prop · GZ03137 · 2012-04-04 00:00:00 — Det hänvisas dock i artikel 112 till och rådets direktiv /46/EG av om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter (dataskyddsdirektivet) samt till nationell rätt som införts genom direktivet. Detta innebär att det är personuppgiftslagen (1998:204) som är tillämplig på den behandling av personuppgifter som sker inom ramen för registret och databasen med inspektions- och övervakningsrapporter i den utsträckning det inte finns bestämmelser om behandlingen i kontrollförordningen. Av 9 § personuppgiftslagen framgår bl.a. att personuppgifter alltid ska Prop. 2011/12:137 behandlas på ett korrekt sätt och i enlighet med god sed samt att person- uppgifter endast får samlas in för särskilda, uttryckligt angivna och berättigade ändamål. Enligt 28 § samma lag är den personuppgiftsansvarige skyldig att på begäran av den registrerade rätta, blockera eller utplåna sådana personuppgifter som inte har behandlats i enlighet med lagen. Den personuppgiftsansvarige är vidare, enligt 31 § i lagen, skyldig att vidta lämpliga tekniska och organisatoriska åtgärder för att skydda de personuppgifter som behandlas. I samband med detta ska det bl.a. beaktas vilka risker som finns med behandlingen av personuppgifterna och hur pass känsliga uppgifterna är. För att åstadkomma en bättre garanti för utformningen av integritetsskyddet i särskilt känsliga register kan särskilda registerförfattningar antas, dvs. specialregleringar i förhållande till personuppgiftslagen som syftar till att komplettera lagen och i vissa delar ersätta den. Regeringen anser att det inte finns något behov av att reglera den behandling som ska ske av personuppgifter i samband med pricksystemet i en särskild registerlag. Enligt regeringens bedömning garanteras enskilda i detta avseende ett tillfredsställande skydd genom regleringen i personuppgiftslagen. Emellertid kan det finnas anledning för regeringen att framöver närmare överväga om det finns behov av ytterligare bestämmelser i fiskelagstiftningen om behandling och utlämnande av personuppgifter för att Havs- och vattenmyndigheten ska kunna utföra sina uppgifter på ett effektivt och ändamålsenligt sätt. Datainspektionen har påpekat att det finns behov av att närmare överväga förutsättningarna för en särskild registerförfattning. Nämnas kan att en ny kustbevakningsdatalag med tillhörande förordning kommer att träda i kraft (prop. 2011/12:45, 2011/12:FöU4, rskr. 2011/12:158). Regeringens förslag: Havs- och vattenmyndighetens beslut i enskilda fall enligt förordning (EG) nr 1224/2009 ska få överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Beslut om överföring av prickar enligt artikel 92.2 i förordning (EG) nr 1224/2009 ska dock inte få överklagas. bedömning: Överensstämmer i stort med regeringens förslag. Havs- och vattenmyndigheten har föreslagit att beslut om prickar och återkallelse får överklagas till allmän förvaltningsdomstol i enlighet med gällande bestämmelser i fiskelagen. Remissinstanserna: Remissinstanserna tillstyrker eller har inte någon erinran mot förslaget. Skälen för regeringens bedömning: Enligt artikel 92.2 i kontrollförordningen ska innehavaren av en fiskelicens som tilldelats prickar ha rätt till rättslig prövning i enlighet med nationell rätt. Samma rätt till rättslig prövning föreskrivs inte i artikel 92.3, enligt vilken en fiskelicens automatiskt ska dras in när ett visst antal prickar har uppnåtts. har i sin rapport föreslagit att såväl beslutet om att tilldela prickar som beslutet om att återkalla fartygstillståndet ska kunna överklagas. Regeringen delar denna bedömning. Båda besluten har sådana rättsverkningar för den enskilde att de bör kunna bli föremål för överprövning. Ett beslut om att tilldela prickar har positiv rättskraft och läggs till grund för själva återkallelsebeslutet. Redan beslutet om prickar kan dessutom påverka priset på fartyget vid en försäljning och påverkar därmed potentiellt fartygstillståndsinnehavarens ekonomiska