prop · H00310 · 2012-09-19 00:00:00 — I samband med barnuppdraget 20062007 riktade länsstyrelserna kritik mot att kommuner, trots anmälningar som innehöll information om allvarliga missförhållanden, avstod från att utreda barnets behov av stöd och skydd. Enligt är det en rättssäkerhetsfråga för den enskilde att det finns viss förutsägbarhet när det gäller på vilka grunder beslut om utredning fattas. Regeringen anser även att det är ett problem att utredningar inte inleds trots information om allvarliga missförhållanden. konstaterar i remissyttrandet att det finns regler om dokumentation av utsagor gällande både barn och unga men att det inte finns tillräcklig vägledning för hur dokumentationen av barnets utsaga ska genomföras. Det är av yttersta vikt att dokumentationen av ett barns utsaga är heltäckande, objektiv och grundlig. 2012/13:10 föreslår att ges i uppdrag att uppdatera och utveckla befintlig vägledning av barns och ungas utsagor. har i remissyttrandet framfört att det är nödvändigt att ta fram tydliga riktlinjer för de situationer då ett möte bör undvikas i samband med att en anmälningsskyldig gjort en anmälan till . Bakgrunden är att det i situationer där det finns misstanke om att barnet är utsatt för våld, sexuella övergrepp eller andra brott mot sin person från någon närstående, är förenat med risker att hålla ett möte i ett så tidigt skede som avses. Det gäller enligt myndigheten i särskilt hög grad vid hedersrelaterade brott. Ett sådant möte kan äventyra möjligheterna att säkra bevis i en brottsutredning och riskera barnets säkerhet. Även när det är barnet som är misstänkt för brott uppkommer risker för att brottsutredningen äventyras. Regeringen har bedömt att det behövs vägledning kring hanteringen och bedömningen av anmälningar, kring hur ska bedöma vilken tyngd ett barns utsagor ska ges utifrån ålder och mognad samt kring när det är olämpligt att erbjuda ett möte i samband med att en anmälningsskyldig gjort en anmälan till . Denna vägledning ska vara en del av uppdraget. Uppföljning av nya bestämmelser Regeringen avser att ge i uppdrag att på nationell nivå följa upp effekterna av de nya bestämmelserna. Det finns vissa områden som är speciellt angelägna att följa upp. Det handlar bl.a. om handläggningen av anmälningar och ansökningar, om barn i ökad utsträckning har haft inflytande i utredningar och bedömningar och om de i större utsträckning behandlats som kompetenta individer. Det handlar också om hur de nya bestämmelser som rör placerade barn och unga slår igenom och hur de upplevs av barn och unga. Fortsatt stöd till det regionala samarbetet inom ramen för plattformen att utveckla en evidensbaserad praktik inom Det behövs fortsatt stöd till det regionala samarbete som sker inom ramen för plattformen för arbetet med att utveckla en evidensbaserad praktik inom som beskrivits närmare i avsnitt 4.2. Ett prioriterat område för utvecklingsledarna har varit att stödja kommunen att kontinuerligt följa upp barn och unga i familjehem och HVB. är målet att stödja utvecklingsarbete på lokal och nationell nivå. Det handlar bl.a. om att identifiera utvecklingsområden som systematiskt kan följas upp. Det arbete som bedrivs inom BBIC- nätverken ska bl.a. tas till vara. finns utvecklingsledare på plats i samtliga län. Försöksverksamhet med en strukturerad modell för effektivt stöd till Ett antal kommuner arbetar med Skolfam-modellen i syfte att för- bättra skolresultaten för barn som placerats i familjehem. bär att en elevs förutsättningar, för att på bästa möjliga sätt klara skol- gången, initialt kartläggs. Denna kartläggning följs sedan av en analys, en utbildningsplan och en uppföljning. med samma tester om på nytt för att ta reda på om och på vilket sätt resultaten har påverkats. Därpå följer en kontinuerlig och långsiktig upp- följning av eleven. Med hänsyn till de särskilda förutsättningar som råder för är det angeläget att hitta modeller som kan innebära ett effektivt stöd till Regeringen har därför gett (SiS) och