prop · H0031d31 · 2012-09-20 00:00:00 — byggregler (BBR) har skärpts även för byggnader med andra uppvärmningssätt än elvärme. De nya kraven som trädde i kraft omfattar inte bara nya byggnader utan också befintliga byggnader som ändras. Regeringen inledde en satsning på hållbara städer genom införandet av ett ekonomiskt stöd till utveckling av hållbara städer samt genom att tillsätta Delegationen för hållbara städer. Delegationen kommer att avsluta sitt arbete i och med utgången av 2012. Det ekonomiska stödet har resulterat i ett stort antal stödansökningar. Fram har sammanlagt nio större investeringsprojekt och 55 planeringsprojekt beviljats ekonomiskt stöd i konkurrens med andra ansökningar. lämnades totalt 70 ansökningar in varav 28 beviljades stöd. har uppdraget att analyserat och värdera inkomna ansökningar samt administrerat och betala ut stödet. Under det förnyade uppdraget har det ekonomiska stödet framför allt varit inriktat på planerings-, informations- och utvecklingsprojekt. Ansökningarna har gällt både renodlade stadsutvecklingsprojekt och projekt kring informationsspridning och Stödansökningarna visade på en stor bredd både geografisk och innehållsmässigt. Jämfört har den sociala dimensionen i hållbar stadsutveckling en tydligare roll. Projekten har bedömts utifrån stödförordningens (SFS nr 2008:1407) kriterier om hållbarhet och förebildlighet och med effekt på minskning av växthusgaser som avgörande kriterium. Bland de projekt som erhållit stöd finns exempelvis både intressanta, integrerade stadsutvecklingsprojekt, utveckling av delkomponenter i stadsutvecklingen som systemlösningar för vatten och avfall respektive cykelstrategier samt utveckling av nya kunskapsfält som certifieringssystem för stadsdelar. Delegationen har i samverkan med genomfört möten för erfarenhetsutbyte mellan stödprojekten. Delegationen har också främjat stödprojektens deltagande vid olika konferenser i och internationellt. Delegationen har vidare tagit initiativ till ett nätverk för informationsutbyte och samverkan kring goda exempel i stadsbyggandet där flera myndigheter och organisationer deltar. Vidare har erhållit stöd för att skapa en digital plattform för att förmedla kunskap om den hållbara staden. Inom uppdraget att utgöra en nationell arena för hållbar stadsutveckling har vidare en lång rad möten, seminarier och konferenser genomförts i samverkan med andra organisationer. Delegationen har lämnat rapporterna Femton hinder för hållbar stadsutveckling samt Förslag till fortsatt arbete för hållbar stadsutveckling till regeringen. De behandlar frågor om dels system och strukturer som kan utgöra hinder för hållbar stadsutveckling, dels förslag till hur delegationens arbete, kunskaper och erfarenheter kan föras vidare efter att uppdraget upphört. Hinder rapporten lyfter fram städernas centrala roll för hållbar utveckling, särskilt mot bakgrund av den snabba globala urbaniseringen och hotet om omfattande klimatförändringar. Rapporten redovisar femton olika hinder som förvårar hållbar omställning av städer, däribland bristande integration av hållbarhetsvisioner inom olika politikområden, ökad social och rumslig uppdelning i städerna, bristande incitament för långsiktigt hållbara beslut, otillräckliga satsningar i samhällsviktig infrastruktur respektive på kunskapsutveckling och pilotprojekt. I rapporten föreslås bland annat en nationell stadspolitik för bättre samordning av olika statliga sektorsintressen samt en fortsatt 2012/13:1 UTGIFTSOMRÅDE 20 statlig satsning på hållbar stadsutveckling Delegationens förslag till fortsatt arbete innebär att det bildas en ny arena för hållbar stadsutveckling som har en tydlig koppling till ordinarie strukturer och samlar aktörer för stärkt samverkan kring hållbar stadsutveckling, med syfte att säkerställa kontinuitet i påbörjat arbete och lägga en grund för nationell samordning. Delegationen ska avsluta sitt arbete . Internationell samverkan kring hållbara städer särskilda miljöteknikfrämjande som