prop · GZ0385 · 2012-03-19 00:00:00 — Varken II-förordningen eller ålägger medlemsstaterna någon skyldighet att ta emot ett barn från en annan stat eller att lämna ifrån sig barn för placering på institution eller familjehem i någon annan medlemsstat. De åligganden som artikel 56 i II-förordningen resp. artikel 33 ställer upp gäller istället uteslutande de stater som anmodar en annan att inom sina gränser ta emot ett barn för place- ring. Därmed framstår de båda artiklarna närmast som ett slags upp- förandekod mellan staterna när önskemål om placeringar över nations- gränser uppkommer. Här gäller enligt att den anmodande staten inte får placera ett barn i en annan stat om inte denna först samtyckt till detta med beaktande av barnets bästa. Detsamma gäller enligt II- förordningen för det fall den anmodade staten, liksom , före- skriver ingripande av en offentlig myndighet vid placering av barn inom landet. För stater som inte föreskriver ingripande av offentlig myndighet vid placering av barn inom landet gäller däremot enligt II-förord- ningen att den anmodade staten istället ska underrättas om placeringen. Några närmare bestämmelser om hur ett samråd och eventuellt god- kännande ska gestalta sig ger emellertid varken förordningen eller Haag- konventionen. I förordningen sägs dock att just detta ska regleras av den anmodade medlemsstatens nationella lag. I arbetet med att ta fram tillämpningsbestämmelser till de båda artik- larna har utredningen sett skäl att göra skillnad dels mellan placeringar som vilar på frivillighet, enligt grunderna för socialtjänstlagen, och sådana placeringar som förutsätter tvång, enligt grunderna för LVU. Här har utredningen kommit till slutsatsen att endast frivilliga placeringar ska få ske över gränser. I övrigt har utredningen delat upp sina överväganden mellan utländska placeringar i och svenska place- ringar i utlandet. Överväganden om utländska placeringar i Den i uppdragsbeskrivningen givna utgångspunkten för godkännanden av utländska placeringar i är att placering ska vara bäst för barnet, särskilt med beaktande av anknytningen hit. I övrigt har utred- ningen utifrån frågeställningar givna i uppdragsbeskrivningen funnit att en stat som önskar placera ett barn i ska ge in en rapport om barnet och i denna ange bl.a. vilka skäl den har för placeringen. föreslås att den anmodande staten ska inhämta barnets inställning till placeringen, om det inte kan anses vara olämpligt med beaktande av barnets ålder och mognad. Barnets inställning ska i förekommande fall redovisas i rapporten. För godkännande föreslås vidare krävas att sam- tycke till placeringen föreligger av den eller dem som har vårdnaden om barnet och när detta har fyllt av, honom eller henne själv. föreslår utredningen en ny bestämmelse om uppehållstillstånd, enligt vilken på ansökan av en socialnämnd ska utfärda ett tidsbegränsat uppehållstillstånd åt en utlänning om detta behövs för att placeringen ska kunna genomföras. Bestämmelsen ska möjliggöra place- ringar enligt och säkerställa att inga barn placerade enligt II-förordningen ska behöva lämna en placering i på grund av bristande uppehållsrätt. I övrigt föreslår utredningen att det boende i vilket barnet avses bli placerat ska ha granskats av social- nämnden och bedömts lämpligt enligt grunderna för 6 kap. 6 § social- Barn som placeras i enligt II-förordningens artikel 56 eller artikel 33 har som utgångspunkt inte bedömts bli försäkrade för bosättningsbaserade socialförsäkringsför- måner, ens i de fall en placering avses överstiga . bedöms staten i allt väsentligt kunna hållas undan merkostnader till följd av kommunala beslut om godkännande av utländska placeringar. direkta kostnader som bedöms kunna följa på en placering i har istället till helt övervägande del ansetts vara sådana som i sista hand riskerar träffa den kommun som lämnat godkännande till en placering. Kommuner bör därför som villkor för ett godkännande kräva att kost- nadsansvaret regleras med placerande stats myndighet