prop · H00355 · 2012-12-20 00:00:00 — ningar, bland annat bestämmelser om kontrollernas utformning och Sådana detaljerade bestämmelser om kontroll finns i kom- missionens förordning (EG) nr 889/2008. utses enligt artikel 27.1. Myndigheterna ska ansvara för kontroller. Kontrolluppgifter får överlämnas till kontrollmyndigheter och kontroll- organ (art. 27.4). För att kontrolluppgifter ska få överlämnas till ett kontrollorgan måste vissa förutsättningar vara uppfyllda enligt artikel I övrigt innehåller artikeln bl.a. bestämmelser om vilken gransk- ning som ska ske av kontrollorganen och att ekologiska produkter ska I artikel 28 finns bestämmelser om skyldighet för ekologiska aktörer att anmäla sin verksamhet och att låta den omfattas av kontroll. Medlemsstaterna kan undanta vissa aktörer från anmälningsplikten. aktörer som följer förordningens bestämmelser och betalar en rimlig avgift för kontrollkostnaderna har rätt att omfattas av kontrollsystemet. Bestämmelser om styrkande av dokumentation finns i artikel 29 (s.k. I artikel 30 anges vilka åtgärder som ska vidtas vid över- trädelser och oegentligheter (saluföringsförbud och att hänvisningar till ekologisk produktionsmetod avlägsnas). Artikel 31 innehåller bestäm- melser om skyldighet för myndigheter och kontrollorgan att informera andra myndigheter och kontrollorgan om resultatet av sina kontroller. Artiklarna 3233 anger när en importerad produkt får saluföras som Kommissionen har fått uppgifter som medlemsstaterna tidigare var ansvariga för. Tillämpningsbestämmelser har antagits genom kommissionens förordning (EG) nr 1235/2008. I artikel 34 anges när en myndighet eller ett kontrollorgan får förbjuda eller inskränka saluföringen av en produkt som ekologisk i de fall som produkten har kontrollerats i en annan medlemsstat. också när en medlemsstat får tillämpa strängare regler för ekologisk pro- Bestämmelser om överföring av information och statistik till kom- missionen finns i artiklarna 35 och 36. Enligt artikel 38 ska tillämpningsbestämmelser antas i enlighet med förordningens mål och principer särskilt vad gäller produktionsreglerna, märkningsreglerna, närmare bestämmelser om kontroll, kriterier och förfaranden för erkännande av tredjeländer och kontrollorgan, produk- ternas fria rörlighet samt överföring av information till kommissionen. 2012/13:55 Artikel 37 anger hur tillämpningsföreskrifterna ska antas. bestämmelser har antagits genom kommissionens förordning (EG) nr 889/2008 och vad gäller import genom kommissionens förordning (EG) nr 1235/2008. Enligt artikel 39 upphävdes rådets förordning (EEG) nr 2092/91 och hänvisningar till den förordningen ska därefter anses vara hänvisningar till rådets förordning (EG) nr 834/2007. Enligt artikel 40 kan övergångsbestämmelser antas i tillämpningsbestämmelser. Det har skett genom kommissionens förordning (EG) nr 889/2008. Om tillämpningsbestämmelser saknas för vissa djurarter, vissa vattenlevande växter och mikroalger gäller endast bestämmelserna om märkning i artikel 23 och kontroller i artiklarna för dem enligt artikel 42. I avvaktan på tillämpningsbestämmelser ska nationella regler eller, i avsaknad av sådana, privata standarder som godtas eller erkänns av medlemsstaterna gälla. Förordningen trädde i kraft och ska tillämpas fr.o.m. enligt artikel 42. Enligt artikel 41 ska kommissionen senast vid utgången av 2011 lämna en rapport till rådet om vilka erfarenheter som har vunnits vid tillämpningen av förordningen. 