eunbil · GZ0N2A7F80 · 2012-01-01 00:00:00 — Rådets möte för rättsliga och inrikes frågor (RIF) i Rubrik: Anslutningen till konvention om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna -Diskussion kring vissa frågor Dokument: Något dokument för behandling i rådet har inte presenterats. dokument: DS 1246/12 CDDH(2011)009 on the Accession of Union to Convention on Human Rights behandlad vid samråd med : och . (Frågan om rådets beslut om förhandlingsmandatet har behandlats tidigare i , och .) behandlad vid överläggning med eller information till riksdagsutskott: har informerats om förhandlingarna och . har informerats om förhandlingarna och . (Frågan om rådets beslut om förhandlingsmandatet har behandlats tidigare i justitieutskottet och i .) Bakgrund (inkl. syftet med behandlingen i rådet) Genom Lissabonfördraget (artikel 6.2 fördraget om Europeiska unionen) infördes en rättslig grund, och en skyldighet, för EU att ansluta sig till . Rådet beslutade ett mandat för kommissionen att inleda förhandlingar med om ett anslutningsavtal. och ägde förhandlingar rum inom ramen för en informell arbetsgrupp under för mänskliga rättigheter. Arbetsgruppen (CDDH-UE) fick i uppdrag att utforma förslag till avtalslösningar för anslutningen. Kommissionen samrådde med och rapporterade till rådet inom ramen för en arbetsgrupp under rådet under förhandlingarna i CDDH-UE. Ett första avtalsutkast presenterades och målsättningen var att förhandlingsarbetet i den informella arbetsgruppen skulle avslutas och att styrkommittén därefter skulle färdigbehandla avtalsutkastet. I enlighet med tidsplanen enades parterna på teknisk nivå om ett utkast till anslutningsavtal. Inför att avtalet skulle diskuteras i styrkommittén framkom emellertid att det fortfarande råder oenighet kring flera frågor i anslutningsavtalet. Vid mötet i styrkommittén konstaterades därför att det fanns behov av ytterligare diskussion mellan EU:s medlemsstater innan ett anslutningsavtal skulle kunna antas. Diskussioner kring de utestående frågorna har pågått i arbetsgruppen under rådet. Målet är att nå enighet så att förhandlingarna med kan återupptas. Det är främst tre större frågor i anslutningsavtalet som har diskuteras inom EU. Det gäller för det första den s.k. medsvarandemekanismen. Det är en mekanism som syftar till att göra det möjligt för EU och medlemsstaterna att träda in som medsvarande i vissa mål inför . Det främsta skälet till att EU bör kunna bli part i vissa fall när ett klagomål enbart riktas mot en medlemsstat är att EU bör kunna hållas ansvarigt för eventuella konventionskräkningar när dessa har sin grund i unionsrätten. På samma sätt bör medlemsstaterna kunna hållas ansvariga för brister i primärrätten, dvs. det skikt inom unionsrätten som medlemsstaterna helt och hållet förfogar över själva. När det gäller medsvarandemekanismen är medlemsstaterna i EU i huvudsak ense men det återstår visst arbete med hur mekanismen exakt ska formuleras i avtalet. En annan fråga som har föranlett diskussion är frågan om vilket inflytande EU bör få i . I avtalsutkastet har det tagits in ett antal röstningsregler som kan sägas begränsa EU:s och medlemsstaternas rösträtt i ministerkommittén när kommittén fattar beslut som rör verkställigheten av domar i mål mot EU. Dessa begränsningar diskuteras fortfarande. En tredje fråga som också har orsakat fortsatt diskussion mellan EU:s medlemsstater rör omfattningen av anslutningen och roll. Diskussionerna har här främst handlat om vikten av att genom EU:s anslutning till konventionen inte ges befogenhet att uttala sig i frågor som inte har behörighet att uttala sig om, t.ex. själva fördragen och beslut som fattas på mellanstatlig nivå i stället för på unionsnivå. EU:s anslutning till aktualiserar ett stort antal frågor av vitt skilda slag. Vissa rör avtalet mellan EU och , andra rör EU:s interna reglering. Som komplement till anslutningsavtalet ska därför EU-interna regler antas. Många frågor kommer att behandlas i båda dessa instrument. Till exempel är tanken att den övergripande regleringen om när EU eller en medlemsstat ska kunna begära att få träda in i ett mål vid som s.k. medsvarande ska finnas i avtalet mellan EU och , medan de närmare förutsättningarna för när det unionsrättsligt ska vara tillåtet att göra det ska regleras i de interna EU-reglerna. I de EU-interna reglerna kommer också bl.a. närmare bestämmelser om roll i processen och frågan om vilken institution som ska uppträda som ombud inför att hanteras. De EU-interna frågorna har diskuterats i FREMP med utgångspunkt från ett antal arbetspapper från kommissionen. KOM har ansett att anslutningsavtalet måste förhandlas färdigt innan ett