prop · H00310 · 2012-09-19 00:00:00 — det behövs, och som ska ha regelbunden kontakt med barnet samt besöka och tala med barnet. Kommunerna måste även kunna tillhandahålla familjehemsföräldrarna den utbildning de behöver för att kunna ge barnen god vård. De nya bestämmelserna innebär en ökad detaljeringsgrad. Vid en avvägning mellan nationella intressen och det kommunala självstyret anser regeringen att de bestämmelser, som tillförs i syfte att stärka stödet och skyddet samt tryggheten för barn och ungdomar under placeringarna, är godtagbara med hänsyn till att det både rör sig om barns och ungdomars trygghet och framtid samt att inskränkningarna är relativt begränsade. Inskränkningar i socialtjänstlagen finns redan bl.a. genom reglerna om att vården ska vara av god kvalitet, att det ska finnas personal med lämplig utbildning och erfarenhet och att noga ska följa vården. Regeringen vidtar genom förslagen i propositionen en rad åtgärder för att öka säkerheten i vården och förbättra stödet till barn och unga som far illa eller riskerar att fara illa. Regeringen har övervägt om det finns alternativ till lagändringar för att komma åt de allvarliga brister som uppdagats av länsstyrelserna, i utredning, i forskning och på andra sätt i syfte att stärka skyddet och förbättra kvaliteten i stödet för barn och ungdomar. Det sker i många kommuner förbättringar. Det sker dock inte i alla kommuner. Länsstyrelserna men också har haft i uppdrag att granska den sociala barn- och ungdomsvården och pekat på allvarliga brister både när det gäller hanteringen av anmälningar, handläggningen, kvalitén i vården och uppföljningen av densamma. har tagit fram vägledningar och föreskrifter inom olika områden. Trots detta förekommer det att vanvård, missförhållanden och allvarliga brister fortfarande uppmärksammas. Den sociala barn- och ungdomsvården rör många barns framtid och regeringen anser att för att nå förbättringar i hela landet behöver nuvarande bestämmelser preciseras ytterligare. Även om en del förslag genom ökad detaljeringsgrad innebär inskränkningar i det kommunala självstyret, blir inskränkningarna som nämnts ovan som regel begränsade. Vid en avvägning mellan det starka allmänna intresset av att stärka skyddet för barn, förbättra det förebyggande arbetet och hålla en god kvalité på de stödinsatser som ges och kommunernas intresse av att den kommunala självstyrelsen inte inskränks ytterligare, så bedömer regeringen att det är tydligt att det allmänna intresset väger över. De ändringar som föreslås i socialtjänstlagen och lagen med särskilda bestämmelser om vård av unga får således anses godtagbara. Regeringen föreslår i propositionen ett antal förtydliganden, med viss detaljreglering som följd, av olika uppgifter som kommunerna redan ansvarar för enligt gällande lagstiftning (se nedan). Detta är ingen ny verksamhet och inte heller något krav på höjd ambition i verksamheten i förhållande till vad som gäller . Förtydligandena föreslås bl.a. på grund av uppmärksammade brister i tillsynen. Regeringen föreslår också att vissa bestämmelser får en sådan detaljeringsgrad att det bör uppfattas som en höjd ambition, t.ex. en särskild socialsekreterare som ska ansvara för kontakterna med barnet och att kommunerna blir skyldiga att tillhandahålla utbildning för de familjehemsföräldrar som kommunen anlitar. Dessa bestämmelser bör leda till att kommunerna ska kompenseras. Förslagen om att det ska finnas rutiner för att förebygga, upptäcka och åtgärda risker och missförhållanden liksom anpassningar till när det gäller barnets rättigheter innebär i sak inga utvidgade åtaganden för kommunerna. Detsamma gäller förslagen om socialnämndens förebyggande arbete, om nämndens ansvar för att det finns tillgång till öppna insatser, om att socialnämnden kontinuerligt ska följa genomförandet av insatser till barn och unga som har kontaktperson, kontaktfamilj eller en särskilt kvalificerad kontaktperson samt om att socialnämnden ansvarar för att barn och unga som