rir · H0B527 · 2012-12-21 00:00:00 — Detta minskar risken för gränsöverskridande momsbedrägerier väsentligt och utgör därmed en effektiv åtgärd mot denna typ av bedrägerier. En långsiktig och mer omfattande lösning, som också bygger på internationellt samarbete och samarbete mellan myndigheterna, har dock fortfarande inte kommit till stånd. Slutligen har den gemensamma granskningen visat att gränsöverskridande samarbete mellan registrens ägare och skattemyndigheterna är avgörande för att upptäcka fall av momsbedrägerier kopplade till utsläppsrätter. Alla nordiska länder som omfattas av denna granskning har inrättat CDM- och JIprogram. Inköpsprogrammen syftar även ofta till att stödja sekundära mål, till exempel hållbar utveckling. Granskningarna i de länder som köper krediter har visat på problem kopplade till samordning, resurser, erfarenheter och planering. Bristen på riskhantering i de länder som köper CDM- och JI-krediter samt långsamma förfaranden för godkännande och kontroll av projekten minskar fördelarna med att använda CDM- eller JI-projekt för att nå målen och säkerställa tekniköverföring. Granskningarna har visat att leveransen av krediter tar än planerat, och i vissa fall kan leveranserna vara hotade. En granskning från ett JImottagande land har visat att den fulla potentialen för JI-projekt inte har förverkligats ännu, delvis beroende på bristen på information till potentiella värdar. Pengar överförs normalt när krediterna erhålls, vilket minskar den finansiella risken. Granskningarna har visat att det finns en brist på statlig kontroll och insyn i förfarandena för att köpa krediter. För att garantera adekvat stimulans för långsiktiga utsläppsminskningar måste instrument för att begränsa förekomsten av alltför stora mängder utsläppsrät ter eller krediter finnas på plats och utnyttjas under nästa period för utsläppshandel. Regeringarna bör överväga att fullt ut utnyttja sitt nationella handlingsutrymme enligt för att förbättra effektiviteten i EU ETS. Vaksamhet krävs fortfarande när det gäller momsbedrägerier. Samarbete mellan skattemyndigheterna och de organ som förvaltar EU:s system är fortfarande viktigt, liksom gränsöverskridande samarbete. För att påskynda projektprocessen bör förenklade förfaranden övervägas för mekanismen för ren utveckling (CDM) utan att göra avkall på de strikta kraven på kontroll och verifiering. Det är också viktigt att köparländerna utför riskana lyser för att upptäcka och lösa problem i ett tidigt skede. De nationella revisionsorganen uppskattade samarbetet och ansåg det värdefullt för deras eget arbete. Den gemensamma granskningen bidrog till att nationella granskningar inleddes om olika aspekter av utsläppshandeln och det gav tillfälle att informera om viktiga resultat från tidigare och nya granskningar. Ramen för den gemensamma granskningen var flexibel. De nationella revisionsorganen besvarade enbart frågor som var relevanta för deras egen granskning och situation. Det gjorde att fler nationella revisionsorgan kunde delta, vilket var mycket uppskattat. Även om de nationella granskningsområdena och revisionsmetoderna varierar är samarbete möjligt och mycket givande. Förutom den gemensamma rapport som blev resultatet var samarbetet värdefullt som en läroprocess där deltagarna tog del av de andra ländernas slutsatser och revisionsmetoder. Deltagarna ansåg också att den gemensamma granskningen var ett utmärkt tillfälle att fördjupa sina kunskaper om hur EU:s utsläppshandelssystem (ETS) hjälper länder att minska växthusgasutsläppen och ett bra tillfälle för revisorerna att utbyta erfarenheter med sina utländska kolleger. Det systematiska upplägget med en gemensam uppsättning revisionsfrågor att besvara gör det tydligt vem som bidrar med vad och på vilket underlag som de gemensamma slutsatserna dras. Det är dock viktigt att göra frågorna i matrisen mycket specifika för att garantera att resultaten blir jämförbara och att alla svarar på samma sätt på en viss fråga. Det gemensamma arbetet med att formulera revisionsfrågor för den gemensamma granskningen breddade räckvidden för de