rir · H0B520 · 2012-12-06 00:00:00 — 11Vid det ena tillfället deltog chefer för läns landsting och . Vid det andra tillfället intervjuades . 12Fokusgruppintervjuerna med larmcentraler hölls , i , och . Urvalet av centraler gjordes för att få en geografisk spridning och att fånga både glesbygds- och storstadsperspektiv. Fokusgruppintervjuerna med ambulanspersonal hölls i och anordnades genom en annons på där frivilliga kunde anmäla sig. Deltagarna representerade en stor geografisk spridning och både offentliga och privata larmoperatörer. STATENS INSATSER INOM AMBULANSVERKSAMHETEN har studerat lex Maria-anmälningar och enskilda klagomål som skickats till inom områdena alarmering och ambulanssjukvård åren 20002011.13 innebär en anmälan från vårdgivaren och enskilt klagomål innebär en anmälan från privatpersoner. Genomgången omfattar ett flertal aspekter som bedömt är intressanta såsom var i kedjan den anmälda händelsen uppstod och vilka åtgärder ställt krav på i tillsynen. Dessutom har studerat och tillsynsbeslut. För att få svar på frågor om hur ambulansverksamheten styrs och regleras har även granskat styrdokument och avtal, SOS Alarms rapporter om verksamheten och myndigheternas årsredovisningar. har analyserat statistik från Alarm över svarstider, alarmering och framkörning av ambulanser. Ett syfte har varit att få en bild av hur det tar från det att någon ringer 112 fram till att en ambulans larmats ut, det vill säga det som här kallas larmkedjan för ambulanssjukvården. Statistiken ger också en bild av hur tiderna i larmkedjan har utvecklats åren 2009201114 och vilka moment i larmkedjan som tar mest tid. I några fall har vi valt att undersöka en månad för att även kunna inkludera resultat för 2012.15 Vidare har undersökt hur tiden fram till dess att en ambulans är framme på plats har förändrats . Det finns emellertid ingen jämförbar statistik från tiden vilket gör det omöjligt att få en bild av utvecklingen över en längre tidsperiod. har även inhämtat statistik från för att få en uppfattning om ambulansfordonens standard. 13Studien omfattar samtliga lex Maria-anmälningar och enskilda klagomål, exklusive HSAN- anmälningar som behandlats på regionala tillsynsenheter 2000 2011. HSAN- anmälningar benämns de anmälningar som skickats till . En verksamhet som ligger hos . De sökord som använts för att återfinna ärenden i diariet är prehospital, transport, SOS alarm samt ambulans. Ärendena har skickats från till enligt beställning från . 14Det finns ingen jämförbar statistik . Detta då SOS Alarm bytte till ny teknisk plattform, vilket var klart . Den gamla plattformen gav inte samma stöd för att ta fram statistik. 15I de fall då undersökt en månad har vi valt april för att den kan ses som en relativt normal månad på en larmcentral, något som har bekräftats av SOS Alarms statistikenhet . GRANSKAR: STATEN OCH VÅRDEN Bild 1: Begrepp och definitioner Transportmedel avsett och utrustat för ambulanssjukvård och transport av sjuka och skadade. Hälso- och sjukvård som utförs av hälso- och sjukvårdspersonal i eller i anslutning till ambulans. Tiden från det att en ambulans larmas ut till dess att ambulans är på plats.16 Namn på den grupp av landsting som har upphandlat Medhelp för alarmeringstjänsten för ambulans ( i län, i , i och Region ). Tiden från det att larmcentralen besvarar ett anrop som kommer in till 112 till dess att ambulansen larmas ut. Från det att någon ringer 112 till att ambulansen är på plats hos den hjälpbehövande. Företag som utför alarmeringstjänst för ambulans på uppdrag åt Fyrklöversamverkan. sköter Medhelp sjukvårdsrådgivningen åt flera landsting. Omedelbara medicinska insatser som görs av hälso- och sjukvårdspersonal utanför sjukhus. Responstiden består av larmbehandlingstiden och Ansvarar på uppdrag av staten för nödnumret 112. samtliga 112-samtal i . De larmcentraler som drivs av SOS Alarm. Tiden från det att en hjälpsökande ringer 11217 till dess att en operatör hos SOS Alarm svarar på samtalet18. Källa: bearbetning. 