rfr · GZ0WRFR6d2 · 2012-05-28 00:00:00 — batt: Det är inte så att [statsrådet] kommer tillbaka & säger jippie jag har lärt mig något nytt . 463 En expeditionschef berättar att hon varit med om återkoppling från en interpellationsdebatt vid ett tillfälle.464 En annan expeditionschef menar att en stor del av spörsmålen är omvärldsstyrda, och precis som riksdagsledamöterna har även tentaklerna ute och känner av det.465 Därför menar han har spörsmålen inget värde [för ] i generell bemärkelse.466 I intervjuundersökningen framkom endast ett exempel på när frågeinstitutet används som den PR-möjlighet Giddings lyfter fram: Som till exempel nu har vi en interpellation som, det var oklart vem som skulle få den []. Då tänkte vi att men den här vill vi ha. Då kan vi också gå ut och prata om det stora uppdraget om kvinnors arbetsmiljö som vi gav till . Då kan vi marknadsföra det här uppdraget. Det klart att man använder dem, man vill ju nå ut med så mycket bra som möjligt.467 Här tar den politiska staben tillfället i akt att informera om regeringens politik på det egna statsrådets område. Om värdet för är ringa, hur kan det värde det ändå har beskrivas? En stabschef menar att interpellationsdebatterna har ett värde för regeringen en gång av tio och då för att frågeställningen lyfter något som de inte har uppmärksammat eller skapar en ordentlig diskussion.468 kan utgöra en arena för att prata om regeringen politik i lite bredare sammanhang.469 En politiskt sakkunnig understryker att det kan vara ett sätt att känna av det politiska klimatet och få goda relationer till ledamöterna.470 En stabschef lyfter fram utvecklandet av argumentation på områden som statsrådet inte pratar om så ofta.471 En av expeditionscheferna lyfter fram att interpellationsdebatterna ibland kan utgöra ett tillfälle att samla vad som gjorts på ett område och samla det i ett dokument.472 En annan expeditionschef menar att värdet möjligtvis kan bestå i att departementet vid återkommande frågor uppmärksammas på vad som för tillfället är betydelsefullt för . Hon menar dock att den informativa funktionen är begränsad. har ändå, genom t.ex. medier, brev från allmänheten och kontakter med andra organisationer kunskap om aktuella frågor.473 463 Intervju med , statssekreterare, , 464Intervju med , expeditionschef, och , planeringschef, . 465Intervju med , expeditionschef på , . 466Intervju med , expeditionschef på , . 467Intervju med , politiskt sakkunnig, , . 468Intervju med , stabschef, , . 469Intervju med , stabschef på , . 470Intervju med , politiskt sakkunnig, , . 471Intervju med , stabschef på , . 472Intervju med , expeditionschef, , . 473Intervju med , expeditionschef, , . 4 FRÅGEINSTITUTET OCH ARBETSBELASTNINGEN I Det tycks inte finnas någon systematisk uppföljning av interpellationsdebatterna i , även om viss uppföljning sker. En expeditionschef berättar att tjänstemännen sällan är med på debatten, eftersom statsråden hellre tar med de politiskt sakkunniga. Expeditionschefen vet inte ens om protokollen läses.474 En enhetschef på ett annat departement säger att de tittar på interpellationsdebatterna på enheten för att se hur det går för statsrådet.475 Enhetschefen ser det som ett sätt att få respons på underlaget, att ta del av argumenten från interpellanten och hur statsrådet bemöter dem. Det ökar enhetens kunskapsnivå på området.476 En annan enhetschef menar att behållningen är den kännedom debatten ger om de övriga riksdagspartiernas politiska ståndpunkter och argument.477 En tredje enhetschef säger att [v]i skulle få mer tid till annat utan dem.478 Han menar att de servar det demokratiska systemet, som är vår uppgift och det är viktigt. Men jag får inte kunskap. Värdet för enheten är ju noll eller väldigt begränsat. Det är inte det som är syftet. Det har ju sin politiska logik och den är vi trogna, men för enhetens del kan det kvitta.479 Den samlade bilden är således att frågeinstituten inte uppfattas ha något större värde för regeringens och arbete, men att det