eunbil · GZ0N2A60D5 · 2012-01-01 00:00:00 — Kommenterad dagordning inför Jordbruks- och fiskerådet 1. Godkännande av dagordningen Lagstiftningsöverläggningar (Offentlig överläggning enligt artikel 16.8 i fördraget om Europeiska unionen) 2. SÄRSKILDA JORDBRUKSKOMMITTÉN 3. Reformen av den gemensamma jordbrukspolitiken: Förenkling - Utbyte av åsikter Bakgrund Kommissionen presenterade lagförslag för den framtida inriktningen av den gemensamma jordbrukspolitiken. Lagstiftningspaketet består av fyra huvudförordningar som inbegriper direktstöd, marknadsinstrument och politiken för landsbygdsutveckling. En första teknisk genomgång av lagförslagen gjordes under det polska ordförandeskapet. En förnyad teknisk genomgång av förslagen sker nu under det danska ordförandeskapet. Vid rådsmötet är det ordförandeskapets avsikt att föra en orienteringsdebatt om möjliga förenklingar beträffande de olika lagförslagen. Förslag till svensk ståndpunkt Den allmänna svenska linjen är att det krävs fortsatt kraftfulla reformer av den gemensamma jordbrukspolitiken som leder till väsentligt lägre utgifter, en ökad marknadsorientering och ett ökat relativt fokus på politiken för landsbygdsutveckling. Kommissionens förslag lever inte upp till detta. Regeringen förespråkar även en hög ambitionsnivå för förenklingar av jordbrukspolitiken. Systemet är komplext och svårbegripligt och detta utgör en börda för jordbrukarna. Regeringens bedömning är att kommissionens förslag ökar den administrativa bördan och att flera delar därför behöver förändras för att göra systemet enklare. Regeringen delar denna bedömning med flertalet andra medlemsstater. och Förslagen till reform av den gemensamma jordbrukspolitiken var senast föremål för information i MJU och samråd med inför Jordbruks- och fiskerådet . FRÅGOR FÖR COREPER 4. Förslag till och rådets förordning om den gemensamma fiskeripolitiken - Riktlinjedebatt Dokumentbeteckning 12514/11 PECHE 187 CODEC 1166 7080/12 PECHE 64 CODEC 520 Rättslig grund Artikel 43.2 i Fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (TFEU). Beslut fattas av rådet med kvalificerad majoritet i medbeslutande med . Bakgrund Det danska ordförandeskapet har aviserat att man under vårens Jordbruks- och fiskeråd vill diskutera ett antal nyckelfrågor i kommissionens förslag till reform av den gemensamma fiskeripolitiken. Syftet med dessa debatter är att klargöra medlemsstaternas ståndpunkter för att komma fram till en så kallad allmän inriktning vid junirådet. Vid rådsmötet kommer diskussionen att röra kommissionens förslag om skyldighet att landa alla fångster, dvs ett förbud mot utkast (artikel 15 i förslaget till grundförordning). Följande frågor har sänts till medlemsstaterna för att vägleda diskussionen: 1)Hur bör förbudet mot att kasta fångst över bord tillämpas? Bör det utgå från en artbaserad eller fiskeribaserad ansats? Hur kan man garantera ett tydligt och genomförbart tidsschema för införandet av kravet på att all fångst ska landas? Om kravet på att all fångst skulle landas vore fiskeribaserat, skulle det då omfatta alla de kommersiella arterna? Hur skulle fiskemöjligheterna anpassas i enlighet med kravet på att all fångst ska landas för att säkerställa den relativa stabiliteten i fångsterna? 2)Hur ska minimireferensstorlekarna fastställas i förhållande till kravet på att all fångst ska landas? Hur kan vi garantera att minimireferensstorlekarna fastställs på nivåer som garanterar högsta möjliga selektivitetsgrad för att i första hand undvika oönskade fångster? Hur bör vi hantera resterande oönskade fångster som inte kan undvikas trots allt större selektivitet, särskilt resterande oönskade fångster av unga exemplar? 3)Hur kan den gemensamma organisationen av marknaden och fonden bidra till att oönskade fångster kan undvikas genom selektivitet och till att kravet på att all fångst ska landas genomförs? Förslag till svensk ståndpunkt Regeringen stödjer kommissionens förslag att införa ett utkastförbud i den gemensamma fiskeripolitiken och att all kommersiell fångst landas och räknas av kvoten. Regeringen föredrar dock ett generellt utkastförbud med en lista på undantag snarare än ett partiellt utkastförbud som endast gäller för vissa arter. och Frågan var senast föremål för samråd med och information i MJU inför Jordbruks- och fiskerådet . Förslag till och rådets förordning om den gemensamma