prop · GZ03101 · 2012-04-16 00:00:00 — Lån till lämnades med motsvarande 874 respektive . utnyttjade den återstående delen av ramen och motsvarande betalades ut. Totalt har därmed motsvarande lånats ut till . Det lån som tog i för att förstärka valuta- kronor i dollar och euro. När omsätter lån för räkning realiseras valutakursdifferenser, vilket påverkar nettoutlåningen. Det totala lånebeloppet har, i huvudsak till följd av valutakursförändringar, sjunkit till vid utgången av 2011. Posten övrigt inkluderar ökad utlåning till blev utfallet för Riksgälds- största skillnaderna avser försäljningsinkomster som togs ut från konto i medan samma belopp sattes in 2010, vilket innebär en skillnad på långsammare än 2010, vilket medför en skillnad på . Skillnaden mellan åren reduceras framför allt av den ökade inlåningen från Kärnavfallsfonden som påverkar jämförelsen med . Posten Kassamässig korrigering ingår i statens budget för att saldot på statens budget ska motsvara statens lånebehov med omvänt tecken. Posten Kassamässig korrigering utgör skillnaden mellan å ena sidan nettot av vad som redovisats mot budgetens anslag och inkomsttitlar och å andra sidan nettot av in- och utbetalningar över statens centralkonto i . Kassamässiga korrigeringar uppstår dels till följd av periodiseringsskillnader, dels till följd av att det förekommer transaktioner över statens centralkonto som inte har sin motsvarighet på anslag eller inkomsttitlar och vice versa. Utfallet för den kassamässiga korrigeringen är en restpost, men den kan till stora delar specificeras. blev utfallet för Kassamässig korrigering . Beräkningen i statens budget var . Skillnaden mellan utfall och budgeten blev således , vilket i allt väsentligt motsvarar effekten av den planerade sammanslagning av insättningsgarantifonden och stabilitetsfonden som i budgeten antogs ske . Tabell 2.107 Kassamässig korrigering Betalningen av avgift till EU medför alltid en viss kassamässig korrigering. betalar inte avgiften direkt till EU. Avgiften överförs till ett räntefritt konto hos inom statens centralkonto. sker redovisning mot anslaget för EU-avgiften. EU rekvirerar sedan via medel från kontot hos . Eftersom tidpunkten för redovisning mot anslag och rekvisition från EU skiljer sig åt, uppstår kassamässiga korrigeringar vid såväl redovisningen mot anslag som vid rekvisitionen. Anslagsbelastning och rekvisition kan ske under olika budgetår. Betalningen av avgift till EU medförde 2011 en kassamässig korrigering på - till följd av att kommissionen rekvirerade ett lägre belopp än de avgifter som redovisades mot anslaget . Övergången till kostnadsmässig redovisning mot anslag för myndigheternas förvaltningsutgifter har medfört en kassamässig korrigering på . Korrigeringen uppstod beroende på att Försvarsmakten inte fick hela det belopp som redovisades mot det tillfälliga anslaget 1:4 Övergångseffekter av kostnadsmässig avräkning, under utgiftsområde 26 Statsskuldsräntor m.m., insatt på sitt räntekonto i . Delar av beloppet har betalats ut till Försvarsmakten och resterande belopp kommer att betalas ut , varför detta ger upphov till kassamässiga korrigeringar åt motsatt håll jämfört med . Denna post var medräknad i statens budget. övertog gäldenärsansvaret för Venantius AB:s lån på . Återbetalningarna av dessa lån medför kassamässiga korrigeringar . Även denna post, som uppgick till 810 miljoner, var medräknad i statens budget. och Försvarsmakten är myndigheter med mycket stora anslag i räntebärande betalningsflöde. har de stor investeringsverksamhet och annan anskaffning där betalningarna kortsiktigt avviker från redovisningen mot anslag. En kassamässig korrigering uppstår när redovisningen mot anslag inte överensstämmer med insättningen på räntekonto eller när betalningar i icke räntebärande betalningsflöde inte överensstämmer med tidpunkten för redovisning mot anslag eller inkomsttitel. För dessa båda myndigheter har påverkan på den kassamässiga korrigeringsposten beräknats