prop · GZ0394 · 2012-03-16 00:00:00 — För att åstadkomma en likabehandling i aktuellt hänseende vid gränsöverskridande handel när förvärvaren är skattskyldig bör valmöjligheten i artikel 181 i direktivet utnyttjas. Avdragsrätt enligt 8 kap. 17 § andra stycket ML bör alltså kunna medges även vid unionsinterna förvärv av varor. En sådan möjlighet att medge avdragsrätt vid unionsinterna förvärv bedöms inte ha någon negativ inverkan på skattekontrollen. Förslaget föranleder ändring i 8 kap. 17 § ML. Regeringens förslag: Lagändringarna i mervärdesskattelagen ska i fråga om 6 a kap. 7 § träda i kraft och i övrigt . Bestämmelserna i 1 kap. 17 och 17 a §, 11 kap. 4, 6 10, 1214 §§ och 11 a kap. 13 §§ mervärdesskattelagen ska tillämpas på fakturor som utfärdas från ikraftträdandet. I övrigt ska äldre bestämmelser fortfarande gälla i fråga om mervärdesskatt för vilken skattskyldighet inträtt före ikraftträdandet. Lagändringarna i skatte- förfarandelagen ska träda i kraft . Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. Till skillnad mot vad som föreslogs i promemorian föreslår regeringen att även bestämmelserna i 11 a kap. 12 §§ ML (motsvarande 11 kap. 1213 §§ i promemorian) ska tillämpas på fakturor som utfärdas från ikraftträdandet. Vidare har regeringen i propositionen, utöver vad som föreslogs i promemorian, föreslagit ändring i 1 kap. 17 § och 11 kap. 10 § ML. Dessa bestämmelser föreslås också tillämpas på fakturor som utfärdas från ikraftträdandet. Remissinstanserna: Ingen remissinstans har yttrat sig i denna del. Skälen för regeringens förslag: De föreslagna lagändringarna i ML bör i fråga om 6 a kap. 7 § träda i kraft och i övrigt . Bestämmelserna i 1 kap. 17 och 17 a §, 11 kap. 4, 610, 1214 §§ och 11 a kap. 13 §§ ML bör lämpligen tillämpas på fakturor som utfärdas från ikraftträdandet. Dessa bestämmelser gäller bland annat definitionen av faktura, självfakturering och förutsättningarna för att fakturerings- reglerna i ML ska vara tillämpliga. Dessutom innehåller bestämmelserna regler kring bevarandet av fakturor, säkerställande av ursprungets äkthet m.m. och elektronisk åtkomst till fakturor. De angivna bestämmelserna avser sammantaget villkor för innehållet i fakturor och hanteringen i övrigt av fakturor. I dessa fall bedöms det enklare och tydligare att låta tidpunkten för utfärdandet av fakturan vara avgörande för tillämpligheten av de nya reglerna, i stället för skattskyldighetens inträde. Till skillnad mot vad som föreslogs i promemorian föreslår regeringen att bestämmelserna i 11 a kap. 12 §§ ML (motsvarande 11 kap. 1213 §§ i promemorian) ska tillämpas på fakturor som utfärdas från ikraftträdand- et. Vad avser bestämmelsen i 11 a kap. 1 § har ändringen i första stycket i paragrafen ett samband med bestämmelserna i 11 kap. 1214 §§ och den bör därför också tillämpas på fakturor som utfärdas från ikraft- trädandet. Även bestämmelsen i 11 a kap. 2 § bör enligt regeringens mening tillämpas på fakturor som utfärdas från ikraftträdandet, eftersom bestämmelsen närmast avser villkor för hanteringen av fakturor. Beträffande bestämmelsen i 11 kap. 11 § som rör valuta i fakturor avser denna i och för sig innehållet i fakturor, men den har ett nära samband med de nya bestämmelserna i 7 kap. 7 a och 7 b §§ om bestämmande av beskattningsunderlag när detta uttrycks i en utländsk valuta. Med hänsyn härtill bör inte tidpunkten för utfärdande av fakturan vara avgörande för tillämpligheten av 11 kap. 11 §. För denna bestämmelse bör i stället skattskyldighetens inträde vara avgörande för tillämpligheten i enlighet Prop. 2011/12:94 med vad som anges nedan. I övrigt bör äldre bestämmelser fortfarande gälla i fråga om mervärdes- skatt för vilken skattskyldighet inträtt före ikraftträdandet. Vad avser 6 a kap. 7 § kan det dock noteras att denna inte kommer att omfattas av övergångsbestämmelsen, eftersom skattskyldighetens inträde saknar betydelse för tillämpningen av 6 a kap. 7 §. Lagändringarna i skatteförfarandelagen bör träda i kraft . 