rir · H0B525 · 2012-12-20 00:00:00 — För att kunna simulera ett sådant förlopp krävs emellertid ett omfattande modellstöd, som också tar hänsyn till bland annat avtagande effekter av flera på varandra följande skattehöjningar. Med vår metod undersöks istället den långsiktiga effekten av en engångsvis skattehöjning. Beräkningarna ska därför inte ses som prognoser över ett framtida förlopp. Att fokus ligger på långsiktiga effekter innebär att två jämviktslägen jämförs med varandra: dels ett läge med nuvarande skattesatser, dels ett hypotetiskt läge efter att beteendeförändringarna av en höjd utdebitering har fått fullt genomslag. Anpassningsbanan och hur anpassningen till den nya jämvikten tar beaktas inte. till 2012 har den totala genomsnittliga kommunalskattesatsen stigit och uppgick år . Den största delen av förändringen skedde under första hälften av perioden. Framför allt är det skattesatserna till landsting som har höjts, vilket till stor del beror på skatteväxlingar mellan kommuner och landsting. har simulerat effekterna av en genomsnittlig skattehöjning 2013.37 Storleken på skattehöjningen har valts som ett räkneexempel och avspeglar inte några egna bedömningar av behovet av höjd utdebitering. Som en jämförelse räknar kommuner och landsting (SKL) med sammanlagt i högre utdebitering i en prognos för åren 20132016.38 Resultaten av simuleringen sammanfattas i tabell 4.1. 36Jfr (2012) Beräkningskonventioner 2012. 37Simuleringar har även gjorts för fler scenarier, se elektronisk bilaga 2, som går att ladda ned från (). 38SKL (2012) Ekonomirapporten, Om kommunernas och landstingens ekonomi . GRANSKAR: OFFENTLIGA FINANSER Tabell 4.1 Simulering av genomsnittlig skattehöjning . De redovisade effekterna är inte linjära. Det innebär att självfinansieringsgraden varierar beroende på storleken på den skatteförändring som simuleras. Effekter på kort sikt Den kortsiktiga, statiska, budgeteffekten i tabellen visar hur mycket de offentliga skatteintäkterna ökar som en direkt följd av att skattesatsen höjs, exklusive beteendeeffekter. I vårt räkneexempel innebär en högre utdebitering att kommunsektorns skatteintäkter ökar med . I detta ingår även obetydligt högre utbetalningar av försörjningsstöd eftersom detta stöd är kopplat till hushållens disponibla inkomster. tappar staten skatteintäkter eftersom jobbskatteavdraget påverkas av gällande kommunalskattesatser. Den statiska nettoeffekten för offentlig sektor blir plus. Effekter på lång sikt De långsiktiga effekterna via anpassningen av arbetsutbudet är enligt simuleringen inte oväsentliga. Arbetsutbudseffekten i tabellen visar hur de offentliga finanserna påverkas av individernas anpassning av arbetad tid. Därtill tillkommer en effekt via anpassning av timlönen i tabellen kallad prestationseffekt som exempelvis kan spegla människors karriärval, viljan att arbeta på obekväm arbetstid etc. De sammanlagda beteendeeffekterna motsvarar nästan en fjärdedel av den statiska budgeteffekten för offentlig sektor. Detta är den samhällsekonomiska förlust dödviktsförlust som skattehöjningen beräknas ge upphov till. Dödviktsförlusten motsvaras i tabellen av en negativ självfinansieringsgrad, vilket är det begrepp som används i FASIT:s arbetsutbudsmodell eftersom de reformer som vanligen analyseras på detta sätt är skattesänkningar. DEN KOMMUNALA EKONOMIN OCH HÅLLBARA OFFENTLIGA FINANSER Ungefär hälften av dödviktsförlusten av vår hypotetiska skattehöjning bärs av staten och inte av kommunsektorn där beslut om eventuellt höjd utdebitering fattas. Enligt simuleringen förlorar staten totalt nära på en genomsnittlig skattehöjning , varav cirka två miljarder är en dödviktsförlust. Kommunerna går miste om två av de 20 miljarder kronor i skatteintäkter som höjningen genererar. Vid simuleringar av större skattehöjningar ökar kommunernas andel av dödviktsförlusten. Tabellen visar även skattehöjningens effekt på arbetsutbudet. Dessa effekter kan synas vara små, men deras samlade inverkan på de offentliga