accepteras och respekteras som en viktig del av det demokratiska politiska systemet. Arbetsbelastningen i är förhållandevis hög. Organisationen arbetar under osäkerhet och ständig tidsbrist. Spörsmålen påverkar detta arbete genom att de när som helst bryter det pågående arbetet. Det är inte möjligt för tjänstemännen att i någon större utsträckning påverka vare sig när arbetet ska utföras eller i vilken takt det ska ske. Enhetschefer kan i viss utsträckning påverka vem som ska utföra arbetet, men ofta är det en eller ett par tjänstemän som har kunskap om sakfrågan. Att rätt fråga från början hamnar på rätt statsråds bord underlättar arbetet i . De frågor som av en eller annan anledning har ställts till ett annat statsråd än det bedömer bör besvara frågan innebär en ibland tidskrävande överlämningsprocess. Särskilt i anslutning till regeringsombildningar hamnar spörsmål ofta på fel departement. 474Intervju med , expeditionschef, och , planeringschef, , . 475Intervju med , enhetschef, och sociala tjänster, , . 476Intervju med , enhetschef, och sociala tjänster, , . 477Intervju med , enhetschef, , , . 478Intervju med , enhetschef, , , . 479Intervju med , enhetschef, , , . 4 FRÅGEINSTITUTET OCH ARBETSBELASTNINGEN I de är också spörsmål som innehåller flera frågor, men där ansvaret för de olika delfrågorna ligger hos olika statsråd. Av intervjuundersökningen framgår att det finns kritik mot spörsmålens kvalitet. Dels efterfrågas en större skillnad mellan de frågor som ställs i skriftliga frågor och interpellationer, dels finns önskemål om ökad tydlighet i själva frågeställningen, så att tjänstemännen i förstår vad som avses. Det finns också en irritation över att samma spörsmål upprepas gång på gång. Upprepningar kan ta sig olika uttryck. ställs samma spörsmål från en ledamot till samma statsråd gång på gång med jämna mellanrum. ställs i princip samma spörsmål från en ledamot till ett stort antal statsråd. ställer ett antal ledamöter var sitt spörsmål till ett statsråd med i huvudsak samma frågeställning. Här ifrågasätts huruvida frågeinstitutet ska vara den enskilde ledamotens eller gemensamma, liksom hur sållningen av spörsmål sker i . När det gäller skriftliga frågor framgår att den nu satta tidsgränsen till är så kort att beredningsprocessen måste fungera problemfritt för att tiden ska räcka till. Att inlämningen av frågorna sker , och ofta når den handläggare som ska skriva svaret , skapar onödig stress. Det är heller inte helt ovanligt att tjänstemän jobbar med frågesvar . Delningstiden för svar på skriftliga frågor är förkortad från de normala . Den politiska staben får ofta gå igenom svaren på stående fot medan den ansvariga tjänstemannen väntar. Detta medför alltid en risk att någonting missas eller att något departement inte hinner se svaret. För innebär det att svaren kanske inte alltid har hunnit kvalitetssäkras ordentligt. Medan skriftliga frågor har en fast dag och tid för sista inlämning och en fast dag och tid då frågan ska vara besvarad kan interpellationer ställas när som helst när är samlad. Oavsett när interpellationen lämnas in ska den besvaras . Detta medför att tjänstemännen om statsrådet hittar i sin kalender för besvarandet inom denna tidsram måste lägga allt annat arbete åt sidan för att ta fram ett svar. Interpellationssvar ska delas . utarbetas ett debattunderlag. Både svaret och debattunderlaget ska vanligen vara statsrådet till handa före debatten. Datumet för debatten kanske inte heller är satt , utan tidigare. Sammantaget blir även framtagandet av interpellationssvar lidande av tidspress. Det är heller inte ovanligt att förkortad delningstid måste begäras hos Statsrådsberedningen. Det främsta skälet till varför huvuddelen av interpellationssvaren inte lämnas till tycks dock inte vara att beredningsprocessen kräver . I stället är det statsrådens kalendrar som leder till fördröjda svar. Statsrådens kalendrar är inbokade i förväg och även om statsrådet i många sammanhang formellt kan ersättas av