nationella granskningarna och underlättade kunskapsutbytet. De nordiskabaltiskapolska riksrevisorerna godkände planen för gemensam granskning . En formell inbjudan att delta skickades ut kort därefter. Den gemensamma rapporten gavs ut . Trots den ganska snäva tidsplanen var det möjligt att färdigställa den gemensamma rapporten eftersom länder som inledde nya granskningar var tillmötesgående och villiga att dela med sig av preliminära resultat innan deras granskning faktiskt offentliggjordes. Gemensamma granskningar kräver tid och resurser, vilket måste beaktas när sådana granskningar planeras. De nationella revisionsorganen i och åtog sig huvudansvaret för att utarbeta den gemensamma rapporten. Deras arbete var dock beroende av att varje nationellt revisionsorgan bidrog med klargöranden och mer information. Samordning under hela processen är av avgörande betydelse för ett lyckat resultat. En del av granskningarna var effektivitetsgranskningar, medan andra var granskningar av regelefterlevnaden. När det gäller att identifiera systemsvagheter rekommenderas effektivitetsgranskningar. Den gemensamma granskningen ledde också till rekommendationer om hur de brister som konstaterats under granskningen skulle kunna avhjälpas. 5 Tack till alla som bidragit Sju nordiskabaltiskapolska nationella revisionsorgan har deltagit i denna gemensamma granskning av utsläppshandel. Idén om en nordiskbaltiskpolsk gemensam granskning framfördes första gången av den danska riksrevisorn. De nordiska ländernas riksrevisorer möttes 2010 och beslöt att och skulle utveckla initiativet vidare och utarbeta ett förslag till en gemensam granskning. Följande nationella revisionsorgan välkomnade idén och anslöt sig till den gemensamma granskningen: State Audit Office of the Republic of National Audit Office of Polish Supreme Audit Office Rigsrevisionen i och Riksrevisjonen i åtog sig rollen som samordnare för granskningen. Den gemensamma granskningen organiserades kring tre möten där deltagarna träffades för diskussioner. Rigsrevisionen i var värd för uppstartsmötet i , som följdes av ett halvtidsmöte som nationella revisionsorgan arrangerade i och ett slutmöte som ägde rum i med den polska revisionen som värd. Projektgruppen framför ett särskilt tack till Airi från National Audit Office of Estonia och till Europeiska kommissionen för deras genomläsning och kvalitetssäkring av rapporten. Projektgruppen vill också särskilt tacka , EUROSAI chef, för hennes värdefulla kommentarer och förslag. Administration of the Registry (Administration av det danska utsläppshandelsregistret). (2186,1030)/09-2011.pdf Syftet med granskningen var att bedöma om och Klima, energiog bygningsministeriet säkerställer att det danska hanteras på ett tillfredsställande sätt. Granskningen inriktades på administrationen av persondepåkonton i det danska registret, omfattningen av momskaruseller samt tillförlitligheten i den information som lämnas till . Huvudslutsatsen var att den danska energistyrelsens administration av registret inte var tillfredsställande. Energistyrelsen kontrollerar nämligen inte kontoinnehavarnas identitetshandlingar, vilket strider mot . Omfattande momskarusellbedrägerier har förekommit i andra deltagarländer och har, med ett visst mått av osäkerhet, uppskattats vara i storleksordningen . har dock endast marginellt berörts av dessa oegentligheter. Bedrägerierna ledde till att momsbestämmelserna ändrades i EU och risken för bedrägerier bedöms nu vara låg. De nya bestämmelserna om omvänd skatteskyldighet innebär att avdrag för moms på transaktioner endast får göras av den juridiska enhet som betalar momsen. Regeringens svar på granskningen Problemen med identitetskontroll hade lösts, men på ett mycket sent stadium (, mer än efter det att Energistyrelsen fick kännedom om att den vållade svåra problem). har registret rensats och inga fler åtgärder återstår att vidta. Effectiveness of emissions reductions (Effektiviteten i danska utsläppsminskningar). (2367,1030)/02-2012.pdf Syftet med granskningen var att bedöma om Klima, energiog bygningsministeriet säkerställer att de