16Här ingår inte bara den tid som ambulansen faktisk kör, utan även att uppdraget kvitteras och den tid det tar från det att ambulanspersonalen får larmet till att de faktiskt åker iväg. 17I praktiken är det från det att 112-anropet har presenterats i SOS Alarms telefonisystem, det vill säga inte från det att den hjälpsökande slår numret. 18Tiden för själva samtalet och eventuella överkopplingar ingår inte i svarstiden. Tiden från det att en operatör hos SOS Alarm har svarat till dess att en ambulans larmas ut kallas för larmbehandlingstid (se ordlista). STATENS INSATSER INOM AMBULANSVERKSAMHETEN GRANSKAR: STATEN OCH VÅRDEN 2 Larmkedjan för ambulanssjukvård Detta bakgrundskapitel beskriver larmkedjan för ambulanssjukvård, det vill säga från det att SOS Alarm får ett 112-samtal till att ambulansen är framme på plats. Vidare beskrivs de olika aktörerna som är inblandade i ambulansverksamheten och aktuell reglering av området samt statens roll i de olika delarna av larmkedjan. 2.1Ansvaret delat mellan många aktörer Fördelningen av ansvar mellan olika aktörer inom ambulansverksamheten illustreras i bild 2. Bilden bygger på det formella ansvaret så som det uttrycks i alarmeringsavtalet, lagstiftning, myndighetsinstruktioner och regleringsbrev. Statens roll inom ambulansverksamheten är mångfacetterad. Staten reglerar hela hälso- och sjukvårdsområdet genom bland annat hälso- och sjukvårdslagen. utformar särskilda föreskrifter för ambulanssjukvården och svarar för tillsynen över hela den prehospitala akutsjukvården.19 Inom alarmeringstjänsten är SOS Alarm en central aktör som till hälften ägs av staten och till hälften av Kommuner och Landsting (SKL) genom . SOS Alarm ansvarar för nödnumret 112 och dirigerar ambulanser till cirka 1 miljon händelser där det bedömts finnas behov av ambulans. SOS Alarm äger inte själv några ambulanser. Alarmering och dirigering kan också utföras av andra än av SOS Alarm och en sådan aktör finns verksam sedan den 31 oktober 2011.20 Avtalet om nödnumret 112 tecknas mellan Försvarsdepartementet och SOS Alarm medan statens ägande av bolaget förvaltas av . för SOS Alarms hantering av 112-numret är Myndigheten för samhällsskydd och beredskap (MSB). Landsting och regioner ansvarar enligt hälso- och sjukvårdslagen för ambulanssjukvården och att det finns en ambulansflotta. De får dock uppdra åt andra att utföra tjänsterna. Samtliga landsting och regioner har exempelvis avtalat om tjänsterna för alarmering och dirigering av ambulans hos SOS 19Socialstyrelsens föreskrifter (2009:10) om ambulanssjukvård m.m. 20Sjukvårdens larmcentral utför alarmering och dirigering åt tre landsting och en region. Resterande landsting och regioner i har upphandlat SOS Alarm för alarmering och dirigering av ambulanser. STATENS INSATSER INOM AMBULANSVERKSAMHETEN Alarm eller annan larmcentral och ett flertal landsting har upphandlat privata ambulansföretag för driften av och vården i ambulanserna.21 Bild 2: Ansvar för ambulansverksamheten Källa: bearbetning. 21I bedrev 11 av 21 landsting/regioner ambulanssjukvården helt i egen regi, i 3 landsting bedrevs ambulanssjukvården helt i regi av upphandlade ambulansoperatörer och i resterande 7 landsting bedrevs ambulanssjukvården både i egen regi och av upphandlade operatörer (källa: svaren från enkät till landstingen, ). GRANSKAR: STATEN OCH VÅRDEN I bild 3 ges en förenklad bild av den delen av larmkedjan för ambulanssjukvård som granskning avser. Bild 3: Händelsförlopp i larmkedjan för ambulanssjukvård SOS Alarm besvarar 112-samtal (Ev. överkoppling för) larmet/ärendet och åker vid prio 1 eller Källa: bearbetning av SKL:s bild. Larmkedjan börjar med att en hjälpsökande ringer 112 och en SOS-operatör på någon av larmcentralerna i landet svarar. SOS-operatören tar i en inledande intervju, den så kallade 112-intervjun, reda på vad som har hänt och var det har hänt. SOS-operatören bedömer om det är ett sjukvårdsärende, eller om det är polis/räddningstjänst eller någon annan som ska kopplas