barn- och ungdomsfilm, kort- och dokumentärfilm och utveckling, samt publikrelaterat stöd och stöd till regionala produktionscentrum. Därutöver införs nya stöd till producenter, till nyskapande projekt, anpassade för spridning i skilda medier och på lika plattformar, och till dramaserier. De olika förhandsstöden samt de nya stöden till nyskapande projekt och dramaserier fördelas efter bedömning av filmkonsulenter. Efterhandsstöden det publikrelaterade stödet och det nya producentstödet fördelas med automatik utan konsulentbedömning. Som tidigare nämnts är en förutsättning för produktionsstöd att filmen kan visas med svensk text. 2012/13:22 7.6.1 Förhandsstöd till långfilm, barn- och ungdomsfilm, kort- och dokumentärfilm samt stöd Regeringens bedömning: De selektiva förhandsstöden är viktiga för att främja kvalitet i svensk filmproduktion. Detta betonas filmavtal genom att huvuddelen av produktionsstödet även fortsättningsvis utgörs av förhandsstöd samt att konsulentsystemet består. Förstärkningen av stödet till barn- och ungdomsfilm är särskilt angelägen. förslag och bedömning överensstämmer i huvudsak med innehållet avtal. föreslog att huvuddelen av produktionsstödet även fortsättningsvis ska utgöras av förhandsstöd samt att konsulentsystemet ska bestå. Stödet till barn- och ungdomsfilm och dokumentärfilm borde enligt utredningens bedömning stärkas. Vidare föreslog filmutredningen att möjligheterna för regissörer och manusförfattare att få utvecklingsstöd för projekt utan medverkan av producent borde utökas och förtydligas. Remissinstanserna har tillstyrkt förslag till inriktning vad gäller förhandsstöden. Upphovsmannaorganisationerna har generellt varit positiva till förslaget om utvecklingsstödet, medan de av filmavtalets parter som har yttrat sig i frågan har varit emot förslaget, liksom som har anfört att det bör vara som avgör var stödet bäst behövs. Ett fåtal har kommenterat frågan om förstärkning av stöd till barn- och ungdomsfilm specifikt. , Film- och TV-producenterna samt Regionala Filmresurscentrums samarbetsråd har lyft fram det generella behovet av att prioritera barn och unga. Skälen för regeringens bedömning: Filmproduktionen i , liksom filmproduktion i övriga , är beroende av offentligt stöd för att fortleva. Behovet av stöd är dock särskilt tydligt på de minsta marknaderna inom de minsta språkområdena, som till exempel det svenska.