prop · GZ03159 · 2012-06-13 00:00:00 — Dessa är t.ex. statligt personskadeskydd enligt socialförsäkringsbalken och lagen (1977:266) om statlig ersättning vid ideell skada m.m., krigsskadeersättning till sjömän och ersättning till smittbärare enligt socialförsäkringsbalken samt olika former av ersättningar enligt lagen (1994:1809) om totalförsvarsplikt. Vidare handhar olika former av ersättningar enligt lagen (1991:1488) om handläggning av vissa ersättningar till den som tjänstgör inom totalförsvaret. I 11 kap. förordningen (1995:239) om förmåner till totalförsvarspliktiga anges att Totalförsvarets rekryteringsmyndighet beslutar och betalar ut bidrag (10 §), att den myndighet, den kommun eller det landsting där den totalförsvarspliktiga tjänstgör beslutar och betalar ut annan förmån än dagpenning, familjebidrag, ekonomiskt stöd i form av bidrag och grupplivförsäkring till totalförsvarspliktiga (12 §) och att Arbetsförmedlingen beslutar och betalar viss ersättning enligt 8 kap. 4 § lagen (1994:1809) om totalförsvarsplikt (13 §). Dessa förmåner som ges till totalförsvarspliktiga omfattas av begreppet anslutande bidragssystem även i de fall där andra än handhar förmånerna. Diskriminering i fråga om dessa förmåner som har anknytning till total- § (värnplikt och civilplikt). Skälen för regeringens förslag Förbud mot åldersdiskriminering på samhällsområdet Inom socialförsäkringen förekommer det ett stort antal lagreglerade åldersgränser. Utredningen har föreslagit att förbudet mot åldersdiskriminering utvidgas också till socialförsäkringens område. Samtliga remissinstanser som har yttrat sig över förslaget i denna del, tillstyrker att ett förbud mot åldersdiskriminering införs. För att motverka oberättigad särbehandling och säkerställa att skyddet mot diskriminering är så likartat som möjligt oavsett diskrimineringsgrund anser regeringen, i likhet med utredningen, att diskrimineringslagen ska kompletteras med ett förbud mot diskriminering på grund av ålder inom socialförsäkringen. Undantaget från förbudet mot åldersdiskriminering Socialförsäkringens syfte är att ge ekonomisk trygghet vid sjukdom och funktionsnedsättning, vid ålderdom samt till barnfamiljer och efterlevande. Genom socialförsäkringarna sker, förutom en omfördelning mellan olika grupper i samhället, också en omfördelning individuellt genom en fördelning över livscykeln. Många av de lagreglerade åldersgränserna har till syfte att avgränsa olika förmåner inom socialförsäkringssystemet från varandra, men också i förhållande till stöd från andra system, t.ex. studiestödet. Det är regeringens uppfattning att åldersgränser av detta slag i regel inte kan anses vara diskriminerande. Det förekommer emellertid även åldersgränser med andra syften än det ovan nämnda, som i många fall kan vara legitima och proportionerliga i förhållande till sitt ändamål. För att inte också befogat hänsynstagande till ålder ska träffas av det föreslagna förbudet mot åldersdiskriminering bör det förses med undantag. Det ska här nämnas att det förslag till nytt EU-direktiv (antidiskrimineringsdirektivet) som är under utarbetande inte är avsett att utgöra hinder mot bestämda åldersgränser när det gäller tillgång till sociala förmåner. Utredningen har föreslagit att undantaget ska ges en generell utformning på så sätt att särbehandling på grund av ålder ska vara tillåten om den har ett berättigat syfte och de medel som används är lämpliga och nödvändiga för att uppnå syftet. Av de skäl som framgår av avsnitt 6.2 föreslår regeringen emellertid att beträffande lagreglerade åldersgränser, undantaget ska utformas på så sätt att diskrimineringsförbudet inte hindrar tillämpning av bestämmelser i lag som föreskriver viss ålder inom socialförsäkringsområdet. Några remissinstanser har invänt mot vissa åldersgränser som förekommer i lag. Flera av dessa invänder mot åldersgränsen för rätt till bilstöd, enligt 52 kap. 10 § socialförsäkringsbalken, för vilken utred- ningen har föreslagit ett särskilt undantag. undantas