någon annan på departementet är det i praktiken inget alternativ. Internationaliseringen, och inte minst europeiseringen, har lett till att statsråden i allt högre grad representerar regeringen vid ministerrådsmöten och andra möten vid internationel- 4 FRÅGEINSTITUTET OCH ARBETSBELASTNINGEN I Om en interpellation lämnas in veckan innan ett sådant möte där statsrådet ska närvara blir den ofrånkomligen försenad. Att det inte finns några marginaler i tidsramen för besvarandet av interpellationer har lett till att försening har blivit . Denna norm tar sig också uttryck i att samtliga intervjuade i de politiska staberna inte är beredda att prioritera interpellationsdebatterna framför statsrådets inbokade arrangemang, även om de säger sig vilja besvara interpellationer inom tidsramen. De muntliga frågestunderna hålls och varje statsråd medverkar ungefär . har statsministern frågestund. De olika statsrådens medverkan vid frågestunden är planerat med framförhållning. Detta gör att förberedelserna är förutsägbara och går att planera in. De sker huvudsakligen på politisk nivå, även om enheterna utarbetar underlag om pågående arbete på respektive ansvarsområde. Det problem som framkommer i relation till de muntliga frågestunderna är att ett statsråd på frågestunden alltid ska vara förberett för att svara på frågor om samtliga politikområden, dvs. regeringens samlade politik. Eftersom regeringen fattar beslut kollektivt och ansvarar för den förda politiken kollektivt är detta på sätt och vis naturligt. Det kräver dock dels att utarbetar ett underlag som täcker aktuella frågor på alla statsråds områden, dels att det statsråd som har uppgiften att agera överrock läser in sig på detta underlag. kan en riksdagsledamot som ställer en fråga om ett politikområde som överrocken inte ansvarar för och kanske heller inte har arbetat med troligtvis inte får samma kvalitet på svaret som om det ansvariga statsrådet besvarat frågan. De fristående debatterna erbjuder mer politisk glöd och hetta än de övriga debatterna. I dessa kommer partipolitiken fram tydligare och diskussionen blir mer ideologisk. Även här finns problem med att hitta tider för debatt i statsrådens kalendrar. Arbetet med att ta fram underlag till debatterna är mer omfattande på politisk nivå i , men kräver inte gemensam beredning och delning, vilket underlättar för tjänstemännen och skapar ett större tidsutrymme för förberedelser. innebär det att den kvalitetssäkringsprocess som den gemensamma beredningen och delningen innebär inte genomförs, och statsrådens inlägg i debatten blir därför inte kvalitetssäkrade på samma sätt som inför en interpellationsdebatt. Sammanfattningsvis innebär frågeinstituten en betydande arbetsinsats för . Den sker under tidspress och ökar arbetsbelastningen, framför allt på tjänstemännen. Tidspressen är stor både när det gäller skrivandet av svar på skriftliga frågor och interpellationer och när det gäller skrivandet av svar på skriftliga frågor. Värdet av spörsmålen är för regeringen och i förhållande till arbetsinsatsen att betrakta som ringa. innebär en organisatorisk utmaning för . Svaren på de spörsmål som ställs måste förberedas. Relevant information måste sammanställas och svarsförslag måste formuleras, delas, presenteras för och godkännas av statsrådet inom ramen för den tidsram som riksdagsordningen kräver. Dessa tidsramar kan vara mycket snäva, särskilt mot bakgrund av det stora antal spörsmål som vissa departement bereder.480 Den här studien har belyst hur användandet av frågeinstituten påverkar de praktiska förutsättningarna för statsråden att fullgöra sina andra åtaganden liksom hur arbetet i påverkas. I undersökningen studeras hur anställda i upplever arbetet med att besvara frågor och interpellationer från . I undersökningen framkommer att det, ur perspektiv, finns problem med hur frågeinstitutet är utformat och används . Frågeinstituten påverkar statsrådens praktiska förutsättningar att fullgöra andra åtaganden dels genom att besvarandet