finanserna blir väsentlig eftersom det är ett antal budgetposter som påverkas. En uppdelning av budgeteffekter på olika skatteslag och transfereringar görs i en elektronisk bilaga som går att ladda ned från . Arbetsutbudsmodulen i FASIT tar hänsyn till effekter på moms, punktskatter och skattedelen av arbetsgivaravgifterna, det vill säga den del av avgiftsuttaget som härrör från inkomster över förmånstaket och inte berättigar till försäkringsförmåner utan betraktas som skatt. Vad gäller de statiska beräkningarna tas dock ingen hänsyn till vare sig arbetsgivaravgifter eller moms. Beräkningen bortser alltså från eventuella direkta undanträngningseffekter på statens intäkter av moms och punktskatter när hushållens disponibla inkomster minskar, se även resonemanget i avsnitt 4.1.3. Effekterna på skattepliktiga och skattefria transfereringar ingår i beräkningarna men är i sammanhanget små.39 Eventuella effekter via den kommunala inkomstutjämningen Vår analys av beteendeeffekter av höjd utdebitering tar inte hänsyn till eventuella effekter via det kommunala utjämningssystemet. Effekterna via inkomstutjämningen är mycket svåra att överblicka på grund av skillnader i behov av förändrad utdebitering och anpassningsdynamik på lokala arbetsmarknader. I den mån skattehöjande kommuner träffas av negativa arbetsutbudseffekter kompenseras de genom ett högre inkomstutjämningsbidrag som finansieras genom minskade bidrag eller högre avgifter för resten av kommunkollektivet. Detta skulle i så fall innebära att det kan finnas incitament inbyggda i utjämningssystemet som innebär att skattehöjande kommuner inte ensamma bär de samhällsekonomiska kostnaderna av höjd utdebitering. I den senaste översynen av utjämningssystemet avrapporterad till regeringen utredde den s.k. utjämningskommittén bland annat om inkomstutjämningen innehåller tillväxthämmande faktorer. Kommittén bedömde att det saknas belägg för att inkomstutjämningen är tillväxthämmande samt att incitamenten för ekonomisk tillväxt och ökad sysselsättning bör stärkas på annat sätt än inom ramen för inkomstutjämningen. 39 Se elektronisk bilaga 2. GRANSKAR: OFFENTLIGA FINANSER Önskemålen om att skattesystemet ska vara samhällsekonomiskt effektivt står ofta i konflikt med målet om att skatteuttaget också ska ge en rättvis inkomstfördelning. Fördelningseffekterna av en skattehöjning kan antas vara små, vilket även bekräftas av beräkningarna i FASIT. Den så kallade Gini-koefficienten, som är ett vanligt mått på inkomstfördelning, är enligt beräkningarna oförändrad på lång sikt, vid en genomsnittlig skattehöjning på 1 procentenhet.40 har i : Recent trends and future challenges41 undersökt det svenska skattesystemets snedvridande effekter genom att uppskatta så kallade marginella dödviktsförluster för de viktigaste skatterna. Marginell dödviktsförlust är i detta sammanhang skillnaden mellan det belopp som skulle behövas för att kompensera skattebetalarna för en höjning av en viss skattesats och den offentliga sektorns nettointäkt från en skattehöjning. Metoden som används beaktar förhållandet att en minskning av en skattebas kan ha negativa spridningseffekter på andra skattebaser. De marginella dödviktsförlusterna beräknas för skattehöjningar på arbetsinkomst, konsumtion, bolagsinkomster samt inkomster från sparande. Resultatet visar att en höjning av skattesatsen på arbete skulle generera en generell dödviktsförlust på nära 25 procent.42 Sørensen har i en senare studie förfinat modellen (Sørensen 2011) vilket har lett till en korrigering av resultatet. I den nya studien, liksom i den , beräknas dödviktsförluster kopplade till höjningar i effektiva marginalskattesatser på arbetsinkomst, konsumtion, bolagsinkomster samt inkomster från sparande. Resultatet av beräkningarna visar att en generell skattehöjning på arbetsinkomster i skulle generera en dödviktsförlust på . Motsvarande förlust av en höjning på konsumtionsskatten är , för bolagsinkomster och för skatt på inkomster av sparande . De uppskattade dödviktsförlusterna har en lång 40I det här fallet är Gini-koefficienten för urvalet 0,2791 både före reformen och på lång sikt. 41Sørensen (2010) Swedish Tax Policy: Recent Trends and . Rapport till 2010:4. 