till , utöver den effekt som angavs ovan som följd av reformen med kostnadsmässiga förvaltningsanslag, varav vid och vid Försvarsmakten. och tidigare har tillämpat en redovisningsprincip som avviker från den som följer av budgetlagens regler, för vissa återkravsfordringar inom socialförsäkringsområdet. När en återkravsfordran bokförts, har anslagets utgifter reducerats, trots att redovisning mot anslag för transfereringar enligt reglerna ska göras det år betalning sker. Bakgrunden till den avvikande tillämpningen var en systemteknisk lösning som valdes innan den tidigare budgetlagen trätt i kraft och innan regelverket för detta var helt tydligt, som de beloppsmässiga konsekvenserna bedömdes små. uppmärksammades problemet och en utredning gjordes, som visade att beloppen blev betydande. Förutom berördes även och Arbetsförmedlingen, men med mindre belopp. har felet därför korrigerats, genom att ett antal anslag för transfereringar belastats engångsvis med det ackumulerade beloppet som uppgick till . Det avsåg till största delen anslag under utgiftsområde 10 men även utgiftsområdena 9, 11, 12 och 14 berördes. Eftersom ingen utbetalning gjordes i samband med rättelserna, gav de upphov till en negativ påverkan på posten Kassamässig korrigering med samma belopp. I samband med bildandet av stabilitetsfonden planerade regeringen att insättningsgarantifonden och stabilitetsfonden skulle slås samman. Vid en sådan sammanslagning förutsattes att insättningsgarantifondens innehav av statsobligationer skulle säljas och likviden sättas in på konto i , vilket skulle medföra en kassamässig korrigering som beräkningstekniskt togs med i statens budget . Beroende på pågående överväganden om regelverket inom Europeiska unionen har sammanslagningen inte genomförts. Det medför en skillnad med motsatt tecken uppstår under posten nettoutlåning. Redovisningen på anslaget för statsskuldsräntor är inte helt kassamässig. En kassamässig korrigering uppstår därför, främst som följd av att inkomsträntor på vissa delar av utlåning periodiseras till det kvartal de avser. Denna effekt blev -. Posten Övrigt, som uppgick till , är en restpost som till stor del är hänförlig till nettoskillnader mellan tidpunkten för redovisning mot anslag och tidpunkten för betalning hos andra myndigheter än de som angivits ovan. Den kassamässiga korrigeringen blev lägre än 2010. Korrigeringen för betalningen av EU-avgiften blev 2 870 miljoner lägre än 2010 och är den största skillnadsposten, medan effekterna av förskjutningar mellan anslag och utbetalningar netto samt rättelser avseende återkravsfordringar förklarar den största delen av den övriga skillnaden. 2.4.31Ålderspensionssystemet vid sidan av statens budget Utgifterna för Ålderspensionssystemet vid sidan av statens budget ingår i de utgifter som omfattas av utgiftstaket för staten. Ålderspensionssystemet består av förmånerna inkomstpension, garantipension, tilläggspension och premiepension. ålderspensionärer som är eller äldre och saknar inkomstgrundad pension eller har låg inkomstgrundad pension. Utgifterna för garantipension belastar statens budget och redovisas under utgiftsområde 11 Ekonomisk trygghet vid ålderdom. Enligt beslut av får fonderade pensionssystem inte räknas till den offentliga sektorn i nationalräkenskaperna. Det innebär att premiereservdelen av ålderspensionssystemet och utbetalningar av premiepension inte ingår i utgifterna under utgiftstaket för staten. Ålderspensionssystemet vid sidan av statens budget omfattar därför inkomstpension och tilläggspension. Inkomstpensionen är ett autonomt system, dvs. det ligger helt utanför statens budget. Balans i systemet upprätthålls genom en automatisk balanseringsmekanism som aktiveras om tillgångarna i systemet blir mindre än skulderna. Tillgångarna består av avgiftstillgångar (dvs. beräknade framtida avgiftsinbetalningar) och buffertfonder i form av AP-fonderna. Skulderna består av intjänade pensionsrättigheter. Fördelningssystemets