danska utsläppsmålen uppnås. Granskningen inriktades på den första åtagandeperioden 20082012 enligt Kyotoprotokollet med bindande mål. I rapporten granskas om den danska klimatstrategin har införlivats i den nationella fördelningsplanen och om ministeriet säkerställer att kommer att uppnå sitt utsläppsmål. Den danska klimatstrategin gick ut på att minska koldioxidutsläppen till lägsta möjliga kostnad för samhället. Det innebar att investeringar i energisparande åtgärder endast skulle göras om detta var billigare än att fullgöra de danska åtagandena genom handel med utsläppsrätter i EU:s utsläppshandelssystem eller genom statliga köp av utsläppskrediter. Klima, energiog bygningsministeriet har i allt väsentligt til - lämpat den strategin i den nationella fördelningsplanen. Sammanlagt av minskningarna skulle komma från de flexibla mekanismerna, varav från statliga köp av krediter och från företagens handel med utsläppsrätter. Återstående minskningar () skulle komma från nationella initiativ, bland annat anläggning av nya skogsområden. Dessutom förväntades Klima, energiog bygningsministeriet köpa ytterligare 1 miljon krediter om inte fick en basårskompensation, vilket hade ansökt om hos EU. Granskningen visar att kommer att uppfylla Kyotomålet för perioden 20082012. Fullgörandet av de förpliktelser som följer av Kyotoprotokollets mål planerades således utifrån kostnadseffektivitet. Det har dock haft som konsekvens att endast har inlett några få nationella minskningsåtgärder som skulle kunna leda till koldioxidminskningar i på lång sikt. Dessutom har den ekonomiska krisen inneburit att priserna på utsläppsrätter har varit låga och därmed har det saknats incitament att investera i åtgärder för att minska utsläppen. Om den långsiktiga ambitionen om avveckling av fossila bränslen ska förverkligas behöver ha ett starkare fokus på åtgärder för långsiktiga utsläppsminskningar . Regeringens svar på granskningen Regeringens svar väntas komma . Emissions trading flexible mechanisms under the Kyoto Protocol (Utsläppshandel flexibla mekanismer enligt Kyotoprotokollet). Syftet med granskningen var att bedöma i vilken utsträckning har lyckats köpa utsläppsenheter genom att utnyttja de flexibla mekanismerna enligt Kyotoprotokollet. Granskningen inriktades på de finska köpens funktion och effektivitet. Tonvikten låg på Finnder-programmet för köp av utsläppsrätter från övriga världen som omfattade perioden till början av 2009. Efter granskningen konstaterade revisorerna att inköpsaktiviteterna hade varit tillfredsställande, men kunde förbättras. Vissa problem konstaterades i organisationen av inköpsaktiviteterna, exempelvis bristande överensstämmelse mellan personalresurser och krav på arbetsinsatser, det komplicerade beslutsfattandet i bilaterala köp samt överlappning av ansvar mellan de ministerier som ansvarar för inköpsaktiviteterna. Analysen och beskrivningen av planering, riskhantering och effektivitet kunde också förbättras. När det gäller effektiviteten gav granskningsresultaten vid handen att mekanismköp är kostnadseffektiva jämfört med inhemska åtgärder för att minska utsläppen. I fråga om administrativa kostnader har det varit billigare att investera i fonder som producerar utsläppsenheter än att göra bilaterala köp av utsläppsenheter. i (NAOF) efterlyste mer detaljerade beräkningar, särskilt i fråga om fondernas förväntade vinst och kostnader. Beräkningarna borde dessutom dokumenteras i samband med övervakningen av aktiviteterna. Vid beräkningen av kostnaderna för bilaterala köp borde staten också beakta alla kostnader som har en betydande effekt på aktiviteterna, bland annat kostnaderna för stödtjänster. Indikatorer som beskriver effektiviteten borde därför utvecklas och dessutom borde riskhantering planeras in. Regeringens svar på granskningen Vid den uppföljningsgranskning som genomfördes konstaterades att regeringen hade vidtagit lämpliga åtgärder för att förbättra styrningen av mekanismköpen. hade framför allt förbättrat riskhanteringen. Vissa beslut är dock beroende av kommande regelverk för nästa utsläppshandelsperiod. Compliance