etablerades för ökad samverkan med har utökats och omfattar även och , och samarbete kring hållbara städer är ett prioriterat område. Regeringen har initierat ett samarbete kring hållbara städer inom the Clean Energy Ministerial. Inom EU aktualiseras hållbar stadsutveckling i fler olika sammanhang. Det informella EU-sam- arbetet kring hållbara städer har bland annat tagit upp olika tema som klimat och hållbara städer. har på regeringens uppdrag deltagit i ett samarbete som syftar till att ta fram ett gemensamt internetbaserat verktyg för att underlätta hållbar stadsutveckling. Även i det multilaterala utvecklingssamarbetet uppmärksammas hållbar stadsutveckling allt mer som ett centralt område. Inför om hållbar utveckling har regeringen identifierat hållbara städer som ett prioriterat område och fört fram förslag på skrivningar om stadsutveckling i förslaget till slutdokument från mötet. har genom FN-representationen tillsammans med initierat en vängrupp för hållbara städer för att stödja att hållbar stadsutveckling. Se även utgiftsområde 18 Samhällsplanering, bostadsförsörjning och byggande samt konsumentpolitik. Regeringen bedömer att det inte är möjligt att nå miljökvalitetsmålet till 2020 med beslutade eller planerade styrmedel. Ett område som exemplifierar detta är avfall där åtgärder behöver genomföras i syfte att minimera avfallets farlighet. har ansvar för att ta fram ett nationellt program för förebyggande av avfall enligt direktiv /98/EU om avfall. Regeringen har dessutom tillsatt en särskild utredare 2012/13:1 UTGIFTSOMRÅDE 20 för översyn av avfallsområdet (Dir. 2011:66). Utredaren ska redovisa sitt uppdrag . Regeringen avser därefter att hantera förslagen om hur det framtida systemet för avfallshantering ska vara utformat för att bidra till att avfallshanteringen är miljömässig, enkel för hushåll och andra och effektiv för samhället. Miljökvalitetsmålet God bebyggd miljö innehåller många dimensioner och kopplingar till flera andra miljömål. En majoritet av befolkning bor i städer och tätorter och det är där den största resurs- och energianvändningen sker. Den byggda miljön kommer därför att vara avgörande för flera olika hållbarhetsutmaningar, inte minst för arbetet med resurseffektivitet och för möjligheten att nå långsiktiga klimatmål. Arbetet som delegationen för hållbara städer genomfört visar på den centrala roll som stads- och bebyggelseutvecklingen har bland annat för klimatfrågan liksom på behovet av ett sammanhållet perspektiv på olika hållbarhetsaspekter. Kommunerna och ett flertal olika sektorsmyndigheter har bärande inverkan på miljökvalitetsmålet. En god koordinering och samsyn inom och mellan dessa nivåer är av avgörande betydelse. De nio investeringsprojekt som fått stöd under 20092010 medför minskade utsläpp i spannet 20 CO2 , enligt den sammanställning som gjort. Enligt rapporten erfarenheter från Delegationen för hållbara städer 2011 har det statliga stödet gett upphov till en hävstångseffekt som kommer att generera klimatnytta i flera led. Även det växande intresset internationellt för hållbar stadsutveckling i många olika forum visar att satsning på hållbara städer har legat rätt och inriktning. 3.5.16 Ett rikt växt- och djurliv Miljökvalitetsmålet är att den biologiska mångfalden ska bevaras och nyttjas på ett hållbart sätt, för nuvarande och framtida generationer. Arternas livsmiljöer och ekosystem samt deras funktioner och processer ska värnas. Arter ska kunna fortleva i långsiktigt livskraftiga bestånd med tillräcklig genetisk variation. Människor ska ha tillgång till en god natur- och kulturmiljö med rik biologisk mångfald, som grund för hälsa, livskvalitet och välfärd. Indikatorer och andra bedömningsgrunder för redovisningen Regeringen har beslutat om preciseringar till miljökvalitetsmålet som bevarandestatus, påverkan av klimatförändringar, ekosystemtjänster och resiliens, grön infrastruktur, främmande arter, genetiskt modifierade organismer, biologiskt kulturarv samt friluftsliv och