finansiella ställning mäts med balanstalet, vilket förenklat uttryckt är den kvot man får när man delar systemets tillgångar med dess skulder. Balanstalet mäter pensionssystemets finansiella hållbarhet. Om balanstalet är större än 1,0000 är tillgångarna större än skulderna och systemet i balans och klarar långsiktigt sina åtaganden. Om balanstalet är mindre än 1,0000 är skulderna större än tillgångarna och balanseringen aktiveras. En balansering innebär att både pensionsbehållningar och pensioner räknas upp i en lägre takt än normalt och det kan även innebära att de sänks. Vid en balansering indexeras pensionsbehållningarna och pensionerna med förändringen av ett balansindex i stället för med förändringen i inkomstindex. Till skillnad från många andra fördelningssystem (inklusive ATP-systemet) kan systemet genom denna mekanism inte gå med underskott, vilket innebär att skulder inte kan skjutas över på kommande generationer. Balanstalet som användes för omräkning av pensionerna var 0,9549 och 0,9826 . Inkomstgrundad ålderspension finansieras genom en allmän pensionsavgift och en ålderspensionsavgift (arbetsgivar- och egenavgift) som redovisas som skatt på arbete på inkomsttitlar på statens budget samt med en statlig ålderspensionsavgift. Den allmänna pensionsavgiften förs i sin helhet till AP-fonderna. giften fördelas mellan AP-fonderna, premiepensionssystemet och statens budget medan de statliga ålderspensionsavgifterna fördelas mellan AP-fonderna och premiepensionssystemet. Inkomstpension och tilläggspension betalas från AP-fonderna. Inkomstpensionssystemet består av inkomstpension och tilläggspension och belastar fördelningssystemet (AP-fonderna). Inkomstpension betalas till en ålderspensionär med intjänad pensionsrätt som är född eller . En ålderspensionär som är född eller tidigare får i stället tilläggspension som bland annat baseras på intjänade pensionspoäng i det tidigare ATP-systemet. Även en ålderspensionär som är född får delar av sin inkomstgrundade pension som tilläggspension. Vid sidan av AP-fonderna sker en förmögenhetsuppbyggnad inom premiepensionssystemet. administreras premiepensionssystemet av som ansvarar för hela den allmänna ålderspensionen. AP-fondernas administrationskostnader ingår i utgifterna för Ålderspensionssystemet vid sidan av statens budget. I rörelsens kostnader för FörstaFjärde AP-fonderna ingår samtliga förvaltningskostnader, exklusive courtage, arvoden till externa förvaltare och depåbanksarvoden. Provisionskostnader redovisas som en avdragspost under rörelsens intäkter. Prestationsbaserade avgifter reducerar nettoresultatet för den tillgång som förvaltats. Förvaltararvoden för onoterade aktier och andelar för vilka återbetalning medges före vinstdelning och där återbetalning bedöms som sannolik, redovisas som en del av tillgångarnas anskaffningsvärde. De ingår inte i de administrationskostnader som redovisas i tabell 2.108. I övriga fall redovisas de som provisionskostnader. Sjätte gemensamma kostnader och förvaltningskostnader redovisas under posten rörelsens kostnader i tabellen. Tabell 2.108 Ålderspensionssystemet vid sidan av statens budget -6,0 -0,1 I budgetpropositionen beräknades utgifterna för ålderspensionssystemet vid sidan av statens budget uppgå till . Utfallet uppgick till och var därmed lägre än beräknat. Pensionsutbetalningarna från AP-fonderna uppgick till , varav överfördes från AP- fonderna till EU:s tjänstepensionssystem för de tjänstemän inom EU som har begärt detta. Pensionsutbetalningarna var (0,) lägre än beräknat. Administrationskostnaderna för inkomstpensionen uppgick totalt till , vilket är lägre än beräknat. Därav uppgick ersättningen från AP-fonderna till , , Kronofog- (regeringsbeslut ). Jämfört med 2010 blev utfallet för Ålderspensionssystemet vid sidan av budgeten (0,) lägre. (0,). pensionerna på grund av indexeringsreglerna räknades ned . 1 837 000 personer. 