17 Offentligfinansiella och andra effekter Regeringens bedömning: De statsfinansiella effekterna av förslaget är försumbara. Förslaget har inte någon påverkan på de allmänna förvaltningsdomstolarna. För tillkommer vissa kostnader för anpassning till de nya reglerna. Kostnaderna uppskattas till ca . För näringsidkarna medför förslaget i huvudsak positiva effekter genom att reglerna blir enklare och tydligare. Promemorians bedömning: Överensstämmer med regeringens bedömning. Remissinstanserna: anför att konsekvensutredningen ger en god bild av syftet med förslaget och belyser hur det aktuella regel- verket förenklas och förtydligas. innehåller enligt emellertid inte någon diskussion om i vad mån för- slaget kan leda till annat än administrativa effekter för berörda företag, exempelvis i form av ändrade tidpunkter för betalning av mervärdesskatt eller ändrat beskattningsunderlag vid handel i utländsk valuta. I avsaknad av sådan redovisning är konsekvensutredningen enligt bristfällig. Skälen för regeringens bedömning. I stort syftar förslaget till att förenkla och förtydliga regelverket kring fakturering. Vissa regler syftar dessutom till att förbättra möjligheterna till kontroll. Förslaget bedöms mot denna bakgrund i första hand påverka näringsidkarna. De statsfinansiella effekterna av förslaget bedöms försumbara. Förslaget bedöms inte ha någon påverkan på de allmänna förvaltnings- domstolarna. För tillkommer vissa kostnader för anpassning till de nya reglerna, vilka uppskattas till ca . Kostnaderna är av engångskaraktär och ska tas inom befintlig anslagsram. För näringsidkarna bör förslaget i huvudsak ha positiva effekter genom att reglerna blir enklare och tydligare. Genom förslaget om tillämpliga faktureringsregler vid gränsöverskridande handel klargörs vilket EU- lands faktureringsregler som ska tillämpas. Därigenom undviks nuvarande problem som uppkommer på grund av att regler kring detta saknas och regelverket blir mer förutsägbart. Huvudreglerna vad gäller en fakturas innehåll förenklas och förtydligas vidare i olika avseenden. Det blir dessutom tydligt reglerat i ML vad som utgör beskattnings- underlag när uppgifter till ledning för detta är i en utländsk valuta. Beträffande förslaget i de delar det rör skatt- och redovisningsskyldighet införs bland annat en så kallad fakturadatummetod vid EU-handel med varor. Fakturadatummetoden innebär att redovisning som huvudregel ska ske då faktura utfärdas. Detta till skillnad från gällande regler som bygger på principen att redovisning ska ske för den period som omfattar ett visst datum, om inte faktura utfärdats . Den nya regeln är mera logisk och innebär ett förtydligande av redovisningstidpunkten. För att säkerställa att redovisning kan ske inom införs också en tidsfrist för utfärdande av fakturor vid EU-handel med varor. I praktiken bör dock denna tidsfrist inte innebära någon ändring jämfört med gällande regler. Detta eftersom de nuvarande reglerna innebär att redovisning, vilket normalt förutsätter en faktura, som huvudregel ska ske senast . Denna tidpunkt är densamma som enligt förslaget i stället kommer att utgöra tidsfrist för utfärdande av faktura. En tidsfrist införs också för utfärdande av fakturor vid EU-handel med tjänster. I de flesta fall bör dock detta inte innebära någon utökad börda för näringsidkarna, eftersom dessa av naturliga skäl vill fakturera i så nära anslutning till tillhandahållandet av tjänsten som möjligt. Vad avser de kontrollkrav som ställs på fakturor innebär de nya reglerna ingen materiell ändring av svensk rätt. Beträffande elektroniska fakturor kommer dock regelverket på EU-nivå bli betydligt enklare genom att medlemsstaterna inte länge kan uppställa krav på att särskilda tekniska säkerhetslösningar ska användas för sådana fakturor. Användandet av elektroniska fakturor underlättas och främjas därmed. Sammantaget bör förslaget leda till förenklingar och därmed en minskad administrativ börda för näringsidkarna. anser