Specialpedagogiska myndigheten i uppgift att ta fram en genom- förandeplan inför ett uppdrag att utveckla och pröva en strukturerad modell för skolverksamheten inom SiS. Syftet är att förbättra möjlig- heterna till god utbildning för de barn och unga som vårdas inom SiS (regeringsbeslut ). Regeringen har tidigare konstaterat att statistiken inom den sociala barn- och ungdomsvården behöver utvecklas (prop. 2006/07:129). styrelsen har därför haft i uppdrag att ta fram ett system för en utvidgad insamling av statistik avseende insatser till barn och unga inom social- Uppdraget har redovisats och med detta som underlag avser regeringen att gå vidare och ge i uppdrag att utveckla statistiken bl.a. för att förbättra kunskapen om insatser som ges till barn och unga samt omfattningen av dessa. Konsekvenser för barn och unga Regeringens bedömning: Förslag om stärkt stöd och skydd för barn och unga innebär bl.a. att barns och ungas bästa och egna uppfatt- ningar får en starkare ställning i lagstiftningen och vid tillämpningen Det kommer bättre att spegla den ökade kunskapen om barns behov och rättigheter och barns förmåga att själva bedöma sin situa- tion och uttrycka sina önskemål. Ett klargörande av socialnämndens ansvar att bedriva uppsökande verksamhet och förebyggande arbete samt en betoning av ett nära och gemensamt ansvarstagande för barn med behov av stöd på många områden bör leda till att barn och ungdomar, som är i behov av stöd och skydd, får ökad uppmärksamhet och hjälp i ett tidigt skede. Förslag som innebär ökad uppmärksamhet och krav på långsiktig planering och uppföljning av vården och där en särskilt utsedd social- sekreterare ska ansvara för kontakterna med barnet och den unge kommer att leda till att placerade barns och ungas utveckling och behov av skydd uppmärksammas bättre. kan upptäckas och åtgärdas. Uppföljningar både efter avslutad utredning och efter avslutad pla- cering gör det vidare möjligt för att fortsatt följa hur det går för barnet för att kunna avgöra om barnets situation behöver utre- das eller om barnet kan motiveras till att ta emot insatser. gör tidiga ingripanden för att förhindra en fortsatt destruktiv livs- Sammantaget leder förslagen till att barn och unga som far illa eller riskerar att fara illa ges bättre framtidsutsikter när det gäller personlig utveckling, hälsa, utbildning och därmed också yrkesliv samt att bar- nets rättigheter enligt stärks. Skälen för regeringens bedömning: I propositionen föreslås ett antal förslag som klargör kommunernas ansvar i det generella förebyggande arbetet i syfte att barn och ungdomar, som far illa eller riskerar att fara illa får ökad uppmärksamhet och hjälp i ett tidigt skede. I propositionen föreslås också ett antal mer detaljerade bestämmelser, som i sig inte torde innebära några stora förändringar mot de intentioner som finns i dagens lagstiftning och som många kommuner redan Den otydlighet som finns leder dock till allvarliga bris- ter och att barn och unga inte alltid får den uppmärksamhet, det stöd och det skydd som de behöver. Med ökad detaljeringsgrad bl.a. genom ett stärkt barnrättsperspektiv, förändrade regler kring anmälningar, utredningar och uppföljningar, tillhandahållande av familjehemsutbildningar och en särskilt utsedd socialsekreterare torde lagstiftningen, enligt regeringens uppfattning, tydligare lyfta fram samhällets ansvar för att kunna ge flickor och pojkar liksom unga kvinnor och män som far illa eller riskerar att fara illa det stöd och skydd som de behöver för att kunna växa upp under trygga och Regeringens bedömning: Ett stärkt stöd och skydd till barn och unga som far illa eller riskerar att fara illa kan leda till att barn och unga som är aktuella inom ges bättre framtidsutsikter när det gäller hälsa, utbildning, personlig utveckling och yrkesliv, vilket är gynnsamt för samhällsekonomin. Tydligare regler för anmälan och utredning samt förebyggande och tidiga insatser för barn och unga kan enligt regeringens bedömning leda till att brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet påverkas i positiv riktning genom att vägen in i brottslighet bryts eller förhindras. Det torde leda till minskade kostnader för kommunerna och staten. bedömning: Överensstämmer delvis med regeringens bedömning. Utredningen bedömer att brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet påverkas i positiv riktning men gör ingen bedömning av de samhällsekonomiska konsekvenserna. Skälen för regeringens bedömning: Syftet med tydligare och mer detaljerade bestämmelser i socialtjänstlagen för den sociala barn- och ungdomsvården är att uppnå ett stärkt stöd och skydd till barn och unga som far illa eller riskerar att fara illa. Uppnås detta kan det ge stora vinster för samhället i form av att barn och ungdomar, som trots att de levt i riskmiljöer, får goda möjligheter att utvecklas väl och bidra till samhällets utveckling och välfärd. Regeringen anser också att det förebyggande arbetet inom den sociala barn- och ungdomsvården är av central betydelse för att förhindra att barn och ungdomar far illa eller hamnar i kriminalitet. Utredningen har inte räknat på vad förslagen samhällsekonomiskt skulle innebära. Tidiga ingripanden och förebyggande insatser torde dock, enligt regeringens uppfattning, leda till bättre framtidsförutsättningar för barn och unga, som annars skulle riskera att få sin framtid mer eller mindre spolierad, samt, som en följd av detta, till minskade kostnader för kommunerna och staten. 2012/13:10 12.3 Ekonomiska konsekvenser för staten Regeringens bedömning: Regeringen avser att ge i uppdrag att i samarbete med andra myndigheter utarbeta ett nationellt säkerhetsprogram för barn och unga som placeras i heldygnsvård eller får öppna insatser under 20122015. Regeringen avser även att ge ett uppdrag där myndigheter ska samarbeta för att främja och stödja kunskapsutveckling och öka tillgängligheten för barn och unga. Avsikten med satsningen är att den ska leda till ökad kompetens för personer som arbetar med myndighetsutövning inom den sociala barn- och ungdomsvården, att ska bli synligare och tillgängligare för barn och unga och att det finns bra vägledning inom områden som särskilt uppmärksammats. När det gäller kompetenssatsningen avser regeringen att ta fram ett underlag i syfte att stärka huvudmännens arbete inom detta område och att koppla ett prestationsbaserat bidrag till satsningen. Regeringen avser också att ge i uppdrag att under 20132015 följa vilka effekter de nya bestämmelserna får i kommunerna. Regeringen har beslutat att ge och Specialpedagogiska myndigheten i uppgift att ta fram en genomförandeplan inför ett uppdrag att utveckla och pröva en strukturerad modell för skolverksamhet inom institutionsstyrelsen. Regeringen avser dessutom att besluta om att fortsätta utveckla statistiken för den sociala barn- och ungdomsvården. Därutöver kommer regeringen att fortsätta stödja det regionala samarbetet inom ramen för plattformen att utveckla en evidensbaserad praktik inom här specifikt den sociala barn- och ungdomsvården. När det gäller finansieringen av uppdragen återkommer regeringen i frågan. Skälen för regeringens bedömning: Regeringen avser att ge kommunerna utökade möjligheter att begära registerkontroller från vid rekryteringar av kontaktpersoner och kontaktfamiljer. Det är svårt att beräkna de kostnadsökningar som kan uppstå för med anledning av detta. Om det vid närmare beräkningar visar sig bli fråga om mer än marginella kostnadsökningar bör polisen kompenseras för dessa. Förslagen bedöms inte öka arbetsbördan eller kostnaderna för de allmänna förvaltningsdomstolarna. Inte heller beräknas få extra kostnader med anledning av förslagen. tillsynsuppdrag utökas inte. Däremot tillkommer fler bestämmelser som myndigheten ska kontrollera efterlevnaden av. Detta arbete ryms inom ramen för myndighetens ordinarie tillsyn. Regeringen avser att ge i uppdrag att i samarbete med andra myndigheter utarbeta ett nationellt säkerhetsprogram för barn och unga