prop · GZ0354 · 2012-01-20 00:00:00 — att erinra mot att lagen upphävs men anser att fördelning av byggrätter inom detaljplaner bör regleras i någon form. kommun framhåller att ger tillräcklig möjlighet att planlägga och exploatera mark på ett lämpligt sätt även om lagen om exploaterings- samverkan upphävs. Kommuner och Landsting konstaterar att lagen inte har kommit till utnyttjande i någon större utsträckning. Inte desto mindre fyller lagen i vissa fall en funktion för att åstadkomma förhandlingslösningar och lagen har även kunnat åberopas som grund för kostnadsfördelning i exploateringsavtal. Lagen finns enligt Kommuner och Landsting som ett verktyg när den behövs men innebär i övrigt ingen administrativ börda. Om lagen upphävs är det därför enligt förbundet önskvärt att departementet överväger alternativa lösningar för att förenkla exploateringssamverkan i t.ex. förtätningsområden. Byggindustrier tillstyrker förslaget och anser att slopandet av lagen ska kombineras med en utredning om exploateringsavtalens inne- håll och rättsliga ställning. Promemorians förslag framstår enligt Byggindustrier som självklart mot bakgrund av att lagen enligt uppgift inte kommit till användning. är den enda instans som inte anser att lagen ska upphävas. Som skäl anger kommunen att behovet av exploateringssam- verkan sannolikt kommer att öka. Lagen fyller enligt kommunen en vik- tig funktion som drivmedel och modell för frivilliga samverkansavtal. Skälen för regeringens förslag: har frågan om regel- förenkling kommit alltmer i fokus. Plan- och bygglagstiftningen har utretts bl.a. genom (dir. 2002:97 m.fl.), Miljöprocess- utredningens (dir. 2007:94 m.fl.) och (dir. 2007:136 m.fl.) försorg. Bland annat till följd av dessa förslag har en ny och enklare plan- och bygglag (2010:900) ersatt den tidigare (1987:10) . Det innebär att endast lagen om exploateringssamverkan återstår av de tre lagar som tillkom 1987. Lagen om hushållning med naturresurser m.m. (1987:12) upphörde att gälla till följd av ikraft- trädande. Regeringens regelförenklingsarbete innebär bl.a. att en genomgång görs av gällande lagstiftning för att bedöma om det finns onödiga krav som leder till administrativ börda för tillämparna men också att en genomgång görs för att bedöma om gällande lagstiftning är ändamålsenlig och relevant. Lagar som inte tillämpas eller som i övrigt inte fyller någon funktion kan närmast beskrivas som kontraproduktiva. Som en del i regelförenklingsarbetet bör sådana lagar därför upphävas. Redan den analys som genomfördes av den dåvarande Plan- och bygg- utredningen tyder på att lagen om exploateringssamverkan inte har getts en sådan utformning att den med enkelhet kan användas som ett effektivt plangenomförandeinstitut. Lagen hade för utrednings- tillfället aldrig kommit till användning förutom i samband med det fåtal undantagsfall då enskilda projekt fått särskilda ekonomiska forsk- ningsstöd. De remissinstanser som yttrade sig över utredningens förslag gav stöd för uppfattningen att lagen är alltför komplicerad och komplex och att den borde upphävas. Även har lyft fram frågan om lagens komplexitet och att lagen inte är ändamålsenlig. Den utvärdering som sedermera har genomförts i samband med utar- betandet av departementspromemorian visar att någon förrättning inte heller genomförts med stöd av lagen efter det att Plan- och byggutred- ningen slutfört sitt arbete, dvs. Regeringen konstaterar att de instanser som har yttrat sig över Plan- och byggutredningens betänkande respektive departementspromemorian i huvudsak varit överens om att lagen bör kunna upphävas. kommun har i samband med remitteringen av departementspromemorian gett uttryck för motsatt uppfattning. Kommunen menar att lagen bör finnas kvar eftersom den kan stå som modell för frivilliga samverkans- Även Kommuner och Landsting anger att lagen i vissa fall fyller en funktion för att åstadkomma förhandlingslösningar. Regeringen kan konstatera att den modell för frivilliga