att konsekvensutredningen är bristfällig, eftersom det saknas en diskussion om i vad mån förslaget kan leda till annat än administrativa effekter för berörda företag, exempelvis i form av ändrade tidpunkter för betalning av mervärdesskatt eller ändrat beskattnings- underlag vid handel i utländsk valuta. Vad avser tidpunkten för betalning av skatten införs genom förslaget en s.k. fakturadatummetod för redo- visning av skatt vid EU-handel med varor. Som angetts ovan bör detta dock i praktiken inte innebära någon ändring jämfört med gällande regler. Beträffande reglerna om vad som utgör beskattningsunderlag när uppgifter till ledning för detta är i en utländsk valuta innebär förslaget ett förtydligande. I huvudsak tillämpas samma regler . Enligt regeringens bedömning är förslagets effekter för näringsidkarna, utöver de rent administrativa, försumbara. Förslaget till ändring i skatteförfarandelagen innebär endast en justering av ordalydelsen i kapitlens inledande paragrafer som beskriver innehållet i efterföljande paragrafer i respektive kapitel. Det har inga offentligfinansiella effekter eller belastande konsekvenser i övrigt. 18.1Förslaget till lag om ändring i mervärdesskattelagen (1994:200) En följdändring görs i paragrafen med anledning av att tidsfristerna för utfärdande av faktura samlas i en ny paragraf, 11 kap. 3 a §. Ett nytt andra stycke införs. Regeln syftar till att genomföra den nya artikel 64.2 första stycket i mervärdesskattedirektivet. De leveranser av varor som avses är sådana som pågår kontinuerligt under en viss tids- period och där det är svårt att bestämma leveranstidpunkten, eller där det saknas en naturlig slutförandetidpunkt. Exempel på varor som kan levereras kontinuerligt är el, gas, värme och kyla. I 1 kap. 5 a § finns regler om tjänster som tillhandahålls kontinuerligt, se vidare proposition 2009/10:15 s. 143144. Paragrafen behandlas i avsnitt 9.1.1. Ändringen syftar till att anpassa definitionen av faktura till den nya artikel 219a i mervärdesskattedirektivet som anger vilket EU-lands faktureringsregler som ska tillämpas. Om artikel 219a se vidare avsnitt 7 och kommentaren till 11 kap. 1214 §§. Av paragrafen följer att villkoren för fakturor ska bedömas enligt 11 kap. om fakturerings- reglerna i ML är tillämpliga med stöd av 11 kap. 1214 §§. I annat fall ska villkoren för fakturor bedömas utifrån tillämpliga faktureringsregler enligt vad som följer av artikel 219a i mervärdesskattedirektivet. Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets synpunkter. Paragrafen behandlas i avsnitt 11. Paragrafen ändras genom att en definition införs av elektronisk faktura. slopas tidigare gällande definition av överföring av fakturor eller andra handlingar på elektronisk väg. Ändringarna föranleds av den nya artikel 217 i mervärdesskattedirektivet. Med elektronisk faktura avses en faktura enligt 1 kap. 17 § som utfärdas och tas emot i ett elektroniskt format. Om fakturan utfärdas eller tas emot i ett pappers- format utgör denna alltså ingen elektronisk faktura, även om fakturan skapats i ett elektroniskt format. Elektroniskt format är ett vitt begrepp som omfattar alla typer av elektroniska format. Paragrafen behandlas i avsnitt 11. Ändringen i andra stycket punkt 2 föranleds av en ändring i artikel 17.2 f Paragrafen behandlas i avsnitt 14. Hänvisningen till den fullständiga beteckningen av rådets direktiv /112/EG (mervärdesskattedirektivet) slopas, eftersom den full- ständiga beteckningen anges redan i 1 kap. 17 §. Paragrafen är ny, men motsvarar i huvudsak 23 kap. 3 b § skatte- betalningslagen (1997:483) som upphävdes . I para- grafen regleras en underrättelseskyldighet för grupphuvudmannen och en möjlighet för att förelägga denne. Enligt 23 kap. 3 b § första stycket andra meningen skattebetalnings- lagen skulle underrättelsen om inte något hindrar det lämnas från det att ändringen inträffade. Att tidsfristen för underrättelse bara gällde om inte något hindrade det gjorde att tidpunkten då