tätortsnära natur. Preciseringarna förtydligar innebörden av miljökvalitetsmålet och det miljötillstånd som ska nås i ett generationsperspektiv. Preciseringarna ska utgöra grunden för att tolka miljökvalitetsmålens innebörd, vara kriterier vid bedömningen av möjligheterna att nå målen och vara vägledande för miljöarbetet. Till grund för uppföljningen av miljökvalitetsmålet finns även indikatorer. För Ett rikt växt- och djurliv finns en indikator redovisad på Miljömålsportalen (). är ansvarig för att samordna uppföljning och utvärdering av miljökvalitetsmålet. Utvecklingen för tillståndet i miljön är negativ. Dagens nyttjande av många naturresurser äventyrar enligt ekosystemens stabilitet och deras möjligheter att leverera tjänster vi tar för givna. Tre fjärdedelar av naturtyperna och hälften av arterna som listas i EU:s art- och habitatdirektiv har inte gynnsam bevarandestatus i , det vill säga de utvecklas inte så att de kommer att finnas kvar på . Nyttjandet av mark och vatten försämrar livsmiljön för många arter, bl.a. genom att landskapet fragmenteras. kvarstår stora problem med överfiske i havet. Den EU-gemen- samma fiskeripolitiken syftar till ett långsiktigt hållbart fiske, men de överenskommelser som träffats når inte ända fram för flera kommersiellt intressanta arter. Av de 27 rödlistade arterna i fiskas 13 arter kommersiellt, 8 har varit fångstarter för yrkesfisket och 4 arter förekommer som oönskad bifångst. Av de av EU gemensamt förvaltade 95 fiskbestånd som har fullständig vetenskaplig information, har visserligen skett en markant minskning av andelen utanför biologiskt säkra gränser. Men är 19 bestånd utanför biologiskt säkra gränser. Efterfrågan på resurser som livsmedel, fibrer, energi och vatten förväntas dessutom öka. Ett förändrat klimat kommer också att påverka den biologiska mångfalden och ekosystemen. Främmande arter fortsätter att öka i oförändrad takt i alla miljöer. Många är invasiva, vilket innebär att de har negativ effekt på biologisk mångfald eller människors hälsa. Den globala handeln med fler transporter och kortare transporttider ökar risken att främmande organismer som oavsiktligt följer med i bland annat virkestransporter och fartygs barlastvatten överlever och sprids i . är projektledare för ett LIFE-projekt, med budget , som bekämpar den invasiva mårdhunden. Projektet, som omfattar de nordiska länderna utom , har framgångsrikt hindrat spridning i de deltagande länderna samt kraftigt begränsat populationen. Mårdhunden tillhör de mest problematiska invasiva arter som identifierats av det europeiska samarbetsprojektet , på grund av att den orsakar omfattande skador på biologisk mångfald, framförallt på groddjur och sällsynta fågelarter i näringsrika våtmarker. Ge- netiskt modifierade organismer har inte introducerats i miljön i någon större utsträckning. Be- fintliga styrmedel är väl utvecklade och används. Värdefulla ängs- och betesmarker, brynmiljöer och betad skog är några av de miljöer som innehåller ett biologiskt kulturarv och som hotas av förändrad markanvändning och nya brukningsmetoder inom jord- och skogsbruket. Det biologiska kulturarvet i fjällandskapet är viktigt men mindre känt. För att skydda och vårda särskilt värdefulla kulturhistoriska helhetsmiljöer bildas kulturreservat. I finns drygt 40 jaktbara arter av däggdjur och fåglar, det vill säga de omfattas av allmänna jakttider. Generellt finns mer vilt än . Stammarna av älg, rådjur och vildsvin har ökat kraftigt. Att det finns mycket klövvilt orsakar allvarliga skador på skogsbruket, till exempel fejningsskador, barkgnag och betning av plantor. Av jaktbara fåglar har fler arter ökat än minskat . Några jaktbara arter finns dock med rödlista och har en negativ prognos. Dessa är sädgås, rapphöna, ejder, alfågel och gråtrut. Mycket görs för att förändra situationen. Bland annat anger att åtgärds- 2012/13:1 UTGIFTSOMRÅDE 20 programmen för hotade arter har börjat ge positiva resultat. Antalet skyddade områden ökar. Knappt hälften