och att barnet har en heltäckande sjukvårdsförsäkring. Avtal om barns placeringar och kostnadsfördelningen i samband med dessa har bedömts ligga väl innan- för kommunernas kompetens mot bakgrund av de möjligheter som följer med II-förordningen och . har också förordat ett utvecklat bruk av avtal i samband med placeringar över nationsgränser till undvikande av den rättsosäkerhet som kan följa i spåren på förändringar av ett placerat barns hemvist. att endast frivilliga placeringar över gränserna ska få förekomma och att det aldrig kan föreligga någon skyldighet för en socialnämnd att god- känna en utländsk placering i har utredningen funnit att social- nämndens beslut om godkännande inte ska vara överklagbart. Överväganden om svenska placeringar i utlandet För utredningens överväganden om svenska placeringar i utlandet har enligt uppdragsbeskrivningen gällt att ett barn aldrig ska placeras i ett annat land om det vid genomförandet av vården skulle saknas ett skydd för barnets bästa som är likvärdigt med skyddet i svensk lag. ningen ska också utgå från att en placering aldrig ska kunna komma i fråga om socialnämnden inte har samma möjligheter att utöva tillsyn och följa upp ärendet som vid en placering inom landet. Enligt utredningens mening är uppdragsbeskrivningen så snävt formu- lerad att den knappast lämnar något utrymme att mer öppna för svenska placeringar i utlandet. Utredningen har här gjort bedömningen att den praxis som utvecklats i fråga om utlandsplaceringar och som innebär att endast placeringar enligt socialtjänstlagen kan komma ifråga undantagsvis bör lagfästas. Utredningen har också gjort bedömningen att fall av utlandsplaceringar företrädesvis kommer handla om situationer där ett litet barn förlorat sina föräldrar och det anses vara bäst för barnet att det får växa upp i det land där det har alla sina anhöriga. ring utomlands har socialnämnden ansetts böra förutsätta följande: Det ska vara bäst för barnet med beaktande av barnets anknytning till landet; vårdnadshavare och barn ska ha samtyckt till placeringen; socialnämnden ska genom avtal ha förbehållit sig samma rätt till upp- följning som hade gällt för en placering i ; samråd ska ha ägt rum med centralmyndigheten eller annan behörig myndighet i det land där barnet föreslås placeras och nödvändiga godkännanden ska i förekom- mande fall ha inhämtats; socialnämnden ska ha träffat avtal om kostnads- Avslutningsvis har utredningen funnit att de kompletterande bestämmel- ser som II-förordningen och påkallar bör införas i socialtjänstlagen och inte i speciallagar för förordningen Ett särskilt skäl för att placera bestämmelserna i socialtjänstlagen är att ingen av de båda instrumenten utesluter tillämp- ning av autonom rätt i förhållande till icke fördragsanslutna stater. beaktande härav och med hänsyn tagen till att föregående utredning på området (Utredningen om föräldraansvar i internationella situationer) gjort bedömningen att det måste säkerställas att har en adekvat autonom rätt till skydd för barn som faller utanför den EG-rättsliga och konventionsbaserade lagstiftningen, har utredningen funnit att den själv- ständiga reglering som ytterst påkallas inte gärna kan läggas någon annanstans än i socialtjänstlagen. Under utredningsarbetet har inte annat framkommit än att placeringar av barn över nationsgränser är en helt perifer företeelse som inte kan för- väntas växa i nämnvärd omfattning. På grund härav och med beaktande av att föreliggande promemoria i allt väsentligt begränsas till en kodifie- ring av gällande praxis, anser utredningen att de regler utredningen före- slår knappast kan tillmätas några ekonomiska konsekvenser i den ena eller den andra riktningen. Promemorians lagförslag (Ds 2009:62) 1Förslag till lag om ändring i socialtjänstlagen (2001:453) Härigenom föreskrivs i fråga om socialtjänstlagen (2001:453) dels att 6 kap. 7 och 8 §§ ska ha följande lydelse, dels att det i lagen ska införas ett nytt kapitel med fem nya paragrafer, 6 b kap. 15 §§, samt närmast före 6 b kap. 1 § och 2 § nya rubriker av följande lydelse. skall i fråga om de barn som avses i 6 § medverka till att de får god vård och fostran och i övrigt gynn- samma uppväxtförhållanden, verka för att de får lämplig utbildning, lämna vårdnadshavarna och dem som vårdar sådana barn råd, stöd och annan hjälp som de behöver. ska i fråga om de barn som avses i 6 § medverka till att de får god vård och fostran och i övrigt gynn- samma uppväxtförhållanden, verka för att de får lämplig utbildning, lämna vårdnadshavarna och dem som vårdar sådana barn råd, stöd och annan hjälp som de behöver. Motsvarande ska gälla ett barn som placerats med stöd av artikel 56 i II-förordningen eller artikel 33 Haagkon- vention samt barn som på anmodan av ett land som inte om- fattas av dessa regleringar tagit emot för placering här. Vårdas ett barn med stöd av denna lag i ett annat hem än det egna, skall socialnämnden minst en gång var sjätte månad överväga om vården fortfarande behövs. När barnet har varit placerat i samma familjehem från det att placeringen verkställ- des, skall socialnämnden särskilt Vårdas ett barn med stöd av denna lag i ett annat hem än det egna, ska socialnämnden minst en gång var sjätte månad överväga om vården fortfarande behövs. När barnet har varit placerat i samma familjehem från det att placeringen verkställ- des, ska socialnämnden särskilt 1 Senaste lydelse 2003:407. överväga om det finns skäl att an- söka om överflyttning av vårdna- den enligt 6 kap. 8 § föräldra- balken. överväga om det finns skäl att ansöka om överflyttning av vård- naden enligt 6 kap. 8 § föräldra- Vad som sägs i första och andra styckena gäller inte när ett barn placerats här i landet med stöd av artikel 56 i II-förord- ningen eller artikel 33 i 1996 års och inte heller i fråga om barn som på an- modan av ett land som inte om- fattas av dessa regleringar tagit emot för placering här. Om placering av barn i vissa specialsituationer Om svenska placeringar i utlandet En socialnämnd får placera ett barn i ett annat land med stöd av artikel 56 i II-förordning- en och artikel 33 Haag- konvention om 1.det är bäst för barnet, särskilt med beaktande av barnets anknyt- ning till landet, 2.barnets vårdnadshavare och barnet, om det fyllt , samtyckt till placeringen, 3.socialnämnden genom avtal förbehållit sig samma rätt till upp- följning som hade gällt för en placering här i landet, 4.samråd ägt rum med central- myndigheten eller annan behörig myndighet i det land där barnet ska placeras och att nödvändiga godkännanden i förekommande fall inhämtats, och 5.frågan om kostnadsansvar har reglerats. Motsvarande ska äga tillämp- ning också i det fall där ett barn ska placeras i ett land som inte omfattas av regleringen i II-förordningen eller 1996 års Om utländska placeringar i En socialnämnd som enligt 6 eller 7 §§ lagen (2008:450) om kompletterande bestämmelser till II-förordningen eller enligt 2 § 2 eller 3 §§ lagen (2010:xx) om inkorporering av är be- hörig att godkänna en placering av ett barn här i landet får göra detta endast om 1.den anmodande medlems- statens myndighet har bifogat en rapport av vilken framgår skälen för den planerade placeringen, 2.en placering här i landet kan anses vara bäst för barnet, särskilt med beaktande av barnets anknyt- ning till landet, 3.barnets inställning till place- ringen har inhämtats av den an- modande medlemsstatens myndig- het, om det inte kan anses olämp- ligt med beaktande av barnets ålder och mognad, 4.samtycke till placeringen föreligger av den eller dem som har vårdnaden om barnet och, när detta har fyllt , av honom eller henne själv. 