rir · H0B520 · 2012-12-06 00:00:00 — Kapitlet beskriver statens olika roller inom och styrningen av den svenska ambulansverksamheten. Det handlar om staten som reglerare av ambulanssjukvården genom föreskrifter. Vidare är staten avtalspart till SOS Alarm och styr genom detta hur bolaget ska arbeta med uppdraget som ansvarigt för 112-numret. Staten utför också tillsyn genom Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB) och . Slutligen är staten en av de två delägarna i SOS Alarm. Den andra delägaren är Kommuner och Landsting (SKL) genom sitt dotterbolag . Avsnittet beskriver tillsyn över ambulanssjukvården. Inledningsvis redogörs för hur myndighetens tillsynsansvar är formulerat och därefter beskrivs granskningens iakttagelser kring hur tillsynen genomförs och vad den fokuserar på. En ny myndighet, Inspektionen för vård och omsorg, är planerad att inrättas den 1 juni 2013.93 Den tillsynsverksamhet av hälso- och sjukvård, LSS94- och socialtjänstverksamhet som bedrivs av ska, under förutsättning att nödvändiga beslut fattas av , flyttas över till den nya tillsynsmyndigheten.95 Denna planerade förändring rör organiseringen av tillsynen. De iakttagelser som tas upp i föreliggande kapitel rör innehållet i tillsynen. 93Regeringens proposition, Inspektionen för vård och omsorg en ny tillsynsmyndighet för hälso- och sjukvård och socialtjänst. 2012/13:20. 94Lag (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade. 95Kommittédirektiv, Inrättande av en tillsynsmyndighet för hälso- och sjukvård och socialtjänst Inspektionen för vård och omsorg. STATENS INSATSER INOM AMBULANSVERKSAMHETEN tillsynsuppdrag regleras i patientsäkerhetslagen.96 Där anges att hela hälso- och sjukvården och dess personal står under tillsyn av . Vidare står även den under tillsyn som, utan att bedriva hälso- och sjukvård, tar emot uppdrag från hälso- och sjukvården avseende provtagning, analys eller annan utredning som utgör ett led i bedömningen av en patients hälsotillstånd eller behandling.97 tillsyn ska genomföras utifrån de krav och mål som anges i lagar och föreskrifter.98 För ambulanssjukvården innebär det således att tillsynen utövas utifrån de lagar och regleringar som styr hälso- och sjukvården i allmänhet och de föreskrifter som styr ambulanssjukvården99 i synnerhet. tillsynsuppdrag regleras dessutom i myndighetens instruktion. Där framgår det att myndigheten ska ta tillvara och sprida kunskap från tillsynen.100 tillsyn av ambulanssjukvård är inte reglerad i frekvens eller kontinuitet. Regeringen har inte heller gett några särskilda uppdrag eller återrapporteringskrav som handlar om ambulanssjukvården. Enligt de inspektörer vid som intervjuat påbörjas myndighetens tillsynsansvar i larmkedjan för ambulanssjukvård så snart en larmoperatör gör en medicinsk bedömning av ett vårdbehov, även om operatören bedömer att det inte finns något vårdbehov.101 Tillsynen ska främst inriktas på granskning av att vårdgivaren fullgör sina skyldigheter att bedriva ett systematiskt patientsäkerhetsarbete.102 Vårdgivare ska anmäla till om en patient drabbats av eller utsatts för risk att drabbas av allvarlig vårdskada.103 Det blir en så kallad lex Mariaanmälan och ska ha kommit in till tillsynsenhet i respektive region från det att händelsen inträffade.104 Enskilda individer kan också lämna klagomål till på hälso- och sjukvården och dess personal.105 ska pröva och utreda det som framförts i anmälan 967 kap. 1 § patientsäkerhetslagen (2010:659). 977 kap. 2 § patientsäkerhetslagen (2010:659). 987 kap. 3 § patientsäkerhetslagen (2010:659). 99Socialstyrelsens föreskrifter (2009:10) om ambulanssjukvård m.m. 1005 § förordning (2009:1243) med instruktion för . 101Intervju med inspektörer . 1027 kap. 3 § patientsäkerhetslagen (2010:659). 1033 kap. 5 § patientsäkerhetslagen (2010:659). 1046 kap. 2 § föreskrifter och allmänna råd (SOSFS 2005:28) om anmälningsskyldighet enligt lex . 