4.2Kommissionens förordning (EG) nr 889/2008 I förordningen fastställs, enligt artikel 1, särskilda regler för produktion, märkning och kontroll av de produkter som omfattas av rådets förordning (EG) nr 834/2007. För vissa arter av fjäderfä och andra husdjursarter än nötkreatur inklusive bubalus- och bisonarter, hästdjur, svin, får, getter och bin gäller förordningen endast fram till dess att särskilda bestämmelser har antagits för dem. Det samma gäller för vissa vattenbruksdjur. Artikel 2 innehåller definitioner. Regler för produktion, bearbetning, förpackning, transport och lagring av produkter finns i artiklarna 338 a. Bestämmelser om undantag från produktionsreglerna finns i artiklarna 3956. Bestämmelser om märkning finns i artiklarna 5762. Artiklarna 6392 innehåller bestämmelser om kontroll, bl.a. vad som ska kontrolleras, hur kontrollerna ska utföras, vilken dokumentation som den ekologiske aktören ska ha, rätt till tillträde, upplysningar och handlingar för kontrollmyndigheter och kontrollorgan samt tillfälliga saluföringsförbud vid misstanke om att en produkt som är märkt som ekologisk kommer att saluföras trots att den inte uppfyller kraven för ekologisk produktion. Artiklarna 9394 anger vilken information som ska lämnas till kommissionen. Övergångsbestämmelser för rådets förordning (EG) nr 834/2007 och kommissionens förordning (EG) nr 889/2008 finns i artikel 95. Genom artikel 96 upphävs några tillämpningsförordningar till rådets förordning (EEG) 2092/91. Bestämmelsen anger också att hänvisningar till de upphävda förordningarna och till rådets förordning (EEG) nr 2092/91 ska 2012/13:55 anses som hänvisningar till kommissionens förordning (EG) nr 889/2008 och ska läsas enligt bilaga XIV till kommissionens förordning (EG) nr 889/2008. Förordningen trädde i kraft och ska med några undantag tillämpas från . 4.3Kommissionens förordning (EG) nr 1235/2008 Tillämpningsbestämmelser för import av ekologiska produkter finns i kommissionens förordning (EG) nr 1235/2008. Artikel 1 anger syfte och artikel 2 innehåller definitioner. Artiklarna 35 och 1012 innehåller bestämmelser om erkännande och översyn av kontrollorgan och kontrollmyndigheter i tredjeländer. Medlemsstaterna ska inte utföra några uppgifter. Artikel 6 anger vilken styrkande dokumentation som erkända kontrollorgan och kontrollmyndigheter i tredjeländer ska upprätta. Artiklarna 79 innehåller bestämmelser om erkännande och översyn av tredjeländer. Artiklarna anger förutsättningarna för övergång till fri omsättning av importerade produkter. Enligt artikel 14 ska medlemsstatens ansvariga myndighet utföra dokumentkontroll av sändningens kontrollintyg. Myndigheten ska verifiera sändningen och godkänna kontrollintyget. Artikel 16 innehåller bestämmelser om kommissionens granskning av ansökningar om erkännande av kontrollmyndigheter, kontrollorgan och tredjeländer och om offentliggörande av sådana erkännanden. Två medlemsstater ska vara medföredragande för varje ansökan. Ansökningarna ska fördelas i förhållande till respektive medlemsstats röstantal i kommittén för ekologisk produktion. Artikel 17 innehåller bestämmelser om elektronisk överföring av dokument. Övergångsbestämmelser finns i artiklarna 18 och 19. Genom artikel 20 upphävs några tillämpningsförordningar till rådets förordning (EEG) 2092/91. Förordningen trädde i kraft och ska tillämpas från . 4.4Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 882/2004 och rådets förordning (EG) nr 882/2004 av om offentlig kontroll för att säkerställa kontrollen av efterlevnaden av foder- och livsmedelslagstiftningen samt bestämmelserna om djurhälsa och djurskydd (EUT L 165, 30.4.2004, s. 1, Celex 32004R0882) reglerar medlemsstaternas kontroll av att foder- och livsmedelsföretagarna följer de regler som unionen har ställt upp inom områdena foder, livsmedel, djurskydd och djurhälsa. Förordningen slår fast bestämmelser för hur den offentliga kontrollen i medlemsstaterna ska organiseras och genomföras och riktar sig således till medlemsstaterna och deras behöriga myndigheter. Syftet med förordningen är att förhindra, undanröja eller till godtag- bara nivåer minska riskerna för människor och djur direkt eller via miljön samt att säkerställa god sed inom handeln med foder och livsmedel och Prop. 2012/13:55 skydda konsumenternas intresse. Denna förordning gäller även bl.a. för kontrollen på livsmedelsområdet. En noggrann genomgång av förordningen gjordes i regeringens proposition Anpassningar till nya EG-bestämmelser om livsmedel, foder, djurhälsa, djurskydd och växtskydd m.m. (prop. 2005/06:128). Förordningen är, i och med hänvisningarna i rådets förordning (EG) nr 834/2007, tillämplig även vid kontroll av att skyldigheterna i EU- förordningen med tillämpningsförordningar följs. 