utsatts för brott och barn som bevittnat våld eller andra övergrepp får det stöd och hjälp som de behöver. Merparten av förslagen ligger inom ramen för kommunernas redan befintliga skyldighet att ge barnen en god vård och torde inte medföra ökade kostnader. När det gäller bestämmelsen om öppna insatser gäller dessutom att insatser ska ges utifrån den enskildes behov. har inte framfört någon annan uppfattning än regeringen i detta avseende. har föreslagit att kommunerna ska kompenseras för förslagen om att den anmälningsskyldige ska kunna påkalla ett särskilt möte för att uppmärksamma barnets situation och att den anmälningsskyldige på begäran ska få veta om anmälan lett till att en utredning inletts eller inte inletts. Regeringen delar utredningens bedömning att förslaget om ändringar i den nuvarande anmälningsbestämmelsen i 14 kap. 1 § socialtjänstlagen vare sig syftar till att öka eller minska antalet anmälningar. Regeringen delar även utredningens synpunkter att förslaget om återkoppling är en ambitionshöjning i förhållande till . Förslaget om återkoppling kan ge vissa administrativa kostnader som utredningen föreslagit, men det kan också medföra besparingar. Det besparar t.ex. socialnämnden onödiga anmälningar. Regeringen anser att kommunerna bör kompenseras till viss del. Förslag som rör utredning har föreslagit att kommunerna ska kompenseras för dokumentation av skyddsbedömningar och för möjligheten att följa barn och ungdomar efter avslutad utredning respektive avslutad placering. Förslagen som medför att socialnämnden under vissa förutsättningar får besluta om att följa upp ett barns situation när en utredning avslutats eller efter en avslutad placering utan att någon insats beslutats innebär inget krav på uppföljning. Bestämmelsen, som ska användas restriktivt, ska snarare ses som en möjlighet för nämnden att följa den som är i de fall det finns en berättigad oro för barnets situation. Bestämmelsen gör det möjligt att fortsätta motivations- arbetet och att hålla fortsatt uppsikt över barnet . Regeringen anser, till skillnad från utredningen, att förslagen inte ökar kommunens kostnader eftersom de inte ålägger kommunerna nya uppgifter. De ger i stället kommunerna möjlighet att på ett bättre sätt arbeta förebyggande med motivationsarbete, ta nödvändiga kontakter eller att kunna gripa in , vilket kan leda till besparingar. Enligt socialtjänstlagen ska socialnämnden utan dröjsmål inleda utredning av vad som genom ansökan eller på annat sätt har kommit till nämndens kännedom och som kan föranleda någon åtgärd av nämnden. Skälen bakom förslagen om omedelbara skyddsbedömningar och dokumentation av dessa samt reglering av förhandsbedömningar är att styra upp den hantering av anmälningar som sker och därmed medvetandegöra vikten av en snabb men också likvärdig behandling av anmälningar. Att utsätta familjer för långdragna rättsosäkra förhandsbedömningar har inte stöd i lagen. Det är därför angeläget att styra upp tiden mellan anmälan och utredning så att den bättre anpassas till bestämmelserna om att utan dröjsmål inleda utredning om det krävs åtgärder från nämnden. Att dokumentera åtgärder som nämnden vidtar med anledning av att en anmälan registreras hos nämnden torde redan nu följa av gällande dokumentationsbestämmelser. Det är således varken fråga om nya uppgifter eller någon ambitionshöjning. förutsätts dessutom nämnden göra en omedelbar bedömning av barnets behov av skydd. En reglering av detta i lag innebär därför i praktiken inte någon skillnad på de krav som i detta sammanhang redan nu ställs på socialnämnden. Regeringen delar därför inte utredningens bedömning om finansiering. Förslag som avser vård utanför det egna hemmet Regeringen föreslår förändringar när det gäller vård utanför det egna hemmet. Förslagen avser sammanfattningsvis samråd med andra kommuner inför placeringar, att teckna avtal med familjehemsföräldrar, att tillhandahålla utbildning till familjehemsföräldrar eller jourhem som anlitas, att utse