42Dödviktsförlusten av en skattehöjning är analogt med graden av självfinansiering för en skattesänkning. Självfinansieringsgraden definieras som den andel av det direkta statiska intäktsbortfall som ersätts i och med att skattebaserna växer till följd av beteendeeffekter orsakade av den lägre skattesatsen. DEN KOMMUNALA EKONOMIN OCH HÅLLBARA OFFENTLIGA FINANSER tidshorisont, där ekonomin har anpassat sig fullt ut till förändringarna i skattesatserna. Vad gäller effekterna av en förändring i skatten på arbetsinkomster antas en identisk förändring i marginalskattesatsen på all arbetsinkomst, från den första till den sista intjänade kronan. Detta är i princip samma sak som höjd kommunalskatt, vilket är en skatt på arbetsinkomster och beskattningsbara transfereringar. En generell slutsats av detta är således att den kommunala inkomstskatten på marginalen är mindre effektiv än konsumtionsskatten, men mer effektiv än skatter på kapital och sparande. Det är dock viktigt att poängtera att resonemanget bortser från fördelningseffekter av olika skattehöjningar. Även om höjd skatt på konsumtion är att föredra ur ett effektivitetsperspektiv kan det vara mindre önskvärt av rättviseskäl. Resonemanget bortser även från effekter via de offentliga transfereringssystemen. Effekterna av en förändring i skatten på arbetsinkomster fördelas enligt Sørensen (2011) över de olika skatteintäkterna på följande vis: DSFtw = 23,9 + Källa: (2011). DSF avser degree of self-financing (%), dvs. självfinansieringsgraden av en skattesänkning, vilket är analogt med dödviktseffekten av en skattehöjning. Detta skulle innebära att stat- och kommunsektorn sammanlagt förlorar av en skattehöjning i lägre skatteintäkter på arbete, i lägre statliga skatteintäkter på konsumtion och sammanlagt i lägre statliga intäkter av olika kapitalskatter. Dessa resultat är i samma storleksordning som våra effektberäkningar ovan, med skillnaden att Sørensens metod fångar fler negativa spridningseffekter på andra skattebaser. GRANSKAR: OFFENTLIGA FINANSER Genomgången av regeringens långsiktsberäkningar och de genomförda effektberäkningarna av en skattehöjning ger uttryck för två olika perspektiv på kommunsektorns finanser. Enligt perspektivet i regeringens långsiktskalkyler har staten det fulla ansvaret för offentliga ekonomi. Staten kompenserar enligt detta synsätt fullt ut kommunerna för eventuella obalanser i sektorn som kan förmodas uppstå . I ett kortare perspektiv är det i första hand kommunerna själva som ansvarar för finansieringen av ökade kostnader, vilket ökar risken för successivt högre kommunalskatt. Enligt våra simuleringar skulle om detta slår igenom på lång sikt risk uppstå för samhällsekonomiska kostnader i form av lägre sysselsättning, minskat arbetsutbud och förlorade skatteintäkter. De iakttagelser vi gjort kan sammanfattas under följande rubriker: Långsiktsanalyserna saknar en dimension De ekonomiska propositionerna och regeringens årliga skrivelse om utvecklingen i sektor saknar en genomgång av kommunernas finanser på lång sikt. Endast den offentliga sektorn som helhet avhandlas i de långsiktiga analyser som redovisas till . Omfattande tillskott av statsbidrag I beräkningsunderlaget till regeringens bedömning av finanspolitikens långsiktiga hållbarhet finns beräkningar även för kommunsektorn. Här antar regeringen att kommunsektorn når balans tack vare omfattande tillskott av statsbidrag. Potentiella kommunala obalanser redovisas inte Regeringens beräkningar implicerar mycket stora statliga överskott och potentiella obalanser i kommunsektorn som inte framgår av regeringens rapportering. DEN KOMMUNALA EKONOMIN OCH HÅLLBARA OFFENTLIGA FINANSER Risk för kommunala skattehöjningar Om kommunsektorn på egen hand skulle finansiera de potentiella underskott som