1057 kap. 10 § patientsäkerhetslagen (2010:659). GRANSKAR: STATEN OCH VÅRDEN eller i klagomålet. Myndigheten får även utreda andra omständigheter än de som åberopats och är inte enbart bunden till det som anförts i anmälan. får använda föreläggande och förbud när verksamheten inte uppfyller de krav som framgår av lagar och andra föreskrifter.106 ska inom ramen för sin tillsyn också lämna råd och ge vägledning, kontrollera att brister och missförhållanden avhjälps, förmedla kunskap och erfarenheter som erhålls genom tillsynen samt informera och ge råd till allmänheten.107 4.1.2Socialstyrelsens tillsyn inriktas främst på enskilda händelser tillsyn av ambulanssjukvården fokuserar framför allt på det som anmäls av vårdgivare eller enskilda individer. Detta trots att ambulanssjukvården har uppmärksammats som ett riskområde i riskanalys. Sedan den nya patientsäkerhetslagen trädde i kraft har bland annat kraven på kommunikation med anmälaren skärpts. De inspektörer har intervjuat menar att detta har inneburit att varje enskilt ärende tar mer tid i anspråk. Detta får enligt dem till följd att mycket utredningstid läggs på enskilda ärenden istället för att samla ihop problemen och ta ett nationellt grepp om frågorna.108 En nationell tillsyn skulle exempelvis kunna fokusera på hur medicintekniska frågor, hygienfrågor eller arbetsmiljöfrågor påverkar patientsäkerheten.109 Vidare har det framkommit i intervjuer att både inspektörer på och företrädare för ambulanssjukvården anser att dialogen mellan dem som utför ambulansverksamheten och har minskat. Det kan bero på att vissa funktioner inom inte längre finns kvar. fanns till exempel en funktion som arbetade särskilt med prehospitala frågor.110 Enligt företrädare för saknas det ett forum på myndigheten för att diskutera ambulanssjukvården. 1067 kap. 24-26 §§ patientsäkerhetslagen (2010:659). 1077 kap. 4§ patientsäkerhetslagen (2010:659). 108Intervju med inspektörer på . 109Intervju med inspektörer på . 110Under har enligt uppgift internt beslutat att det i utredningen av den högspecialiserade vården också ska utredas om de prehospitala frågorna bör tas med i översynen. STATENS INSATSER INOM AMBULANSVERKSAMHETEN tillsyn är till stora delar regionalt uppdelad och generell tillsyn sker sällan. Det finns få exempel på att regionala tillsynsenheter valt att inleda egeninitierade ärenden inom ambulanssjukvården.111 har som tillsynsmyndighet möjlighet att avsätta en andel av sina resurser för egeninitierad tillsyn (tillsyn som inte styrs av författning eller särskilda externa uppdrag) och som sedan preciseras i tillsynsprojekt. Ett sådant projekt skulle enligt de inspektörer som har intervjuat, rent teoretiskt, kunna vara ambulanssjukvården. De resurser som avdelas för egeninitierad tillsyn utgör dock endast en liten del av tillsynens totala resurser.112 Tillsyn behöver inte heller vara styrd av anmälningar. Det finns exempel på andra områden inom sjukvården där tillsynen styrs av författning eller särskilda uppdrag från regeringen, såsom frekvenstillsyn inom blod och vävnad eller särskilda regeringsuppdrag som äldreuppdraget. granskning ger en bild som innebär att tillsynen i huvudsak bestäms av de problem som formulerats av dem som lämnar anmälan till och att inte genomför någon systematisk tillsyn av ambulansverksamheten. Det framgår också att skulle kunna ta ett nationellt grepp över tillsynen av ambulansverksamheten och därmed få en samlad bild av vilka problem som förekommer inom området. På det sättet skulle tillsynen kunna användas för att systematiskt hantera de risker som identifierats i riskanalys. 111De ärenden som initierats av regionerna behandlar driftstopp på SOS Alarm, riskanalys i samband med att ambulans dragits in, avvikelsehantering och samverkan samt bedömning av ambulansbehov. I ett av fallen har inspektörer lyft frågor som varit gemensamma för flera regioner och inlett ett egeninitierat ärende med ett nationellt perspektiv. Ärendet handlar om tillsyn av SOS Alarm. En förklaring till att tillsyn initierats på nationell nivå just i detta ärende kan vara att SOS Alarm är en vårdgivare i nästan hela landet. I det här fallet hade inspektörer uppmärksammat att samma problem återkom i flera anmälningar. Resultatet av tillsynen har visat att SOS Alarm inte följt patientsäkerhetslagen på ett tillräckligt bra sätt. Enligt uppgift från kommer ytterligare två egeninitierade ärenden att inledas . 