formellt utkast till interna regler kan presenteras. Diskussioner har dock förts om möjligheten och behovet av att förhandla dessa instrument parallellt. ORDF anser att diskussionen kring mer detaljerade interna regler måste ske mot bakgrund av ett avtalsutkast som har accepterats av både EU och . Eftersom avtalsutkastet ännu inte har förhandlats färdigt är detta inte möjligt. ORDF har tagit fram ett antal generella principer som övergripande fastställer vad de interna reglerna ska innehålla. Rättslig grund och beslutsförfarande Artiklarna 6(2) och 218 FEUF. Enligt artikel 6(2) ska EU ansluta sig till . Enligt artikel 218 ska beslut om anslutning antas av rådet med enhällighet, efter godkännande av . Beslutet träder i kraft först när det har godkänts av medlemsstaterna i enlighet med deras konstitutionella bestämmelser. Protokoll 8 om artikel 6(2) anger vissa förutsättningar för anslutningen. Beslut om de EU-interna reglerna antas av rådet med enhällighet, på förslag av kommissionen och efter godkännande av (artikel 352 FEUF). Svensk ståndpunkt övergripande målsättning är att anslutningen av EU till om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna ska äga rum , samt att den anslutningen ska bidra till att stärka såväl den enskildes ställning som och . Avtalsutkastet samt de förslag till interna regler som har presenterats ser i allt väsentligt bra ut. Det är inte möjligt att ta fram ett avtal som samtliga 27 av EU:s medlemsstater, eller för den delen samtliga 47 Europarådsmedlemmar, anser vara i alla delar fullt tillfredsställande. utgångspunkt är att ändringar av bestämmelserna i avtalsutkastet bör hållas till ett minimum, eftersom kompromissen är resultatet av komplicerade rättsliga och politiska förhandlingar och utrymmet för ändringar bedöms som mycket begränsat. Oavsett detta är vi naturligtvis medvetna om att vi inte kan komma vidare om inte alla EU:s medlemsstater är överens och vi har därför varit, och är fortfarande, öppna för diskussion kring de utestående frågorna. kan i sak godta de förslag till ändringar i avtalsutkastet som har presenterats. I fråga om anslutningens omfattning har som utgångspunkt att alla åtgärder riktade mot en individ ska kunna överprövas av . anser att förhandlingarna med bör återupptas . Utkast till interna regler och bestämmelser har diskuterats i arbetsgruppen och anser att dessa diskussioner kan fortsätta parallellt med förhandlingarna i . Även de interna reglerna måste antas enhälligt av alla medlemsstater och det ligger därför i alla medlemsstaters intresse att vi senare kan enas även vad gäller dessa bestämmelser. välkomnar det arbete som ORDF har lagt ner på att ta fram de övergripande principerna för de interna reglerna och på så sätt försöka komma framåt i processen. inställning antog i plenum en resolution om de institutionella aspekterna av Europeiska unionens anslutning till Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna [2009/2241(), (A7-0144/2010)]. har samma huvudsakliga målsättning som kommissionen och rådet. På några punkter skiljer sig parlamentets resolution dock åt från förslaget till förhandlingsdirektiv i underlagsdokumentet. framhåller bl.a. att EU bör tillträda samtliga protokoll som motsvaras av stadgan, oberoende av om samtliga MS har tillträtt dem, och att rättsmedel ska anses uttömda när en nationell domare, trots att den enskilde begärt det, inte begär förhandsavgörande. anser att förhållandet mellan domstolarna inte ska formaliseras och framhåller även att parlamentet bör konsulteras genom hela processen, inklusive mandatdiskussionerna. ser dock överlag positivt på anslutningen. Förslaget - Gällande svenska regler och förslagets effekter på dessa Anslutning av EU till kommer att skapa skyldigheter för EU med avseende på åtgärder som vidtas eller underlåts av unionens institutioner, organ eller byråer. Enligt protokoll 8 till fördragen ska anslutningsavtalet säkerställa att ingen av dess bestämmelser påverkar medlemsstaternas särskilda situation i förhållande till . Det kan därför inte förutses att anslutningen direkt kommer att påverka nationell lagstiftning. I den mån anslutningen innebär att ändringar görs i , som gäller som lag i , kan vissa ändringar dock behöva göras i den lag varigenom införlivas. Det är inte möjligt att nu bedöma om de EU-interna reglerna kräver kompletterande nationell lagstiftning. Om sådan bedöms erforderlig krävs godkännande inför rådets beslut att anta rättsakten. Ekonomiska konsekvenser Det är inte möjligt att nu bedöma eventuella ekonomiska konsekvenser. Utgångspunkten är dock att eventuella sådana konsekvenser, såväl nationella som inom EU, ska finansieras inom befintlig budgetram.