5 Behov av nationella bestämmelser EU-förordningarna är bindande för medlemsstaterna och direkt tillämpliga. Det är dock nödvändigt i syfte att kunna tillämpa förordningarna fullt ut att komplettera en del av bestämmelserna i förordningarna med nationella bestämmelser. De nya EU-förordningarna utvidgar tillämpningsområdet till att gälla även ekologisk vattenbruksproduktion och framställning av ekologisk jäst. Genom de nya EU-förordningarna har regelverkets struktur förtydligats och det framgår tydligare vilka principer som reglerna grundar sig på. Märkningsreglerna har ändrats i vissa avseenden. Den förändring som har störst betydelse för utformningen av och innehållet i de kompletterande nationella bestämmelserna är att kontroll av att förordningarna följs ska utövas i enlighet med och rådets förordning (EG) nr 882/2004. Som tidigare nämnts gäller denna förordning även bl.a. för kontrollen på foder- och livsmedelsområdet. I likhet med vad som gällde när livsmedelslagen infördes är det nödvändigt att på området för ekologisk produktion komplettera förordning (EG) nr 882/2004 med nationella bestämmelser. Bland annat behövs mer detaljerade bestämmelser om kontrollförfarandet än de som finns i den nu gällande lagen (1995:551) om EG:s förordning om ekologiskt framställda produkter. I syfte att underlätta för de myndigheter som ska tillämpa såväl EU-bestämmelserna som de nationella bestämmelserna bör de nationella bestämmelserna i så stor utsträckning som möjligt utformas på samma sätt som redan gällande bestämmelser på närliggande områden. Den tidigare EU-förordningen, rådets förordning (EEG) nr 2092/91, var direkt tillämplig i nationell rätt. I syfte att kunna tillämpa förordningen var det emellertid nödvändigt att komplettera den med bestämmelser i nationell rätt. De kompletterande bestämmelser som antogs samlades i lagen (1995:551) om EG:s förordning om ekologiskt framställda pro- 2012/13:55 dukter och i förordningen (1995:702) om EG:s förordning om ekologiskt framställda produkter. 6.1Lagen (1995:551) om EG:s förordning om ekologiskt framställda produkter I den inledande 1 § anges att lagen om EG:s förordning om ekologiskt framställda produkter kompletterar rådets förordning (EEG) nr 2092/91. I 2 § finns ett bemyndigande om att meddela föreskrifter som komplettering till EU-förordningen. Enligt 3 § ska tillsyn över efterlevnaden av EU-förordningen och föreskrifter meddelade med stöd av lagen utövas av den eller de myndigheter som regeringen bestämmer. Paragrafen innehåller ett bemyndigande om att överlämna sådan tillsyn till ett enskilt kontrollorgan. För tillsynen har en kontrollmyndighet och ett kontrollorgan rätt att få tillträde till områden, lokaler och andra utrymmen samt att få de upplysningar och handlingar som behövs (4 §). får meddela de förelägganden och förbud som behövs för att EU-förordningen, lagen eller föreskrifter meddelade med stöd av lagen ska följas och besluten får förenas med vite (5 §). Lagen innehåller en hänvisning till att enligt EU-förordningen får ett enskilt kontrollorgan förbjuda att vissa produkter marknadsförs som ekologiska (5 §). Lagen innehåller ett bemyndigande om att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer, får föreskriva att avgifter får tas ut för tillsynen (6 §). Av propositionen 1994/95:175 s. 21 framgår det att avgiftsskyldig blir den som odlar, bereder, importerar eller marknadsför ekologiska produkter. Enligt 7 § straffbeläggs överträdelser av saluföringsförbud som meddelats med stöd av artikel 9.9 b i rådets förordning (EEG) nr 2092/91 och användning av påskrift om att en produkt omfattas av EU:s kontrollsystem för ekologisk produktion trots att leverantörens tillstånd att använda sådan