112Socialstyrelsens tillsynsavdelning uppger vidare i mail att den egeninitierade tillsynen kommer att utgå från en flerårig tillsynsplan som baseras på riskanalyser av olika områden inom vård och omsorg. GRANSKAR: STATEN OCH VÅRDEN 4.1.4Föreskrifterna används i liten utsträckning i tillsynen har genom ett bemyndigande av regeringen fått i uppdrag att meddela föreskrifter inom hälso- och sjukvårdsområdet.113 Det faller därför på att utfärda föreskrifter som följer hälso- och sjukvårdslagens krav på en god vård. Bland kraven på god vård finns kravet om att hälso- och sjukvården ska vara lätt tillgänglig.114 utfärdade myndigheten föreskrifter för ambulanssjukvården.115 Dessa innehåller bland annat föreskrifter om landstingens ansvar för planer för ambulanssjukvården, ansvaret för ambulansfordon samt larmcentraler och prioritering. Föreskrifterna är allmänt hållna och innehåller exempelvis inte några krav på tillgänglighet till ambulanssjukvård. att föreskriften för ambulanssjukvård togs fram påbörjade ett arbete för att ta fram en och tolkning av ambulansföreskrifterna men det arbetet har inte slutförts. granskning visar att använder föreskrifterna för ambulanssjukvård i begränsad utsträckning i sin tillsyn. Däremot hänvisas det ofta i besluten till en lag, såsom patientsäkerhetslagen. Lagen ger dock enligt inte den grad av konkretion som gör att de krav som bör ställas blir tillräckligt tydliga. Därför behövs även föreskrifter. Huruvida landstingen upprättar planer för ambulanssjukvården i regionen följs inte upp i tillsynen, trots att det i föreskrifterna för ambulanssjukvård regleras att landstingen ska upprätta sådana planer.116 Vidare kan konstatera att av de 78 beslut som fattade 20092011117, med anledning av antingen en lex Maria-anmälan eller ett enskilt klagomål angående larmkedjan för ambulans, hänvisade myndigheten i majoriteten av fallen inte till någon av föreskrifterna i sina beslut.118 I 26 av ärendena hänvisade myndigheten till föreskrifterna för ledningssystem för kvalitet 113Förordning (1985:796) med vissa bemyndiganden för att meddela föreskrifter m.m. samt 4 § Förordning (2009:1243) med instruktion för . 1142 a § p.2 hälso- och sjukvårdslag (1982:763). 115Socialstyrelsens föreskrifter (2009:10) om ambulanssjukvård m.m. 1162 kap. 1 § föreskrifter (2009:10) om ambulanssjukvård m.m. 117Anledningen till att just dessa år presenteras är att föreskrifterna för ambulanssjukvård kom 2009, vilket gör att beslut tagna inte kunde hänvisa till denna föreskrift. Totalt fattades 117 beslut , men i ett urval av 78 beslut tittade på om hänvisat till någon av de två nämnda föreskrifterna. 118Det vill säga varken till föreskrifterna för ambulanssjukvård (2009:10) eller föreskrifterna för ledningssystem för kvalitet och patientsäkerhet inom hälso- och sjukvården (2005:12), vilken har ersatts med föreskrifter om allmänna råd (SOSFS 2011:9) om ledningssystem för systematiskt kvalitetsarbete. Däremot hänvisas ofta till hälso- och sjukvårdslagen samt patientsäkerhetslagen. STATENS INSATSER INOM AMBULANSVERKSAMHETEN och patientsäkerhet i hälso- och sjukvården.119 I fyra beslut, alla tagna , hänvisades till föreskrifterna för ambulanssjukvård.120 I tre ärenden hänvisade till båda föreskrifterna, varav två av besluten togs 2011. Det innebär att man hänvisade till föreskrifterna för ambulanssjukvård i sju av ärendena, det vill säga i av anmälningarna som beslutats av under perioden 20092011.121 Föreskrifterna anger också att det landsting som anlitar en larmcentral för alarmering av ambulans ska avtala med larmcentralen om 1.centralens tillgång till legitimerad hälso- och sjukvårdspersonal som har kompetens för uppgiften, 2.centralens rätt att disponera ambulanser (dispositionsrätt) och 3.vilka tekniska lösningar för larm och övrig kommunikation som ska användas mellan centralen och en ambulans.122 Någon systematisk tillsyn över sådana avtals innehåll har inte genomförts av . kan konstatera att allt för sällan använder föreskrifterna för ambulanssjukvård i sin tillsyn och att föreskrifterna för ambulanssjukvård inte innehåller några skrivningar om tillgänglighet till ambulanssjukvård. Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB) har inte något specifikt tillsynsansvar över ambulansverksamheten. Myndigheten har ansvar för tillsynen över hur SOS Alarm utför sitt uppdrag enligt alarmeringsavtalet. Tillsynen avser därmed den första delen i larmkedjan för ambulans, det vill säga när en hjälpsökande ringer 112. MSB har enligt regleringsbrevet i uppgift att utöva tillsyn och kontroll över att SOS Alarm uppfyller åtagandena avseende 112-tjänsten i alarmeringsavtalet med staten. MSB ska redovisa uppdraget till 119Socialstyrelsens föreskrifter (2005:12) om ledningssystem för kvalitet och patientsäkerhet i hälso- och sjukvården. 120Socialstyrelsens föreskrifter (2009:10) om ambulanssjukvård m.m. 121Om man bara räknar besluten tagna , för att man kanske inte hann börja använda föreskriften för ambulanssjukvård , användes föreskriften i av besluten. 1225 kap. föreskrifter (2009;10) om ambulanssjukvård m.m. GRANSKAR: STATEN OCH VÅRDEN (Försvarsdepartementet).123 Enligt instruktionen till MSB ansvarar myndigheten för frågor om skydd mot olyckor, krisberedskap och civilt försvar.124 I instruktionen finns det däremot ingen skrivning som berör myndighetens tillsynsansvar, varken generellt eller specifikt gällande alarmeringsavtalet. MSB deltar också i det så kallade 112-rådet125, följer upp hur SOS Alarm hanterar särskilda händelser samt hanterar ärenden från allmänheten angående synpunkter på hanteringen av SOS-tjänsten. 4.2.2MSB:s uppföljning av SOS Alarm MSB genomför två uppföljningar, en halv- och en helårsuppföljning. Uppföljningarna fokuserar på samtliga eller några enstaka punkter i Det kan exempelvis handla om att följa upp områden såsom personalens kompetensutveckling, bolagets arbete med informationsinsatser och arbetet med krishantering. Vid varje uppföljningstillfälle följs den genomsnittliga svarstiden för 112-numret upp, som ska vara . Några sanktionsmöjligheter finns inte. MSB skriver i sina tillsynsrapporter vad SOS Alarm behöver förbättra. Svarstiden är det enda som är preciserat i avtalet. Övriga skrivningar i avtalet ger ingen vägledning om vad SOS Alarm ska prestera och uppnå. MSB har således ingen möjlighet att utöva tillsyn över ändamålsenligheten i verksamheten. Dessutom anser inspektörer på MSB att det är oklart vad som ska ingå i tillsynen.126 Det är dock MSB:s ansvar att tolka avtalet och bestämma hur tillsynen bäst bedrivs. 4.3Ingen tar tillsynsansvar vid överkoppling till ny aktör för alarmering och dirigering av ambulanser granskning visar att det råder tveksamhet om vem som har tillsynsansvaret för överkoppling av nödsamtal från SOS Alarm till en annan aktör som är ansvarig för alarmering och dirigering av ambulanser. Varken eller MSB utför någon tillsyn av överkoppling av larmsamtal mellan aktörer. MSB har gjort tolkningen att detta inte ingår i deras tillsynsuppdrag eftersom myndigheten menar att överkopplingen 123Regleringsbrev för avseende Myndigheten för samhällsskydd och beredskap. Fö2011/90/ESL (delvis) Fö2011/241/SSK (slutligt) m.fl. 124Förordning (2008:1002) med instruktion för Myndigheten för samhällsskydd och beredskap. 125112-rådet bildades av SOS Alarm efter samråd med . I rådet, som är en mötesplats för strategisk samverkan, ingår företrädare för myndigheter och organisationer som samarbetar med SOS Alarm kring nödnumret 112. 112-rådet har till uppgift att fortlöpande vara förslagsställare, rådgivare och referensorgan till SOS Alarm vad avser SOS- tjänstens funktion, utformning och utveckling (källa: . Rådet sammankallas av SOS Alarm. 