situation. När det gäller beslutet att återkalla ett fartygstillstånd eller ett särskilt fartygstillstånd har detta allvarliga rättsverkningar för innehavaren av tillståndet i och med att verksamheten måste upphöra . Dessutom innebär ett beslut om återkallelse, även om en återkallelse ska följa automatiskt på ett visst antal prickar, att en viss bedömning måste göras. Giltighetstiden för den återkallelse som blir följden av att ett visst antal prickar har uppnåtts är nämligen inte exakt bestämd, utan ska enligt artikel 92.3 i kontrollförordningen avse en viss minsta period. Även detta beslut är således av sådan karaktär att det bör kunna överklagas. Enligt 51 § fiskelagen får Havs- och vattenmyndighetens beslut i enskilda fall enligt fiskelagen eller enligt bestämmelser som meddelats med stöd av lagen överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Den reglering som krävs för att beslut ska kunna fattas om att tilldela prickar och om att återkalla ett tillstånd ska enligt förslaget tas in i fiskelagen. Besluten blir då överklagbara enligt 51 § fiskelagen. Någon ytterligare reglering krävs därför inte när det gäller möjligheten att överklaga dessa beslut. Av artikel 92.2 i kontrollförordningen framgår först att innehavaren av en fiskelicens ska tilldelas prickar när en överträdelse har skett. Därefter anges att prickarna vid ett ägarbyte ska överföras till en framtida innehavare av licensen för det berörda fiskefartyget. Slutligen anges att innehavaren ska ha rätt till rättslig prövning i enlighet med nationell rätt. Utformningen av bestämmelsen kan tyda på att såväl beslutet om att tilldela prickar som beslutet att överföra prickarna till en ny innehavare av fartygstillståndet ska kunna överklagas. Överföringen av prickar till ett nytt fartygstillstånd ska emellertid ske automatiskt. Om prickarna registreras på fartygsbeteckningen sker dessutom i praktiken inte någon överföring, utan prickarna finns kvar på samma fartygsbeteckning även om fartyget får en ny ägare. Det sker således inte någon bedömning som kan bli föremål för ändring i domstol. Bestämmelsen får således tolkas på så sätt att möjligheten till rättslig prövning endast avser beslutet att tilldela prickar. Regeringen delar bedömning att själva överföringen av prickar till ett nytt fartygstillstånd inte bör föranleda någon möjlighet att överklaga enligt fiskelagen. Det som ska kunna överklagas enligt fiskelagen är, såsom angetts ovan, det bakomliggande beslutet att tilldela prickar. De tilldelade prickarna är i stället en faktor att ta med i beräkningen vid ett eventuellt förvärv av ett fiskefartyg, då eventuella prickar kan påverka priset på fartyget. Vid ett ägarskifte är innehavaren av fiskelicensen enligt artikel 128 i genomförandeförordningen skyldig att informera en framtida innehavare av fiskelicensen om det antal prickar som belastar fartyget. Även om tilldelade prickar automatiskt ska överföras till ett nytt fartygstillstånd och det således inte finns något utrymme för bedömning eller om prickarna registreras direkt på fartygets registerbeteckning, så kan uppgiften om prickar, t.ex. på grund av skrivfel, bli felaktig i re- Prop. 2011/12:137 gistret eller i tillståndet. Det måste således finnas en möjlighet att begära rättelse av de uppgifter som förs in i registret eller som förs från registret in i nya tillstånd. Enligt regeringens bedömning ovan bör Havs- och vattenmyndigheten föra det register som avses i EU-förordningarna. Det är även denna myndighet som utfärdar fartygstillstånd. Myndigheten ska i sin handläggning av ärenden följa förvaltningslagen (1986:223). Det innebär att bl.a. bestämmelserna om rättelse av skrivfel och liknande (26 §) och om omprövning av beslut (27 §) i den lagen gäller i ärenden som rör uppgifter i registret och i fartygstillstånden. Någon ytterligare reglering krävs inte. Fiskelagens 51 § bör dock kompletteras på så sätt att det framgår att den även avser enskilda beslut som fattats enligt kontrollförordningen. Havs- och vattenmyndigheten fattar beslut i enskilda fall enligt direkt tillämplig EU-lagstiftning. Ett sådant tillägg i paragrafen innebär därför endast ett förtydligande av redan gällande förhållanden. Av kompletteringen bör även framgå att beslut om överföring av prickar inte får överklagas enligt bestämmelsen. 