2.5Underliggande saldo och engångseffekter Statens budgetsaldo påverkades av betydande engångseffekter. Tabell 2.109 Statens budgetsaldo justerat för större engångseffekter 2011 Justering för större engångseffekter -36,3 -22,8 -5,9 -0,7 -8,9 -5,9 Lån till andra länder , förfalloprofil övertagna lån -0,2 -3,1 Statens budgetsaldo justerat för större Engångseffekterna beräknas totalt påverka saldot positivt med . Den största positiva engångseffekten avsåg försäljningen av aktier i . Staten avyttrade cirka en tredjedel av sitt aktieinnehav, vilket inbringade . Vidare deltog staten i TeliaSoneras återköpsprogram genom sin ägarandel om , vilket gav en engångsinkomst på . Extra utdelningar från statliga aktier betraktas också som engångsvisa inkomster på budgeten. gjorde 2011 en extrautdelning på till följd av försäljningen av apotek 2009. I avvaktan på beslut om denna utdelning placerades ett belopp om tillfälligt på konto i . Beloppet utbetalades från kontot 2011 i samband med redovisningen av utdelningen till inkomsttiteln, vilket påverkade nettoutlåningen med inklusive ränta. har auktionerat ut 4G-tillstånd, vilket sammanlagt inbringade . Under nettoutlåning uppstod såväl positiva som negativa engångseffekter. Kärnavfallsfondens inlåning ökade kraftigt, med , vilket tillfälligt minskade nettoutlåningen. Myndigheten placerar normalt fondmedlen i statsobligationer men och över placerades i stället stora belopp tillfälligt på konto i . En annan positiv engångseffekt under nettoutlåningen avsåg valutakursvinster på lån i . Lånet som togs i dollar och euro 2009 för att förstärka valutareserven motsvarade ursprungligen . har lånet minskat med till följd av valutakursvinster vid omsättning av underliggande lån. Negativa engångseffekter på nettoutlåningen uppstod dels som en följd av den sista utbetalningen, om , av det beviljade lånet till , dels infriandet av en lånegaranti till Europeiska Investeringsbanken om avseende till följd av bolagets konkurs . Justerat för engångseffekter uppgick budgetsaldot till . När engångseffekterna exkluderats erhålls ett mått på den underliggande saldoutvecklingen (statens budgets underliggande saldo). Diagram 2.1 Faktiskt och underliggande saldo på statens budget 1991-2011 0,000 -50,000 -100,000 -150,000 -200,000 -250,000 -300,000 1991 1993 1995 1997 1999 2001 2003 2005 2007 2009 2011 inledande år var staten tvungen att låna stora belopp. Under dessa år var engångseffekterna negativa som en följd av stora utbetalningar av bankstöd. störst 1993 med . Därefter förbättrades saldot snabbt och vände till överskott 1998. uppgick överskottet till . Nästan hela överskottet bestod emellertid av engångsvisa försäljningsinkomster och överföringar från AP-fonden. försämrades saldona återigen, men underskotten dämpades av positiva engångseffekter även dessa år. visade det faktiska saldot åter överskott och ökade successivt till 2008. visade det faktiska såväl som det underliggande budgetsaldot ett underskott. Det faktiska saldot vände från ett rekordstort överskott 2008 på till ett underskott på . Detta omslag berodde emellertid till stor del på olika engångseffekter. tillfördes statens budget stora inkomster av aktieförsäljningar medan den belastades med tillfälliga utgifter till följd av insatser mot finanskrisen, främst upplåning för räkning. Även rensat för engångseffekter försvagades dock saldot, framför allt som en följd av den kraftiga konjunkturnedgången. var det faktiska underskottet marginellt negativt, medan det underliggande underskottet var större till följd av positiva engångseffekter även detta år. , vilket var en följd av den fortsatta konjunkturåterhämtningen. 