126Telefonintervju med två företrädare för . STATENS INSATSER INOM AMBULANSVERKSAMHETEN omfattas av den lagreglerade hälso- och sjukvården. bedriver ingen systematisk tillsyn på området och genomför alltså ingen tillsyn om inte myndigheten får in någon anmälan. Att det inte är tydligt för ansvariga myndigheter på området vilken av dem som ska utöva tillsyn när samtal kopplas över till en ny aktör leder till att frågan om tillsyn faller mellan stolarna och därmed att ingen tillsyn alls sker. Det kan innebära risker för enskilda och det är också ett konkret exempel på bristande effektivitet. 4.4Alarmeringsavtalet mellan staten och SOS Alarm Avsnittet beskriver innehållet i alarmeringsavtalet mellan staten och SOS Alarm i de delar som är relevanta för granskning. Avsnittet beskriver också viss kommunikation mellan olika aktörer inför och efter etableringen av en ny aktör för alarmering och dirigering av ambulans. mellan staten (företrätt av Försvarsdepartementet) och SOS Alarm syftar till att säkerställa en effektiv SOS-tjänst och skapa möjligheter att tillkalla eller annars komma i förbindelse med polis, statlig eller samt ambulans.127 Det är viktigt att det finns en väl fungerande organisation som ständigt kan ta emot och behandla larm.128 Det är också viktigt att den som har tagit emot larmet också snabbt kan vidarebefordra det till det räddningsorgan som ska göra insatsen.129 I och med avtalet åtar sig SOS Alarm att driva SOS-centraler som upprätthåller SOS-tjänsten för nödnumret 112 i hela landet. Samtliga kommuner, landsting och statliga räddningsorgan ska också erbjudas att träffa avtal för anslutning till denna tjänst.130 För ambulanssjukvården innebär det att landstingen kan avtala om alarmering, prioritering och dirigering av ambulanser. Om en sådan överrenskommelse finns mellan SOS Alarm och det landsting varifrån den hjälpsökande ringer, genomförs den fullständiga larmbehandlingen för ambulans av SOS Alarm. Om det inte finns något sådant avtal ska SOS- operatören koppla vidare samtalet till den aktör som är ansvarig för att genomföra larmbehandling för ambulans. SOS-operatören ska då enligt 127Alarmeringsavtalet, s. 3. 128Alarmeringsavtalet, s. 1. 129Alarmeringsavtalet, s. 1. 130Detta gäller inte bara ambulansverksamheten utan hela samhällets alarmeringstjänst. Kommuner har ansvar för räddningstjänsten och statliga räddningsorgan är exempelvis fjällräddning och sjöräddning. GRANSKAR: STATEN OCH VÅRDEN alarmeringsavtalet förvissa sig om att den hjälpsökande som kopplas vidare får svar. I syfte att effektivisera larmhanteringen, förbinder sig SOS Alarm även till att nyttja positioneringen av 112-samtal131 där så är möjligt. 4.4.2 reglerar inte allt Prioritering, alarmering och dirigering av ambulanser regleras inte i alarmeringsavtalet. Det är en tilläggstjänst som SOS Alarm ska erbjuda landstingen och alltså träffa särskilda avtal om med respektive landsting. Fram hade SOS Alarm avtal med samtliga landsting för denna tilläggstjänst. Efter det att tre landsting och en region, den så kallade Fyrklöversamverkan, tecknat ett gemensamt avtal med privata Medhelp för prioritering, alarmering och dirigering av ambulanser inom sina län, har det uppkommit en diskussion som gäller regleringen av överkopplingen från 112-tjänsten till annan aktör för alarmering och dirigering av ambulanser. I alarmeringsavtalet står att SOS Alarm ska vidarekoppla nödsamtal om de inte själva ska genomföra fullständig larmbehandling. vidarekopplingen regleras inte. Det framgår därmed inte av alarmeringsavtalet hur SOS Alarm ska hantera vidarekopplingen och vilket ansvar eller eventuella skyldigheter bolaget har i och med detta. Enligt gällande rätt är det endast SOS Alarm som har rätt att få A-nummer132 direkt från teleoperatörerna.133 Det gör att den aktör som SOS Alarm vidarekopplar nödsamtalet till är beroende av att få dessa uppgifter från SOS Alarm och det är inte med de system som finns möjligt att överföra A-nummeruppgifter, som också innefattar positionering av samtalet, automatiskt vid vidarekopplingen av nödsamtal. Den ordning som tillämpas när en annan aktör än SOS Alarm ingår i larmkedjan för ambulans är att SOS-operatören manuellt läser upp den hjälpsökandes telefonnummer för den operatör som tar emot och ska fortsätta att behandla larmsamtalet. skickas också ett automatiskt textmeddelande med telefonnummer och eventuellt med adress till den hjälpsökande via radiosystemet . 