marknadsordningen för fiskeri- och vattenbruksprodukter - Riktlinjedebatt Dokumentbeteckning Doc. 12516/11 PECHE 188 CODEC 1167 Rättslig grund Artiklarna 42 och 43.2 i Fördraget om Europeiska Unionens funktionssätt (TFEU). Beslut fattas av rådet med kvalificerad majoritet i medbeslutande med . Bakgrund Kommissionen presenterade ett förslag till förordning vad gäller den gemensamma marknadsordningen för fiske- och vattenbruksprodukter inom ramen för CFP-reformen. Förslaget till ny marknadsordning innebär i korthet en tydligare koppling mellan marknadsordningen och de uppsatta målen i den gemensamma fiskeripolitiken. Producentorganisationer ges i förslaget ett större ansvar för resursförvaltning, övervakning och kontroll som interventionssystemet fasas ut och konsumentinformationen kompletteras. Som vägledning för meningsutbytet vid Jordbruks- och fiskerådet har det danska ordförandeskapet tagit fram följande frågor: 1)Hur kan producentorganisationernas roll stärkas, vilket ansvar ska de ha och hur ska EU-finansieringen se ut? Vad ska vara deras mål och vilka åtgärder behövs för att främja en hållbar förvaltning av fisket och vattenbruket, samt utveckling av marknadsstrategier och marknadsinformation? 2)Vilka är de lämpligaste verktygen och de legala instrumenten för att förbättra konsumentinformation? 3)Vilka andra marknadsinstrument behövs för att stödja införandet av en reformerad CFP? Förslag till svensk ståndpunkt Regeringen är positivt inställd till att förslaget till marknadsordning innehåller flera instrument för att ge näringen möjlighet att själv ta ett större ansvar för resursförvaltningen och en hållbar produktion. Genom att utnyttja producentorganisationer kan enskilda fiskare gå samman i åtgärder som man enskilt inte kunnat göra. Regeringen välkomnar samarbete inom näringen, men vill betona att det måste vara fråga om frivilliga initiativ. När det gäller konsumentinformationen anser regeringen att det är viktigt att den inte dubbelregleras utan endast regleras inom ramen för det politikområde där konsumentinformation hör hemma, förslagsvis i förordningen om livsmedelsinformation. Regeringen stödjer ambitionen att minska den administrativa bördan och förenkla regelverket och då bör dubbelregleringar undvikas. I sammanhanget är det viktigt att ifrågasätta nyttan av de regler om frivillig konsumentinformation som följer av förslaget. Regeringen anser för övrigt inte att det bör införas några ytterligare marknadsinstrument i den gemensamma fiskeripolitiken utan är istället positiv till att förslaget syftar till att minska antalet marknadsstörande element, särskilt genom utfasningen av stödet till privat lagring. och Frågan var senast föremål för information i MJU och samråd med i samband med den första presentationen av kommissionens reformförslag vid Jordbruks- och fiskerådet . Frågan har sedan varit föremål för särskild överläggning i MJU . Förslag till och rådets förordning om Europeiska havs- och fiskerifonden och om upphävande av rådets förordning (EG) nr 1198/2006, rådets förordning (EG) nr 861/2006 och rådets förordning (EG) nr XXX/2011 om en integrerad havspolitik - Riktlinjedebatt Dokumentbeteckning 17870/11 PECHE 368 CADREFIN 162 CODEC 2255 Rättslig grund och beslutsförfarande Rättslig grund för förslaget är artiklarna 42, 43.2, 91.1, 100.2, 53.3, 55, 188, 192.1, 194.2 och 195.2 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt. Beslut fattas av rådet med kvalificerad majoritet i medbeslutande med . Bakgrund EHFF-förslaget är en del av den pågående reformen av den gemensamma fiskeripolitiken. Förslaget publicerades och presenterades vid Jordbruks- och fiskerådet . En första läsning av förslaget har inletts i rådsarbetsgruppen för den externa och interna fiskeripolitiken. Avsikten är att förslaget ska träda i kraft . Med EHFF-förslaget kommer bestämmelser om EU-finansiering som varit spridda på flera förordningar att samlas i en förordning. EHFF kommer att ha ett större tillämpningsområde än den nu gällande europeiska fiskerifonden, EFF. Hela fem finansieringsinstrument för den gemensamma fiskeripolitiken och för den integrerade havspolitiken sammanförs i denna fond. Dock finansieras inte fiskepartnerskapsavtalen (FPA) och de regionala fiskeriorganisationationerna genom fonden. EHFF kommer att kopplas tydligt till 2020-strategin om en smart och hållbar tillväxt för alla och