6 Pricksystem för befälhavare 6.1Hur bör pricksystemet för befälhavare vara uppbyggt? Regeringens förslag: En befälhavare som gjort sig skyldig till en allvarlig överträdelse ska tilldelas samma antal prickar som tilldelas innehavaren av fartygstillstånd eller särskilt fartygstillstånd för den aktuella överträdelsen. En dom eller ett beslut efter prövning enligt nationell rätt ska läggas till grund för ett beslut om prickar. En underrättelse från de behöriga myndigheterna i den medlemsstat som har jurisdiktion i händelse av en överträdelse ska läggas till grund för ett beslut om prickar. Regeringens bedömning: Havs- och vattenmyndigheten bör föra det register över prickar som avses i artikel 93 i kontrollförordningen. förslag: Överensstämmer med regeringens förslag, men omfattar inte förslaget att en underrättelse från en behörig myndighet i en annan medlemsstat ska kunna ligga till grund för ett beslut om prickar. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker eller har inte någon erinran mot förslaget. Havs- och vattenmyndigheten tillstyrker förslaget men anser att det måste kompletteras med de fall där en allvarlig överträdelse konstateras i en annan medlemsstat än flaggmedlemsstaten. I sådana fall ska denna andra stat underrätta flaggmedlemsstaten om de straffrättsliga förfaranden och andra åtgärder som vidtagits samt om alla slutgiltiga avgöranden i samband med överträdelsen, så att flaggmedlemsstaten kan fatta beslut om prickar. frågan om det förhållandet att någon har tilldelats prickar interimistiskt eller riskerar att tilldelas prickar slutligt ska beaktas vid utmätning av straffrättslig påföljd. Kammarrätten anser vidare att frågan om dubbelbestraffning bör belysas, om den enskilde först döms till en straffrättslig påföljd och sedan en administrativ sanktion i form av prickar. Skälen för regeringens förslag: I artikel 92.6 i kontrollförordningen föreskrivs att medlemsstaterna ska inrätta ett pricksystem som innebär att befälhavaren på ett fartyg tilldelas ett lämpligt antal prickar för en allvarlig överträdelse av bestämmelserna i den gemensamma fiskeripolitiken. Genomförandeförordningen innehåller inte några närmare anvisningar om hur ett sådant system ska se ut, utan föreskriver endast i artikel 134 en skyldighet för medlemsstaterna att underrätta kommissionen om de system som inrättats för befälhavarna. Medlemsstaterna får således själva avgöra hur ett sådant system ska se ut. I syfte att skapa ett system som är förutsägbart och lätt att tillämpa bör pricksystemet för befälhavare, enligt regeringens mening, i så stor utsträckning som möjligt återspegla det system som gäller för innehavare av fartygstillstånd. Systemet bör således omfatta samma allvarliga överträdelser som det system som gäller för innehavare av fartygstillstånd eller särskilt fartygstillstånd. Såsom angetts i avsnitt 5.5 motsvaras de överträdelser som omfattas av pricksystemet av sanktioner i fiskelagen eller . Ett undantag är överträdelsen som består i att ett fiskefartyg inte har någon nationalitet och därmed är statslöst. Det kan därför finnas behov av att sanktionera denna överträdelse i nationell rätt. Det saknas dock underlag i detta lagstiftningsärende för att kunna bedöma behovet av att införa en sådan bestämmelse. Denna fråga kommer därför att behandlas i ett annat sammanhang. En befälhavare som gjort sig skyldig till en allvarlig överträdelse bör dessutom tilldelas samma antal prickar som de som tilldelas innehavaren av ett fartygstillstånd eller särskilt fartygstillstånd för detta slag av överträdelse. Det blir då i normalfallet fråga om en och samma bedömning av om överträdelsen är av