131Alarmeringsavtalet, 3.5, s. 4. Vad som menas med att nyttja positioneringen förklaras inte mer konkret. 132A-numret är den inringandes telefonnummer och uppgifterna avser abonnentuppgifterna för detta telefonnummer. 133Enligt lagen (2003:389) om elektronisk kommunikation (LEK) gäller hos den som tillhandahåller telefontjänster tystnadsplikt för uppgifter om bland annat abonnemang, A-nummer och lokaliseringsuppgifter. Ett undantag från tystnadsplikten gäller regionala alarmeringscentraler i enlighet med lagen (1981:1140) om verksamhet hos vissa regionala alarmeringscentraler (LRA). Enligt 1 § LRA gäller lagens bestämmelser verksamheten hos vissa regionala alarmeringscentraler som har till syfte att möjliggöra snabba och effektiva hjälpinsatser i nödsituationer och som har upprättats efter avtal med staten. Eftersom det bara är SOS Alarm som har ett sådant avtal med staten gäller lagen endast SOS Alarm. STATENS INSATSER INOM AMBULANSVERKSAMHETEN Den mottagande aktören måste ändå förvissa sig om att den har fått rätt telefonnummer och adress till den hjälpsökande. Detta innebär att den hjälpsökande alltid måste upprepa telefonnummer och på vilken adress denne befinner sig. Detta innebär en fördröjning i larmhanteringen. Det skulle vara möjligt att överföra dessa data elektroniskt men det kräver överväganden om hur ansvar, kostnader och andra frågor bör regleras. En andra otydlighet som uppkommit och som inte har med innehållet i alarmeringsavtalet att göra är hanteringen av eventuella förseningar i samband med överkopplingen till en annan aktör. Vid överkopplingen väntar SOS- operatören till dess att en operatör hos larmcentral svarar och kan ta över samtalet. Om svarstiderna är långa hos den andra aktören påverkar det SOS Alarms arbete eftersom SOS-operatören då sitter upptagen i samtal med en hjälpsökande utan att få genomföra larmbehandlingen. Konsekvenserna blir dels att en eventuell utalarmering av ambulans till den hjälpsökande blir försenad, dels att SOS-operatören förhindras att ta ett nytt 112-samtal, vilket i sin tur kan fördröja larmbehandlingen för nästa hjälpsökande. Situationen har väckt frågan om SOS Alarm kan ta ut avgifter för långa svarstider hos larmcentral och hur det i så fall ska regleras mellan parterna. 4.4.3 Olika syn på uppkomna problem Uppfattningen om hur de oklarheter som har uppkommit ska lösas skiljer sig åt. Försvarsdepartementet har gett uttryck för att problemet bör lösas av landstingen och SOS Alarm, medan landstingen och SOS Alarm anser att frågan borde omfattas av alarmeringsavtalet eller att staten på annat sätt borde reglera frågan. Både företrädare för Alarm och för Fyrklöversamverkan har vid ett flertal tillfällen kontaktat Försvarsdepartementet för vägledning i att tolka och förstå alarmeringsavtalet. har tagit del av kommunikationen som framför allt handlat om frågan kring överföring av A-nummer. Frågan togs första gången upp 2010.134 Därefter gick tills frågan kom upp nästa gång. med hänvisning till patientsäkerhetsperspektivet. 134Avtal skrevs med företaget care AB om att driva Sjukvårdens larmcentral i tre landsting och en region. Avtalet hävdes dock innan arbetet satte igång och en ny upphandling gjordes. Denna upphandling vanns av Medhelp, som tog över prioritering och dirigeringstjänsten i namnet Sjukvårdens larmcentral . I ett brev från SOS Alarm, daterat skriver SOS Alarm att de är positiva till en överföring av A-nummer i samband med överkoppling av samtal från nödnummer 112 till Sjukvårdens larmcentral.