till den integrerade havspolitiken. EHFF kommer också tydligt att kopplas till förslaget om en ny grundförordning om den gemensamma fiskeripolitiken genom att stöd kan att ges för bl.a. införandet av ett system med överlåtbara fiskerättigheter, för datainsamling, samt för kontroll och marknadsåtgärder. Synergier mellan EHFF och övriga fonder inom sammanhållningspolitiken kommer att säkerställas genom införandet av ett gemensamt strategiskt ramverk. För detta ändamål har kommissionen föreslagit att det införs en särskild horisontell förordning som är gemensam för samtliga fonder, en så kallad paraplyförordning. Av paraplyförordningen följer att ett partnerskapskontrakt ska upprättas mellan medlemsstaterna och kommissionen om användningen av fondernas medel. Kontraktet ska bland annat innehålla en sammanställning av de så kallade milstolpar och målsättningar som ska upprättas inom varje program. Kontraktet ska innehålla en ingående beskrivning av hur fonderna ska nå EU 2020-målen, institutionella arrangemang samt den indikativa budgetfördelningen till respektive EU-prioritering. Ordförandeskapet har bett medlemsstaterna att inför Jordbruks- och fiskerådet ta ställning till följande frågor: 1)Vilka bör huvudprioriteringar i vara EHFF för att målen med reformen ska uppnås? 2)Hur kan EHFF användas för att främja innovation, selektivitet, miljöskydd, datainsamling, vetenskapliga studier, vetenskaplig rådgivning och kontroll? 3)Hur kan användandet av EHFF:s medel optimeras för att säkerställa tillväxt, jobbskapande och social sammanhållning i kust- och landsbygdsområden? Förslag till svensk ståndpunkt Rent allmänt är det regeringens utgångspunkt att ekonomiskt stöd till fisket bör reserveras för sådana åtgärder som kan bidra till en långsiktigt hållbar resurspolitik. Enligt regeringens uppfattning bör de huvudsakliga prioriteringarna därför vara att EHFF ska understödja övergången till ett resursmässigt uthålligt fiske och målet om maximalt hållbart uttag och underlätta genomförandet av utkastförbudet. Regeringen bedömer att kommissionens förslag innehåller nödvändiga åtgärder för att göra just detta och välkomnar därför förslaget. Regeringen uppskattar också kommissionens förslag att tydligare koppla EHFF till 2020-strategin för smart och hållbar tillväxt för alla, då detta kan säkerställa att EHFF tillför ett europeiskt mervärde. Regeringen välkomnar vidare att förslaget möjliggör stöd till genomförandet av den integrerade havspolitiken, inklusive åtgärder i enlighet med EU:s ramdirektiv om en marin strategi samt för havsplanering. Vidare svarar förslaget väl mot regeringens generella uppfattning att ekonomiskt stöd som är marknadsingripande eller kapacitetsdrivande bör undvikas och att ekonomiskt stöd i stället bör reserveras för sådana åtgärder som kan bidra till en långsiktigt hållbar resurspolitik på fiskets område. Regeringen delar kommissionens bedömning att skrotningsstödet inte har varit så effektivt som det var tänkt. Mot bakgrund av detta stödjer regeringen kommissionens ambition att slopa stödet till skrotning och motorbyten samt minska omfattningen av stödet till investeringar ombord. Det är regeringens uppfattning att överlåtbara fiskenyttjanderätter tillsammans med en ökad satsning på selektiva redskap, innovation, forskning, diversifiering, m.m. är viktiga åtgärder för att bidra till både en mer ansvarsfull förvaltning av resursen och främja en anpassning till ett resursmässigt uthålligt fiske. och Frågan har inte tidigare varit föremål för samråd med , men diskuterats vid en särskild överläggning i MJU . Icke lagstiftande verksamhet 7. Godkännande av förteckningen över A-punkter 8. Meddelande från kommissionen till och rådet om den gemensamma fiskeripolitikens internationella dimension - Antagande av rådets slutsatser Dokumentbeteckning 12517/11 PECHE 189 Rättslig grund Inte aktuellt. Bakgrund Det danska ordförandeskapet har presenterat ett förslag till rådsslutsatser som tar ett brett grepp på den internationella dimensionen av den gemensamma fiskeripolitiken. Slutsatserna tar upp regionala fiskeriförvaltningsorganisationer (RFMO), bilaterala fiskeavtal samt bilaterala avtal med nordliga stater. Ordförandeskapets avsikt är att rådsslutsatserna ska antas vid Jordbruks- och fiskerådet . har under behandlingen fått gehör för flera framförda synpunkter. Exempel på viktiga aspekter