en särskild socialsekreterare som har kontakter med det enskilda barnet eller den unge, att kommuner vid övervägande av vården ska ta ställning till hur den fortsatta vården bör inriktas och utformas, att lämna råd och stöd till vårdnadshavare även när barn är placerade i HVB samt fortsatt råd och stöd (ej biståndsinsatser) till familjehemsföräldrar efter en vårdnadsöverflyttning. Dessa förändringar leder i ett antal fall till nya åtaganden och ambitionshöjningar medan andra förändringarna ryms inom kommunens nuvarande skyldigheter. När socialnämnden placerar ett barn i ett annat hem än det egna tar nämnden på sig ett stort ansvar för att barnet ska få god vård och fostran. Nämnden måste enligt gällande lagstiftning redan utreda hemmet och noga följa vården, se till att familjehemsföräldrar och jourhemmen har den kompetens som behövs, lyssna på barnet och vara uppmärksam på om allt inte står rätt till, se till att barnet får den utbildning som det har rätt till och tillgång till hälso- och sjukvård etc. Regeringen föreslår nu bestämmelser som klargör kommunens ansvar i syfte att så långt det är möjligt se till att barnet får god vård samt förhindra att barn kränks eller på annat sätt far illa och utsätts för vanvård. har föreslagit att kommunerna ska kompense- ras för förslaget om att utse en särskild socialsekreterare som ska besöka barnet eller den unge i den omfattning som är lämpligt utifrån barnets och den unges behov och önskemål, dock minst , samt förslaget om att socialnämnden ska lämna vårdnadshavare till barn och unga som vistas i ett hem för vård eller boende råd, stöd eller annan hjälp som föräldrar behöver. Utredningen har även föreslagit att kommunerna ska kompenseras för skyldigheten att tillhandahålla den utbildning som behövs för dem som nämnden avser anlita som familjehem eller jourhem och för att nämnden ska teckna avtal med familjehemsföräldrar. Regeringen anser att förslaget som innebär att en särskilt utsedd social- sekreterare ska besöka barn eller unga som placerats i ett annat enskilt hem än det egna är en ambitionshöjning i förhållande till . ingens förslag skiljer sig dock från utredningens förslag eftersom det inte anger ett minsta antal besök . Detta eftersom det av gällande regler redan följer att nämnden ska följa vården genom regelbundna personliga besök i det hem där barnet eller den unge vistas samt ha enskilda samtal med barnet eller den unge. Däremot finns inga krav på att utse en särskilt namngiven socialsekreterare för varje barn och ungdom som ansvarar för kontakterna med barnet eller den unge. Kostnaderna för detta är förhål- landevis låga i förhållande till de som utredningen beräknat. om en särskild utsedd socialsekreterare kräver i sig inte fler socialsekre- terare än vad som behövs för att följa vården. giften uppföljning, struktur och systematik, dvs. Med utgångspunkt från övriga kostnadsberäkningar av lik- nande art anser regeringen att förslaget ska finansieras. Bestämmelsen om att nämnden ska följa vården, som finns i social- tjänstförordningen, föreslås i stället regleras i lag. Förslaget får i detta avseende inte några nya konsekvenser för kommunernas verksamhet. Förslaget om att socialnämnden ska lämna föräldrar till barn och unga som vistas i ett hem för vård eller boende råd, stöd eller annan hjälp som föräldrar behöver, regleras inte i lag. Denna form av insatser torde Detta för att kunna leva upp till princi- pen om att barnet så snart det är möjligt ska återvända hem. kan också leda till besparingar genom att barnen kan flytta hem tidigare. Regeringen delar därför inte utredningens förslag om finansiering. Regeringen anser, till skillnad från utredningen, att kommunerna en- dast delvis ska kompenseras för skyldigheten att tillhandahålla den utbildning som behövs för dem som nämnden avser att anlita som familjehem eller jourhem. Kommunerna behöver se till att familjehem och jourhem som de anlitar har den kompetens som behövs för att barnet och den unge ska kunna växa