of the with Legal Requirements and Effectiveness of the System in (Administrationen av utsläppsrätter och dess överensstämmelse med lagstadgade krav samt det lettiska systemets effektivitet). Två granskningsrapporter och en informationsrapport har utarbetats: 1) 2.12.2011. Audit Report to the Development: on implementation of climate change reduction policy and compliance of the monitoring of operators with legal requirements (Granskningsrapport till ministeriet för miljöskydd och regional utveckling: om genomförandet av politiken för utsläppsminskningar och regelefterlevnaden i övervakningen av verksamhetsutövarna). 2) 2.12.2011. Audit Report to the Public Utilities Commission: on inclusion of GHG allowance costs in energy tariffs and regularity of utilisation of sales revenue (Granskningsrapport till kommissionen för allmännyttiga företag: om inbegripandet av kostnaderna för utsläppsrätter i energitaxor och regelefterlevnaden i utnyttjandet av försäljningsintäkter). 3) 19.12.2011. Informative Report on the compliance of the GHG emission allowances administration with legal requirements and effectiveness of the system in (Informationsrapport om administrationen av utsläpps rätter och dess överensstämmelse med lagstadgade krav samt det lettiska systemets effektivitet). Informationsrapporten i engelsk utgåva är tillgänglig på webbadressen: . Att försäkra sig om 1.att administrationen av utsläppsrätter sker i överensstämmelse med lagstadgade krav, 2.att EU:s utsläppshandelssystem har införts i på ett sätt som motiverar företagen att minska utsläppen och som har minsta möjliga inverkan på deras ekonomiska utveckling. 1.Genomförande av politiken för att minska klimatförändringarna och tilldela verksamhetsutövarna utsläppsrätter i enlighet med lagstadgade krav och en effektiv fördelning av utsläppsrätter i . 2.Utfärdande av utsläppstillstånd i enlighet med lagstadgade krav. 3.Kontroller av att villkoren för utsläppstillstånden efterlevs och inspektioner av övervakningen samt årliga utsläppsrapporter i enlighet med lagstadgade krav. 4.Företagen inom energisektorn utarbetar förslag till taxor, där utgifterna för att köpa utsläppsrätter ingår, liksom kostnaderna för att investera intäkterna från utsläppshandeln i åtgärder för att minska utsläppen av växthusgaser. 5.Kontrollen av överlämnande av utsläppsrätter i enlighet med lagstadgade krav. Enligt Kyotoprotokollet skulle minska sina utsläpp jämfört med utsläppsnivåerna (basåret). totala växthusgasutsläpp var lägre än under basåret och Kyotomålet har således helt uppnåtts. Effektiviteten hos EU:s utsläppshandelssystem skulle kunna förbättras för att helt uppnå det mål som anges i EU-direktivet att minska växthusgasutsläppen med minsta möjliga försvagning av ekonomisk utveckling och sysselsättning. Det nationella regelverket lider av följande brister: 1.Den nationella myndigheten har inte getts möjlighet att annullera tillstånd för utsläpp av växthusgaser som utfärdats till företag i de fall då företag har lagt ned verksamheten och inte själva har ansökt om annullering av tillstånden. Tilldelningen av oanvända utsläppsrätter till andra företag är således begränsad. 2.Det har inte säkerställts att gemensamma utsläppsfaktorer tillämpas när företagens verkliga växthusgasutsläpp beräknas. Verksamhetsutövarna får välja det mest gynnsamma alternativet och minska antalet utsläppsrätter som ska överföras och kan därigenom behålla överförbara utsläppsrätter. 3.Verksamhetsutövarna bör göras skyldiga att investera de intäkter som de får från försäljning av utsläppsrätter i ny teknik, för att underlätta minskade utsläpp av växthusgaser. Under exempelvis handelsperioden 20052007 framgick att av de verksamhetsutövare inom energisektorn som kartlades under granskningen använde sina försäljningsintäkter till att täcka kostnader som inte var relaterade till minskade växthusgasutsläpp. För verksamhetsutövare inom den reglerade offentliga tjänstesektorn infördes dock ett sådant krav . Det bör dock betonas att liknande krav inte heller ställs i EU:s direktiv eller förordningar. Regeringens