en underrättelse senast skulle göras blev flytande. För att det skatte- administrativa systemet ska fungera bör underrättas om ändrade uppgifter så fort som möjligt. Det föreskrivs därför i första stycket att ska underrättas från det att ändringen inträffade, jfr 7 kap. 4 § skatteförfarandelagen (2011:1244). För att återställa ordningen som gällde enligt skattebetalningslagen och för att anpassa bestämmelsen till skatteförfarandelagen anges i andra stycket att i fråga om sådant föreläggande gäller 44 kap. 24 §§ och 68 kap. 1 § skatteförfarandelagen. Rubriken närmast före 2 § Rubriken ändrades när följdändringar med anledning av Lissabonfördraget genomfördes (SFS 2011:283, propositionen 2010/11:52). Rubriken kom då av misstag att sättas före 3 §. Detta korrigeras nu så att den återigen kommer närmast före 2 §. Paragrafen är ny och syftar tillsammans med 7 b § till att genomföra artikel 91.2 i mervärdesskattedirektivet. Av paragrafen följer att när uppgifter till ledning för beskattningsunderlaget uttrycks i en annan valuta än svenska kronor ska omräkning göras på något av de angivna sätten. Begreppet uttrycks i en annan valuta syftar på samtliga de fall när omräkning måste göras för att bestämma beskattningsunderlaget. Paragrafen är endast tillämplig vid omsättning och unionsinterna förvärv. Vid import gäller särskilda regler enligt 7 kap. 8 §. Den växelkurs som avses i första stycket punkt 1 är den av fastställda mittkursen som bland annat publiceras på webbplats. I rättsfallet RÅ 2003 ref. 102 gjorde Regeringsrätten (numer ) bedömningen att det i endast finns en valutamarknad som kan anses representativ, nämligen den på vilken kurserna bestäms genom affärsbankerna och (numer OMX ) och som ligger till grund för bland annat valutanoteringar. Omräkningen kan också enligt första stycket punkt 2 göras med användande av den senaste växelkurs som offentliggjorts av för skattskyldighetens inträde. Enligt andra stycket ska omräkning enligt första stycket 2 mellan andra valutor än euro göras med användande av växelkursen i euro för varje valuta. Reglerna i första stycket 2 och andra stycket motsvarar det nya andra stycket i artikel 91.2 i mervärdesskattedirektivet. Paragrafen behandlas i avsnitt 10. Paragrafen är ny, se också kommentaren till 7 a §. Av paragrafen följer att särskilda regler gäller för omräkning enligt 7 a § för näringsidkare som har sin redovisning i euro. För sådana näringsidkare gäller att när uppgifter till ledning för beskattningsunderlaget uttrycks i en annan valuta än euro ska omräkning göras till euro på det sätt som i övrigt följer av 7 a §. För omräkning från euro till svenska kronor gäller 15 och 17 §§ i lagen (2000:46) om omräkningsförfarande vid beskattning för företag som har sin redovisning i euro, m.m. Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets synpunkter. Paragrafen behandlas i avsnitt 10. Paragrafen ändras med anledning av de nya reglerna om bestämmande av beskattningsunderlaget genom omräkning mellan olika valutor i 7 kap. 7 a och 7 b §§ och valuta i fakturan i 11 kap. 11 §, vilka i sin tur medför ändringar i 13 kap. 15 a och 23 a §§ gällande redovisning av utgående och ingående skatt. Enligt bestämmelsen uppgår den ingående skatten till samma belopp som den utgående skatten hos den som är skattskyldig för omsättningen eller importen. I vissa fall måste dock skattebeloppet räknas om till svenska kronor. Om antingen säljaren eller köparen har euro som redovisningsvaluta kan det uppkomma kursdifferenser som medför att den ingående skatten inte exakt överensstämmer med den utgående skatten. Andra stycket, som hänvisar till 13 kap. 23 a §, har samma syfte som tidigare lydelse av första stycket andra meningen och andra stycket. Hänvisningen innebär ett förtydligande av att ingående och utgående skatt inte alltid uppgår till exakt samma belopp. Paragrafen ändras genom att andra stycket andra meningen slopas, se vidare avsnitt 15. Ändringen i andra stycket andra strecksatsen innebär