eunbil · GZ0N2A92BA · 2012-01-01 00:00:00 — och asylpolitik inom migrationsområdet Rådets möte (rättsliga och inrikes frågor) Gemensamt europeiskt asylsystem - Lägesrapport/riktlinjedebatt Dokument: Det har ännu inte presenterats något dokument för behandlingen i rådet. dokument: KOM(2008) 820 slutlig (Dublinförordningen), Faktapromemoria 2008/09:FPM73 KOM(2009) 447 slutlig (inrättande av ett gemensamt vidarebosättningsprogram för EU), KOM(2009) 456 slutlig (förslag till förändringar i Europeiska flyktingfonden, ERF III), Faktapromemoria 2009/10:FPM17 KOM(2009) 551 slutlig (skyddsgrundsdirektivet), Faktapromemoria 2009/10:FPM49 KOM(2010) 555 slutlig (Eurodacförordningen), Faktapromemoria 2010/11:FPM22 KOM(2011) 319 slutlig (asylprocedurdirektivet), Faktapromemoria 2010/11:150 KOM(2011) 320 slutlig (mottagandedirektivet), Faktapromemoria 2010/11:151 behandlad vid samråd med och i : Inför RIF-råden , , och . Bakgrund I Stockholmsprogrammet som antogs anges att ett gemensamt asylförfarande och en enhetlig status för personer som har rätt till skydd ska införas . Målen är bl.a. att uppnå ett mer likvärdigt skydd i hela EU och att säkerställa ökad solidaritet mellan EU:s medlemsstater. bekräftades i Europeiska rådets slutsatser att det gemensamma europeiska asylsystemet ska vara inrättat . De viktigaste rättsakterna som lagts som grund för ett framtida gemensamt asylsystem, och som antogs , är: Asylprocedurdirektivet (2005/85/EG) Skyddsgrundsdirektivet (2004/83/EG) Dublinförordningen (2003/343/EG) Mottagandedirektivet (2003/9/EG) Eurodacförordningen (2000/2725/EG) Det kvarstår fortfarande stora skillnader mellan EU:s medlemsstater vad gäller lagstiftningen på asylområdet och i tillämpningen av de redan befintliga gemensamma reglerna. Som ett led i den fortsatta harmoniseringen presenterade kommissionen under 2008-2009 förslag till ändringar i de nuvarande rättsakterna. Vid rådets möte kommer ordförandeskapet informera om de pågående förhandlingarna om det gemensamma europeiska asylsystemet. Rådet och kom överens om ändringar i skyddsgrundsdirektivet. Det omarbetade direktivet trädde ikraft . Den största förändringen som det omarbetade direktivet innebär är att alternativt skyddsbehövande i större utsträckning ska ges samma rättigheter som flyktingar. Förslag till ändringar i mottagande- och asylprocedurdirektiven antogs av kommissionen 2008 respektive 2009. På grund av kritik från medlemsstaterna om att förslagen kunde leda till försämrad effektivitet och ökade kostnader beslutade kommissionen att anta nya förslag . I fråga om mottagandedirektivet fick ordförandeskapet mandat av rådet att inleda informella förhandlingar med . Beträffande asylprocedurdirektivet pågår fortfarande förhandlingar i rådet. När det gäller Dublinförordningen fick ordförandeskapet mandat av rådet att inleda informella förhandlingar med . I rådsslutsatser uppmanade ett enigt råd kommissionen att lägga fram ett förslag som på vissa villkor ger brottsbekämpande myndigheter åtkomst till Eurodac, för att förhindra, upptäcka och utreda terroristbrott och andra allvarliga brott. antog kommissionen ett ändrat förslag till omarbetning av Eurodacförordningen tillsammans med ett förslag till rådsbeslut, i syfte att tillmötesgå rådets uppmaning. Eftersom den rättsliga grunden för förslagen delvis upphörde i och med Lissabonfördragets ikraftträdande , har kommissionen antagit ett nytt ändrat förslag till omarbetning av Eurodacförordningen, vilket emellertid inte innehåller några bestämmelser om åtkomst till Eurodac för brottsbekämpande myndigheter. Flera medlemsstater har dock signalerat att man vill se ett förslag i enlighet med rådsslutsatserna . Kommissionen har meddelat att man har för avsikt att anta ett nytt förslag om Eurodacförordningen under . Det europeiska stödkontoret för asylfrågor (EASO) invigdes . EASO:s huvudfokus ligger på kapacitetsuppbyggnad av det grekiska asylsystemet. Stödkontoret har därför varit behjälplig med asylstödgrupper bestående av nationella experter från medlemsstaterna, bland annat från , vilka skickats till för att bistå grekerna. EASO kommer även att utveckla arbetet vad avser landinformation och kvalitet samt fortsätta arbetet med att bygga upp själva organisationen. Rådet och kom överens om ett gemensamt vidarebosättningsprogram för EU, som förhandlats . Överenskommelsen innebär att särskilda gemensamma prioriteringar fastställts , genom en ändring i den nuvarande Europeiska flyktingfonden, som slutar att gälla efter 2013. Av Stockholmsprogrammet framgår att solidariteten mellan medlemsstaterna ska förbättras på asylområdet och som ett led i det arbetet presenterade kommissionen ett meddelande om solidaritet inom EU. Frågan diskuterades på det informella . Det danska ordförandeskapet föreslog som ett resultat av diskussionerna rådsslutsatser för verklig solidaritet med medlemsstater som är utsatta för särskilda påfrestningar på grund av blandade migrationsströmmar. Rådsslutsatserna antogs på . Rättslig grund och beslutsförfarande Rättslig grund för förslagen till ändringar i Dublin- och Eurodacförordningarna är artikel 78.2 e i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget), för förslaget till ändring i mottagandedirektivet artikel 78.2 f i EUF-fördraget och för förslaget till ändring i asylprocedurdirektivet artikel 78.2 d i EUF-fördraget. För