påskrift har återkallats enligt artikel 10.3 b i rådets förordning (EEG) nr 2092/91. I ringa fall döms inte till ansvar. Den som har överträtt ett vitesföreläggande eller ett vitesförbud döms inte till ansvar för den gärning som omfattas av föreläggandet eller förbudet (8 §). Slutligen innehåller lagen bestämmelser om överklagande (9 §). Enligt bestämmelsen får en statlig myndighets beslut i ett särskilt fall enligt EU- förordningen, lagen eller föreskrifter meddelade med stöd av lagen överklagas till allmän förvaltningsdomstol. En nämnds beslut fick överklagas till enligt 7 § i den upphävda förordningen (1995:702) om EG:s förordning om ekologiskt framställda produkter. Förordningen (2009:27) om ekologisk Som en följd av att rådets förordning (EG) nr 834/2007 med tillämpningsförordningar blev tillämpliga meddelades förordningen (2009:27) om ekologisk produktion. Förordningen är en temporär lösning i avvaktan på att en ny lag om kontroll av ekologisk produktion kan antas. I förordningen anges vilka myndigheter som är ansvariga för kontroll och vilka som är behöriga myndigheter. Förordningen har dock inte ändrat den ansvarsuppdelning som gällde . Begränsningen av vilka beslut som ett kontrollorgan får fatta med anledning av avvikelser och överträdelser har inte heller ändrats (5 §). Genom förordningen upphävdes förordningen (1995:702) om EG:s förordning om ekologiskt framställda produkter. 6.3Förordningen (1995:702) om EG:s förordning om ekologiskt framställda produkter Även om förordningen har upphävts genom förordning (2009:27) är det relevant att utgå ifrån vad som gällde enligt förordningen eftersom den nya förordningen endast är en temporär lösning. De uppgifter som ankommer på en behörig myndighet eller en medlemsstat enligt rådets förordning (EEG) nr 2092/91 skulle fullgöras av i fråga om livsmedel som omfattas av EU- förordningen, av i fråga om produktion och hantering i övrigt av jordbruksprodukter samt av Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll (Swedac) i fråga om beslut om godkännande av kon- trollorgan genom ackreditering och tillsyn av de godkända kontroll- organen (2 och 5 §§ förordningen om EG:s förordning om ekologiskt framställda produkter). Enligt 5 § förordningen om EG:s förordning om ekologiskt framställda produkter skulle kontroll utföras av enskilda kontrollorgan som godkänns genom ackreditering av Swedac. Om godkända kontrollorgan saknades, helt eller för visst slag av produktion, skulle den kontrollen i stället utföras av eller . alltså de som primärt skulle utöva tillsyn över efterlevnaden av EU- Vid avvikelser och överträdelser fick kontrollorganen dock endast återkalla utfärdade certifikat. I förordningen fördelades tillsynsansvaret mellan myndigheterna (2 a, 4 och 5 §§). Tillsyn över efterlevnaden av EU-förordningen och före- skrifter meddelade med stöd av lagen utövades i fråga om livsmedel av och den eller de kommunala nämnder som fullgör uppgifter inom miljö- och hälsoskyddsområdet, av i fråga om marknadsföring samt av i fråga om produktion och hantering av jordbruksprodukter i övrigt. dokumentkontroll av kontrollintyg för import från tredje land. och hade rätt att inom sina ansvars- områden meddela föreskrifter som komplettering till rådets förordning 2012/13:55 (EEG) nr 2092/91 enligt 3 § samma förordning. De hade också rätt att föreskriva att särskilda avgifter skulle tas ut för tillsynen enligt 6 §. Som har nämnts i avsnitt 6.1 avses den ekologiske aktören bli avgiftsskyldig. Beslut av en nämnd fick överklagas till enligt 7 § samma förordning. Beslut fattade av kontrollorgan kunde inte överklagas. Som nämnts ovan kunde kontrollorganen endast fatta beslut i begränsad omfattning. 