som placeras i heldygnsvård eller får öppna insatser. med säkerhetsprogrammet är att det ska bidra till att utveckla verktyg i form av rutiner, strukturer och andra ändamålsenliga hjälpmedel som Prop. 2012/13:10 verksamma inom kan använda för att trygga och säkra den sociala barn- och ungdomsvården samt bidra till att brister i vården kan förebyggas. finns det regionala utvecklingsledare för den sociala barn- och ungdomsvården. En prioriterad uppgift för dem är att stödja huvudmännens arbete med uppföljning av barn och unga som är placerade i familjehem eller hem för vård eller boende. Regeringen menar att utvecklingsledarna ska ha en viktig uppgift i arbetet med att genomföra programmet. Regeringen bedömer att uppdraget ska pågå 20122015. Regeringen avser att ge ett samlat uppdrag där myndigheter ska samarbeta för att främja och stödja kunskapsutveckling. Satsningen ska leda till ökad kompetens för personer som arbetar med myndighetsutövning inom den sociala barn- och ungdomsvården, att ska bli synligare och tillgängligare för barn och unga och att det finns bra vägledning inom områden som särskilt uppmärksammats. Uppdraget kommer att förutom en satsning på ökad kompetens bl.a. innehålla en Barntjänst på nätet i syfte att göra bestämmelser som rör barn och unga mer lättillgängliga, brukarundersökningar, hjälp till barn och unga att komma i kontakt med samt vägledning för anmälningar och dokumentation av barnets utsagor. När det gäller satsningen på kompetensutveckling avser regeringen att ta fram ett underlag i syfte att stärka huvudmännens arbete inom detta område och att koppla ett prestationsbaserat bidrag till satsningen. Regeringen avser även att besluta om att utveckla statistiken för den sociala barn- och ungdomsvården. De nya bestämmelserna behöver följas upp. Regeringen avser därför att ge ett uppdrag att följa effekterna av dessa. Elevernas möjligheter till utbildning har stor betydelse. Regeringen har därför gett (SiS) och Specialpedagogiska myndigheten i uppgift att ta fram en genomförandeplan inför ett uppdrag att utveckla och pröva en strukturerad modell för skolverksamhet inom SiS. När det gäller finansieringen av uppdragen återkommer regeringen i frågan. Satsningarna är beroende av att beslutar om medel till dessa. Propositionen kommer bl.a. att innebära ett förtydligat ansvar för kommunerna (se avsnitt 12.4) och motiverar således ett tillskott till kommunerna i enlighet med den kommunala finansieringsprincipen. Regeringen föreslår i budgetpropositionen att anslaget Bidrag till utvecklingen av socialt arbete m.m. under utgiftsområde 9 minskas med och att anslaget Kommunalekonomisk utjämning under utgiftsområde 25 ökas med motsvarande belopp. Den svenska folkstyrelsen förverkligas enligt 1 kap. 1 § regeringsformen, förkortad RF, genom ett representativt och parlamentariskt statsskick och genom självstyrelse. En inskränkning i den kommunala självstyrelsen bör enligt 14 kap. 3 § RF inte gå utöver vad som är nödvändigt med hänsyn till de ändamål som har föranlett den. Denna proportionalitetsprincip innebär att förslaget inte får vara onödigt långtgående och om syftet med det kan uppnås på ett mindre ingripande sätt så ska den väg väljas som lägger minst band på kommunernas självbestämmanderätt. Vid proportionalitetsbedömningen ska det således göras dels en analys av de konsekvenser det tänkta förslaget får för den kommunala självstyrelsen, dels en avvägning mellan de kommunala självstyrelseintressena och de nationella intressen som den föreslagna lagstiftningen ska tillgodose. Generella utgångspunkter och skäl till reglering Med det övergripande ansvar som staten (riksdag och regering) har för att barn och unga får det stöd och skydd som de behöver om de far illa eller riskerar att fara illa, följer att det är nödvändigt att staten granskar och följer upp den kommunala verksamheten. I de fall utvecklingen inte är tillfredsställande eller går i fel riktning kan regeringen ta initiativ för att styra utvecklingen i önskad