2.6Realekonomisk fördelning av anslagen på statens budget Vid analys av och information om statens budget avseende storlek och påverkan på samhällsekonomin fördelas utgifterna även på ett annat sätt än efter utgiftsområden eller anslag. En sådan fördelning är den realekonomiska fördelningen, som baseras på nationalräkenskapernas definitioner. För att skapa jämförbarhet med andra länder upprättas nationalräkenskaperna enligt internationella principer och riktlinjer. Dessa har utarbetats av bl.a. EU. Den realekonomiska fördelning av utgifterna som redovisas är: transfereringar, konsumtion, investeringar samt räntor och finansiella transaktioner. Diagram 2.2 Procentuell fördelning av utgifter på statens budget 2011, realekonomiskt fördelade Tabell 2.110 Realekonomisk fördelning av statens budget -1,4 -0,1 -10,1 Löner inklusive sociala avgifter -19,7 -0,6 -8,3 -20,5 Med transfereringar avses inkomstöverföringar, dvs. till stor del utbetalningar av bidrag från staten till exempelvis hushåll, företag eller kommuner utan att staten erhåller någon direkt motprestation. Som transfereringar räknas t.ex. sjukpenning och barnbidrag men även internationellt bistånd och bidrag till EU-budgeten. Syftet med transfereringar är att omfördela inkomster mellan olika grupper i samhället, mellan olika regioner i landet eller till internationell verksamhet. hushåll har minskat med (1,). största transfereringarna till hushållen och de minskade . Minskningen beror dels på att antalet nybeviljade sjukersättningar minskat och dels att ett ökat antal personer lämnat sjukersättning för ålderspension. Utgifterna på anslaget 14:1 Bidrag till (16,) Förklaringen är att utgifterna för arbetslöshetsersättningen blev lägre. Anledningen är att både arbetslösheten och andelen arbetslösa med rätt till arbetslöshetsersättning var lägre än föregående år. Den kommunala sektorn var den näst största mottagaren av transfereringar 2011. Den kommunala sektorn omfattar kommuner, landsting och kommunalförbund. erhöll kommunsektorn av de totala transfereringarna. Transfereringarna till kommunsektorn ökade med (8,). Ökningen är hänförlig till utgifterna mot anslaget 25:1 Kommunalekonomisk utjämning som ökade med (16,). Anslaget ökades tillfälligt med som stabiliseringspolitiska åtgärder på grund av en relativt svag inkomstutveckling i kommunerna. kompenserades kommunerna med motsvarande på grund av sänkt inkomstskatt för personer som är . Diagram 2.3 Transfereringar på statens budget fördelade efter mottagarkategori 2011 Statlig konsumtion avser förbrukning av resurser som de statliga myndigheterna använder i verksamheten, t.ex. utgifter för löner, hyror, inköp av varor och tjänster, underhåll och reparationer samt försvarets inköp av krigsmateriel som inte kan användas för civilt bruk. I konsumtionsbegreppet ingår även myndigheters köp av varor och tjänster som produceras utanför staten och som levereras direkt till hushållen (sociala naturaförmåner). Detta gäller t.ex. statens utgifter för köp av arbetsmarknadsutbildning och privat tandläkarvård. Utgifterna för konsumtion uppgick av utgifterna inom budgetens utgiftsområden. Utgiftsområdena 6 Försvar och samhällets krisberedskap, 16 Utbildning och universitetsforskning samt 4 Rättsväsendet hade de största utgifterna för konsumtion. Drygt hälften av utgifterna för konsumtion utgjordes av löner inklusive sociala avgifter. Sociala avgifter avser främst arbetsgivaravgifter och för avtalsförsäkringar för statsanställda. löner inklusive sociala avgifter var 2011. Den näst största posten avseende konsumtion är omkostnader för konsumtion, till dessa räknas myndigheternas köp av varor och tjänster. Omkostnaderna för konsumtion ökade 2011. Det enskilt största anslaget med omkostnader för konsumtion är 1:1 Väghållning inom utgiftsområde 22 Kommunikationer. Dessa omkostnader uppgick till 2011, en minskning . Det lägre utfallet beror på förseningar i såväl investeringar som drift och underhåll. Med investeringar avses utgifter för anskaffning av infrastruktur, varaktiga materiella tillgångar såsom byggnader och maskiner, immateriella tillgångar som dataprogram, värdeföremål, finansiella tillgångar och lagerinvesteringar som är ämnade att användas i produktion. Av utgifterna inom budgetens utgiftsområden uppgick investeringarna till . Utgiftsområde 22 Kommunikationer var det utgiftsområde som hade den