av kommuner har ett avsnitt om friluftsliv i sin översiktsplanering. Många av de större kommunerna med högt exploateringstryck har planeringsunderlag för grönstruktur, och den lokala naturvårdssatsningen () har lett till att fler kommuner har tagit fram sådana planeringsunderlag. Regeringen bedömer att det inte är möjligt att nå miljökvalitetsmålet till 2020 med beslutade eller planerade styrmedel. Kunskapsbrister om ekosystemtjänster och deras ekonomiska värde, om genetisk mångfald, och främmande arter samt om omfattningen av klimatförändringens påverkan gör det dessutom svårt att bedöma hur långt ifrån målet vi är. De etappmål för biologisk mångfald som beslutats anger en inriktning för den samhällsomställning som behöver ske för att miljökvalitetsmålet ska nås. Mot bakgrund av den analys som ges i Miljömålsberedningens betänkande SOU 2011:34 anser regeringen att ytterligare etappmål behöver fastställas. Ytterligare insatser kan även behöva göras för att på ett tydligt sätt ska bidra till att nå målen i för biologisk mångfald till 2020 och de globala målen i den strategiska plan för biologisk mångfald 20112020, som antogs vid partsmötet för konventionen om biologisk mångfald i . Regeringen har därför gett Miljömålsberedningen i uppdrag att ta fram ett förslag till en strategi för att uppnå relevanta delar i generationsmålet och miljökvalitetsmålen kopplade till en långsiktigt hållbar markanvändning utifrån ett helhetsperspektiv. I uppdraget ingår bl.a. att föreslå de etappmål, styrmedel och åtgärder som behövs för att uppnå relevanta delar i generationsmålet samt de miljökvalitetsmål som är kopplade till en långsiktigt hållbar markanvändning. Beredningen har presenterat en plan som omfattar en delrapportering med inriktning på arbete med skydd och skötsel av landområden respektive utveckling av miljöhänsyn i skogsbruket. De åtgärder som befintliga styrmedel har lett till är otillräckliga och arbetet med att säkra resilienta ekosystem och hejda förlusten av bio- 2012/13:1 UTGIFTSOMRÅDE 20 logisk mångfald behöver intensifieras och effektiviseras. Det finns bl.a. brister i samordning, styrmedel och resurser. Synergier med Begränsad klimatpåverkan i styrmedel och markanvändning bör till exempel eftersträvas så att negativa effekter på biologisk mångfald av klimatbetingade åtgärder undviks. Kartläggning och övervakning av genetisk mångfald är en förutsättning för att åstadkomma ett effektivt arbete med biologisk mångfald på art- och ekosystemnivå. Tillgång till adekvat specialistkompetens, i synnerhet taxonomisk kunskap om den vilda och odlade mångfalden, kommer att bli avgörande för att förverkliga en grön infrastruktur. Samverkan med dem som berörs av ekosystemförvaltning är centralt för att nå resultat. Lokal och traditionell ekologisk kunskap bör tas tillvara genom dialog med markägare och lokala aktörer för att kunna användas som en källa till förståelse om hållbart nyttjande och hushållning av naturresurserna. Det nationella programmet för traditionell ekologisk kunskap (NAPTEK) utvärderas . Allmänhetens och näringslivets kunskaper om biologisk mångfald och om värdet av ekosystemtjänster behöver öka, och möjligheten att på frivillig väg bidra till måluppfyllelse och utveckling av kunskapsunderlaget för både åtgärder och uppföljning bör stimuleras. Artdatabankens verksamhet och dess webbplats Artportalen är exempel på insatser som ökar kunskapen och delaktigheten. Regeringen bedömer att arbetet med att kartlägga den svenska biologiska mångfalden på artnivå och tillgängliggöra denna kunskap är ett strategiskt viktigt arbete i flera avseenden. Arbetet är bland annat viktigt för att säkerställa kvaliteten i den rapportering som görs av allmänheten via Artportalen. En ökad kunskap om dåligt kända organismgrupper förväntas dels leda till att fler arter inrapporteras och dels öka kvaliteten i inrapporterade data. Därmed förbättras underlaget för fortsatta åtgärder. Regeringen bedömer att allmänhetens delaktighet i inrapporteringen