upplevs störa och i viss mån även försena det pågående arbetet i (t.ex. utarbetandet av propositioner och skrivelser), dels genom att statsrådet måste avsätta tid som annars hade kunnat användas till annat (t.ex. inläsning eller besök i för statsrådet relevant verksamhet) för att debattera interpellationerna i kammaren. Konkret påverkar användandet av frågeinstitutet arbetet i genom att ta tid från annat arbete och skapa ökad stress, ryckighet och oförutsägbarhet för tjänstemännen i deras arbete. I undersökningen framkommer ett antal möjliga förändringar att överväga, som ur perspektiv skulle underlätta det arbete som användandet av frågeinstitutet genererar. Att förstärka kunskapen om organisation och statsrådens portföljer hos kammarkansli och hos riksdagsledamöterna torde kunna minska den administration som ett överlämnande av spörsmål mellan statsråd innebär. Att förändra frågeinstitutet i riktning mot att färre likalydande eller snarlika spörsmål ställs inom skulle också avlasta . En sådan förändring skulle också, även om den innebär en viss inskränkning i ledamöternas rätt att ställa frågor, kunna bidra till att får svar av högre kvalitet. Svar på likalydande eller snarlika frågor ställda inom behöver inte innebära att får mer information från regeringen eller att den informativa funktionen i kontrollmakt förstärks. En förändring i denna riktning skulle kunna ske på flera sätt. Ett sätt vore att arbeta med att stärka kunskapen hos riksdagsledamöterna och riksdagsförvaltningen om vilka spörsmål som har ställts och vilka svar som har givits, exempelvis genom att informera samtliga ledamöter om att ett visst spörsmål Giddings, , a.a. ställts och att svar på detta spörsmål inkommit. Ett annat sätt vore att i göra en överenskommelse om att inte ställa samma fråga till fler än ett statsråd vid samma tillfälle, eftersom statsrådet ändå alltid svarar å regeringens vägnar. Ytterligare ett sätt vore att, på ett liknande sätt som i , införa en begränsning att likalydande spörsmål (eller spörsmål med innehållsmässigt samma innehåll) endast får ställas en gång per om ingen större förändring i den aktuella frågan har inträffat. Det innebär att ett statsråds svar anses vara regeringens svar till , inte enbart till frågeställaren och att ett nytt svar inte kan avkrävas regeringen efter det att ett svar har givits.481 Det skulle även kunna vara tänkbart att införa en begränsning liknande den som tillämpas i och som innebär en möjlighet för talmannen att avvisa frågor som rör områden där en fråga eller interpellation redan har lämnats men inte besvarats.482 Även en överenskommelse om att endast ställa en fråga per skriftlig fråga skulle underlätta arbetet i . När det gäller de i riksdagsordningen angivna tidsgränserna för besvarande av spörsmål är dessa så korta att det i princip inte finns någon marginal i beredningen av underlagen. Detta skapar stress, men kan även leda till att kvalitetssäkringen som sker under beredning och delning riskeras. har det blivit norm att besvara interpellationer . En förklaring till detta är internationaliseringen, som innebär att det inte finns någon möjlighet för statsråden att besvara interpellationer . En möjlig förändring som skulle kunna avhjälpa detta är att utöka svarstiden för interpellationer . Detta innebär en återgång till den tidsram som gällde /96 och skulle /10 ha inneburit att av interpellationerna hade besvarats . Ytterligare en förändring som skulle underlätta för arbete vore att införa en regel om att svarstiden ska vara fyra hela veckor från det att interpellationen inkommit till . Det innebär att har större möjlighet att passa in beredningen av interpellationssvaret i den ordinarie beredningen och undviker den särskilda belastning det innebär att särskilt bereda interpellationer som inkommer på andra tider. I syfte att öka andelen interpellationer som besvaras skulle även fasta dagar för interpellationsdebatter kunna övervägas. På fasta, i förväg inbokade debattdagar, som återkommer