från förbudet mot åldersdiskriminering i likhet med alla andra lagreglerade åldersgränser på området. Regeringens förslag innebär att en särreglering för en specifik åldersgräns undviks. Enligt utredningen förekommer inte några åldersgränser på detta område utöver dem som regleras i författning. i lag som föreskriver viss ålder, finns i viss utsträckning motsvarande bestämmelser i förordning. Dessa förordningar har ofta meddelats i anslutning till lagar på området och bör därför i allmänhet inte anses För att inte varje särbehandling på grund av ålder ska hindras genom förbudet bör emellertid ett generellt utformat undantag, enligt de principer som anges i avsnitt 6.2, gälla vid sidan av undantaget Regeringens förslag: Diskriminering som har samband med ålder ska vara förbjuden i fråga om arbetslöshetsförsäkringen. Förbudet hindrar dock inte tillämpning av bestämmelser i lag som föreskriver viss ålder, eller annan särbehandling på grund av ålder om den har ett berättigat syfte och de medel som används är lämpliga och nödvändiga för att uppnå syftet. Utredningens förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens. Utredningen föreslog att det generellt utformade undantaget skulle gälla för såväl författningsreglerade åldersgränser, som åldersgränser utanför det författningsreglerade området. Remissinstanserna: Endast ett fåtal remissinstanser har yttrat sig särskilt över utredningens förslag i denna del och en majoritet tillstyrker Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen har i princip inget att invända mot att åldersdiskriminering ska vara förbjuden i fråga om arbetslöshets- försäkringen, men myndigheten har synpunkter på åldersgränser enligt lagen om arbetslöshetsförsäkring. I 2 kap. 14 § 2 diskrimineringslagen (2008:567) stadgas att diskrimine- ring är förbjuden i fråga om arbetslöshetsförsäkringen. dock inte diskriminering som har samband med ålder. Vad som menas med samhällsområdet Samhällsområdet arbetslöshetsförsäkringen avser i första hand bestäm- melser i lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring jämte förordningen (1997:835) om arbetslöshetsförsäkring. Försäkringen handhas av arbetslöshetskassor. Bestämmelser om arbetslöshetskassor finns i lagen (1997:239) om arbetslöshetskassor och i förordningen (1997:836) om arbetslöshetskassor. Bestämmelsen i diskrimineringslagen omfattar arbetslöshetskassornas handhavande av alla frågor som gäller försäkringen, t.ex. ansökan och beviljande av ersättning, ersättningens storlek, karenstid, ersättningstidens längd, avdrag på dagpenningen, avstängning från rätt till ersättning, nedsättning av ersättning och utfärdande av intyg. Uppräkningen är inte uttömmande. Vidare omfattas frågor om medlemskap i en arbetslöshetskassa, medlemsavgifter och s.k. särskild uttaxering till en arbetslöshetskassa. Diskrimineringsförbudet omfattar också Arbetsförmedlingens arbete med t.ex. information om villkoren för ersättning och kontroll av att arbetssökande uppfyller dessa villkor. Vidare omfattas Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen, som svarar för den samlade tillsynen över arbetslöshetskassorna och som också granskar Arbetsförmedlingens arbete med information till och kontroll av arbetssökande. Utanför diskrimineringsförbudets räckvidd faller i princip övriga frågor som omfattas av lagen om arbetslöshetskassor. Frågor om föreningarnas bildande, registrering, tillsyn över arbetslöshetskassorna och statsbidrag till kassorna, vilka regleras i den lagen, rör inte den enskildes förhållanden och omfattas inte av lagens diskrimineringsförbud. Förbudet avser beslutsfattande, all formell och informell handläggning av ärenden, information och rådgivning, underlåtenhet att agera eller omotiverat förhalande av beslut eller åtgärder samt faktiskt handlande och trakasserande bemötanden. Skälen för regeringens förslag Förbud mot åldersdiskriminering på samhällsområdet Utredningens kartläggning av åldersgränser inom arbetslöshetsförsäkringens