samverkans- avtal och förhandlingslösningar som lagen om exploateringssamverkan ger förutsättningar för kvarstår även om lagen upphävs. bl.a. av den breda acceptans för ett upphävande av lagen som remiss- instanserna har gett uttryck för finner regeringen därför inte att de omständigheter som framfört är tillräckliga för att Lagen om exploateringssamverkan bör därför upphävas. En fråga som några av remissinstanserna har väckt är om det vid ett upphävande av lagen finns ett behov av annan lagstiftning om exploa- Några remissinstanser har exempelvis föreslagit att frågan om vinstfördelning borde regleras. Avseende frågan om vinstfördelning har regeringen beslutat tillkalla en särskild utredare med uppgift att föreslå en ordning för sådan vinstfördelning som avser frågan om en särskild ersättning till en fastighetsägare vars mark tas i anspråk för vinstdrivande verksamhet (dir. 2011:20). I uppdraget ingår att ta ställning till vilka fall av mark- åtkomst som bör omfattas av vinstfördelning och hur dessa fall bör avgränsas, hur vinsten eller nyttan för den som tar marken i anspråk bör beräknas samt hur vinsten eller nyttan bör fördelas. visa sina förslag . med att frågan om viss vinstdelning redan är föremål för en särskild Mot bakgrund av vad som sagts ovan om lagens tillämpning och möj- lighet att genomföra detaljplaner genom samverkan även utan stöd av lag gör regeringen bedömningen att det inte finns behov en ny lagstiftning om exploateringssamverkan. Om det skulle visa sig att det skulle vara motiverat med en sådan ny lagstiftning torde det finnas förutsättningar att med utgångspunkt från bl.a. Plan- och bygg- utredningens förslag om en lag om fördelning av byggrätt bereda denna Regeringen finner emellertid inte att det finns något behov av en ny reglering. Beträffande de frågor som Byggindustrier tagit upp i sitt remissyttrande har regeringen tagit flera initiativ som på olika sätt syftar till att underlätta byggandet i och som i olika omfattning behandlar frågor med anknytning till plangenomförandet. beslutade således att tillkalla en särskild utredare med uppgift att bl.a. belysa skillnaderna i formuleringarna av tekniska egenskapskrav i kommunernas genomförandeavtal och att analysera effekterna av skillnaderna i tillämpningen (dir. 2011:100). också lämna de förslag som bedöms nödvändiga. Uppdraget ska redo- Prop. 2011/12:54 visas . Regeringen beslutade vidare den att tillkalla en särskild utredare med uppgift att bl.a. analysera vilka frågor som kan eller bör respektive inte bör kunna ingå i exploateringsavtal samt att redovisa lämpliga kriterier för dels när sådana avtal ska tecknas, dels avtalens innehåll (dir 2011:104). Utredaren ska även belysa förutsättningarna för och lämpligheten av att genom lagstift- ning reglera förfarandet kring och innehållet i exploateringsavtal. Upp- draget ska redovisas . Regeringen konstate- rar därmed att de frågor som Byggindustrier tagit upp redan är föremål för särskilda utredningar. 6 Följdändringar i annan lagstiftning Regeringens förslag: De bestämmelser som rör exploate- ringssamverkan som finns i fastighetsbildningslagen (1970:988), lagen (1970:990) om förmånsrätt för fordran på grund av fastighetsbildning, anläggningslagen (1973:1149), lagen (1973:1150) om förvaltning av samfälligheter, lagen (1973:1152) om förmånsrätt för fordringar enligt lagen (1973:1150) om förvaltning av samfälligheter, lagen (1980:307) om skyldighet för utländska kärande att ställa säkerhet för rättegångskostnader samt (2010:900) tas bort. Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Har inte kommenterat förslaget. Skälen för regeringens förslag: I fastighetsbildningslagen (1970:988), lagen (1970:990) om förmånsrätt för fordran på grund av fastighetsbild- ning, anläggningslagen (1973:1149), lagen (1973:1150) om förvaltning av samfälligheter, lagen (1973:1152) om förmånsrätt för fordringar enligt lagen (1973:1150) om förvaltning av samfälligheter, lagen (1980:307) om skyldighet för utländska kärande att ställa säkerhet för rättegångs- kostnader samt i (2010:900) finns bestämmelser som gäller exploateringssamverkan. Eftersom lagen (1987:11) om exploateringssamverkan föreslås upphävas fyller dessa bestämmelser inte längre någon funktion och bör därför tas bort. 7 Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser Regeringens förslag: Lagen (1987:11) om exploateringssamverkan upphör att gälla vid utgången av . Den upphävda lagen gäller dock fortfarande för ärenden som har påbörjats före . Även följdändringarna i fastighetsbildningslagen (1970:988), lagen (1970:990) om förmånsrätt för fordran på grund av fastighetsbildning, anläggningslagen (1973:1149), lagen (1973:1150) om förvaltning av samfälligheter, lagen (1973:1152) om förmånsrätt för fordringar enligt lagen (1973:1150) om förvaltning av samfälligheter, lagen (1980:307) om skyldighet för utländska kärande att ställa säkerhet för rättegångs- kostnader samt i (2010:900) träder i kraft den De äldre föreskrifterna gäller dock fortfarande på det sätt som närmare föreskrivs i respektive lags övergångsbestämmelse. Promemorians förslag: Överensstämmer inte med regeringens. memorian förslogs att lagen (1987:11) om exploateringssamverkan bör upphöra att gälla vid utgången av . Remissinstanserna: Den enda instans som närmare har kommenterat frågan om ikraftträdande är som anger att upphävandet bör ske först efter det att en översyn av exploateringsparagraferna i plan- och bygglagens 6 kap. genomförts. Skälen för regeringens förslag: Det saknas skäl att avvakta med att upphäva lagen om exploateringssamverkan intill dess att en översyn av de s.k. exploatörsbestämmelserna har kommit till stånd. Promemorians förslag att lagen ska upphöra att gälla redan vid utgången av är inte möjligt att genomföra. bör i stället ske vid utgången av . Det går inte att utesluta att lagen om exploateringssamverkan trots utfallet av de genomförda undersökningarna om lagens tillämpning har kommit till användning i något enstaka fall och att nuvarande regler därför behövs för att denna exploateringssamverkan ska kunna slutföras. Av den anledningen bedömer regeringen att upphävandet av lagen bör kombineras med övergångsbestämmelser med innebörd att den upphävda lagen och de äldre föreskrifterna om exploateringssamverkan i övriga lagar fortfarande ska gälla för ärenden som har påbörjats före En ansökan om förrättning enligt lagen om exploateringssamverkan ska normalt föregås av att en kommun beslutar om genomförande av en detaljplan med exploateringssamverkan. Mot bakgrund av att ett detalj- planeärende ibland kan pågå bedömer regeringen att det är lämpligt att på något sätt tidsmässigt begränsa de upphävda respektive ändrade föreskrifternas fortsatta tillämplighet. anser därför att föreskrifterna bör fortsätta att tillämpas endast om fastig- hetsägare eller kommunen före har ansökt om förrättning enligt lagen om exploateringssamverkan. Ett upphävande av en lag som inte tillämpas eller i övrigt fyller någon funktion kan inte anses medföra några negativa konsekvenser. förenklas tillämpningen av det regelsystem till vilket den aktuella lagen är knuten till gagn för lagstiftaren samt för dem som är betjänta av regel- systemets olika delar. Lagen (1987:11) om exploateringssamverkan är knuten till bl.a. plan- och plangenomförandelagstiftningen, dvs. bygglagen (2010:900), fastighetsbildningslagen (1970:988) och anlägg- ningslagen (1973:1149). Ett upphävande av lagen innebär därmed att de lagrum i de nu nämnda lagarna som hänvisar till lagen om exploaterings- samverkan kan utmönstras. Därigenom förenklas regelsystemet. Även den successiva utveckling som ständigt pågår av lagstiftningen kan där- igenom komma att förenklas. De myndigheter, dvs. i första hand och Lantmäteriet, som har att ge ut allmänna råd eller annat vägledande material för tillämpning av regelverket, behöver vid ett upphävande av lagen inte längre ta hänsyn till de komplexa och komplicerade vinstdelningssystem