allvarlig art, baserad på en och samma dom eller beslut, vid ett och samma tillfälle. Detta överensstämmer med regeringens tidigare uttalade intentioner avseende samtidiga återkallelser av yrkesfiskelicens och fartygstillstånd i regeringens proposition Ändringar i fiskelagen, m.m. (prop. 2002/03:41, s. 28 f.). En dom eller ett beslut efter prövning enligt nationell rätt samt en underrättelse från de behöriga myndigheterna i den medlemsstat som har jurisdiktion i händelse av en överträdelse bör därmed, i likhet med vad som gäller för innehavare av fartygstillstånd (se avsnitt 5.5), läggas till grund för ett beslut om prickar. I likhet med vad som gäller enligt det pricksystem som gäller för innehavare av fartygstillstånd och särskilt fartygstillstånd bör Havs- och vattenmyndigheten föra det register över prickar som avses i artikel 93 i kontrollförordningen. För en genomgång av pricksystemets inverkan på straffmätningen i brottmålsförfarandet och av frågan om dubbelbestraffning hänvisas till avsnitt 5.5. 6.2Vilken sanktion bör prickarna leda till? Regeringens förslag: När en befälhavare som är skyldig att inneha yrkesfiskelicens har tilldelats det antal prickar som ska medföra återkallelse enligt det pricksystem som gäller för innehavare av fartygstillstånd eller särskilt fartygstillstånd, så ska befälhavarens yrkesfiskelicens återkallas. När en befälhavare som inte omfattas av krav på yrkesfiskelicens har tilldelats motsvarande antal prickar ska han eller hon förbjudas att verka som befälhavare på fiskefartyg. Giltighetstiden för beslut om återkallelse eller förbud ska begränsas på samma sätt som gäller för återkallelse av fartygstillstånd och särskilt fartygstillstånd. När 90 prickar har tilldelats ska yrkesfiskelicensen återkallas permanent medan förbud att verka som befälhavare ska gälla . Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om vilka villkor som ska gälla för att ansöka om och beviljas en ny yrkesfiskelicens efter en återkallelse. förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag. förslag när det gäller bemyndigandet är begränsat till att avse villkor som ska gälla för att ansöka om ny yrkesfiskelicens efter en permanent återkallelse. Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker eller har inte någon erinran mot förslaget. Hovrätten för anser att det är mindre lämpligt att införa nya regler om återkallelse av yrkesfiskelicens, mot bakgrund av att i sitt betänkande SOU 2010:42 har föreslagit att yrkesfiskelicensen ska utmönstras ur lagstiftningen. Havs- och vattenmyndigheten anser att det föreslagna bemyndigandet är för begränsat. Eftersom yrkesfiskelicensen är tidsbegränsad har myndigheten även behov av att meddela föreskrifter om förutsättningarna för att ansöka om och beviljas en ny yrkesfiskelicens vid en tillfällig återkallelse. En återkallelse kan bli verkningslös i de fall den återstående giltighetstiden för licensen är kortare än återkallelsetiden. Det bör finnas möjlighet att meddela föreskrifter om att en licens i en sådan situation inte bör beviljas på nytt förrän återkallelsetiden har löpt ut. Skälen för regeringens förslag Om ett pricksystem ska ha en avskräckande funktion måste ett visst antal prickar leda till någon typ av sanktion. Det finns olika typer av sanktioner att välja mellan, såsom straff, avgift, föreläggande eller förbud förenat med vite, förbud att verka som befälhavare eller återkallelse av någon typ av tillstånd. I artikel 91 i kontrollförordningen föreskrivs att allvarliga överträdelser av bestämmelser i den gemensamma fiskeripolitiken ska leda till effektiva, proportionella och avskräckande administrativa eller straffrättsliga sanktioner. I sanktioneras överträdelser av fiskelagstiftningen antingen straffrättsligt eller inom ett system med sanktionsavgifter. sidan av dessa sanktioner ska medlemsstaterna enligt artikel 92 tillämpa ett pricksystem för allvarliga överträdelser. Om ett visst antal prickar skulle leda till ett straff eller en