område, visar att det förekommer vissa författningsreglerade åldersgränser. Särbehandling på grund av ålder förekommer således inom området. Utredningen har föreslagit att förbudet mot åldersdiskriminering utvidgas till arbetslöshetsförsäkringens område. De flesta remissinstanser som har yttrat sig om utredningens förslag i denna del har tillstyrkt det. Mot bakgrund av att oberättigad särbehandling på grund av ålder ska motverkas och skyddet mot diskriminering så långt som möjligt ska vara lika oavsett diskrimineringsgrund, instämmer regeringen i att förbudet mot åldersdiskriminering ska utvidgas till att omfatta även arbetslöshetsförsäkringen. Undantaget från förbudet mot åldersdiskriminering Samhällsområdet är i hög grad författningsreglerat. De åldersgränser som förekommer regleras i lagen om arbetslöshetsförsäkringen och lagen om arbetslöshetskassor. Enligt lagen om arbetslöshetsförsäkring gäller en åldersgräns för rätt till ersättning från grundförsäkringen. Skälet för åldersgränsen är att kommuner och inte staten, har det grundläggande ansvaret för arbets- Vidare gäller att rätten till arbetslöshets- Motivet till denna åldersgräns är att försörjningen från och med denna tidpunkt får anses vara tillfreds- ställande ordnad genom olika former av pensioner. anfört, motiveras dessa åldersgränser av behovet av avgränsningar mellan olika skyddssystem. har ifrågasatt om 20-årsgränsen för rätt till ersättning från grundförsäk- ringen inte ska anses diskriminerande. Eftersom det primärt är kommu- nen som ansvarar för arbetslösa ungdomar har de rätt till ersättning genom andra skyddssystem än arbetslöshetsförsäkringen. Enligt regeringens uppfattning är det inte fråga om diskriminering när en person ansöker om och nekas ersättning enligt grundförsäk- De övre åldersgränser som beskrivits har sin grund i att försörj- ningen för äldre tryggas genom olika former av pensioner. dessa åldersgränser kan därför enligt regeringens uppfattning anses Där rätten till arbetslöshetsersättning upphör, tar andra För att underlätta beslutsfattandet i de många ärenden inom arbets- löshetsförsäkringen som Arbetsförmedlingen och arbetslöshetskassorna handlägger, föreslår regeringen att samtliga åldersgränser som följer av lag uttryckligen ska undantas för förbudet mot åldersdiskriminering. sådan regel har fördelar även på detta område på det sätt som beskrivits i Förbudet mot åldersdiskriminering ska därför förses med ett undantag för lagreglerad särbehandling på grund av ålder. Enligt utredningen förekommer inte några åldersgränser utöver dem som regleras i författning. Vid sidan av de åldersgränser som föreskrivs i lag förekommer motsvarande regler i förordning. Dessa har ofta med- delats i anslutning till en lag och kan därför i allmänhet inte anses För att säkerställa att inte varje särbehandling på grund av ålder ska hindras av förbudet, bör emellertid ett generellt utformat undantag för berättigad särbehandling gälla vid sidan av undantaget för åldersgränser i lag. Regeringens förslag: Diskriminering som har samband med ålder ska vara förbjuden i fråga om statligt studiestöd. Förbudet hindrar dock inte tillämpning av bestämmelser i lag som föreskriver viss ålder, eller annan särbehandling på grund av ålder om den har ett berättigat syfte och de medel som används är lämpliga och nödvändiga för att uppnå syftet. Utredningens förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens. Utredningen föreslog att det generella undantaget skulle gälla även avseende författningsreglerade åldersgränser. Remissinstanserna: Endast ett fåtal remissinstanser har yttrat sig över utredningens förslag i denna del och samtliga tillstyrker förslaget i huvudsak, t.ex. och . () tillstyrker förslaget, men ifrågasätter om inte ålderskriteriet vid prövningen av tilläggslån kan anses vara åldersdiskriminerande. anser att utredningens bedömning av hur vissa åldersgränser i lagstiftningen om studiestöd skulle stå sig i en prövning enligt de föreslagna reglerna, inte är helt