impliceras av regeringens beräkningar av utgiftstrycket i kommunsektorn, krävs kommunala åtgärder. Underskotten som regeringens långsiktskalkyler implicerar i grundscenariot innefattar inga kostnadsökningar utöver de som är demografiskt betingade. Trots detta är underskotten så stora att skattehöjningar framstår som ofrånkomligt. Kommunala skattehöjningar påverkar arbetsutbud och skattebaser Kommunala skattehöjningar får återverkningar på arbetsutbud och sysselsättning om de inte kompenseras med motsvarande sänkningar av statliga skatter. Av en genomsnittlig skattehöjning beräknar att av de offentliga skatteintäkter som höjningen inbringar går förlorade på lång sikt. En väsentlig del av den beräknade dödviktsförlusten av en skattehöjning bärs av staten. Risk att förväntningar byggs upp Om de kommunala utgifterna ökar snabbare än skatteunderlaget behöver antingen kommunalskatterna eller statsbidragen höjas för att kommuner och landsting ska kunna klara balanskravet. Vid ett givet skatteuttag betyder högre kommunalskatter att staten måste kompensera med lägre statliga skatter. Båda alternativen, det vill säga högre statsbidrag eller lägre statliga skatter, riskerar att skapa förväntningar om fortsatta statliga ingripanden. GRANSKAR: OFFENTLIGA FINANSER 6 Slutsatser och rekommendationer har granskat om regeringen har identifierat och analyserat kommunsektorns långsiktiga finansieringsproblem. Nedan redovisas slutsatser och rekommendationer. Syftet med regeringens rapportering till av finanspolitikens långsiktiga hållbarhet är att möjliggöra tidig upptäckt av förhållanden som kan försvaga de offentliga finanserna. Vidare ska de beräkningstekniska antaganden som görs i kalkylerna vara tydligt redovisade. finner att regeringens rapportering till av finanspolitikens långsiktiga hållbarhet saknar en dimension. Detta är en brist eftersom det främst är i kommuner och landsting som det finns en risk för framtida finansieringsproblem. Av beräkningsunderlagen till regeringens långsiktskalkyler har vi kunnat härleda potentiella kommunala obalanser som inte redovisas till . finns det enligt regeringens grundscenario mycket stora statliga överskott . Regeringens långsiktskalkyler förutsätter att kommunsektorn klarar balanskravet tack vare omfattande tillskott av statsbidrag. Då dessa tillskott inte redovisas till finner att regeringens redovisning av de beräkningstekniska antagandena är bristfälliga. Därmed framgår inte kommunsektorns långsiktiga finansieringsproblem och inte heller regeringens syn på detta. Otydligheter av detta slag bidrar till att spä på osäkerheten i de långsiktiga planeringsförutsättningarna för kommuner och landsting. Vidare kan stora kalkylmässiga obalanser mellan statlig och sektor innebära en ökad osäkerhet i bedömningen av de offentliga finansernas hållbarhet. För att motverka detta bör dessa obalanser fångas upp och redovisas öppet. DEN KOMMUNALA EKONOMIN OCH HÅLLBARA OFFENTLIGA FINANSER Höjd kommunalskatt urholkar skattebaser Kommuner och landsting är självstyrande, och kan i tider av underskott och osäkerhet om framtiden tvingas att höja de kommunala skattesatserna för att klara balanskravet. Om kommunalskatterna höjs, visar granskningen att skattebaserna långsiktigt urholkas via anpassning av arbetsutbudet. Enligt våra beräkningar är effekterna på arbetsutbudet begränsade, men eftersom ett antal budgetposter påverkas blir den samlade inverkan på de offentliga En stor del av de beräknade kostnaderna förknippade med kommunala skattehöjningar bärs av staten. Problemet med finansieringen av det kommunala utgiftstrycket är inte i första hand en fråga om brist på resurser för den offentliga sektorn som helhet, utan snarare ett fördelningsproblem. Staten har långsiktigt goda finanser och har exempelvis möjlighet att förekomma kommunala skattehöjningar med statsbidrag eller neutralisera effekterna av dem med statliga skattesänkningar. På finns också en möjlighet att ansvaret för att tillhandahålla olika offentliga tjänster