m.m. som lagen om exploateringssamverkan erbjuder. De myndigheter som direkt har att tillämpa lagstiftningen, dvs. framför allt landets kommuner, de kommu- nala lantmäterimyndigheterna och den statliga lantmäterimyndigheten kan på ett bättre sätt koncentrera sin kompetens och sin kunskapsutveck- ling till frågor som har relevans i planerings- och plangenomförande sammanhang. Ett upphävande av lagen om exploateringssamverkan är ett regelför- enklingsprojekt. Upphävandet kommer att medföra högst marginella effekter för de statliga och kommunala myndigheternas arbete. De mar- ginella effekterna är alltigenom av positiv art. Några statsfinansiella kostnader eller mätbara kommunalekonomiska effekter kommer inte att uppstå. För företag och enskilda kommer ett upphävande av lagen enbart att medföra att regelverket inom plan- och byggområdet blir enklare och mer transparent. Inte heller för dessa kommer ett upphävande att medföra några mätbara positiva ekonomiska effekter och inte heller några som helst negativa konsekvenser. Det finns två informationskrav i lagen om exploateringssamverkan som har kopplingar till företagens administrativa kostnader, nämligen ansökan om exploateringssamverkan enligt 8 § och betalning av ersätt- ning för inlöst mark enligt 2122 §§. De administrativa kostnaderna som redovisas i databas uppges vara , antagligen till följd av att lagen inte tillämpas i praktiken. Detta bekräftar således det ovan förda resonemanget att lagen inte har någon praktisk betydelse och att upphävandet av lagen inte har några negativa konse- kvenser för varken företagen eller enskilda. Tvärtom innebär ett enklare och tydligare regelverk inom planläggnings- och plangenomförande- området att de berörda aktörerna påverkas positivt. Förslaget om upp- hävandet av lagen bedöms sammantaget inte ha någon påverkan på före- tagens konkurrensförhållanden. Regelverket inom planläggnings- och plangenomförandeområdet beslutas till övervägande del nationellt. Förslaget är inte hänförligt till några EU-rättsliga krav och har därför inte några konsekvenser för de skyldigheter som följer av anslutning till den Europeiska unio- nen. Ett upphävande av lagen om exploateringssamverkan kommer inte att innebära några miljömässiga eller jämställdhetsmässiga konsekvenser. Att möjligheten till exploateringssamverkan försvinner får ses som en i det närmaste teoretisk förlust ur fastighetsägarnas synvinkel. Konsekven- serna i form av ett enklare regelverk bör i allt väsentligt gynna kommu- ner, lantmäterimyndigheter, och andra berörda parter som måste upprätthålla kompetens och beredskap inför en eventuell tillämpning av Prop. 2011/12:54 de aktuella reglerna. Sammanfattningsvis kan ett upphävande av lagen om exploaterings- samverkan totalt sett enbart antas medföra positiva effekter för samhället som helhet. 9.1Förslaget till lag om upphävande av lagen (1987:11) om exploateringssamverkan Lagen (1987:11) om exploateringssamverkan upphävs på grund av att den inte tillämpas eller i övrigt fyller någon funktion. Övervägandena finns i avsnitt 5. Den upphävda lagen ska fortfarande gälla i de fall en ansökan om exploateringsförrättning har getts in till lantmäterimyndigheten före . Det är således inte bara lagens bestämmelser om förrättning som fortfarande ska gälla efter en sådan ansökan, utan även lagens övriga delar såsom t.ex. bestämmelserna om verkan av ändrade förhållanden m.m. och domstolsprövning m.m. Övervägandena finns i avsnitt 7. 