av tillståndet för den biologiska mångfalden har en betydande roll i miljöövervakningsarbetet, och kan behöva underlättas framöver. Befintliga styrmedel behöver tillämpas fullt ut av alla berörda aktörer på såväl nationell som lokal nivå. Den allmänna hänsynen i olika verk- samheter där naturresurser nyttjas behöver förbättras. Arbetet med formellt skydd, naturvårdsavtal, frivilliga avsättningar av värdefulla områden, skötselavtal, artskydd och åtgärdsprogram för hotade arter behöver också stärkas och effektiviseras. Det nationella och regionala planarbetet behöver effektiviseras och få genomslag i åtgärdsarbetet. Då rådighet är begränsad inom områden som fiske, invasiva arter, föroreningar och hur vår konsumtion påverkar miljön i andra länder är det viktigt att påverka det internationella arbetet och delta i pågående projekt. EU:s fiske- och jordbrukspolitik har stor betydelse. Det inbegriper förutom regelverk även olika stödformer som till exempel landsbygdsprogrammet, fiskefonden och regionala utvecklingsfonden som bl. a. kan stödja arbetet med en grön infrastruktur så att olika naturtyper fördelar sig i landskapet på ett sätt som gör att den biologiska mångfalden överlever långsiktigt. Arbetet i är även beroende av globala insatser för biologisk mångfald, bl.a. för att säkra att arbetet i inte orsakar ökade miljö- och hälsoproblem utanför gränser. bör därför vara fortsatt pådrivande i det globala arbetet med bevarande och hållbart nyttjande av biologisk mångfald och ekosystemtjänster. bör även bidra till att adekvata resurser mobiliseras, i enlighet med den globala strategi för mobilisering av resurser som antagits inom Konventionen om biologisk mångfald. Med tanke på den finansiella situationen inom de länder som stått för en stor del av finansiellt stöd till utvecklingsländer, är det avgörande att främja mobilisering av resurser från fler källor . Detta inkluderar privata källor och kräver samhällsomställningar såväl inom utvecklingsländer som i utvecklade länder, som underlättar integrering av ekosystemens ekonomiska värden i ekonomiska ställningstaganden, politiska avväganden och andra beslut i samhället. Svensk expertis bör kunna bidra till det internationella arbetet med att öka kunskap och kapacitet inom t.ex. den internationella kunskapsplattformen för biologisk mångfald och ekosystemtjänster (IPBES). I enlighet med rådets slutsatser presenterade kommissionen en rapport om de socioekonomiska följderna av direktiv /18/EG om avsiktlig utsättning av genetiskt modifierade organismer (GMO). ningsvis framgår det i rapporter att det är svårt att dra några konklusiva slutsatser och diskussioner fortsätter på expertnivå. Vidare pågår arbete om nya riktlinjer för miljöriskbedömning av GMO där kommissionen eventuellt kommer med ett lagstiftningsförslag . Förhandlingar har pågått inom EU om kommissionens förslag till en EU-för- ordning som tillfogar en artikel 26b till direktiv /18/EG om avsiktlig utsättning av genetiskt modifierade organismer (GMO) i miljön. Artikeln ger medlemsstaterna möjlighet att begränsa eller förbjuda odling av GMO inom sina territorier även om den aktuella grödan har fått ett EU- godkännande för odling. Utöver det föreslås inga förändringar när det gäller själva hanteringen av ansökningar och godkännanden av GMO i EU. Vid miljörådet kunde inte rådet enas kring en politisk överenskommelse och är det oklart när förhandlingarna kommer att återupptas. Miljöövervakningen syftar till att beskriva tillståndet i miljön, bedöma hotbilder, lämna underlag för åtgärder, följa upp beslutade åtgärder och ge underlag för analys av olika utsläppskällors nationella och internationella miljöpåverkan. Miljöövervakningen ska även vara anpassad till lagstiftningen om miljökvalitetsnormer och inriktas mot uppföljning av de nationella miljökvalitetsmålen. ansvarar för den övergripande administrativa samordningen av miljöövervakningen. AB () har fortsatt med sitt arbete inom upphandlingsområdet. Upphandlingsverksamheten har i huvudsak bestått i att uppdatera och utveckla upphandlingskriterier, som ger stöd till upphandlare att ställa framför allt miljökrav vid offentlig upphandling. fastställdes kriterier för två nya produktområden, tretton produktområden uppdaterades och inom åtta produktområden påbörjades ett arbete med att ta fram nya kriterier. I kriteriearbetet har även ingått att ge information och stöd av detaljerat slag i samband med enskilda upphandlingar. 