kan flyttas mellan olika offentliga sektorer. Omfattningen av de långsiktiga obalanserna i den kommunala sektorn tycks emellertid vara så stor att god framförhållning krävs oavsett vilka åtgärder som vidtas. Vidare kan det inte uteslutas att sambanden mellan staten och kommunsektorn i sig påverkar de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet. Sammantaget är regeringens bedömning av de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet inte ändamålsenlig när det gäller förhållandet mellan den offentliga sektorns delsektorer. rekommenderar regeringen att: presentera en bedömning av kommunsektorns finanser på lång sikt ianslutning till den ekonomiska vårpropositionen tydliggöra de antaganden kring den kommunala ekonomin som görs isamband med långsiktskalkylerna för den offentliga sektorn tydliggöra effekterna på de offentliga finanserna av olika handlingsalternativ för att lösa kommunsektorns långsiktiga finansieringsproblem. GRANSKAR: OFFENTLIGA FINANSER Betänkande 2007/08: FiU20 Riktlinjer för den ekonomiska politiken. Betänkande 2010/11: FiU42 för finanspolitiken. Ds 2010:37 Arbetsutbudseffekter av ett förstärkt jobbskatteavdrag och förändrad statlig inkomstskatt. (2012) Beräkningskonventioner 2012, En rapport från skatteekonomiska enheten i . (2012) Utvecklad bedömning av finanspolitikens långsiktiga hållbarhet, bilaga till ekonomiska vårproposition. Häggroth, (2005) Staten och kommunerna. (2012) ekonomi Ett långsiktsscenario fram . (2012) beräkning av de offentliga finansernas långsiktiga hållbarhet, Nr 18 2012. IPSASB (2011) Proposed Recommended Practice Guideline, Reporting on the Long-Term Sustainability of a , Exposure Draft 46. Proposition 2011/12:100 ekonomiska vårproposition. Proposition 2011/12:1 Budgetpropositionen . Proposition 2007/08:100 ekonomiska vårproposition. Regeringens skrivelse 2010/11:79 för finanspolitiken. Regeringsformen (SFS 1974:52). Regeringsrätten RÅ 2000 ref. 19. Riksdagsförordningen (SFS 1974:153) Tilläggsbestämmelser 3.2.1. RiR 2007:16 Regeringens uppföljning av kommunernas ekonomi. SCB (2012) framtida befolkning 20122060. Demografiska rapporter 2012:2. DEN KOMMUNALA EKONOMIN OCH HÅLLBARA OFFENTLIGA FINANSER SCB Räkenskapssammandrag för kommuner och landsting 2011. SOU 2007: 11 Staten och kommunerna uppgifter, struktur och relation. SOU 2004:19 /04. Sørensen, (2010) Swedish Tax Policy: Recent Trends and . Rapport till 2010:4. Yttrande 1989/90: KU9y Tillfällig begränsning av kommuners rätt att ta ut skatt. , (2010) Regeringsformen en kommentar. IMF (2007) Manual on Fiscal Transparency. , (2011) Kommunala befogenheter en redogörelse för kommuners och landstings allmänna befogenheter enligt lag och rättspraxis. : , sjunde upplagan. Rodden, (2002) The Dilemma of Fiscal Federalism: Grants and Fiscal Performance around the World, , Vol. 46, No.3, 2002, pp 670687. Rådet för redovisning (2000), Förutsättningar för redovisning och finansiell bedömning, En idéskrift om innebörden och konsekvensen av särart. Sørensen, (2011) Measuring the deadweight loss from taxation in a small open economy, A general method with an application to . Standard & Poors (2011) Overview: Swedish Local and Regional Governments. SKL (2012) Ekonomirapporten, om kommunernas och landstingens ekonomi . SKL (2010) Framtidens utmaning Välfärdens långsiktiga finansiering. , (2000) Kommunerna. : , andra upplagan. Beräkningsunderlag från avseende långsiktskalkyler i den ekonomiska vårpropositionen 2012. GRANSKAR: OFFENTLIGA FINANSER Använda termer och begrepp Arbetsutbud är ett mått på det totala antal timmar som utförs öppet på arbetsmarknaden mot betalning. Kommunsektorns balanskrav innebär att kommuner och landsting ska upprätta budgeten för nästa kalenderår så att intäkterna överstiger kostnaderna. Om underskott ändå uppstår ska det negativa resultatet balanseras med motsvarande överskott under de tre närmast följande åren. Det taxerade beloppet vid inkomstbeskattning exklusive grundavdraget. Baumols