avgift skulle en överträdelse kunna leda till upprepade sanktioner av samma slag. Detta är enligt regeringens mening inte lämpligt. De prickar som tilldelas kan ses som en typ av varning eller ett påpekande om att ett förfarande inte är godtagbart. Det är därför varken lämpligt eller tillräckligt att när ett visst antal prickar tilldelats meddela befälhavaren ett föreläggande eller förbud vid vite. Möjligheten att förena prickarna med ett föreläggande eller förbud vid vite och när ett visst antal prickar har tilldelats utdöma vitet är inte heller godtagbar. Om överträdelsen omfattas av systemet med sanktionsavgifter skulle det nämligen medföra att samma överträdelse leder till två olika avgifter. Det som återstår är då antingen förbud att verka som befälhavare eller återkallelse av någon typ av tillstånd. När det gäller det pricksystem som gäller för innehavare av fiskelicens föreslås, såsom anges i avsnitt 5.1, att återkallelse ska ske av fartygstillståndet eller det särskilda fartygstillståndet. I det systemet används således återkallelse av en typ av tillstånd. Det är även den typ av sanktion som används enligt den nu gällande återkallelsebestämmelsen i fiskelagen, enligt vilken såväl yrkesfiskelicensen som fartygstillståndet kan återkallas. För att få en överensstämmelse mellan systemen framstår därför återkallelse av någon typ av tillstånd enligt regeringens mening som en lämplig sanktion. Ett förbud att verka som befälhavare skulle i praktiken få i stort sett samma effekt som en återkallelse av en licens eller ett tillstånd. Om inte licensen eller tillståndet återkallas kan yrkesfiskaren dock ha kvar vissa förmåner som är kopplade till dessa. En yrkesfiskelicens är t.ex. ett krav för att få inneha fartygstillstånd. En återkallelse av någon typ av tillstånd är därför den lämpligaste sanktionen och den som bör väljas i första hand. Befälhavare som är skyldiga att ha en yrkesfiskelicens Det finns ett flertal tillstånd som kan kopplas till befälhavaren, nämligen yrkesfiskelicens, fartygstillstånd, särskilt fartygstillstånd och kompletterande fartygstillstånd. En redogörelse för dessa har lämnats i avsnitt 4.3. Dessutom gäller vissa behörighetskrav för befälhavare. Inom ramen för pricksystemet för befälhavare bör, enligt regeringens mening, ett sådant tillstånd återkallas som dels är viktigt för själva befälhavarfunktionen, dels har en koppling till det yrkesmässiga fisket. Det som ska sanktioneras inom pricksystemet är överträdelser av den gemensamma fiskeripolitiken och inte överträdelser av bestämmelserna om hur en befälhavare ska sköta sitt arbete i allmänhet. Det föreslås i avsnitt 5.1 att fartygstillståndet eller det särskilda fartygstillståndet ska återkallas inom ramen för det pricksystemet som är kopplat till fiskelicensen. De prickar som tilldelas en innehavare av fiskelicens är avsedda att belasta och följa det fartyg som fiskelicensen avser. De prickar som tilldelas en befälhavare tilldelas däremot befälhavaren som person. Det är därför inte lämpligt att koppla befälhavarens prickar till en återkallelse av fartygstillståndet eller det särskilda fartygstillståndet. När det gäller de särskilda tillstånden (även kallade kompletterande fartygstillstånd) har de till huvudsakligt syfte att reglera ett visst fiske. Det kan röra sig om tillstånd att fiska en viss art, inom ett visst område eller . Även dessa tillstånd är mer knutna till fartyget än till befälhavaren. Det är dessutom inte alltid befälhavaren som innehar dessa tillstånd. Det är därför inte heller lämpligt att återkalla dessa tillstånd inom ramen för pricksystemet för befälhavare. När det gäller behörighetsbevis och behörighetskrav för befälhavare finns bestämmelser om detta bl.a. i sjölagen (1994:1009), förordningen (2007:237) om behörigheter för sjöpersonal och Transportstyrelsens föreskrifter och allmänna råd (TSFS 2010:20) om utbildning och behörigheter för sjöpersonal. En befälhavares behörighetsbevis tar inte sikte på yrkesfisket som