in, alternativt om det är ett samverkanslarm, där det behövs insatser från flera olika räddningsorganisationer. Om SOS-operatören efter den inledande intervjun bedömer att det rör sig om ett vårdärende genomför SOS Alarm en fullständig larmbehandling22 för ambulans, i de fall det finns avtal med det aktuella om att SOS Alarm ska göra det. Beroende på hur avtalet med ser ut genomförs larmbehandlingen antingen av SOS-operatören eller så kopplas alla vårdärenden vidare till en sjuksköterska som bedömer om det finns ett 22En fullständig larmbehandling innebär att det sätts en prioritering på sjukvårdsärendet, att ambulans larmas ut och att ambulans dirigeras fram till den hjälpsökande. STATENS INSATSER INOM AMBULANSVERKSAMHETEN behov av ambulans och vilken prioriteringsgrad ärendet i så fall ska ha. I de landsting som har upphandlat en annan aktör än SOS Alarm för alarmering och dirigering av ambulanser kopplar SOS-operatören, efter den inledande intervjun, vidare alla sjukvårdsärenden till den aktör som genomför den fullständiga larmbehandlingen. 2.2.3Alarmering och dirigering av ambulans Så fort ett ambulansbehov har fastställts kopplas en ambulansdirigent på larmcentralen in i ärendet. Ambulansdirigenten gör ingen bedömning av behov utan har till uppgift att larma ut en ledig ambulans och dirigera den till platsen utifrån de direktiv respektive landsting/region lämnat till larmcentralen. Om larmet gäller exempelvis en brand eller en trafikolycka frågar SOS- operatören om någon är skadad. Om det finns misstanke om att någon är skadad eller att någon riskerar att skadas så larmar SOS-operatören ambulans som andra hjälpinsatser larmas ut, så som polis och räddningstjänst. har SOS Alarm ansvar för att samordna samhällets alarmeringsfunktioner och möjliggöra snabba och effektiva hjälpinsatser. Bolaget driver på uppdrag av staten för nödnumret 112.23 Utlarmning och dirigering av ambulanser är en tilläggstjänst som SOS Alarm ska erbjuda landstingen att sluta särskilda avtal om. kan offentliga organisationer göra en offentlig upphandling24 när de ska ingå nya avtal om utförande av verksamhet. Det har varit möjligt för landstingen att välja andra utförare eller att själva stå för alarmering och dirigering av ambulanser. 23Uppdraget regleras i alarmeringsavtalet mellan staten och SOS Alarm. 24Lagen (2007:1091) om offentlig upphandling. GRANSKAR: STATEN OCH VÅRDEN Det gemensamma nödnumret har en lång historik i . utvecklades 90 000 som ett enhetligt och gemensamt nödnummer. Organiseringen av larmcentraler sköttes av kommunerna; ambulans, räddningstjänst och polis tillhörde olika larmcentraler. bildades () av staten, landstingen och kommunerna, och organiserades som ett dotterbolag till dåvarande som också stod för statens finansieringsansvar.25 Fördelarna med en samordnad alarmeringstjänst ansågs vara flera.26 Att bilda länsvisa larmcentraler och slå samman dessa med SOS-tjänsten skulle leda till en rationaliseringsvinst eftersom ett led i larmkedjan kunde tas bort. Dessutom skulle den hjälpsökande inte längre behöva framföra samma uppgifter till såväl SOS-central som hjälporgan. Risken för att den hjälpsökande skulle kunna uppfatta att alarmeringen fullföljts och därmed avsluta samtalet för tidigt skulle också upphöra. Ytterligare ett argument som lyftes fram av var att sammanslagningen skulle underlätta samordning mellan flera olika hjälporgan. I samband med beslutet om bolagisering av beslutade att statens aktier i skulle förvaltas direkt av regeringen.27 Då genomfördes också en översyn av statens roller inom SOS Alarm. Den viktigaste förändringen var att bolagets ekonomiska handlingsutrymme skulle avgöras efter affärsmässiga förhandlingar mellan bolaget och dess kunder. Detta ansågs ge kunderna bättre möjligheter att påverka servicenivå och innehåll på leveranserna från SOS Alarm. Bolaget bedömdes därmed kunna utveckla de tjänster som kunderna har störst behov av. SOS Alarm skulle dessutom få vidare möjlighet att fungera som andra företag och behålla överskott i rörelsen, något som den tidigare ordningen inte medgav. Härigenom skulle förutsättningar skapas för en sund ekonomisk och finansiell utveckling av bolaget. Därtill skulle ägarna få en tillfredsställande ekonomisk avkastning på den förmögenhetsmassa som verksamheten förvaltade.28 1991 fattade den Europeiska Gemenskapen beslut om ett gemensamt europeiskt larmnummer 112.29 Bakgrunden var att medlemsstaterna hade olika nödnummer, vilket kunde medföra problem i en nödsituation. En annan faktor var det ökande resandet inom den Europeiska Gemenskapen. 