6.4Myndighetsföreskrifter om ekologisk produktion och har meddelat föreskrifter om att anmälan om kontroll enligt artikel 8.1 a i rådets förordning (EEG) nr 2092/91 ska lämnas till kontrollorgan. Myndigheterna har också meddelat föreskrifter om undantag från anmälningsplikten och från skyldigheten att omfattas av kontrollsystemet samt föreskrifter om att viss information ska lämnas till kontrollorgan vid import senast . har också föreskrivit som anmälan till kontroll senast ska ske och har även meddelat föreskrifter om djurhållning, som bl.a. innehåller undantag från EU- förordningens regler. 6.5Bestämmelser om offentlighet och sekretess Vid sidan av artikel 9.7 b i rådets förordning (EEG) nr 2092/91 kan sekretess gälla i statlig verksamhet som består i utredning och tillsyn för uppgifter om enskilds affärs- eller driftsförhållanden, uppfinningar eller forskningsresultat samt i andra ekonomiska eller personliga förhållanden för den som har trätt i affärsförbindelse eller liknande förbindelse med den som är föremål för myndighetens verksamhet (30 kap. 23 § offentlighets- och sekretesslagen [2009:400] jämfört med 9 § offentlighets- och sekretessförordningen [2009:641] och punkten 107 i bilagan till samma förordning). Sekretess enligt 17 kap. 1 § offentlighets- och sekretesslagen kan bli aktuell för uppgift angående planläggning eller annan förberedelse för inspektion, revision eller annan granskning, som myndighet har att företa, om det kan antas att syftet med granskningsverksamheten motverkas om uppgiften röjs. Sekretess kan också gälla med hänsyn till intresset att förebygga eller beivra brott enligt 18 kap. 1 § offentlighets- och sekretesslagen. Uppgifter om enskilds bostadsadress, hemtelefonnummer, personnummer och andra jämförbara uppgifter avseende personalen hos kan omfattas av sekretess enligt 10 § offentlighets- och sekretessförordningen. Möjligheten enligt 2 kap. 4 § offentlighets- och sekretesslagen (tidigare 1 kap. 8 § andra stycket sekretesslagen [1980:100]) att dels göra tryckfrihetsförordningens bestämmelser om rätt att ta del av allmänna handlingar hos myndighet tillämpliga också beträffande handlingar hos organ, dels göra sekretessbestämmelserna tillämpliga hos organet har inte Prop. 2012/13:55 utnyttjats. 7En ny lag om kontroll av ekologisk produktion Regeringens förslag: Den nuvarande lagen om EG:s förordning om ekologiskt framställda produkter ska ersättas av en ny lag om kontroll av ekologisk produktion. Lagen ska komplettera rådets förordning (EG) nr 834/2007 med tillämpningsförordningar samt och rådets förordning (EG) nr 882/2004 med tillämpningsförordningar i den utsträckning som bestämmelserna är tillämpliga på ekologisk produktion. Lagen ska komplettera EU-förordningarna om ekologisk produktion. Regeringens bedömning: De nationella bestämmelserna om ekologisk produktion bör i så stor utsträckning som möjligt utformas på samma sätt som övriga lagar som sammanfaller med tillämpningsområdet för och rådets förordning (EG) nr 882/2004. Promemorians förslag och bedömning: Överensstämmer med regeringens förslag och bedömning. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker eller har inte någon erinran mot förslaget och bedömningen. i anser att det är positivt att de nationella bestämmelserna inom området ekologisk produktion utformas på samma sätt som övriga lagar inom tillämpningsområdet samt att bestämmelserna i den nya lagen utformas i enlighet med livsmedelslagens bestämmelser. Det underlättar tillämpningen och förståelsen hos de som ska tillämpa lagen. ser flera fördelar med den föreslagna lagen. Den förstärker rättsläget för den som är ansluten till kontroll. KRAV anser att lagen om kontroll av ekologisk produktion inte bör samordnas med livsmedelslagstiftningen eftersom certifiering av ekologisk produktion är ett frivilligt åtagande som på avgörande punkter skiljer sig från den tvingande lagstiftning som gäller livsmedelssäkerhet och hygien. Förslaget i promemorian har ett myndighetsperspektiv med liten eller inte någon förankring i ekologisk produktion. I stället för att förenkla och förtydliga lagen om kontroll av ekologisk produktion går lagförslaget åt motsatt håll. Förslaget innebär fördyringar, fortsatta otydligheter och en risk för hämmad utveckling av ekologisk