5.det föreligger sådana omstän- digheter som krävs för beslut om medgivande eller vård enligt 6 kap. 6 §, 6.barnet har beviljats de till- stånd som behövs enligt utlän- ningslagen (2005:716) och 7.frågan om kostnadsansvar och uppföljning har reglerats. Motsvarande ska äga tillämp- ning också i det fall där ett land som inte omfattas av regleringen i II-förordningen eller anmodat att ta emot ett barn för placering här i landet. För att reglera en fråga om kostnadsansvar enligt 1 § 5 och 2 § 7 får kommunen genom social- nämnden utan hinder av annars gällande bestämmelser, själv fatta de beslut och ingå de överenskom- melser som påkallas för ett beslut om placering. som placerat ett barn i utlandet enligt 1 § eller lämnat godkännande till en place- ring här i landet enligt 2 § ska underrätta om sådana beslut och överenskommel- ser. Det ekonomiska ansvaret för de beslut och överenskommelser som avses i 1 § 5 och 2 § 7 ska vila på kommunerna själva, om regering- en inte föreskriver annat. Regeringen eller den myndighet som regeringen utser får meddela närmare bestämmelser om vad den rapport som avses i 2 § 1 ska inne- hålla. 2Förslag till lag om ändring i utlänningslagen (2005:716) Härigenom föreskrivs att det i utlänningslagen (2005:716) ska införas två nya bestämmelser, 5 kap. 12 a § och 6 kap. 7 c §, av följande lydelse. Ett tidsbegränsat uppehållstill- stånd ska på ansökan av en nämnd som full- gör uppgifter inom (socialnämnd) ges till en utlän- ning, om 1.det behövs för att en place- ring enligt 6 b kap. 2 § social- tjänstlagen (2001:453) ska kunna genomföras, och 2.hänsyn till den allmänna ord- ningen och säkerheten inte talar emot att tillstånd beviljas. Ett uppehållstillstånd som med- delats enligt första stycket ska för- längas om socialnämnden begär det och de där angivna förutsätt- ningarna är uppfyllda. Uppehållstillstånd enligt 5 kap. 12 a § får återkallas om förutsätt- ningarna för uppehållstillståndet är uppfyllda. Uppehållstillståndet får inte åter- kallas innan socialnämnden fått tillfälle att yttra sig. 3Förslag till lag om ändring i lagen (2008:450) med kompletterande bestämmelser till II-förord- ningen Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (2008:450) med kompletteran- de bestämmelser till II-förordningen dels att 6 § ska ha följande lydelse, dels att det i lagen ska införas en ny paragraf, 8 §, av följande lydelse. En fråga om godkännande av en placering av ett barn i enligt artikel 56.2 prövas av en nämnd som fullgör uppgifter inom i den kommun där barnet avses bli placerat. En fråga om samråd och god- kännande av en placering av ett barn i enligt artikel 56.2 prövas av en nämnd som fullgör uppgifter inom i den kommun där barnet avses bli placerat. I socialtjänstlagen (2001:453) finns bestämmelser om tillämp- ningen av artikel 56. Förteckning över remissinstanserna (Ds 2009:62) Efter remiss har yttranden över promemorian avgetts av ombudsmän (), Hovrätten för , Kammarrätten i , Förvaltningsrätten i , , Socialstyrel- sen, , , i , i , , Lunds uni- versitet, , , kommun, , kommun, , kommun, , kommun, Åre kommun, i Samhället (), Kommuner och Landsting samt Föreningen inom Familje- hemsvården. kommun, , , kommun, kommun, kommun, kommun, , kommun, Ale kommun, kommun, kommun, kommun, kommun, , , , Familjevårdens och Föreningen har avstått från att yttra sig. Yttrande har dessutom avgetts av Forum för Familjevård. Förslag till lag om 1996 års Härigenom föreskrivs följande. 1 § Artiklarna 153 i den i dagtecknade kon- ventionen om behörighet, tillämplig lag, erkännande, verkställighet och samarbete i frågor om föräldraansvar och åtgärder till skydd för barn () ska i originaltexternas lydelse gälla som lag här i landet. Originaltexterna ska ha samma giltighet. Originaltexterna finns tillsammans med en svensk översättning som en bilaga till denna lag.1 2 § Om tillämpningen av innebär att en fråga ska prövas av en nämnd som fullgör en kommuns uppgifter inom social- tjänsten i och det inte finns någon annan behörig nämnd, tas frågan upp av en nämnd i som fullgör sådana uppgifter. Godkännande av en placering av ett barn i 3 § En fråga om godkännande av en placering av ett barn i enligt artikel 33 prövas av en nämnd som fullgör uppgifter inom i den kommun där barnet avses bli placerat. Även samråd enligt den artikeln sker med den nämnden. I 6 kap. 11 a § socialtjänstlagen (2001:453) anges förutsättningarna för att godkänna en placering. Visst informationsutbyte om ett barns situation m.m. 4 § En nämnd som fullgör en kommuns uppgifter inom får rapportera om ett barns situation enligt artikel 32. Nämnden får också samla in upplysningar eller underlag och uttala sig om en förälders lämplighet i fråga om umgänge (artikel 35.2). Beslut om en tillfällig åtgärd i fråga om vårdnad m.m. 5 § När det finns behörighet för svensk domstol enligt artikel 11 eller 12, får domstolen i fråga om vårdnad, boende, umgänge eller förmynderskap besluta om en sådan tillfällig skyddsåtgärd som avses i dessa artiklar. 1 Här återfinns bilagan som bilaga 1 till propositionen. Vid domstolens handläggning tillämpas lagen (1996:242) om dom- I domstolens beslut ska det anges hur länge skyddsåtgärden Barnet får höras inför domstolen, om särskilda skäl talar för det och det är uppenbart att barnet inte kan ta skada av att höras. I ett ärende som rör vårdnad, boende eller umgänge får domstolen inhämta upplysningar från socialnämnden i frågan. den, om det är lämpligt, höra föräldrarna och barnet. 6 § är behörig domstol för de förfaranden om erkännande och verkställbarhet som avses i artiklarna 24 och 26. 7 § Den som ansöker om att ett utländskt avgörande ska erkännas eller förklaras vara verkställbart ska tillsammans med ansökan ge in avgöran- det i original eller en kopia av avgörandet som har bestyrkts av en behö- Avser ansökan ett avgörande som har meddelats i en parts utevaro, ska sökanden också ge in bevis om att stämningsansökan eller motsvarande handling har delgetts parten. Avser ansökan en verkställbarhetsförklaring, ska sökanden ge in bevis om att avgörandet är verkställbart i den stat där det har meddelats. Hovrätten får förelägga sökanden att ge in de ytterligare handlingar som hovrätten behöver för sin prövning. Är en handling avfattad på något annat språk än svenska, ska även en svensk översättning av handlingen ges in. En översättning behöver dock inte ges in om hovrätten anser att det är obehövligt eller att det inte skä- ligen kan krävas. 8 § Hovrätten får förklara det utländska avgörandet helt eller delvis gällande eller verkställbart. 9 § Bifalls en ansökan om verkställbarhetsförklaring, får det utländska 1. enligt 21 kap. om det avser ett barns person och 2. enligt utsökningsbalken om det avser ett barns egendom. För verkställigheten gäller vad som är föreskrivet om verkställighet av svensk domstols avgörande i motsvarande fall. 10 § En svensk myndighet får utan hinder av 33 § personuppgiftslagen (1998:204) föra över personuppgifter till en myndighet i ett land utanför det Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, om det behövs för att den myndigheten ska kunna överväga en nödvändig åtgärd enligt 1996 års Anmodan att utöva behörighet 11 § Får en svensk myndighet en sådan framställning som avses i artikel 9.1 ska myndigheten anmoda den utländska myndigheten att utöva behörigheten, om den utländska myndigheten anses bättre lämpad att bedöma vad som är bäst för barnet. Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. Förslag till lag om ändring i Härigenom föreskrivs att 6 kap. 4 § föräldrabalken1 ska ha följande lydelse. Står barnet under vårdnad av endast en av föräldrarna och vill föräldrarna gemensamt utöva vård- naden, skall rätten på talan av dem båda besluta i enlighet med deras begäran, om det inte är uppenbart att gemensam vårdnad är oförenlig med barnets bästa. Om barnet är folkbokfört här i landet kan föräldrarna få gemen- sam vårdnad också genom regist- rering hos efter an- mälan av dem båda 1.till socialnämnden i samband med att nämnden skall godkänna en faderskapsbekräftelse eller en bekräftelse av föräldraskap enligt 9 §, eller 2.till under förut- sättning att beslut om vårdnaden inte har meddelats tidigare och att föräldrarna och barnet är svenska medborgare. Står barnet under vårdnad av endast en av föräldrarna och vill föräldrarna gemensamt utöva vård- naden, ska rätten på talan av dem båda besluta i enlighet med deras begäran, om det inte är uppenbart att gemensam vårdnad är oförenlig med barnets bästa. Om barnet är folkbokfört här i landet, kan föräldrarna få gemen- sam vårdnad också genom regist- rering hos efter an- mälan av dem båda 1. till socialnämnden i samband med att nämnden ska godkänna en faderskapsbekräftelse eller en be- kräftelse av föräldraskap enligt 1 kap. 9 §, eller 2. till under förut- sättning att beslut om vårdnaden inte har meddelats tidigare. Denna lag träder i kraft . 