upp under trygga förhållan- Uppgiften att tillhandahålla utbildning kan därför endast delvis ses har regeringens uppdrag att ta fram material som kommunerna kan använda i grundutbildningen till familjehemmen. en kostnadsberäkning anser därför regeringen att det behöver tas hänsyn även till detta. Regeringen föreslår också att kommunen ska teckna avtal med familje- hemmet om socialnämndens och familjehemmets åtagande under place- Detta ska ses som ett stöd för socialnämnden och familjehemmet att klara ut ansvarsgränserna i de fall det inte redan sker. Det gäller även i dag att ansvarsgränserna måste vara tydliga så att uppdragstagarna kan Prop. 2012/13:10 fullgöra sitt uppdrag. Regeringen delar utredningens bedömning att åta- gandet reglerat i lagen i sig är nytt även om kommunerna behöver teckna avtal med familjehemmen. Regeringen anser att kommunerna ska kompenseras. Öppna insatser utan vårdnadshavarens samtycke anser att kommunerna ska kompenseras för förslaget att barn som fyllt ska kunna få öppna insatser utan vårdnadshavares samtycke. Enligt regeringens uppfattning kan förslaget inte leda till kompensation eftersom det varken är en ny uppgift eller en ambitionshöjning. Barn har rätt att ansöka om öppna insatser och få ansökan prövad och beviljad i de fall de bedöms ha behov av insatsen och vårdnadshavaren samtyckt till insatsen. I vissa fall kan insatsen beviljas även utan vårdnadshavares samtycke. Förslaget torde snarare kunna leda till kostnadsminskningar genom att nämnden kan erbjuda barn som fyllt insatser . Regeringen anser att kommunerna ska kompenseras med för nya åtaganden och ambitionshöjningar och tills vidare. Regeringen föreslår i budgetpropositionen att från föra från utgiftsområde 9 Hälsovård, sjukvård och social omsorg anslag 4:7 Bidrag till utveckling av socialt arbete m.m. till utgiftsområde 25 Allmänna bidrag till kommuner anslag 1:1 Kommunalekonomisk utjämning. För att de nya bestämmelserna ska få genomslag behövs även insatser på lokal och regional nivå. Det kan avse informationsmaterial, seminarier m.m. Regeringen avser att i särskild ordning besluta om formerna för detta. Ett alternativ är att det sker inom ramen för den årliga överenskommelsen med Kommuner och Landsting om en evidensbaserad praktik. Regeringen anser att förslagen inte innebär några nya arbetsuppgifter för företag eller andra enskilda. I förhållande till sysselsättning och offentlig service i olika delar av landet bedömer regeringen inte att förslagen innebär någon förändring jämfört med vad som gäller inom barn- och ungdomsvårdens om- Förslagen påverkar inte heller möjligheten att nå de integrations- politiska målen eller jämställdheten mellan flickor och pojkar respektive unga kvinnor och unga män. Förslagen påverkar inte den fria rörligheten inom EU. för inte några särskilda konsekvenser för EU/EES-medborgare. bestämmelserna avser inte att utvidga skyldigheterna att verkställa insat- 2012/13:10 13 Regerings förslag: Föreslagna lagändringar träder i kraft . Skälen för regeringens förslag: Lagändringarna bör träda i kraft . 14.1Förslaget till lag om ändring i socialtjänstlagen (2001:452) Paragrafen behandlas i avsnitt 5. Ändringen i första stycket första meningen är redaktionell. Lydelsen har anpassats till 6 a § i lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade. Någon ändring i sak är inte avsedd. I ett nytt andra stycke anges att barnets bästa ska vara avgörande vid alla beslut eller andra åtgärder som rör vård- eller behandlingsinsatser för barn. Detta tillägg är en anpassning till åtagandena i FN:s konvention om barnets rättigheter (). Enligt artikel 3 i konventionen ska barnets bästa komma i främsta rummet vid alla åtgärder som rör barn. Den närmare innebörden av barnets bästa är emellertid inte definierad i lag. Vad som är barnets bästa får i stället avgöras i varje enskilt fall, utifrån en bedömning av förhållandena i det enskilda fallet. Inga andra intressen får ta över det som är bäst för barnet. Med vård- och