1993/94: TU38. 1972: TU20. 1992/93:200, bet. 1992/93:200, bet. 29Rådet beslut av om införandet av ett gemensamt europeiskt larmnummer (91/396/EEG). STATENS INSATSER INOM AMBULANSVERKSAMHETEN gemensamt nödnummer skulle medborgare i en nöd- eller katastrofsituation enkelt kunna anropa respektive lands nationella larmtjänster. införde 112-numret som larmnummer . Av bolagsordningen för SOS Alarm följer att bolaget ska samordna och utöva det allmännas alarmeringsfunktioner, även som att mot ersättning tillhandahålla alarmerings-, larm och övervakningstjänster samt bedriva annan därmed förenlig verksamhet.30 Ett konsortialavtal mellan staten och reglerar förhållandet mellan ägarna. Enligt avtalet utser ägarna vardera ett visst antal styrelseledamöter. Staten och har vardera utsett fyra ledamöter. Aktieägarna har sedan efter samråd gemensamt utsett den ledamot som ska vara styrelsens ordförande. SOS Alarm är moderbolag i en koncern som har ett dotterbolag, , som bedriver callcenterverksamhet. En genomgång av SOS Alarms intäkter visar att tjänsterna säkerhet, trygghet och telejour stod för . Kunderna är dels privata företag, dels offentliga aktörer, till exempel brand- och inbrottslarm på skolor. Intäkterna för alarmering och dirigering åt landstingen stod för , följt av intäkterna för att sköta nödnumret 112 om (i detta ingår även ersättningar för att koppla över till jourhavande präst och jourhavande tandläkare). Kommunerna betalade för SOS Alarms uppdrag för räddningstjänsterna i landet och slutligen erhöll bolaget för krisberedskapstjänster. Ägarnas utdelningskrav på SOS Alarm är på eget kapital i snitt . På grund av ansträngd ekonomi har bolaget inte gjort någon utdelning . erhöll SOS Alarm i statliga anslag samt en extra ersättning för driften av dubbla radiosystem31 om . har statens ersättning till SOS Alarm uppgått till omräknat till dagens penningvärde.32 har det statliga anslaget varit oförändrat. 30Bolagsordning för org nr , antagen på årsstämma . 31Rakel (Radiokommunikation för effektiv ledning) är ett gemensamt radiokommunikationssystem för organisationer i samhället som arbetar med allmän ordning, säkerhet eller hälsa. SOS Alarm ska medverka till att säkerställa en effektiv kommunikationssamordning i . Det analoga systemet som upprätthålls av SOS Alarm ska successivt ersättas av Rakelsystemet. är serien framskriven med konsumentprisindex, basår 1980. GRANSKAR: STATEN OCH VÅRDEN Förutom hälso- och sjukvårdslagen33 finns ett antal andra regleringar som är av vikt för larmkedjan för ambulanssjukvård. En myndighet kan genom lag bemyndigas att meddela föreskrifter. Inom hälso- och sjukvårdsområdet har bemyndigats att utfärda föreskrifter och allmänna råd.34 reglerar utförandet av ambulanssjukvården genom olika föreskrifter. Föreskrifterna för ambulanssjukvård35 omfattar både ambulanssjukvård och . Föreskrifterna ställer bland annat krav på ambulanspersonalens kompetensnivå. krävs till exempel att minst en person i ambulansen har som lägst sjuksköterskeutbildning.36 Föreskrifterna reglerar också vårdutrymmet i ambulanser, att varje landsting ska skriva avtal med larmcentraler och att varje landsting ska upprätta en plan för ambulanssjukvård inom sitt geografiska område. Även prioriteringsgraderna beskrivs i föreskrifterna37: Prio 1 Akuta livshotande symtom eller olycksfall. Prio 2 Akuta men inte livshotande symtom. Prio 3 Övriga uppdrag med vård- eller övervakningsbehov där rimlig väntetid inte bedöms påverka patientens tillstånd. 