invändningsfri. I 2 kap. 14 § tredje punkten diskrimineringslagen (2008:567) föreskrivs att diskriminering är förbjuden i fråga om statligt studiestöd. Förbudet gäller dock inte diskriminering som har samband med ålder. Vad som avses med statligt studiestöd Samhällsområdet statligt studiestöd omfattar studiehjälp och studiemedel enligt studiestödslagen (1999:1395) jämte studiestödsförordningen (2000:655), bidrag till elever med hörselskador och svårt rörelsehinder enligt förordningen (1995:667) om bidrag till vissa funktionshindrade elever i gymnasieskolan, ersättning till deltagare i teckenspråksutbildning enligt förordningen (1997:1158) om statsbidrag för teckenspråksutbildning för vissa föräldrar och utbildningsbidrag enligt förordningen (1995:938) om utbildningsbidrag för doktorander. Förbudet avser beslutsfattande, all formell och informell handläggning av ärenden, information och rådgivning, underlåtenhet att agera eller omotiverat förhalande av beslut eller åtgärder samt faktiskt handlande och trakasserande bemötanden. Förbudet omfattar också möjligheter att ta del av stöd, dessas räckvidd och innehåll och i förekommande fall betalning av avgifter. Skälen för regeringens förslag Förbud mot åldersdiskriminering på samhällsområdet Utredningens kartläggning visar att det inom samhällsområdet statligt studiestöd förekommer ett antal åldersrelaterade bestämmelser som har betydelse för bl.a. möjligheten att få olika former av ekonomiskt stöd vid studier. Utredningen har föreslagit att förbudet mot åldersdiskriminering ska omfatta också detta område. De remissinstanser som yttrat sig över utredningens förslag i denna del har tillstyrkt förslagen. För att motverka otillbörlig särbehandling och för att skyddet mot diskriminering så långt som möjligt ska vara likartat oavsett diskrimineringsgrund, anser regeringen att ett förbud mot åldersdiskriminering ska införas på sam- Prop. 2011/12:159 hällsområdet. Undantaget från förbudet mot åldersdiskriminering Studiestödsområdet är i mycket hög grad författningsreglerat. Det förekommer ett flertal åldersgränser som föreskrivs i författningar. Studiestödet i form av bidrag och lån är en del av utbildningspolitiken och ska bidra till att förverkliga målen för detta område. Målen för studiestödet slogs fast i samband med studiestödsreformen . Studiestödet ska verka rekryterande och därmed bidra till ett högt deltagande i utbildningen. Det ska ha en utjämnande verkan mellan individer och grupper i befolkningen och således bidra till ökad social rättvisa. Studiestödet ska också ha en god effekt på samhällets ekonomiska hushållning över tiden (prop. 1999/2000:10, s. 76 f., bet. 1999/2000:UbU7, rskr. 1999/2000:96). Studiestödet för äldre studerande syftar till att ge fler människor möjlighet till utbildning och möjlighet till ett livslångt lärande (prop. 2004/05:111 s. 20). När det gäller studiestödets nivå sägs i först nämnda proposition att studiestödet ska täcka rimliga levnadsomkostnader för den studerande själv och i princip vara lika stort för alla. För vissa äldre studerande som normalt har högre fasta kostnader än ungdomsstuderanden bör dock möjligheter till tilläggslån finnas. Bidragets uppgift inom studiestödet är att stärka rekryteringsinslaget och hålla nere skuldsättningen. Ett högre bidrag bör enligt propositionen kunna ges i första hand till de grupper som har behov av grundläggande och överbryggande utbildning. Principen för lånesystemet bör vara att lån ska betalas tillbaka och att systemet ska bära sina egna kostnader (prop. 1999/2000:10 s. 77). Utifrån dessa utgångspunkter används bl.a. ålder som särskiljande kriterium inom studiestödssystemet. Vissa förekommande nedre åldersgränser motiveras av behovet av avgränsningar mellan olika system. En del av dessa åldersgränser utgår från när elever i allmänhet fullgjort respektive gymnasieskolan. Studiehjälpen utgör vidare en del av samhällets stöd till barnfamiljer. Rätten till studiehjälp tar vid när rätten till barnbidrag