behandlingsinsatser avses heldygnsinsatser och öppna insatser. Med heldygnsinsatser avses t.ex. placering i familjehem, jourhem eller hem för vård eller boende. Med öppna insatser avses t.ex. kontaktperson, kontaktfamilj och strukturerade öppenvårdsprogram. Formuleringen har sin motsvarighet i 1 § femte stycket lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga, förkortad LVU. Tredje stycket motsvarar nuvarande första styckets andra mening. Paragrafen, som är ny, behandlas i avsnitt 9. åläggs att se till att det finns rutiner för att förebygga, upptäcka och åtgärda risker och missförhållanden inom verksamhet rörande barn och ungdom. För att systemet med riskhantering ska fungera är det väsentligt att socialnämnden i sitt arbete med kvalitetsledningssystem är effektiva när det gäller att analysera möjliga risker, att förebygga fel och försummelser samt att åtgärda missförhållanden i verksamheten. Det är av central betydelse vid upptäckta missförhållanden att omständigheterna utreds och att ansvarsförhållandena och systembrister klarläggs. I föreskrifter och allmänna råd om ledningssystem för systematiskt kvalitetsarbete (SOSFS 2011:9) finns föreskrifter om bl.a. att för varje aktivitet ska den som bedriver socialtjänst utarbeta och fastställa de rutiner som behövs för att säkra verksamhetens kvalitet. Rutinerna ska dels beskriva ett bestämt tillvägagångssätt för hur en aktivitet ska utföras, dels ange hur ansvaret för utförandet är fördelat i verksamheten (4 kap. 4 §). Andra stycket, som behandlas i avsnitt 5, upphävs. En liknande bestämmelse, som är mer långtgående när det gäller barns rätt att föra fram sina åsikter, förs in i 11 kap. 10 § första stycket. Tredje och fjärde styckena upphävs. Motsvarande bestämmelser förs in i 6 b §. Paragrafen är ny. Första stycket, som behandlas i avsnitt 10.2, syftar till att tydliggöra att det ska finnas andra öppna insatser än kontaktperson för att kunna möta barns, ungdomars och deras vårdnadshavares olika behov. I den officiella statistiken, som publiceras av , redovisas öppenvårdsinsatserna indelade i insatstyperna, strukturerade öppenvårdsprogram, behovsprövat personligt stöd och kontaktperson/ kontaktfamilj. Strukturerade öppenvårdsprogram avser individuellt målinriktade program som är regelbundna, begränsade i tiden och i vilka klienterna är inskrivna och vistas under hel dag eller del av dag. Personligt stöd avser behovsprövat stöd och behandling som ges till barnet. Det kan utföras av t.ex. socialsekreterare, behandlingsassistent, hemmahosare eller dylikt. Bestämmelsen har en generell utformning för att komplettera nuvarande bestämmelser om kontaktperson, kontaktfamilj och särskilt kvalificerad kontaktperson som regleras i 6 b §. Bestämmelsen avser inte att ställa förändrade eller högre krav på kommunerna generellt sett. Den innebär inte heller att kommunen måste bedriva öppna insatser i egen regi. Insatser kan tillhandahållas också genom avtal och köp av tjänster eller genom samverkan med organisationer och andra myndigheter, däribland andra kommuner. Andra stycket, som behandlas i avsnitt 10.3, ger en möjlighet att besluta om öppna insatser till barn som har fyllt oberoende av vårdnadshavarens samtycke. Om barnet har fyllt , kan bistånd i form av öppna insatser, inte beslutas mot barnets vilja. Vårdnadshavarens inställning har därmed inte längre avgörande betydelse. En förutsättning för att bevilja öppna insatser är att barnet begär eller samtycker till insatserna. För att ett beslut om insats mot vårdnadshava- 2012/13:10 rens vilja ska kunna beviljas måste det bedömas lämpligt. Det faktum att nämnden ges en möjlighet att fatta beslut mot vårdnadshavarens vilja innebär inte att ett sådant beslut ovillkorligen ska fattas när barnet begär eller samtycker till det. Det måste också bedömas vara till barnets bästa och utgå från barnets behov. Beslut om insats bör alltid föregås av en lämplighetsprövning. Vårdnadshavarens inställning kan t.ex. vara en omständighet som