som finns med i rådsslutsatserna är: Att samma principer som gäller för fiskeriförvaltning inom EU:s vatten ska gälla även utanför. Beslutsprocessen inom RFMO:erna ska stärkas. Den vetenskapliga rådgivningen inom RFMO:er ska stärkas. Att fisket ska vara hållbart och ske på ett överskott. Ökad transparens när det gäller avtalslandets kumulativa fiske. Möjlighet att upphäva avtalen vid allvarliga brott mot mänskliga rättigheter och demokratiska principer. Sektorstödet ska ta hänsyn till det lokala fisket så väl som livsmedelsförsörjning och andra fördelar till lokalbefolkningen. En förstärkt exklusivitetsklausul (för att undvika att EU:s fartyg fiskar utanför avtalets ram). Ex-ante och ex-post utvärderingar ska göras tillgängliga inför beslut om förhandlingsmandat och därefter göras offentliga. Inom de nordliga avtalen ges möjlighet att utbyta fiskemöjligheter mellan EU och de nordliga staterna. Förslag till svensk ståndpunkt Regeringen anser att rådsslutsatserna har skarpare skrivningar i jämförelse med de tidigare slutsatserna , vilka ställde sig bakom, och därmed innebär att avtalen med tredje land skärps ytterligare. Regeringen stödjer att rådsslutsatserna antas. och Frågan har inte tidigare varit föremål för samråd med eller information i MJU. Övriga frågor 9. Meddelande från kommissionen till och rådet om ett europeiskt innovationspartnerskap Produktivitet och hållbar utveckling inom jordbruk - Presentation från kommissionen Dokumentbeteckning COM(2012)79 slutlig Bakgrund I kommissionens 2020-strategi betonas vikten av forskning och innovation för att förbereda Europeiska unionen på framtidens utmaningar. De Europeiska innovationspartnerskap (EIP) som föreslogs i flaggskeppsinitiativet Innovationsunionen är varken offentlig-offentliga eller offentlig-privata partnerskap, utan forum som för samman aktörer från olika policyområden (se faktapromemoria 2011/12:FPM17). Syftet är att partnerskapen ska vara verksamma inom hela forsknings- och innovationskedjan. De europeiska innovationspartnerskapen ska fungera som brobyggare mellan vetenskap och tillämpning av innovativa metoder i praktiken. Ett pilotpartnerskap för aktivt åldrande med bibehållen god hälsa har inletts. Dessutom pågår förberedelser för att utveckla europeiska innovationspartnerskap på områden som råvaruförsörjning, vatteneffektivitet och jordbruk. Innovationspartnerskapen innebär inte att några nya medel tillförs utan har som syfte att samordna andra instrument för att nå synergieffekter. Budgetära konsekvenser uppstår först när väljer att delta i ett visst program. Kommissionen har presenterat ett förslag på ett europeiskt innovationspartnerskap för produktivitet och hållbarhet i jordbruket som nämndes i meddelandet om innovationsunionen. Partnerskapet omfattar flera faser: Från grundläggande forskning och spridning av forskningsresultat till utveckling av produkter och tekniker och deras integrering i produktionsprocessen. För att omvandla innovationer till praktiskt tillämpade jordbruksmetoder kommer det europeiska innovationspartnerskapet att utnyttja en rad befintliga politikområden, särskilt landsbygdsutvecklingspolitiken och unionens forsknings- och innovationspolitik, för att finansiera konkreta innovativa åtgärder. Det kommer att utarbetas en strategisk genomförandeplan som tar hänsyn till och rådets synpunkter på meddelandet. I förberedelsearbetet kommer tekniskt bistånd från landsbygdsutvecklingspolitiken att användas för att skapa nätverksfaciliteter. Förslag till svensk ståndpunkt Regeringen välkomnar att kommissionen tar ett samlat grepp på alla de olika instrument som finns för offentliga-offentliga och offentliga-privata partnerskap på EU-nivå. Det är även fortsatt viktigt att utvärdera de pågående partnerskapen så att kommande initiativ kan utformas på ett kostnadseffektivt och optimalt sätt. och Frågan om de Europeiska Innovationspartnerskapen generellt var föremål för samråd med för inför konkurrenskraftsrådet . EU:s sammanhållningspolitik har som mål att bidra till ekonomisk, social och territoriell sammanhållning inom EU. Den syftar till att minska regionala skillnader och ojämlikhet mellan människor. Dess främsta instrument är strukturfonderna och sammanhållningsfonden, som omfattar drygt en tredjedel av EU:s budget eller och utgör ett verktyg för hela EU och arbete med att skapa hållbar regional tillväxt.