att fakturerings- skyldighet enligt ML införs vid omsättning av vara enligt 5 kap. 2 § första stycket 4 till en köpare i , det vill säga vid distans- försäljning av varor till köpare i som görs inom landet. slopas den tidigare gällande faktureringsskyldigheten vid distans- försäljning av varor enligt 5 kap. 2 a § 1 till en köpare i ett annat EU- land, eftersom faktureringsreglerna i ML inte är tillämpliga i ett sådant fall. Ändringen föranleds av den nya artikel 219a i mervärdesskatte- direktivet. Vidare slopas den tidigare gällande hänvisningen till 5 kap. 2 a § 2 avseende leveranser där varan finns i då transporten påbörjas och som ska installeras eller monteras i ett annat EU-land av säljaren (s.k. monteringsleveranser). Sådana leveranser omfattas i stället av huvudregeln i första stycket. Paragrafen behandlas i avsnitt 8.1. Första stycket justeras språkligt. Vidare flyttas reglerna i det andra stycket till den nya 3 a §. Paragrafen är ny. I paragrafen regleras tidsfrister för utfärdande av fakturor. Första stycket motsvarar tidigare gällande 3 § andra stycket. Enligt andra stycket ska faktura avseende omsättning av varor som undantas från skatteplikt enligt 3 kap. 30 a §, det vill säga unionsinterna varuomsättningar, utfärdas senast den femtonde dagen i den månad som följer på den månad under vilken skattskyldighet inträder enligt 1 kap. 4 a § för motsvarande unionsinternt förvärv. Av 1 kap. 4 a § första stycket jämförd med 1 kap. 3 § första stycket följer att skattskyldigheten i dessa fall som huvudregel inträder när varan har levererats. Särskilda regler gäller enligt 1 kap. 4 a § andra stycket vid kontinuerliga leverans- er, se vidare kommentaren till denna paragraf. Av tredje stycket följer att även fakturor avseende omsättningar av tjänster i ett annat EU-land under vissa förutsättningar ska utfärdas senast den femtonde dagen i den månad som följer på den månad under vilken skattskyldighet inträder för motsvarande omsättning inom landet. Tjänsterna som avses är sådana som omfattas av uppgiftsskyldigheten i 35 kap. 2 § första stycket 2 skatteförfarandelagen det vill säga omsättningar som inte är skattepliktiga i men som ska redovisas i periodisk sammanställning. Andra och tredje stycket syftar till att genomföra den nya artikel 222 första stycket i mervärdesskattedirektivet. Paragrafen behandlas i avsnitt 9.1.2 och 9.2. Paragrafen ändras bland annat genom att begränsningen till omsättningar som görs inom landet slopas. Ändringen innebär att paragrafen kan bli tillämplig på såväl omsättningar inom landet som omsättningar utomlands. Om faktureringsreglerna i ML är tillämpliga på omsättningar som görs utanför EU kan det dock finnas särskilda regler rörande självfakturering i det land där omsättningen görs. Vidare slopas punkt 3 i paragrafen med anledning av de nya reglerna i 11 kap. 8 § om att en faktura ska innehålla uppgiften självfakturering när köparen utfärdar fakturan. Om en förenklad faktura utfärdas av köparen enligt 11 kap. 9 § behöver det däremot inte längre framgå av fakturan att den utfärdats av köparen. Paragrafen behandlas i avsnitt 8.6. I paragrafen görs en följdändring med anledning av att en definition införs av elektronisk faktura i 1 kap. 17 a §. I paragrafen görs i andra stycket en följdändring med anledning av att en definition införs av elektronisk faktura i 1 kap. 17 a §. Vidare anpassas lydelsen av andra stycket till artikel 236 i mervärdesskattedirektivet genom att ett tillägg görs så att paragrafen uttryckligen omfattar även de fall då flera elektroniska fakturor ställs till förfogande för samma mottagare. Med ställs till förfogande avses exempelvis de fall när fakturor placeras på en säker webbplats eller webbportal där köparen kan hämta fakturorna. Andra stycket justerats också språkligt. Dessutom tydliggörs i ett nytt tredje stycke att tidsfristerna för utfärdande av faktura i 3 a § ska beaktas vid utfärdande av samlings- faktura. Paragrafen behandlas i avsnitt 8.5. Första