kostnadssjuka, eller Baumoleffekten (efter . Baumol) kallas fenomenet med stigande löner i (offentliga) branscher med svag produktivitetstillväxt på grund av ökade lönekrav till följd av stigande löner i andra (privata) branscher med starkare produktivitetstillväxt. Marginell dödviktsförlust är skillnaden mellan det belopp som skulle behövas för att kompensera skattebetalarna för en höjning av en viss skattesats och den offentliga sektorns nettointäkt från skattehöjningen. Skillnaden mellan inkomster och utgifter enligt SCB:s sektorräkenskaper, som är en del av Nationalräkenskaperna. Ett mått på inkomstfördelning. Gini-koefficienten kan anta värden mellan 0 och 1. Om alla i en grupp har samma inkomst är koefficenten 0; om alla inkomster går till endast en person är koefficienten 1. DEN KOMMUNALA EKONOMIN OCH HÅLLBARA OFFENTLIGA FINANSER Nationell utjämning av skatteunderlaget i kommuner och landsting genom att med bidrag och avgifter utjämna kring ett skatteunderlag per invånare som motsvarar av riksgenomsnittet. Villkoret att de offentliga finanserna på lång sikt måste kunna finansieras på annat sätt än genom upplåning. Detta kan mer precist formuleras som att den initiala nettoförmögenheten tillsammans med nuvarande och framtida kostnader ska vara tillräckligt stora för att finansiera de offentliga utgifterna . Den kommunala inkomstskatten är en proportionell inkomstskatt på arbete och beskattningsbara transfereringar. I kommunalskatten ingår både skatt till kommunen och till . Den skattesats för inkomstskatt som betalas av folkbokförda fysiska personer i en kommun. Den totala, eller sammanräknade, kommunala skattesatsen är summan av skattesats till primärkommun och skattesats till landsting. ingick även en församlingsskatt. Den genomsnittliga skattesatsen i riket vägs samman utifrån kommunernas skattekraft. Nationell utjämning av strukturellt betingande kostnader mellan kommuner och mellan landsting. Långtidsutredningarna analyserar utmaningar och möjligheter för den svenska ekonomin på lång sikt och vad de betyder för den ekonomiska politikens utformning. Långtidsutredningarnas huvudbetänkande utarbetas av tjänstemän på . Till skillnad från andra statliga utredningar har regeringen inte fastställt några direktiv för de olika långtidsutredningarna. Utredningen väljer själv de ämnen och de metoder som den bedömer bäst svarar mot utredningens syfte: att tjäna som underlag för den ekonomiska politiken och att bidra till den ekonomiskpolitiska debatten. GRANSKAR: OFFENTLIGA FINANSER Finansiellt sparande exklusive kapitalinkomster och utgiftsräntor. Den förändring av produktionen (förädlingsvärdet) som inte kan hänföras till en ökning eller minskning av insatta resurser (produktionsfaktorer). Vanligen mätt som produktionsvolym per arbetade timmar, så kallad arbetsproduktivitet. Förenklat har produktiviteten i offentlig sektor traditionellt mätts genom att likställa värdet av producerade tjänster med insatserna i form av arbete och kapital, vilket i stort sett gav en produktivitetsutveckling lika med noll (kostnadsmetoden). beräknar SCB i stället delar av produktionen i offentlig sektor (den individuella tjänsteproduktionen) med hjälp av volymindikatorer som exempelvis baseras på antalet elevtimmar eller sjukvårdsbehandlingar. Självfinansieringsgraden för en skattesänkning definieras som den andel av det direkt statiska intäktsbortfall som ersätts i och med att skattebaserna växer till följd av beteendeeffekter orsakade av den lägre skattesatsen. Benämning på det som ligger till grund för beskattning. Skattebaserna delas vanligen in i arbetsinkomster, kapitalinkomster och konsumtion. Skattekraften utgör ett mått på skatteunderlaget per invånare i en kommun, dvs. det totala skatteunderlaget dividerat med antalet boende i kommunen. Kommunalt skatteunderlag utgörs av summa beskattningsbar förvärvsinkomst för fysiska personer. Ett mått på långsiktig betalningsförmåga som visar hur stor del av tillgångarna som har finansierats med egna medel.