största delen () av de totala investeringarna inom budgetens utgiftsområden. Statliga investeringar finansieras även med lån i och med finansiell leasing. Utgifterna för dessa investeringar ingår inte under utgiftsområdena utan ingår i nettoutlåning. Myndigheternas amorteringar och räntor på dessa lån redovisas som finansiella transaktioner. Räntor och finansiella transaktioner Den realekonomiska gruppen räntor avser räntor på statsskulden och övriga räntor, t.ex. räntor för studielån. Räntorna uppgick till av utgifterna på budgetens utgiftsområden . De två största anslagen var 1:1 Räntor på statsskulden och 1:3 Studiemedelsräntor m.m. Dessa svarade tillsammans för av de totala ränteutgifterna. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får för det ändamål och med högst det belopp som beslutar, beställa varor eller tjänster samt besluta om bidrag, ersättning, lån eller liknande som medför utgifter under senare budgetår än det år budgeten avser. De åtaganden som gjorts räknas inte som ekonomiska händelser som ska bokföras mot anslag. När ett bemyndigande utnyttjas ska detta redovisas mot det av beslutade bemyndigandebeloppet. Det totala bemyndigandebeloppet var . 6 Försvar och samhällets De största beloppen avser 1:1 Biståndsverksamhet, anslaget 22 Kommunikationer med och 6 Försvars och samhällets krisberedskap med . En specifikation med utestående åtaganden per anslag redovisas i bilaga 3 Beställningsbemyndigande och utnyttjandet uppdelat på varje utgiftsområde finns under respektive avsnitt. Stora avvikelser mellan beslutade bemyndiganden och utfall kommenteras i anslutning till bemyndigandetabellen i respektive avsnitt. UO 02 Samhällsekonomi och UO 05 Internationell samverkan UO 06 Försvar och samhällets UO 07 Internationellt bistånd UO 09 Hälsovård, sjukvård och UO 10 Ekonomisk trygghet vid UO 13 Integration och jämställdhet UO 14 Arbetsmarknad och arbetsliv UO 16 Utbildning och UO 17 Kultur, medier, trossamfund UO 18 Samhällsplanering, bostadsförsörjning, byggande samt UO 19 Regional tillväxt UO 20 Allmän miljö- och naturvård UO 23 Areella näringar, landsbygd Resultaträkning, balansräkning och finansieringsanalys 3 Resultaträkning, balansräkning och finansieringsanalys I resultaträkningen redovisas de totala konsoliderade intäkterna och kostnaderna för de myndigheter som ingår i årsredovisningen. Konsolideringen innebär att transaktioner mellan myndigheter, t.ex. arbetsgivaravgifter för statligt anställda och bidrag mellan myndigheter, tas bort (elimineras) i resultaträkningen och att fordringar och skulder mellan myndigheter elimineras i balansräkningen. På så vis erhålls en konsoliderad redovisning för staten. Gällande principer och förutsättningar beskrivs i avsnittet Redovisningsprinciper och tilläggsupplysningar. Resultaträkningen visar ett överskott på , vilket är en minskning med jämfört med föregående år. Intäkter av avgifter och andra Avsättningar till/upplösning av -1 079 776 -1 060 717 före resultat från andelar Resultat från andelar i hel- Försämringen av resultatet beror bland annat på att nettokostnaden för statsskulden ökade med och uppgick till 35 miljarder. gav försäljningen av aktier i en vinst på . Skatteintäkterna ökade med 31 miljarder medan bidragsintäkterna minskade med . Kostnaden för personal ökade med mest till följd av ökade kostnader för statens tjänstepensioner. Resultatet från andelar i hel- och delägda företag försämrades med . Diagram 3.1 Statens inkomster Skatteintäkterna uppgick till och utgör av statens totala intäkter (se diagram). Statens skatteintäkter ökade med (3,) jämfört med . Direkta skatter på arbete ökade med jämfört med . Förändringen förklaras framför allt av att lönesumman ökade . Skattereduktionerna ökade med varav hälften förklaras av skattereduktion för högre allmän pensionsavgift som är direkt kopplad till lönesumman. Resterande del beror på högre jobbskatteavdrag, vilket främst förklaras av fler sysselsatta och reduktioner för hustjänster.