2.5.2Andra föreskrifter som reglerar ambulanssjukvården Ambulansverksamheten regleras även av föreskrifter och allmänna råd om ledningssystem för systematiskt kvalitetsarbete.38 Föreskrifterna behandlar alla vårdgivares skyldigheter att arbeta systematiskt med kvalitet och samverkan med andra aktörer. Till föreskrifterna finns en av föreskrifterna och de allmänna råden.39 Vidare omfattas ambulanssjukvården av alla andra lagar och föreskrifter inom hälso- och sjukvården. Ett exempel är föreskrifter som reglerar användningen av medicintekniska produkter. 33Hälso- och sjukvårdslag (1982:763). 34Förordning (1985:796) med vissa bemyndiganden för att meddela föreskrifter m.m. samt 4 § Förordning (2009:1243) med instruktion för . 35Socialstyrelsens föreskrifter (2009:10) om ambulanssjukvård m.m. 36I ambulansföreskriften står det formulerat att ambulansen ska vara bemannad med hälso- och sjukvårdspersonal som har behörighet att administrera läkemedel i enlighet med föreskrifter. Detta innebär i praktiken att ambulansen måste vara bemannad med någon som minst har en sjuksköterskeutbildning. 375 kap. föreskrifter (2009:10) om ambulanssjukvård m.m. 38Socialstyrelsens föreskrifter och allmänna råd (SOSFS 2011:9). 39Ledningssystem för systematiskt kvalitetsarbete av föreskrifter och allmänna råd (SOSFS 2011:9) om ledningssystem för systematiskt kvalitetsarbete, , 2012. STATENS INSATSER INOM AMBULANSVERKSAMHETEN Statens alarmeringsavtal40 med SOS Alarm tecknades och har reviderats två gånger, senast i slutet på 2008. I avtalet företräds staten av Försvarsdepartementet eftersom 112 är telefonnumret vid nödsituationer och kriser. MSB utövar tillsyn över SOS Alarms verksamhet enligt avtalet. Den årliga ersättningen för 112-numret regleras i budgetpropositionen och beslutas av . Syftet med avtalet är att säkerställa en effektiv SOS-tjänst och skapa möjligheter att tillkalla eller annars komma i förbindelse med polis, statlig eller samt ambulans.41 Tjänsten innebär att en SOS-operatör genom en intervju primärt ska fastställa vad som har hänt och var det har hänt. Utifrån intervjun ska SOS-operatören avgöra vilken eller vilka hjälpinsatser som behövs och utifrån det koppla samtalet till rätt räddningsorgan samt säkerställa att den som vidarekopplas får svar. 2.5.4Lag om elektronisk kommunikation I lagen om elektronisk kommunikation42 (LEK) framgår att teleoperatörer är skyldiga att medverka till att nödsamtal förmedlas avgiftsfritt för användaren och att vid nödsamtal avgiftsfritt lämna lokaliseringsuppgifter (geografisk positionering) till en regional alarmeringscentral som avses i lagen om verksamhet hos vissa regionala alarmeringscentraler. ansvarar för att ta fram föreskrifter för teleoperatörernas hantering av telefonnummer, bland annat vid nödsamtal. Myndigheten får däremot inte reglera ansvarsförhållandena kring SOS Alarms eventuella skyldighet att koppla över A-nummer43 till en annan aktör. 2.5.5Lagen om verksamhet hos vissa regionala alarmeringscentraler 1981 tillkom lagen för verksamhet hos vissa regionala alarmeringscentraler (LRA).44 Lagen gäller verksamheter som har till syfte att möjliggöra snabba och effektiva hjälpinsatser i nödsituationer och som har upprättats efter avtal med staten.45 Eftersom det bara är SOS Alarm som har ett avtal med staten om detta är det ingen annan alarmeringscentral som i praktiken lyder under denna lag, 40Alarmeringsavtal mellan Svenska staten och , org.nr. 41Alarmeringsavtalet, s. 3. 42Lag (2003:389) om elektronisk kommunikation (LEK). 43A-numret är den inringandes telefonnummer och uppgifterna avser abonnentuppgifterna för detta telefonnummer. 44Lag (1981:1104) om verksamheten hos vissa regionala alarmeringscentraler (LRA). 