med jämna mellanrum skulle då samtliga interpellationer besvaras och såväl interpellanten som statsrådet förväntas vara på plats. Statsrådsberedningen framhåller att den högst prioriterade förändringen vore en förlängd svarstid för skriftliga frågor. Intervjuundersökningen bekräftar att det är denna tidsbegränsning som skapar mest stress och arbetsbelastning på tjänstemannanivå. En förändring av tidsgränsen skulle troligtvis även ge svar som har högre kvalitet i betydelsen att de är bättre beredda i . För att avlasta tjänstemän och minska den stress som är förknippad med skriftliga frågor vore det också möjligt att över- 481Se Bremdal, , a.a., s. 222. 482Se Bremdal, , a.a., s. 222. väga att förändra de tider och dagar som svaren lämnas till så att de inte når handläggarna . Det vore rimligt att utöka svarstiden till fem och att också är arbetsdagar. Riksdagsordningen skulle kunna förändras så att lydelsen blir: De skriftliga frågor som getts in senast besvaras senast i följande vecka. När det gäller de muntliga frågestunderna framkommer att en förändring som innebär att endast muntliga frågor tillåts på de områden som de statsråd som närvarar på den muntliga frågestunden ansvarar för, dels bör minska behovet av förberedelser för statsrådet som annars ska agera s.k. överrock, dels bör ge bättre kvalitet i de svar som ges till riksdagsledamöterna. Även andra förslag till förändringar av frågeinstitut än de som presenterats ovan har framkommit i undersökningen. Några av dessa är att utöka antalet muntliga frågestunder och aktuella debatter som möjligheterna att använda övriga spörsmål begränsas. En sådan begränsning skulle kunna vara att det införs ett krav på att en interpellation alltid ska föregås av en skriftlig fråga. Interpellationen ska då ställas i direkt anslutning till att svaret på den skriftliga frågan inkommit. I intervjuerna framkom även önskemål om kvotering, exempelvis genom att begränsa antalet interpellationer som en enskild riksdagsledamot kan ställa till ett och samma statsråd . Ytterligare ett förslag som framkom i intervjuundersökningen var att utöka riksdagsledamöternas skyldighet att vara tillgängliga för interpellationsdebatt. Min bedömning är dock att det inte är nödvändigt om svarstiden för interpellationer utökas. De processer som påverkat och påverkar hela samhället, som ofta ges samlingsnamnet governance, påverkar även frågeinstitutet.483 Medialiseringen leder till att fokus ofta är de enskilda riksdagsledamöternas aktivitet, som ibland mäts i antal ställda spörsmål. har kanske personvalet gjort det allt viktigare för varje enskild ledamot att synas. Och i sitter nu åtta olika partier. Tillsammans med de förändringar som har gjorts i frågeinstitutet kan detta tänkas driva på en ökning av antalet spörsmål. För regeringen innebär internationaliseringen att det blir allt svårare att hitta tider för att besvara spörsmål. Alltmer tid upptas av möten i olika internationella konstellationer. som ledamöterna förväntas ställa fler frågor blir det således svårare för statsråden att svara. Att nu tycks vara att svara , och att delningstider ofta kortas, säkerställer inte svarens kvalitet. Det framstår därför som om frågeinstitutet skulle stärkas av 483 Se , och , , a.a. såväl utökade tidsgränser för besvarandet av spörsmål som vissa begränsningar av antalet snarlika spörsmål. , expeditionschef, . , enhetschef, , . , stabschef, . , rättschef, och , planeringschef, . , enhetschef, , Ar- betsmarknadsdepartementet. , statssekreterare, . , politiskt sakkunnig, . , expeditionschef, . , enhetschef, och sociala tjänster, . , statssekreterare, . , stabschef, . , statssekreterare, har avböjt att delta i undersökningen. En reformerad grundlag, SOU 2008:125. Gula boken, Ds 1998:39. betänkande 1974:22 med anledning av granskning av statsrådens ämbetsutövning och regeringsärendenas handläggning. betänkande 1979/80:50 med anledning av granskning av statsrådens tjänsteutövning och regeringsärendenas handläggning. betänkande 