riktning. Det finns också en möjlighet för staten att i förhållande till allmänna värdegrunder eller andra övergripande intressen reglera den kommunala verksamheten för att garantera att denna bedrivs enligt dessa värdegrunder eller intressen. Merparten av förslagen i propositionen innebär en mer precis reglering av verksamhet. Det rör sig om frågor där regeringen anser att en högre detaljeringsgrad i regleringen är nödvändig utifrån det övergripande intresset att stödja och skydda barnet eller den unge och där erfarenheterna, bl.a. den statliga tillsynen och utredningar, visat att detta också är påkallat. I flertalet av dessa förslag blir effekterna på den kommunala självstyrelsen i praktiken begränsade, även om de innebär en tydligare reglering i lag. Detta eftersom den nuvarande regleringen i princip motsvarar förslagen och/eller många kommuner redan arbetar på detta sätt. Andra förslag är tydliga ambitionshöjningar och har en något större inverkan på det kommunala självstyret (se nedan). Förslagen ger var och ett för sig inte tillräckliga effekter för att stödja och skydda barn som far illa eller riskerar att fara illa. Förslagen som bl.a. rör förebyggande arbete, ett stärkt barnrättsperspektiv, anmälningar, utredningar och vården utanför det egna hemmet ska i stället ses som ett samlat förslag i syfte att förtydliga socialnämndens ansvar för det förebyggande arbetet, att ge socialnämnderna ökade möjligheter att följa barnen, att förbättra och göra hantering av anmälningar mer rättssäker, att följa upp vården etc. för att stärka barns, ungas och föräldrars stöd och skydd inom ramen för arbete. Förslagen om att det ska finnas rutiner för att förebygga, upptäcka och åtgärda risker och missförhållanden liksom anpassningar till när det gäller barnets rättigheter innebär i princip inga utvidgade åtaganden för kommunerna. Detsamma gäller förslagen om socialnämndens förebyggande arbete, om nämndens ansvar för att det finns tillgång till öppna insatser, om att socialnämnden kontinuerligt ska följa genomförandet av insatser till barn och unga som har kontaktperson, kontaktfamilj eller en särskilt kvalificerad kontaktperson samt om att socialnämnden ansvarar för att barn och unga som utsatts för brott och barn som bevittnat våld eller andra övergrepp får det stöd och hjälp som de behöver. Förslagen, som i och för sig i vissa fall kan innebära en ökad detaljeringsgrad, ligger i stort redan inom ramen för kommunernas befintliga skyldighet. När det gäller bestämmelsen om öppna insatser gäller att insatser ska ges utifrån den enskildes behov. Regeringen anser att de inskränkningar som dessa nya bestämmelser medför för kommunerna endast är marginella eftersom snarlika regleringar redan finns . Förtydligandena är däremot angelägna för att ytterligare markera socialnämndens ansvar för barn och ungdom som far illa eller riskerar att fara illa och nämndens ansvar för att arbeta förebyggande och medverka till att barn och ungdomar kan växa upp under trygga förhållanden. Regeringen föreslår nya grunder för anmälningar både från de som är anmälningsskyldiga och för allmänheten. Regeringen föreslår även att socialnämnden bör erbjuda anmälningsskyldiga och de som anmäls till möten och att anmälningsskyldiga som begär det ska få besked om anmälan lett till utredning eller inte eller om det redan pågår en utredning. Det sistnämnda kan även nämnden själv ta initiativ till. Den förstnämnda bestämmelsen vare sig syftar till att öka eller minska antalet anmälningar. Bestämmelsen om att anordna möten innebär en möjlighet för kommunerna att arbeta på ett annat sätt med anmälningar och bedöma anmälningar bättre. Den sistnämnda bestämmelsen om att lämna besked om vad anmälan lett till innebär däremot en ambitionshöjning och att en ny uppgift läggs på kommunen som påverkar det kommunala självstyret. Bestämmelsen ger också kommunerna fördelar eftersom ett besked om att det t.ex. redan pågår en utredning kan minska antalet anmälningar som behöver tas om hand. Vid