1Balken omtryckt 1995:974. 2Senaste lydelse 2006:458. 3Förslag till lag om ändring i lagen (1904:26 s. 1) om vissa internationella rättsförhållanden rörande äktenskap och förmynderskap Härigenom föreskrivs att 7 kap. 6 § lagen (1904:26 s. 1) om vissa inter- nationella rättsförhållanden rörande äktenskap och förmynderskap ska ha följande lydelse. Särskilda bestämmelser finns i rådets förordning (EG) nr 2201/2003 av om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar i äktenskapsmål och mål om föräldraansvar samt om upp- hävande av förordning (EG) nr 1347/2000. Särskilda bestämmelser finns i rådets förordning (EG) nr 2201/2003 av om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar i äktenskapsmål och mål om föräldraansvar samt om upp- hävande av förordning (EG) nr 1347/20002 och i lagen (2012:000) om 1996 års . Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. 1Senaste lydelse 2008:449. 2EUT L 338, 23.12.2003, s. 1 (Celex 32003R2201). 4Förslag till lag om ändring i socialtjänstlagen (2001:453) Härigenom föreskrivs i fråga om socialtjänstlagen (2001:453) dels att 10 kap. 4 § ska ha följande lydelse, dels att det i lagen ska införas två nya paragrafer, 6 kap. 11 a och 11 b §§, samt närmast före 6 kap. 11 a § en ny rubrik av följande lydelse. Placering av ett barn över nationsgränserna får godkänna att en utländsk myndighet placerar ett barn i endast om 1.det är bäst för barnet att placeras här, särskilt med beak- tande av barnets anknytning hit, 2.barnets inställning till place- ringen så långt det är möjligt har klarlagts, 3.barnets vårdnadshavare och, om barnet fyllt , barnet sam- tycker till åtgärden, 4.förhållandena i det enskilda hemmet och förutsättningarna för vård i hemmet är utredda av nämnden, 5.barnet har beviljats uppe- hållstillstånd, om ett sådant till- stånd behövs, och 6.placeringen sker med stöd av rådets förordning (EG) nr 2201/2003 av om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar i äktenskapsmål och mål om föräldraansvar samt om upp- hävande av förordning (EG) nr 1347/20001 eller med stöd av den i dag- tecknade konventionen om be- 1 EUT L 338, 23.12.2003, s. 1 (Celex 32003R2201). hörighet, tillämplig lag, erkännan- de, verkställighet och samarbete i frågor om föräldraansvar och åt- gärder till skydd för barn. barn i ett annat land endast om 1. det är bäst för barnet att pla- ceras där, särskilt med beaktande av barnets anknytning dit, 2. barnets inställning till place- ringen så långt det är möjligt har om barnet fyllt , barnet sam- tycker till placeringen, överenskommelse med den behö- riga myndigheten i det land där barnet ska placeras har gjort det möjligt att följa upp placeringen, 5. landet har en tillfredsställan- de ordning i fråga om tillsyn. Uppdrag att besluta på social- Uppdrag att besluta på social- nämndens vägnar får ges endast åt nämndens vägnar får ges endast åt en särskild avdelning som består en särskild avdelning som består av ledamöter eller ersättare i av ledamöter eller ersättare i nämnden i ärenden som är en upp- nämnden i ärenden som är en upp- gift för nämnden enligt 6 kap. 6, 8, gift för nämnden enligt 6 kap. 6, 8 12 och 13 §§ och 11 a13 §§ denna lag, 4 och styckena, 13 §, 14 § tredje stycket, styckena, 13 §, 14 § tredje stycket, 21, 22, 24, 26, 27 och 43 §§ lagen 21, 22, 24, 26, 27 och 43 §§ lagen (1990:52) med särskilda bestäm- (1990:52) med särskilda bestäm- melser om vård av unga samt 11 melser om vård av unga samt 11 lagen (1988:870) om