meningen i paragrafen kompletteras med en hänvisning till den nya 8 a §. En ny punkt 11 införs. Enligt denna punkt ska när köparen utfärdar fakturan uppgiften självfakturering anges i fakturan. Punkten motsvarar den nya artikel 226.10a i mervärdesskattedirektivet. Punkt 11 ändras till punkt 12 och reglerna rörande fakturans innehåll när köparen är skyldig att betala mervärdesskatten flyttas till en ny punkt 13. Vidare görs vissa språkliga ändringar i punkten genom att begreppen befrielse från skatt och skattebefriad ersätts med begreppen undantag från skatteplikt respektive undantagen från skatteplikt. Ändringarna syftar till att anpassa lydelsen till den i övrigt gällande terminologin i ML och i mervärdesskattedirektivet. En ny punkt 13 införs. Enligt den nya punkten ska, när köparen är skyldig att betala mervärdesskatten, uppgiften omvänd betalnings- skyldighet anges i fakturan. De tidigare gällande valmöjligheterna i punkt 11 slopas därmed i aktuella fall. Dessutom slopas hänvisningarna till reglerna i ML avseende omvänd betalningsskyldighet. Regeln blir däri- genom tillämplig oavsett om köparen är skyldig att betala mervärdes- skatten enligt reglerna i ML eller enligt reglerna i ett annat EU-land. Denna ändring har samband med den nya artikel 219a om tillämpliga faktureringsregler vid gränsöverskridande handel, vilken innebär att faktureringsreglerna i ML i vissa fall är tillämpliga på omsättningar som görs i ett annat EU-land (jämför kommentaren till 13 §). Punkten mot- svarar den nya artikel 226.11a i mervärdesskattedirektivet. Punkt 12 ändras till punkt 14. Punkt 13 ändras till punkt 15. Vidare ändras punkten på så sätt att valmöjligheterna slopas avseende vilka uppgifter fakturan ska innehålla när någon av de särskilda ordningarna för vinstmarginalbeskattning i 9 a kap. och 9 b kap. Punkten ändras dessutom till att gälla endast vid tillämpning av den särskilda ordningen i 9 b kap. som reglerna vid tillämpning av den särskilda ordningen i 9 a kap. flyttas till en ny punkt 16. Enligt den nya regeln ska vid tillämpning av vinst- marginalsystemet i 9 b kap. uppgiften vinstmarginalbeskattning för rese- byråer anges i fakturan. Punkten motsvarar den nya artikel 226.13 i mervärdesskattedirektivet. En ny punkt 16 införs. Av den nya punkten följer att vid tillämpning av vinstmarginalsystemet i 9 a kap. ska fakturan innehålla någon eller några av uppgifterna vinstmarginalbeskattning för begagnade varor, vinstmarginalbeskattning för konstverk, eller vinstmarginalbeskattning för samlarföremål och antikviteter. Uppgiften eller uppgifterna ska vara relevanta. Det är alltså inte tillåtet att ange vilken som helst av uppgifterna, utan den uppgift som anges ska återspegla den tillämpade ordningen för vinstmarginalbeskattning. Punkten motsvarar den nya artikel 226.14 i mervärdesskattedirektivet. Avfattas fakturan på ett annat officiellt språk inom EU än svenska framgår av de officiella språkversionerna av direktivet vilka uppgifter som i sammanhanget ska användas på det aktuella språket. Det är inte i aktuella fall tillåtet att ange några andra uppgifter än de som anges i paragrafen eller i de officiella språkversionerna av direktivet, även om en viss annan uppgift fyller samma syfte som de fastställda uppgifterna. I normalfallet bör dock mindre felskrivningar med samma innebörd som de fastställda uppgifterna kunna godtas i fakturan. Detta bör till exempel gälla om begreppet omvänd skattskyldighet används i stället för omvänd betalningsskyldighet. Paragrafen behandlas i avsnitt 8.2. Paragrafen är ny och innebär ett förtydligande av att uppgifter om mervärdesskatt får utelämnas i fakturan när köparen är skyldig att betala mervärdesskatten (skattskyldig). Regeln är tillämplig oavsett om köparen är skyldig att betala mervärdesskatten enligt någon av reglerna i 1 kap. 2 § första stycket ML eller enligt reglerna i ett annat EU-land. Regeln innebär att uppgifterna som avses i 11 kap. 8 § 8, 9 och 10 ML får utelämnas i fakturan.