1977/78:35 med anledning av granskning av statsrådens tjänsteutövning och regeringsärendenas handläggning. Skriftlig fråga 2010/11:516 Företagsfrämjande åtgärder av Per Åsling (C) till utbildningsminister (Fp). REFERENSER 2011/12:RFR6 Skriftlig fråga 2010/11:517 Företagsfrämjande åtgärder av Per Åsling (C) till statsrådet (M). Skriftlig fråga 2010/11:518 Företagsfrämjande åtgärder av Per Åsling (C) till närings- och energiminister (C). Skriftlig fråga 2010/11:519 Företagsfrämjande åtgärder av Per Åsling (C) till miljöminister (C). Skriftlig fråga 2010/11:520 Företagsfrämjande åtgärder av Per Åsling (C) till landsbygdminister (C). Skriftlig fråga 2010/11:521 Företagsfrämjande åtgärder av Per Åsling (C) till kultur- och idrottsminister (M). Skriftlig fråga 2010/11:522 Företagsfrämjande åtgärder av Per Åsling (C) till justitieminister (M). Skriftlig fråga 2010/11:523 Företagsfrämjande åtgärder av Per Åsling (C) till finansminister (M). Skriftlig fråga 2010/11:524 Företagsfrämjande åtgärder av Per Åsling (C) till arbetsmarknadsminister (M). Skriftlig fråga 2010/11:525 Företagsfrämjande åtgärder av Per Åsling (C) till statsrådet (M). Skriftlig fråga 2010/11:525 Företagsfrämjande åtgärder av Per Åsling (C) till statsminister (M). Arbetsbelastning, , , hämtad . Antal propositioner, motioner, interpellationer och skriftliga frågor, hemsida aspx#2 , hämtningsdatum . Antalet skriftliga frågor och interpellationer per enhet och år, registrator. Antalet skriftliga frågor och interpellationer per enhet och år, registrator. Antalet skriftliga frågor och interpellationer per enhet och år, registrator. Det här är , informationsmaterial, , S2011.001, publicerad . Detta är , broschyr från , , 2010. 2011/12:RFR6 REFERENSER Detta är , broschyr från , 2010. Granskningsärende 10 Granskning av regeringens försenade interpellationssvar, riksdag, pm . Fördröjda interpellationssvar 09/10, , riksdag. Medarbetare 08, , , P0937, , dnr Jo 2008/3962/SAU. , Score, . SB 2011/2548, Utvärdering av frågeinstitut, . , och , , The Influence of National Parliaments over Domestic European Union Policies, i Scandinavian Political Studies, vol. 32:4, 2009. , , Interpellationer och enkla frågor, i Samhälle och riksdag Band II, : , 1966. , och , , Partier och organisationer, : Juridik, 2003. Barrling , , Partikulturer: Kollektiva självbilder och normer i riksdag, : Acta Universitatis Upsaliensis, 2004. Blondel, , Comparative legislatures, Englewood , N.J.: Prentice- , 1973. Bremdal, , kontroll av regeringsmakten, : , 2011. , , , och , , Beslutsmaskinen: En bok om , : , 1990. , , Modern Democracies, vol II, : , 1921. , , B. , och , , Steering from the Centre: Strengthening Political Control in Western Democracies, : , 2011. , , I linje med partiet? Maktspel och lojalitet i den svenska , : , 2006. Döring, , Time as a : Government Control of the Agenda, i Döring, (red. ), Parliament and Majority Rule in Western Europe, : . , , Striderna i . Om trettio års försök att förändra , Studies in Politics 118, : , 2007. REFERENSER 2011/12:RFR6 , och , , Makten i , Statsvetenskaplig tidskrift, 83:2, 1990. , och , , in the Swedish Parliament, Scandinavian Political Studies, vol. 16, nr 3, 1993. Furusten, , Den institutionella omvärlden, : Liber, 2007. Giddings, , Questions and Departments, i Franklin, och , (red. ), Parliamentary Questions, : Clarendon Press, 1993. Hagevi, , Bakom fasad, : , 1998. , , Propositionsstrategier: förr och , i Att styra riket, , : Allmänna förlaget, 1990. , , roll , : Akademilitteratur, 1984. , , Riksdagsledamoten i sin partigrupp: 52 riksdagsveteraners erfarenheter av partigruppernas arbetssätt och inflytande, : , 1999. , , Makthavare i ministerns skugga, : , 2010. , , Cabinet ministers and parliamentary government in , i Laver, och , ., (red. ), Cabinet Ministers and Parliamentary Government, : , 1994. , , Att vara riksdagsledamot, i Folkets främsta företrädare tre undersökningar av riksdagsledamöternas arbete i och utanför , SOU 1986:27, : , 1986b.