sådant, utan avser befälhavarens behörighet att utföra sina arbetsuppgifter utifrån vissa kunskaps- och erfarenhetskrav. Att återkalla befälhavarens behörighetsbevis kan således inte heller anses vara en lämplig sanktion i detta sammanhang. Enligt regeringens mening framstår i stället yrkesfiskelicensen som det lämpligaste tillståndet att återkalla när en befälhavare har tilldelats ett visst bestämt antal prickar. Yrkesfiskelicensen är kopplad såväl till befälhavarfunktionen som till det yrkesmässiga fisket. För att få fartygstillstånd krävs nämligen att innehavaren har en yrkesfiskelicens och befälhavaren ombord på ett fartyg som används för yrkesmässigt fiske med stöd av fartygstillstånd måste vid varje fisketillfälle ha yrkesfiskelicens. När det angivna antalet prickar har uppnåtts bör därför befälhavarens yrkesfiskelicens återkallas. har i sitt betänkande Med fiskevård i fokus en ny fiskevårdslag (SOU 2010:42) föreslagit att yrkesfiskelicensen ska utmönstras ur lagstiftningen. Hovrätten för anser att det mot bakgrund av utredningens förslag är mindre lämpligt att införa nya regler om återkallelse av yrkesfiskelicens. Den bestämmelse i kontrollförordningen som innehåller skyldigheten för medlemsstaterna att inrätta ett nationellt pricksystem för befälhavare blev tillämplig och medlemsstaterna ska enligt artikel 134 i genomförandeförordningen underrätta kommissionen om sina nationella pricksystem efter den dag då bestämmelserna blir tillämpliga, dvs. Regeringen anser därför att det är nödvändigt att utgå från nu gällande lagstiftning vid införandet av systemet. betänkande är under beredning inom och regleringen av pricksystemet för befälhavare kommer om det behövs att ses över i det sammanhanget. För den som fiskar yrkesmässigt med stöd av enskild fiskerätt på enskilt vatten finns inte något krav på yrkesfiskelicens. Det bör dock även i dessa fall finnas möjlighet att sanktionera överträdelser som en enskild har gjort sig skyldig till i egenskap av befälhavare. Eftersom det inte finns någon yrkesfiskelicens som går att återkalla bör dessa befälhavare, när de tilldelats det fastställda antalet prickar, i stället förbjudas att verka som befälhavare på ett fiskefartyg som licensen skulle ha varit återkallad om de hade haft en sådan. Beslut om återkallelse eller förbud och giltighetstid för beslutet Samma antal prickar bör krävas för beslut om återkallelse av yrkesfiskelicens eller förbud att verka som befälhavare på fiskefartyg som det antal som krävs enligt det system som gäller för innehavare av fartygstillstånd och särskilt fartygstillstånd. Giltighetstiden för besluten bör begränsas på samma sätt. Enligt systemet för innehavare av fartygstillstånd och särskilt fartygstillstånd gäller permanent återkallelse efter 90 prickar. Regeringen anser emellertid, i likhet med , att det är en alltför långtgående sanktion om en yrkesfiskare aldrig mer ska kunna få en yrkesfiskelicens eller om en befälhavare aldrig mer ska kunna verka som befälhavare på ett fiskefartyg. har i sin rapport föreslagit att Havs- och vattenmyndigheten ska bemyndigas att meddela föreskrifter om vilka villkor som ska gälla för att ansöka om en ny yrkesfiskelicens efter en permanent återkallelse. Dessa villkor skulle bl.a. avse hur som ska förflyta mellan den permanenta återkallelsen och tidpunkten för ansökan om ny licens. Som exempel anger verket att en ny ansökan om yrkesfiskelicens skulle kunna lämnas in karens och därefter bedömas av myndigheten. När det gäller förbud att verka som befälhavare har föreslagit att förbudet att verka som befälhavare efter 90 prickar bör gälla . Det framgår emellertid inte klart av hur systemet är avsett att tillämpas efter 90 prickar. I det pricksystem som föreslås gälla för innehavare av fartygstillstånd och särskilt fartygstillstånd innebär en permanent återkallelse efter 90 prickar att fartygstillståndet eller det särskilda fartygstillståndet upphör att gälla och att fartygskapaciteten förs ut ur fiskeflottan.