upphör. Tillämpning av regler av detta slag, som har till syfte att avgränsa studiestödssystemet från andra skyddssystem, kan enligt regeringen inte anses utgöra diskriminering. Sammantaget anser regeringen att också studiestödsområdet är betjänt av att undantaget från förbudet mot åldersdiskriminering är tydligt och förutsebart. Av de skäl som framgår av avsnitt 6.2 föreslår regeringen att samtliga åldersgränser som stadgas i lag ska undantas från förbudet. En sådan regel har också föreslagits av . Utredningens kartläggning har visat att det inom samhällsområdet inte tillämpas ålderskriterier som inte har stöd i lag. Däremot förekommer andra föreskrifter på området, t.ex. föreskrifter som utfärdats av , där ålderskriterier kan förekomma. Sådana ålderskriterier kan i allmänhet inte anses utgöra diskriminering. För att säkerställa att inte varje särbehandling på grund av ålder hindras av förbudet, bör emellertid ett generellt utformat undantag för berättigad särbehandling gälla vid sidan av undantaget för åldersgränser i lag. Regeringens förslag: Diskriminering som har samband med ålder ska vara förbjuden i fråga om offentlig anställning. Utredningens förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Samtliga remissinstanser som yttrat sig över ut- redningens förslag i denna del tillstyrker det, t.ex. i , , kommun, , Akademikers och Antidiskrimineringsbyråer. Lagen om offentlig anställning I lagen (1994:260) om offentlig anställning () finns särskilda föreskrifter om arbetstagare hos i första hand och dess myndigheter samt hos myndigheterna under regeringen. Vissa bestämmelser i lagen gäller även arbetstagare hos kommuner, landsting och kommunalförbund. Lagen gäller inte statsråden, ombudsmän, riksrevisorerna, arbetstagare som är lokalanställda av svenska staten utomlands och som inte är svenska medborgare, eller arbetstagare som är anställda med särskilt anställningsstöd, i skyddat arbete eller i utvecklingsanställning. För justitiekanslern och justitieråden gäller endast vissa bestämmelser i lagen som avser bedömningsgrunder vid anställning, bisysslor, arbetskonflikter, interimistiskt beslut och vissa undantag från lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet. Lagens föreskrifter om disciplinansvar gäller slutligen inte dem som kan meddelas disciplinpåföljd enligt lagen (1994:1811) om disciplinansvar inom totalförsvaret, m.m., för förseelser som omfattas av den lagen, hälso- och sjukvårdspersonal, som i sin yrkesutövning står under tillsyn, för sådana förseelser i denna yrkesutövning som ska prövas av eller eller djurhälsopersonal för sådana förseelser i yrkesutövningen som ska prövas av och sjukvård. Av bestämmelserna i 14 och 15 §§ om tjänsteförseelse och disciplinpåföljder följer att en arbetstagare, som uppsåtligen eller av oaktsamhet åsidosätter sina skyldigheter i anställningen, får meddelas disciplinpåföljd för tjänsteförseelse. Är felet med hänsyn till samtliga omständigheter ringa, får någon påföljd inte meddelas. Disciplinpåföljd får inte meddelas en arbetstagare för att han har deltagit i en strejk eller i en därmed jämförlig stridsåtgärd. Disciplinpåföljder är varning och löneavdrag. Skadeståndslagen (1972:207) innehåller i 3 kap. bestämmelser om skadeståndsansvar för arbetsgivare och det allmänna. Enligt 3 kap. 1 § ska den som har arbetstagare i sin tjänst ersätta bl.a. skada på grund av att arbetstagaren kränker någon annan på sätt som anges i 2 kap. 3 § genom fel eller försummelse i tjänsten. Härmed avses att arbetstagaren allvarligt kränker någon genom brott som innefattar ett angrepp mot dennes person, frihet, frid eller ära. Detsamma gäller enligt 3 kap. 2 § för staten eller en kommun. Enligt 3 kap. 3 § gäller vidare att staten eller en kommun ska ersätta ren förmögenhetsskada som vållas av att en myndighet genom fel eller försummelse lämnar felaktiga upplysningar eller råd, om det med hänsyn till omständigheterna finns särskilda skäl. I sammanhanget ska särskilt beaktas upplysningarnas eller