en avvägning mellan nationella intressen och det kommunala självstyret anser regeringen att bestämmelsen, både ur ett rättssäkerhets- och barnrättsperspektiv, är godtagbara med hänsyn till att inskränkningen är liten och det även innebär fördelar för kommunerna. Benägenheten att anmäla när man vet att ett barn far illa kan öka när man får besked om vad anmälan leder till. Förslag som rör förhandsbedömningar och utredningar Regeringen föreslår att det införs regler för förhandsbedömningar av anmälningar och skyddsbedömningar. Regeringen föreslår även att socialnämnden under vissa förutsättningar får besluta om att följa upp ett barns situation när en utredning avslutats eller efter en avslutad placering, utan att någon insats beslutats. De förstnämnda reglerna föreslås för att styra upp hanteringen av anmälningar utifrån den bestämmelse som finns som säger att 2012/13:10 socialnämnden utan dröjsmål ska inleda utredning av vad som genom ansökan eller på annat sätt har kommit till nämndens kännedom och som kan föranleda någon åtgärd av nämnden. kan anmälningar som kommer till nämndens kännedom i vissa fall leda till långvariga s.k. förhandsbedömningar om anmälan ska leda till utredning eller inte där föräldrar och barn lever under rättsosäkra förhållanden och där de kan känna att deras integritet är hotad. Detta trots att det inte finns något tydligt stöd för en sådan hantering av anmälningar i lagen. När det gäller skyddsbedömningar förutsätts att nämnden gör en omedelbar bedömning av barnets behov av skydd. En reglering av detta i lag innebär därför i praktiken inte någon skillnad på de krav som i detta sammanhang redan nu ställs på socialnämnden. Den andra regeln ger kommunerna möjlighet (inte en skyldighet) att under vissa förhållanden följa upp barn efter avslutad utredning eller avslutad placering. Regeringen anser att bestämmelserna i viss mån innebär en detaljreglering som påverkar det kommunala självstyret. Inskränkningen bedöms dock vara marginell och godtagbar. Regler om förhandsbedömningar i lagen ger i stället kommunerna ett tydligt stöd att formellt genomföra något som redan pågår, men under förhållanden som av den enskilda familjen kan upplevas som både rättsosäkra och integritetskränkande. Förslag som avser vård utanför det egna hemmet Regeringen föreslår ett antal nya bestämmelser som rör vården utanför det egna hemmet. Förslagen avser sammanfattningsvis samråd med andra kommuner inför placeringar, att teckna avtal med familjehemsföräldrar, att tillhandahålla utbildning till familjehem eller jourhem som anlitas, att utse en särskild socialsekreterare som har kontakter med det enskilda barnet eller den unge, att kommuner vid övervägande av vården ska ta ställning till hur den fortsatta vården bör inriktas och utformas, att lämna råd och stöd till vårdnadshavare även när barn är placerade i HVB samt fortsatt råd och stöd (ej biståndsinsatser) till familjehemsföräldrar efter en vårdnadsöverflyttning. En del av de förändringar som ryms här leder till nya åtaganden och ambitionshöjningar vilket innebär inskränkningar i det kommunala självstyret. Andra ryms inom kommunens nuvarande skyldigheter. Med hänsyn till vad som framkommit om brister och missförhållanden under placeringar anser regeringen att det är nödvändigt att ytterligare reglera kommunernas ansvar under placeringarna. Det handlar både om att följa upp att kvalitén på de stödinsatser som ges är god, att familjehemmen har den kompetens som behövs, att socialnämnden noga följer barnen och att vården har en långsiktig planering när det är nödvändigt. Många av förslagen ryms inom de skyldigheter som redan åligger kommunerna men regeringen anser att det, med hänsyn till vad som framkommit i tillsynen och i utredningar, inte är tillräckligt. Det behövs bl.a. tydliga avtal med familjehemsföräldrarna om deras respektive kommunens ansvar. Kommunerna behöver också utse en särskild socialsekreterare, som det enskilda barnet vet att han eller hon kan vända sig till när