produktion. anser att lagen ska komplettera EU-förord- ningen om ekologisk produktion. Frågor som rör livsmedelskontroll, såsom handräckning av polis, bör därför hanteras i ett annat sammanhang som allmänt behandlar dessa frågor. Märkning av ekologiska produkter är en marknadsmärkning, en redlighetsfråga, inte en fråga om livs- Att ha en offentlig kontroll av den ekologiska märk- ningen innebär att den ekologiska märkningen blir betraktad som ett allmänt intresse i stället för den marknadsstyrda märkning som den är i Att certifieringsfrågorna inte inkluderas i den offentliga kontrollen lämnar inte konsumenterna rättslösa. Certifieringsorganen har redan olika koncept och egna system för märkning. mentets och rådets förordning (EG) nr 882/2004 innebär att den behöriga myndigheten får delegera särskilda uppgifter i den offentliga kontrollen till ett eller flera kontrollorgan i enlighet med förordningen. förordning (EG) nr 882/2004 redan tillämpas behövs inte något ytterligare genomförande i svensk lagstiftning. En analys behövs av hur andra EU-länder avser att hantera kontrollfrågan för att tillämpningen ska bli så likartad som möjligt mellan EU:s medlemsstater. Svensk Dagligvaruhandel anser att man i förslaget har övertolkat betydelsen av och rådets förordning (EG) nr 882/2004 för den ekologiska lagen som man grovt har under- skattat de lagtekniska förändringarnas praktiska och ekonomiska konse- Förordning (EG) nr 882/2004 gäller för alla verksamma i livsmedelsföretag varför denna inte behöver upprepas i den ekologiska Ekologiska lantbrukarna och Kungl. anser att förslaget bör arbetas om. Förslaget är ytterligare ett steg mot att föra den ekologiska produktionen in i statlig myndighetsutövning och administration och bort från en väl fungerande verksamhet, främst i I promemorian har man inte utnyttjat de tolkningsmöjlig- heter som faktiskt finns, t.ex. för delegering. Kontroll och certifiering av ekologisk produktion handlar ytterst om redlighet i marknadsföring, inte Det är svårt att se varför kontrollsystemet enligt och rådets förordning (EG) nr 882/2004 ska vara nödvändigt för den ekologiska produktionen till skillnad från motsva- rande andra frivilliga certifieringar av livsmedel. En stor del av pro- blemen med det aktuella lagförslaget kan kopplas till just denna fråga. Harmoniseringen mellan rådets förordning (EG) nr 834/2007 och Europa- parlamentets och rådets förordning (EG) nr 882/2004 är dålig. att förslaget innebär att en reglering införs som går utöver vad som krävs enligt EU-förordningarna och som inte är befogad. Skälen för regeringens förslag och bedömning: Rådets förordning (EEG) nr 2092/91 samt kommissionens förordningar (EEG) nr 207/93, (EG) nr 223/2003, (EG) nr 1452/2003, (EG) nr 345/2008 och (EG) nr 605/2008 har upphävts och ersatts av tre nya förordningar, nämligen rådets förordning (EG) nr 834/2007 samt kommissionens förordningar (EG) nr 889/2008 och 1235/2008. Detta föranleder en översyn av den nationella lagstiftningen på området, för att anpassa den till de nya för- Denna anpassning kan göras på olika sätt. En möjlighet är att genom ändringar i den nu gällande lagen och förordningen komplettera regel- verket med nödvändiga bestämmelser. Ett annat alternativ är att kom- plettera de nya EU-förordningarna med bestämmelser som ges formen av en ny lag och en ny förordning om ekologisk produktion. Då de nya EU- förordningarna innebär att ganska omfattande ändringar och komplet- teringar behöver göras i nationell rätt bör den nu gällande lagen och förordningen ersättas av en ny lag och en ny förordning om ekologisk produktion. Flera remissinstanser har ifrågasatt behovet av att knyta kontrollsystemet enligt förordning (EG) nr 882/2004 till bestämmelserna om ekologisk produktion. och rådets förordning (EG) nr 882/2004 reglerar medlemsstaternas kontroll av att livsmedels- och foderlagstiftningen följer de regler som unionen har ställt upp inom områdena livsmedel, foder, djurskydd och djurhälsa.