9.2Förslaget till lag om ändring i fastighetsbildningslagen (1970:988) 6 kap. 2 a § Paragrafen innehåller bestämmelser om bildande av särskilda samfällig- heter av mark som ingår i samverkansområdet för en exploateringssam- fällighet enligt lagen (1987:11) om exploateringssamverkan. Paragrafen upphävs till följd av upphävandet av lagen om exploateringssamverkan. Övervägandena finns i avsnitt 6. Bildande av särskilda samfälligheter av mark som ingår i samverkans- området för en exploateringssamfällighet enligt lagen (1987:11) om exploateringssamverkan får även fortsättningsvis ske med stöd av den upphävda paragrafen. Detta gäller oavsett om exploateringssamfällig- heten bildats före eller, med stöd av övergångsbestämmelsen till upp- hävandet av lagen om exploateringssamverkan, efter det att lagen har upphävts. Övervägandena finns i avsnitt 7. Förslaget till lag om ändring i lagen (1970:990) om förmånsrätt för fordran på grund av fastighetsbildning Paragrafen innehåller bestämmelser om förmånsrätt för bl.a. fordran på ersättning som bestämts vid en förrättning enligt lagen (1987:11) om exploateringssamverkan. Paragrafen ändras till följd av upphävandet av lagen om exploateringssamverkan. I övrigt moderniseras paragrafen språkligt. Övervägandena finns i avsnitt 6. Även sedan lagen (1987:11) om exploateringssamverkan har upphävts ska de tidigare bestämmelserna om förmånsrätt fortsätta att gälla för en fordran som innehas av en förening som förvaltar en exploateringssamfällighet enligt den lagen. Övervägandena finns i avsnitt 7. 9.4Förslaget till lag om ändring i anläggningslagen (1973:1149) Paragrafen innehåller bestämmelser om att bl.a. en samfällighet som förvaltar en exploateringssamfällighet enligt lagen (1987:11) om exploateringssamverkan får begära förrättning enligt anläggningslagen. Paragrafen ändras till följd av upphävandet av lagen om exploaterings- samverkan. I övrigt moderniseras paragrafen språkligt. Övervägandena finns i avsnitt 6. En samfällighetsförening som förvaltar en exploateringssamfällighet enligt lagen (1987:11) om exploateringssamverkan får även fortsätt- ningsvis begära förrättning enligt anläggningslagen i enlighet med para- grafens tidigare lydelse. Övervägandena finns i avsnitt 7. 9.5Förslaget till lag om ändring i lagen (1973:1150) om förvaltning av samfälligheter 1, 4, 5, 18, 20, 21, 23 och 61 §§ Paragraferna innehåller bestämmelser om förvaltningen av bl.a. en sam- fällighet enligt lagen (1987:11) om exploateringssamverkan. Paragra- ferna ändras till följd av upphävandet av lagen om exploateringssamver- kan. I övrigt moderniseras paragraferna språkligt. Övervägandena finns i avsnitt 6. De ändrade paragraferna ska tillämpas enligt tidigare lydelse i fråga om samfälligheter enligt lagen (1987:11) om exploateringssamverkan. gäller också om samfälligheten, med stöd av övergångsbestämmelsen till upphävandet av lagen om exploateringssamverkan, har bildats efter upp- hävandet av lagen. Övervägandena finns i avsnitt 7. 9.6Förslaget till lag om ändring i lagen (1973:1152) om förmånsrätt för fordringar enligt lagen (1973:1150) om förvaltning av samfälligheter Lagen, som bara innehåller en löpande text, ges paragrafnumrering. Paragrafen innehåller bestämmelser om förmånsrätt för fordringar enligt lagen (1973:1150) om förvaltning av samfälligheter, bl.a. för en sam- fällighetsförening som förvaltar en exploateringssamfällighet enligt lagen (1987:11) om exploateringssamverkan. Andra stycket upphävs till följd av att lagen om exploateringssamverkan upphävs. I övrigt moderniseras paragrafen språkligt. Övervägandena finns i avsnitt 6. Även sedan lagen (1987:11) om exploateringssamverkan har upphävts ska de tidigare bestämmelserna om förmånsrätt fortsätta att gälla för en fordran som innehas av en förening som förvaltar en exploaterings- samfällighet enligt den lagen. Övervägandena finns i avsnitt 7. 9.7Förslaget till lag om ändring i lagen (1980:307) om skyldighet för utländska kärande att ställa säkerhet för rättegångskostnader Paragrafen innehåller bestämmelser om att säkerhet inte behöver ställas i mål och ärenden vid mark- och miljödomstol enligt bl.a. lagen (1987:11) om exploateringssamverkan. Paragrafen ändras till följd av att lagen om exploateringssamverkan upphävs. Övervägandena finns i avsnitt 6. Paragrafen ska tillämpas enligt tidigare lydelse när det gäller mål och ärenden vid mark- och miljödomstol enligt lagen (1987:11) om exploate- ringssamverkan. Övervägandena finns i avsnitt 7. 