eunbil · H00N2B1176 · 2012-11-29 00:00:00 — Rådets möte för rättsliga och inrikes frågor (RIF) i Rubrik: Förslag till och rådets direktiv om straffrättsliga påföljder för insiderhandel och otillbörlig marknadspåverkan (allmän riktlinje) Dokument: Det har ännu inte presenterats något dokument för behandlingen i rådet. dokument: KOM(2011) 654, KOM(2012) 420, Fakta-PM Fi-dep 2011/12:FPM35 och 2012/13:FPM1 samt doc. 8647/12 DROIPEN 43 EF 89 ECOFIN 318 CODEC 954 (partiell allmän riktlinje), DROIPEN 135 EF 219 ECOFIN 824 CODEC 2301 (lägesrapport och riktlinjedebatt) behandlad vid samråd med : och behandlad vid överläggning med eller information till riksdagsutskott: (FiU), (FiU), () och (FiU) Bakgrund Förslaget till direktiv presenterades (KOM[2011] 654). presenterade kommissionen dessutom ett ändrat förslag, i syfte att omfatta manipulation av s.k. referensvärden (KOM[2012] 420). Förslaget har nära samband med ett förslag till förordning om insiderhandel och otillbörlig marknadspåverkan som presenterades som det ursprungliga förslaget (KOM[2011] 651). Förordningsförslaget, som behandlas under , är avsett att ersätta det nuvarande marknadsmissbruksdirektivet (direktiv /6/EG om insiderhandel och otillbörlig marknadspåverkan) . Förordningsförslaget innehåller krav på administrativa sanktioner för överträdelser av förordningens bestämmelser. Direktivförslaget är avsett att komplettera förordningsförslaget genom att föreskriva straffrättsliga sanktioner för de allvarligaste typerna av insiderhandel och otillbörlig marknadspåverkan. Direktivet är ett minimidirektiv, dvs. det hindrar inte att medlemsstaterna kriminaliserar i högre grad än vad som krävs enligt direktivet. enades om en partiell allmän riktlinje i de frågor som inte är beroende av förhandlingarna avseende förordningsförslaget. Förhandlingarna har därefter fortsatt. De frågor som återstår att avgöra rör framför allt gränsen för vilka typer av gärningar som medlemsstaterna ska kriminalisera. Kommissionens förslag innebär att avsiktliga (uppsåtliga) överträdelser ska kriminaliseras. Många medlemsstater har administrativa sanktioner enbart eller vid sidan av de straffrättsliga för insiderhandel och otillbörlig marknadspåverkan och anser att gränsen för när straff ska bli aktuellt ska bestämmas utifrån något mer än uppsåt, t.ex. erhållen vinst eller den skada som uppstått. Vid ska rådet fatta beslut om en allmän riktlinje avseende direktivet. Rättslig grund och beslutsförfarande Den rättsliga grunden är artikel 83.2 i EUF-fördraget. Bestämmelsen innebär en möjlighet att i direktiv anta minimiregler för fastställande av brottsrekvisit och påföljder, om en tillnärmning av medlemsstaternas straffrättsliga lagar är nödvändig för att säkerställa att unionens politik på ett område som omfattas av harmoniseringsåtgärder ska kunna genomföras effektivt. Beslut fattas enligt det ordinarie lagstiftningsförslaget (artikel 294 i EUF-fördraget). Förfarandet innebär att både rådets och godkännande krävs för att förslaget ska antas. Rådet fattar beslut med kvalificerad majoritet. Svensk ståndpunkt Eftersom marknadsmissbruk ofta har gränsöverskridande inslag och gärningsmän i viss mån kan välja var de begår brotten samt eftersom vissa medlemsstater inte kriminaliserar allvarliga former av insiderbrott och otillbörlig marknadspåverkan, anser regeringen att ett gemensamt grepp om dessa frågor är önskvärt. En tillnärmning av medlemsstaternas straffrättsliga lagar får också anses nödvändig för att säkerställa att EU:s politik på detta harmoniserade område ska kunna genomföras effektivt. Det kan även underlätta samarbetet beträffande överträdelser som ofta har gränsöverskridande inslag. När det gäller gränsen för vilka typer av gärningar medlemsstaterna ska kriminalisera anser regeringen att det kompromissförslag som ordförandeskapet har presenterat om att allvarliga fall av marknadsmissbruk ska kriminaliseras är acceptabelt. inställning I har Utskottet för ekonomi och valutafrågor (ECON) antagit en rapport med förslag till vissa ändringar av kommissionens förslag. Förslaget Direktivförslaget innebär att medlemsstaterna ska se till att insiderhandel, röjande av insiderinformation och otillbörlig marknadspåverkan som begås avsiktligt (uppsåtligt) blir föremål för straffrättsliga sanktioner, dvs. Även försök ska vara straffbelagda, liksom anstiftan och medhjälp till det uppsåtliga beteendet. Påföljderna ska vara effektiva, proportionella och avskräckande. Se närmare i ovan nämnda faktapromemorior. I det senaste kompromissförslaget från ordförandeskapet begränsas skyldigheten att kriminalisera till allvarliga fall som begås uppsåtligt (at least in serious cases, when committed intentionally). Det preciseras inte i artiklarna vad som avses med allvarliga fall. Det ges dock i skältext exempel på vad som avses; t.ex. påverkan på finansmarknadens integritet är hög, den vinst eller förlust som undvikits är hög eller värdet av de finansiella instrument som handlats är högt. Gällande svenska regler och förslagets effekter på dessa I är alla former av insiderhandel och otillbörlig marknadspåverkan kriminaliserade i lagen (2005:377) om straff för marknadsmissbruk. Även försök till insiderhandel är kriminaliserat. Försök till otillbörlig marknadspåverkan är dock inte kriminaliserat. Beroende på hur förbudet mot otillbörlig marknadspåverkan kommer att utformas i direktivet är det dock möjligt att den svenska bestämmelsen omfattar även det som enligt direktivet kommer vara försök. Det ansvar för juridiska personer som föreskrivs i förslaget har sin motsvarighet i reglerna om företagsbot i 36 kap. 710 §§ . Se närmare i ovan nämnda faktapromemorior. Eftersom medlemsstaterna ska kriminalisera röjande av insiderinformation var kommissionens förslag problematiskt för oss på så sätt att det i några avseenden kunde komma i konflikt med den i grundlagsskyddade rätten att lämna ut uppgifter i syfte att de ska offentliggöras i tryckt skrift eller i andra grundlagsskyddade medier. Regeringen har dock lyckats få in en skältext om detta och förefaller det också som att vi kommer få en artikeltext som tar om hand dessa konflikter. Ekonomiska konsekvenser Det är inte möjligt att närmare bedöma eventuella budgetära konsekvenser. Utgångspunkten är dock att eventuella sådana konsekvenser ska finansieras inom befintlig budgetram.