gör att socialnämnden anser det olämpligt att besluta om vissa insatser och i stället försöka på annat sätt förbättra barnets situation. Det är viktigt att inte pressen på barnet ökar genom att hon eller han försätts i en konfliktsituation i förhållande till vårdnadshavaren. Den föreslagna bestämmelsen utvidgar 6 b § om möjlighet för socialnämnden att utan samtycke från vårdnadshavaren utse kontaktperson och särskilt kvalificerad kontaktperson för barn som fyllt . Eftersom kontaktperson, som också är en öppen insats, regleras i 6 b § anges i tredje stycket att denna insats liksom kontaktfamilj regleras i den bestämmelsen. Paragrafen, som är ny, är i stort likalydande med nu gällande 6 § tredje och fjärde styckena. I första stycket, som reglerar att socialnämnden får utse en särskild person eller en familj med uppgift att hjälpa den enskilde och hans eller hennes närmaste med personliga angelägenheter, har begreppet kontaktfamilj lagts till inom parentes. Syftet är att på motsvarande sätt som gäller för kontaktperson ange den etablerade benämningen för insatsen. För insatser enligt denna paragraf finns inte något krav på att en lämplighetsprövning ska göras, jfr 6 a § andra stycket. Paragrafen, som är ny, behandlas i avsnitt 10.2. Den tydliggör att socialnämnden har ett särskilt ansvar för att kontinuerligt följa genomförandet av insatser i form av kontaktperson, kontaktfamilj och särskilt kvalificerad kontaktperson när dessa har beviljats barn och ungdom. Dessa insatser utförs oftast av arvoderade personer som inte har något anställningsförhållande till nämnden. När det gäller kontaktfamiljer pågår insatsen dessutom ofta och kan ha en omfattning som gränsar till en familjehemsplacering. Paragrafen har justerats i enlighet med Lagrådets förslag. Paragrafen behandlas i avsnitt 10.1. Av tredje strecksatsen följer att nämnden har ansvar för förebyggande arbete, t.ex. uppsökande verksamhet, för barn och ungdom som kan anses tillhöra en riskgrupp. Dessa insatser genomförs som regel i samverkan med andra verksamheter. Bestämmelser om uppsökande verksamhet och förebyggande arbete finns även i 3 kap. 1, 4 och 7 §§. Femte strecksatsen tydliggör socialnämndens ansvar för att uppmärksamma och motverka skadliga uppväxtmiljöer för barn och ungdom. Förebyggande arbete ska bedrivas tillsammans med andra samhällsorgan, organisationer och övriga berörda. Bestämmelser om samverkan finns även i t.ex. 5 kap. 1 a §. Paragrafen behandlas i avsnitt 10.1. I tredje stycket anges att socialnämnden ansvarar för att ett barn, som utsatts för brott, och dennes närstående får det stöd och den hjälp som de behöver. Förändringen tydliggör socialnämndens ansvar för barn och dennes närstående i dessa fall. Fjärde stycket ändras på så sätt att socialnämnden ska ansvara för att även barn som bevittnat våld eller på annat sätt drabbas av brott av eller mot närstående personer får stöd och hjälp. Uttrycket närstående vuxna ersätts av enbart närstående. Bestämmelsen omfattar således även syskon och andra närstående som inte är vuxna. Ansvaret preciseras till stöd och hjälp som den som utsatts för brott behöver. Andra styckets andra mening upphävs. Bestämmelsen omfattar endast familjehem och andra enskilda hem dock inte jourhem. Bestämmelsen förs över till nya 6 a § där den även kommer att omfatta jourhemmen. Paragrafen, som är ny, behandlas i avsnitt 8.1. har ett ansvar för att de familjehem, jourhem och andra enskilda hem, som används för att ta emot barn, är ordentligt utredda. Det förekommer att en annan kommun kan ha barn och ungdomar eller vuxna placerade i ett tilltänkt enskilt hem. Den kommunen kan ha värdefull information om hemmet, som är av betydelse för den kommunen som utreder ett tilltänkt enskilt hem för placering. Kontakter med andra kommuner är då en viktig del i placeringskommunens referenstagning när det gäller att bedöma hemmets lämplighet för det aktuella barnet. Första stycket första meningen motsvarar delvis 6 § andra styckets andra mening.