2012/13:1 UTGIFTSOMRÅDE 20 har även samarbetat med t.ex. , , Transportstyrelsen och Statens inköpscentral kring frågor om bl.a. upphandlingskriterier inom respektive myndighets verksamhetsområde. Bolagets engagemang i EU arbetet har utökats . Exempelvis har påbörjat ett arbete med att utarbeta EU- gemensamma kriterier inom det medicintekniska området. Tillsammans med organisationer från åtta deltar och leder också projektet , som ska utveckla konceptet grön upphandling i regionen. är huvudman och registreringsorgan för EU:s miljölednings- och miljörevisionsordning, Emas, och har bl.a. informerat om Emas samt deltagit vid möten i kommittén bildad under artikel 49 i förordningen. Beslut om en reviderad Emas-förordning togs av och rådet . Länsstyrelserna har redovisat ett regeringsuppdrag om genomförande av informationsinsatser, i samarbete med , för att öka kunskapen om den reviderade Emas-förordningen. Regeringen har uppdragit åt att utvärdera miljöeffekterna och konsekvenserna av miljöledningsarbetet i statliga myndigheter. Uppdraget ska redovisas . I miljöledningssystemet hanteras såväl direkta som indirekta miljöeffekter av myndigheternas verksamheter och arbetet med att minska miljöpåverkan blir därmed mer systematisk. Totalt 22 myndigheter är certifierade enligt standarden ISO 14001 eller registrerade enligt Emas. trädde lagen (2010:1767) om geografisk miljöinformation och förordningen (2010:1770) om geografisk miljöinformation i kraft. I och med detta är och rådets direktiv /2/EG om upprättande av en infrastruktur för rumslig information i Europeiska gemenskapen (Inspire) genomfört i svensk rätt. Syftet är att skapa en infrastruktur för geografisk miljöinformation så att förändringar i miljön ska kunna följas, för att naturolyckor ska kunna förutses, förebyggas och hanteras och för att medlemsstaternas och EU:s miljöpolitik ska kunna utformas och genomföras effektivt. Det praktiska genomförandet av direktivet sker inom ramen för arbetet med den 2012/13:1 UTGIFTSOMRÅDE 20 nationella geodatastrategin, i samverkan mellan Lantmäteriet, , ett 20-tal myndigheter och kommunerna. Den svenska noden för Inspire utgörs av Geodataportalen. Länsstyrelserna i de tre pilotlänen för grön utveckling (, och ) utsågs för att stödja andra länsstyrelser och utveckla det regionala klimat- och energistrategiarbetet och därigenom utvecklingen mot en grön ekonomi. Länsstyrelserna i pilotlänen får t.ex. stöd om vardera 20102013. Pilotlänen har lämnat lägesrapporter om vad hur arbetet fortskrider och vad som planeras genomföras. Pilotlänen har på uppdrag av regeringen, efter regionala dialoger, lämnat underlag till inom ramen för arbetet med en svensk färdplan för ett utan klimatutsläpp . Se vidare under miljökvalitetsmålet Begränsad klimatpåverkan och utgiftsområde 21, Energi. Den 23 till genomförde Regeringen konferensen rum for Sustainable Development i . Konferensens tre teman innefattade hållbara innovationer, hållbar produktion samt hållbar livsstil. Syftet med konferensen var främst att uppmärksamma 40-årsjubileet av i samt bidra med inspel inför konferensen i . Stockholm+40 resulterade i en hög närvaro av representanter inom miljö- och utveckling från olika sektorer av samhället och resulterade bland annat i ett utfallsdokument, Call for Action inför Rio+20. Regeringen anser att det underlag som tas fram av miljöövervakningen är betydelsefullt för att följa upp miljökvalitetsmålen och tillståndet i miljön. Regeringen har givit Statskontoret i uppdrag att se över miljöövervakningssystemet.