samtliga rättsakter gäller att beslut fattas av och rådet gemensamt enligt det ordinarie lagstiftningsförfarandet (artikel 294 EUF-fördraget), med kvalificerad majoritet i rådet. Svensk ståndpunkt eftersträvar ett fördjupat samarbete inom asylområdet och ser etableringen av ett gemensamt europeiskt asylsystem som ett viktigt övergripande mål inom ramen för EU:s asylpolitik. anser att en asylsökande ska behandlas på ett likvärdigt sätt, oavsett vilken medlemsstat som har ansvaret för prövningen av asylansökan. Regelverket måste utformas så att vi får ett asylsystem som är humant och som garanterar både rättssäkerheten för den enskilde och effektiviteten i handläggningen. Förändringar i regelverket ska inte medföra ökad administration, onödigt långa handläggningstider eller omotiverat ökade utgifter. måste alla medlemsstater leva upp till överenskommen EU-lagstiftning. Det är angeläget att EU även arbetar med att stärka det praktiska samarbetet, främst genom samarbetet inom stödkontoret för asylfrågor, för att förbättra tillämpningen av lagstiftningen och tydliggöra innehållet i den. inställning Vad gäller förslagen till ändringar i asylprocedur- och mottagandedirektiven har ännu inte yttrat sig. Beträffande ändringsförslaget i fråga om Dublinförordningen antog en lagstiftningsresolution med vissa ändringsförslag, som i huvudsak innebar att parlamentet anslöt sig till kommissionens förslag. Parlamentet antog en lagstiftningsresolution avseende kommissionens ursprungliga förslag till omarbetning av Eurodacförordningen, men har inte tagit ställning till de efterföljande förslagen. I fråga om det ursprungliga förslaget har parlamentet i huvudsak kunnat godta detta. Förslagen Syftet med förslaget från om ändringar i mottagandedirektivet är enligt kommissionen att uppnå effektiva och rättvisa förfaranden samt adekvata och jämförbara mottagningsvillkor i hela EU. Mottagandereglerna ska enligt kommissionen förenklas och förtydligas för att göra det lättare för medlemsstaterna att genomföra direktivet. Ökad flexibilitet när åtgärder genomförs bidrar till att minska de finansiella kostnaderna och den administrativa bördan. Förslaget omfattar ändringar i bl.a. reglerna om förvar, materiella mottagningsvillkor, utsatta personer och personer med särskilda behov, tillträde till arbetsmarknaden och rättsmedel. Enligt kommissionen är syftet med förslaget till ändringar i asylprocedurdirektivet från bl.a. att åstadkomma ett effektivt och rättssäkert asylförfarande. Förslaget omfattar ändringar i bl.a. reglerna om tillgång till asylprocessen, rättsligt bistånd, asylsökande med särskilda behov, prövningsförfarande och efterföljande ansökningar. Förslagen till omarbetade mottagande- och asylprocedurdirektiv anger gemensamma regler. Medlemsstaterna får dock införa eller behålla förmånligare regler under förutsättning att dessa är förenliga med direktiven. Det huvudsakliga syftet med förslagen till förändringar i Dublin- och Eurodacförordningarna är enligt kommissionen att effektivisera Dublinsystemet, som den sökandes rättsäkerhet tas till vara, samt att stärka skyddet för personuppgifter. Kommissionen har också föreslagit att en mekanism ska införas i Dublinsförordningen som syftar till att möjliggöra bättre hantering av situationer då en medlemsstats mottagnings- och asylprövningssystem står inför ett särskilt starkt tryck. Gällande svenska regler och förslagets effekter på dessa De svenska reglerna rörande mottagandevillkor återfinns huvudsakligen i lagen (1994:137) om mottagande av asylsökande m. fl. och utlänningslagen (2005:716) samt inom regelverken för andra berörda områden såsom t.ex. hälso- och sjukvårdslagstiftningen. En preliminär bedömning är att förslaget till omarbetat mottagandedirektiv i dess nuvarande form skulle innebära författningsändringar i gällande regelverk. De svenska reglerna rörande asylförfarandet återfinns huvudsakligen i utlänningslagen (2005:716), förvaltningslagen (1986:223) och i förvaltningsprocesslagen (1971:291). Förslaget till omarbetat asylprocedurdirektiv i dess ursprungliga form torde innebära vissa författningsändringar i gällande regelverk. Bestämmelserna i och Eurodacförordningarna är direkt tillämpliga i . Med undantag för reglerna för överklagande, rätten till offentligt biträde i vissa fall samt regler om förvar, innebär förslagen inte några större förändringar i förhållande till vad som gäller enligt svensk rätt. De bestämmelser som kan påverkas återfinns i utlänningslagen (2005:716) och utlänningsförordningen (2006:97). Ekonomiska konsekvenser Förslagen till förändringar i Dublin- och Eurodacförordningarna eller asylprocedur- och mottagandedirektiven förutses inte påverka gemenskapens budget. En preliminär bedömning av de ekonomiska konsekvenserna för den svenska statsbudgeten i fråga om Dublinförordningen, asylprocedur- och mottagandedirektiven är att om de ursprungliga förslagens bestämmelser införs, kan det komma att medföra vissa ökade kostnader för statsbudgeten. Finansiering av eventuellt tillkommande kostnader ska ske enligt de principer som gäller för EU-beslut som får konsekvenser för den nationella budgeten, dvs. med motsvarande utgiftsminskningar inom berört utgiftsområde. Förslaget i fråga om Eurodacförordningen bedöms inte medföra några ökade kostnader för statsbudgeten som inte ryms inom nuvarande anslagsramar.