9.8Förslaget till lag om ändring i (2010:900) 4 kap. 19 och 20 §§, 6 kap. 2 och 11 §§ samt 14 kap. 21 § Paragraferna innehåller bestämmelser om genomförande av detaljplaner med exploateringssamverkan och en hänvisning till bestämmelserna om inlösen i lagen (1987:11) om exploateringssamverkan. Paragraferna upphävs till följd av upphävandet av lagen om exploateringssamverkan. Övervägandena finns i avsnitt 6. 4 kap. 42 § Paragrafen innehåller bestämmelser om vad kommunen får reglera med områdesbestämmelser, bl.a. om exploateringssamverkan. Paragrafen ändras till följd av upphävandet av lagen (1987:11) om exploaterings- samverkan. Ändringen innebär bl.a. att andra stycket upphävs. Övervägandena finns i avsnitt 6. De upphävda respektive ändrade paragraferna ska fortsätta att gälla för ärenden om exploateringssamverkan enligt lagen (1987:11) om exploateringssamverkan. Detta gäller även sådana ärenden som handläggs eller har handlagts med stöd av övergångsbestämmelsen till upphävandet av lagen om exploateringssamverkan. Övervägandena finns i avsnitt 7. Sammanfattning av Plan- och byggutredningens förslag avseende exploateringssamverkan i betänkandet Översyn av PBL och va-lagen (SOU 1996:168) Önskvärda förändringar inom bebyggda områden kommer ofta i konflikt med rådande fastighetsindelning och ägarförhållanden. För att sådana förändringar skall komma till stånd i större omfattning krävs därför nor- malt att marken genom frivilliga förvärv eller expropriation samlas i en hand, antingen hos kommunen eller en exploatör. Genom ESL, som trädde i kraft med PBL , skapades emellertid möjligheter att få till stånd samordnade aktiva insat- ser från fastighetsägarna själva. ESL innehåller genomförandemedel av två principiellt olika slag. För det första ger lagen möjligheter för fastighetsägarna att i samver- kan utföra de gemensamma anläggningar som är nödvändiga för områ- det, t.ex. gator och valedningar. Därefter överlämnas anläggningarna till den huvudman, kommunen eller en anläggningssamfällighet, som skall ansvara för driften . För det andra innehåller lagen ett speciellt värdeutjämningssystem, genom vilket fastighetsägarna får del i exploateringsverksamhetens avkastning utifrån vad man bidrar med till exploateringsföretaget och inte efter hur planens byggrätter lokaliseras, vilket i vissa situationer skapar större rättvisa och därmed ger bättre förutsättningar att åstad- komma lämpligt utformade detaljplaner. Lagen har dock tillämpats i endast få fall, vilket bl.a. torde bero på att den uppfattas som komplicerad. Detta har till stor del sin grund i att frå- gor om utbyggnad av anläggningar å den ena sidan och fördelning av planutfallet å den andra har vävts samman i ett enda förfarande. Vårt förslag är därför att ESL upphävs och att dessa båda huvudsyften behandlas var för sig. För utbyggnad av anläggningar finns en väl fungerande lagstiftning i form av AL. Vårt förslag är att den lagen exklusivt skall hantera dessa frågor. När det gäller värdeutjämningssystemet har vi konstaterat att liknande system med framgång och i stor utsträckning tillämpas i andra länder och i de praktiska fall som har genomförts enligt ESL har möjligheten till en mer rättvis fördelning av planvinsten framhållits som särskilt värdefull. Vi anser därför att systemet bör behållas, men med en förenklad utform- ning i jämförelse med ESL. Kommunen skall i en detaljplan kunna meddela bestämmelser om att ett särskilt fördelningsförfarande skall tillämpas vid genomförandet av planen. meddelas bestämmelser om fastighetsindelningen m.m., motsvarande vad som enligt gällande rätt regleras i fastighetsplan. Därefter genomförs en fördelningsförrättning vid lantmäterimyndigheten, varvid marken omdisponeras och en ekonomisk avräkning görs, så att berörda fastigheter får del av planvinsten utifrån ett andelstal. Detta andelstal bestäms normalt med utgångspunkt från den areal som fastig- heten bidrar med. Det finns dock möjlighet att jämka andelstalet så att