rådens art, deras samband med myndighetens verksamhetsområde och omständigheterna när de lämnades. Enligt 2 kap. 17 § diskrimineringslagen (2008:567) är diskriminering förbjuden även i andra fall än som avses i 5 och 915 §§. I de nämnda bestämmelserna regleras förbud mot diskriminering i fråga om bl.a. utbildning, arbetsmarknadspolitisk verksamhet och arbetsförmedling utan offentligt uppdrag, start eller bedrivande av näringsverksamhet yrkesbehörighet, medlemskap i vissa organisationer, varor, tjänster och bostäder, hälso- och sjukvården, , socialförsäkringssystemet, arbetslöshetsförsäkringen och studiestöd samt värnplikt och civilplikt. Diskrimineringsförbudet gäller när den som helt eller delvis omfattas av lagen (1994:260) om offentlig anställning bistår allmänheten med upplysningar, vägledning, råd eller annan sådan hjälp eller på annat sätt i anställningen har kontakter med allmänheten. Förbudet gäller dock inte diskriminering som har samband med ålder. Vad som avses med förbudet Medan de andra förbudsreglerna i diskrimineringslagen tar sikte på viss verksamhet, tar förbudet i bestämmelsen om offentlig anställning generellt sikte på offentlig förvaltnings kontakter med enskilda. Avsikten är att förbudet ska komplettera de andra diskrimineringsförbuden på så sätt att bemötande av en företrädare för det allmänna som inte fångas upp av något av de andra förbuden faller under denna bestämmelses tillämpningsområde. Förbudet gäller som framgått dem som helt eller delvis omfattas av lagen om offentlig anställning. Hit hör, med vissa undantag, anställda vid och dess myndigheter, vid myndigheterna under regeringen och hos kommuner, landsting och kommunalförbund. Diskrimineringsförbudet tar i första hand sikte på hur anställda vid statliga eller kommunala myndigheter uppträder och bemöter allmänheten eller enskilda personer. Utanför förbudet faller sådant som hur arbetstagaren tolkar och tillämpar en bestämmelse eller över huvud taget bedömningar som han eller hon gör eller åtgärder som han eller hon vidtar för att fullgöra sina skyldigheter i anställningen. Diskrimineringsförbudet är därmed väsentligen ett förbud mot kränkande uppträdande och trakasserier. Att låta någon vänta extra länge på viss service eller att vägra att lämna ut en handling eller att inte svara i telefon av skäl som har samband med någon av diskrimineringsgrunderna, är exempel på vad som kan omfattas av förbudet. Med upplysningar, vägledning, råd eller annan sådan hjälp avses sådant som omfattas av myndigheternas serviceskyldighet enligt i första hand förvaltningslagen (1986:223) och offentlighets- och sekretesslagen (2009:400). Här avses vad som förekommer vid kontakter mellan myndighetsföreträdare och medborgarna, t.ex. vid telefonsamtal, besök vid en myndighet eller en kommun. Myndighetsföreträdarens uppträdande vid rådgivning, information, utlämnande av allmän handling eller expediering av fattade beslut är några exempel på vad som avses. Innehållet i råden eller informationen, eller vilken bedömning i sak som gjorts vid utlämnade av allmän handling, omfattas däremot inte. Diskrimineringsförbudet gäller också när den som omfattas av förbudet, på annat sätt än i fråga om upplysningar, vägledning, råd eller annan sådan hjälp, har kontakter med enskilda inom ramen för anställningen. Här avses sådant som telefonsamtal, personliga möten eller sammanträffanden med enskilda personer eller grupper ur allmänheten. Skälen för regeringens förslag Utredningen har föreslagit att skyddet mot diskriminering på grund av ålder ska införas också inom området offentlig anställning. Regeringen uttalade vid diskrimineringslagens tillkomst att ett diskrimineringsförbud som särskilt tar sikte på hur anställda i offentlig verksamhet bemöter enskilda är en viktig markering av det allmännas avståndstagande från diskriminering. Det kan också antas ha stor praktisk betydelse och bidra till ökat förtroende för det allmänna och ökad samhörighet i samhället (prop. 2007/08:94 s. 283).