eunbil · GZ0N2A5A4E · 2012-01-01 00:00:00 — Rådets möte (Miljö) Rubrik: Uppföljning av klimatkonferensen i (COP 17) till ramkonvention om klimatförändringar (UNFCCC) och 7e sessionsmötet mellan parterna i Kyotoprotokollet (CMP 7) (, den 28 november- ) Antagande av rådets slutsatser Dokument: Draft Council Conclusions: 5745/2/12 REV2 LIMITE ENV 46 4 DEVGEN 12 ECOFIN 63 26 FORETS 5 2 9 behandlad vid samråd med : Frågan har tidigare behandlats i . Bakgrund Den sjuttonde partskonferensen inom klimatkonventionen (UNFCCC) respektive det sjunde partsmötet inom Kyotoprotokollet ägde rum i , , . På kommer rådsslutsatser att antas om EU:s syn på utfallet i och på processen framöver inklusive fram till nästa partskonferens (COP18) i , . Utestående frågor inför rådsmötet är framförallt paragraf 13 om EU:s syn på hanteringen av AAU-överskottet från den första åtagandeperioden. Utestående är också paragraf 10 åtagandeperiodens längd och paragraf 11-12 om EU:s syn innehållet i den inlaga om EU:s kvantitativa åtagande under Kyotoprotokollets andra åtagandeperiod som enligt beslut i ska skickas in till Klimatkonventionens sekretariat . Rättslig grund och beslutsförfarande Rådsslutsatser antas i samförstånd. Svensk ståndpunkt Regeringen föreslår att välkomnar förslaget till rådsslutsatser och betonar vikten av att hålla dessa tydliga, välstrukturerade, korta och kärnfulla för att tydligt förmedla EU:s positiva syn på utfallet från klimatförhandlingarna i inklusive Durbanplattformen. Durbanplattformen stakar ut vägen framåt. Regeringen vill dock att EU ska framhålla det bekymmersamma med att Durbanbesluten inte innebar några fördjupade åtaganden från parterna och att de utlovade utsläppsminskningarna är för små för att hålla tvågradersmålet inom räckhåll. Trycket på att höja ambitionerna, såväl före som efter 2020, måste öka. Högre ambitioner behövs framför allt i i-länderna, som även fortsatt måste ta ledningen i det internationella klimatarbetet men också i snabbt växande utvecklingsländer. Regeringen verkar för att lyfta fram detta i rådsslutsatserna. Regeringen driver också och verkar få gehör för att utfasning av subventioner för fossila bränslen och åtgärder för att minska utsläppen av kortlivade, klimatpåverkande gaser kan bidra till ytterligare utsläppsminskningar. Regeringen stödjer en åttaårig andra åtagandeperiod i Kyotoprotokollet 2013-2020 som synkroniseras med ikraftträdandet av det nya globala avtalet och med tidsplanen för EU:s klimat- och energipaket. EU ska lämna en inlaga till klimatkonventionens sekretariat med information om vad EU avser ha för utsläppsåtagande för en andra åtagandeperiod 2013-2020 (en s.k. QELRO). Regeringen betonar vikten av att EU lämnar information som motsvarar både EU:s åtagande om -målet och det villkorade -målet. Regeringen stödjer också tydliga skrivningar om både vikten av att anta ambitiösa utsläppsminskningsåtaganden vid inträdet i en andra åtagandeperiod och behovet av att förenkla processen för de parter som önskar höja sin ambitionsnivå . Regeringen strävar också efter att frågan om AAU-överskottet kan lösas eftersom detta behövs för att EU ska kunna ratificera en ändring av protokollet som lägger fast en andra åtagandeperiod av Kyotoprotokollet. Regeringen strävar efter att EU, tillsammans med andra parter kan hitta en lösning som säkerställer miljöintegriteten och klimatmålen, som incitament för länder att gå längre än sina åtaganden finns kvar. Regeringen stödjer ett välkomnande av Durbanbeslutet att inkludera ett regelverk för hur man ska räkna in upptag av koldioxid i skogsbruk och markanvändning (s.k. LULUCF) i Kyotoprotokollets andra åtagandeperiod men är positiva till att de speciella omständigheter som gäller för skogsrika länder lyfts fram. Regeringen verkar för ett välkomnande av de framsteg som gjordes i för att vidareutveckla Cancúnöverenskommelsen vad gäller anpassning, processen för att förtydliga parternas utsläppsminskande åtaganden, den översyn som ska ske 2013-15, transparensregelverket, teknologiöverföring, jordbruk, ramverket för att minska avskogning (REDD+) och den nya marknadsbaserade mekanism som etablerades i . Alliansen mellan EU, de minst