451 § Lag (1981:1104) om verksamheten hos vissa regionala alarmeringscentraler. GRANSKAR: STATEN OCH VÅRDEN även om inte SOS Alarm nämns i lagen. Enligt lagen behöver den som svarar för alarmeringscentraler som lyder under denna lag ha tillstånd av regeringen att spela in telefonsamtal, varigenom någon avser att tillkalla eller annars komma i förbindelse med polis, organisation för räddningstjänst, ambulans eller något annat hjälporgan och som befordras via ett allmänt telefonnät till eller från en sådan central.46 Mot bakgrund av utvecklingen inom området skydd mot olyckor och krisberedskap samt den tekniska utvecklingen beslutade regeringen den att tillsätta en särskild utredare med uppgift att göra en översyn av samhällets alarmeringstjänst.47 Syftet med översynen är att säkerställa att alarmeringstjänsten bedrivs på ett effektivt, säkert och ändamålsenligt sätt. Utredaren har fått i uppdrag att: Kartlägga nuvarande alarmeringstjänst och anknytande tjänster såsom utalarmering av resurser för hjälpinsatser inom allmän ordning, säkerhet och hälsa. Beskriva konsekvenser av att flera operatörer tillhandahåller tjänster för utalarmering, prioritering och dirigering m.m. av sådana resurser. Föreslå vilka delar inom allmän ordning, säkerhet och hälsa som ska ingå i samhällets alarmeringstjänst för att säkerställa bland annat de enskildas säkra och lika rätt till att få kontakt med samhällets hjälporgan i en nödsituation. Föreslå hur alarmeringstjänsten i samhället ska vara organiserad och finansierad. Ta ställning till hur det offentliga åtagandet bör avgränsas, utformas, organiseras och finansieras. Analysera ansvarsfördelningen mellan staten, kommunerna och landstingen. Uppdraget ska redovisas . 462 § Lag (1981:1104) om verksamheten hos vissa regionala alarmeringscentraler. 47Alarmeringstjänstutredningen 2011:06 och 2012:28. STATENS INSATSER INOM AMBULANSVERKSAMHETEN GRANSKAR: STATEN OCH VÅRDEN Syftet med granskningen är att granska statens insatser inom larmkedjan för ambulanssjukvård. Den del av larmkedjan som avses i granskningen börjar när en hjälpsökande ringer 112 och slutar när en ambulans är framme på plats. Revisionsfrågan är om statens insatser bidrar till en effektiv och säker larmkedja för ambulanssjukvården. För att kunna svara på detta har vi undersökt hur larmkedjan fungerar och var eventuella brister finns. I det här kapitlet presenteras de iakttagelser gjort. 3.1Det tar att få en ambulans än sedan tog det i genomsnitt för ambulansen, i de mest prioriterade fallen (prio 1), att komma fram till platsen från det att en hjälpsökande som ringt 112 fått svar hos SOS Alarm, den så kallade responstiden.48 Det är en ökning med drygt sedan april 2009.49 Hela larmkedjan består både av svarstiden, det vill säga tiden det tar att få svar på 112-anrop hos SOS Alarm, och av responstiden. Respektive del av larmkedjan beskrivs nedan, med de iakttagelser som gjort. Bilden nedan ger en övergripande bild av de olika delarna i denna larmkedja. 48Statistik från SOS Alarm 2012. Tiden är mediantid i hela landet, för den så kallade responstiden som består av larmbehandlingstid och framkörningstid. Svarstiden är inte inräknad i detta, då det inte är möjligt att dela upp svarstiderna på prioritet samt eftersom statistiken för svarstiderna gäller för samtliga samtal till 112-numret, inte bara vårdärenden. 49Medianen på helår för responstiden har ökat med knappt en minut . STATENS INSATSER INOM AMBULANSVERKSAMHETEN Bild 4: Händelsförlopp i larmkedjan för ambulanssjukvård SOS Alarm besvarar 112-samtal (Ev. överkoppling för) Responstid (tid från nödanrop till hjälp på plats) Källa: bearbetning. Tiderna i larmkedjan består således av följande: 1.Svarstiden: tiden det tar för SOS Alarm att svara på ett samtal som kommer in till 112-numret. 2.Larmbehandlingstiden: tiden från det att SOS Alarm, det vill säga SOS- operatören, besvarar telefonsamtalet till dess att en ambulans larmas ut och intervjun med den hjälpsökande avslutats. Inom ramen för larmbehandlingen sker i många fall också en överkoppling från SOS- operatören till en operatör som ansvarar för att bedöma vårdbehovet. Överkopplingen kan ske internt inom SOS Alarm om landstingen har