utvecklade länderna, de små ö-staterna och de afrikanska länderna var central för framgångarna i . Regeringen anser att det är viktigt att lyfta fram att EU, genom aktivt utåtriktat arbete, även fortsatt bör värna om denna allians. inställning har ingen formell roll vid antagandet av rådsslutsatser. Förslaget Förslaget till rådsslutsatser välkomnar starkt det positiva utfallet från som tar ytterligare steg mot att genomföra Cancúnöverenskommelsen, banar väg för omedelbara och konkreta åtgärder samt ger en solid grund för att anta ett rättsligt bindande avtal för alla parter så att avtalet kan träda ikraft senast . I rådsslutsatserna understryker rådet vikten av att arbetet inom den nya arbetsgrupp som beslutades i (on the Platform -ADP) påbörjas omgående och betonar vikten av att en arbetsplan för arbetet antas under första halvan av 2012 samt att arbetet bör inriktas på dels ett starkt och effektivt multilateralt och regelbaserat system som bygger på Kyotoprotokollet och dels på att förbättra ramverket för att genomföra de beslut som fattats i och . EU betonar i rådsslutsatserna att ett stort gap återstår mellan parternas befintliga åtaganden att minska utsläppen och de utsläppsminskningar som behövs för att tvågradersmålet ska hållas inom räckhåll. Durbanbeslutet att lansera en arbetsplan för att för att höja ambitionsnivån välkomnas och alla parter uppmanas att aktivt delta i detta arbete. Alla parter uppmanas därtill att både genomföra befintliga åtaganden och att åta sig mer ambitiösa åtaganden. I förslaget till rådsslutsatserna välkomnas också de framsteg som gjordes i så att en andra åtagandeperiod under Kyotoprotokollet kan inledas , som en del av en övergång till ett bredare, rättsligt bindande avtal. Beslutet om att inkludera regler för skog- och markanvändning (s.k. LULUCF) för en andra åtagandeperiod under protokollet välkomnas som de särskilda förutsättningar som beslutet innebär för skogsrika länder erkänns och kommissionen uppmanas hitta en lösning för denna fråga. I förslaget till rådsslutsatser förordar EU att en andra åtagandeperiod bör inledas 2013 och avslutas . Vikten av ambitiösa utsläppsminskningsåtaganden vid inträdet i en andra åtagandeperiod och behovet av att förenkla processen för de parter som önskar höja sin ambitionsnivå betonas. Rådsslutsatserna bekräftar att en inlaga med information om EU:s kvantitativa åtagande (en s.k. QELRO) ska skickas in till men framhäver också att denna information är preliminär tills dess att de i klimatförhandlingarna utestående frågorna om bl.a. åtagandeperiodens längd och överföring av utsläppsenheter (AAU-er) är lösta. QELRO:n föreslås omfatta information om det i klimat- och energipaketet fastlagda 20 %-åtagande men även kvantitativ information om vad EU:s villkorade 30 %-åtagande skulle innebära. Flera av de ovanstående frågorna är dock fortfarande utestående. Utestående är även frågan om EU:s syn på hur det befintliga överskottet av tilldelat utsläppsutrymme (s.k. AAU-er) från den första åtagandeperioden ska hanteras. I fråga om de bestämmelser under klimatkonventionen som rör alla parter i klimatförhandlingarna välkomnas de framsteg som gjordes i rörande genomförande av Cancúnöverenskommelsen på områden som anpassning, utsläppsminskningar, teknologi, finansiering och kapacitetsuppbyggnad. Vikten av att fortsätta förbättra ramverket för mätning, rapportering och verifiering (MRV) betonas. Etableringen av ett arbetsprogram för jordbruk och Durbanbesluten om hållbar skogsskötsel (REDD+) välkomnas liksom etableringen av en ny marknadsbaserad mekanism. Rådsslutsatserna välkomnar därtill den konstruktiva dialog som etablerades före och under Durbanmötet mellan framförallt EU, de små ö-staterna och de minst utvecklade länderna och betonar vikten av att vidareutveckla och stärka sådana dialoger med alla parter för att etablera en stark och effektiv internationell klimatregim. Ekonomiska konsekvenser Dessa rådsslutsatser bedöms inte påverka statens finanser utan de förslag och bedömningar som presenteras syftar till att tydliggöra den klimatpolitiska inriktningen efter COP 17 i . Övrigt Rådsformationen Ekofin antog rådsslutsatser om klimatfinansiering .