svar på granskningen På grundval av granskningen lämnades 18 rekommendationer, som de granskade organen utfäste sig att genomföra . Allocation, use and trading scheme of GHG allowances (Tilldelning, användning och handelssystem för utsläppsrätter). Rapporten kommer att bli tillgänglig . Att bedöma om utvecklingen av tilldelningen och användningen samt systemen för utsläppshandel och registersystemet är effektiva. Granskade organ: , . Frågeformulär: Skickades till 65 företag som fått utsläppsrätter och till 14 enheter som genomfört JI-projekt samt åtta regionala miljöskyddsavdelningar. Granskningsperiod: 20082012, plus ytterligare uppgifter från perioden 20052007. 1.År 2010 minskade sina nationella utsläpp av växthusgaser jämfört med nivån 1990 och uppfyller därmed kraven i Kyotoprotokollet till om klimatförändringar. 2.Litauen uppfyller det långsiktiga målet i den nationella strategin för hållbar utveckling om att uppnå en situation där tillväxten av utsläppen av föroreningar och växthusgaser är två gånger långsammare än BNP-tillväxten. ökade BNP och utsläppen minskade . Trots detta finns det fortfarande ett behov av att investera i åtgärder för att begränsa utsläppen av växthusgaser, även om möjligheterna är begränsade. 3.Den nationella fördelningsplanen och reduceringen av landets utsläppsrätter för varje period bidrar till att verksamhetsutövarna minskar utsläppen av växthusgaser. 4.Sammanlagt 31,1 miljoner utsläppsrätter tilldelades till verksamhetsutövare för perioden 20082011. Verksamhetsutövarna har inte utnyttjat sina utsläppsrätter fullt ut på grund av BNP-nedgången och den ökade elimporten och har fortfarande ungefär 7,4 miljoner utsläppsrätter i överskott. 5.I vissa fall används medel från försäljning av utsläppsrätter till åtgärder som inte är direkt relaterade till minskade utsläpp av växthusgaser. Verksamhetsutövare lämnar inte alltid korrekta uppgifter . De regionala miljöskyddsavdelningarnas övervakning av hur medlen används är inte tillräcklig för att undvika sådana situationer. 6.Miljöministeriet planerade för i intäkter och 2012. till tog det särskilda programmet för klimatförändringar emot i intäkter, varav hade förbrukats vid utgången av 2011. Dessa medel har anslagits till projekt för minskade utsläpp av växthusgaser. Men eftersom intäkterna varit mindre än förväntat och på grund av de pågående projekt förberedelserna har genomförandet skjutits upp till en senare period. 7.Som part i om klimatförändringar och i överensstämmelse med och rådets beslut nr 280/2004/EG lämnar en årlig nationell inventeringsrapport om växthusgaser till Europeiska kommissionen och FN:s ramkonventions sekretariat. har inte genomfört viktiga förbättringar av nationella system för att kunna lämna en tillräckligt transparent, överensstämmande, jämförbar, fullständig och tillförlitlig nationell inventeringsrapport. drog verkställande avdelning vid kommittén för efterlevnad av tills vidare in rätt att delta i mekanismerna. Detta har fått flera negativa konsekvenser: Verksamhetsutövare kunde inte handla med utsläppsrätter och Kyotoenheter med främmande länder . får inte handla med tilldelade utsläppsenheter och kan inte ta emot medel från det särskilda klimatförändringsprogrammet förrän landets avstäng- ning har upphävts. 8.Resterande del av reserven som tilldelats till JI-projekt är . Den oanvända delen av den planerade tilldelningsvolymen, som också tilldelats till JI-projekt, motsvarar . Företagen saknar dock ytterligare information om reserven för JI-projekt samt om projektutvecklingsmöjligheter och gratis utsläppsminskningsenheter. Regeringens svar på granskningen I överensstämmelse med det övergripande målet för ETS- och JI-projekt att minska utsläppen av växthusgaser lämnade det litauiska revisionsorganet följande rekommendationer: 1.Se över genomförandebestämmelserna för den litauiska lagen om ekonomiska styrmedel för hantering av klimatförändringarna avseende användningen av projektansvarigas ETS-intäkter och om användningen och genomförandet av förfarandet för inlämning av rapporter om fördelningen och användningen av Kyotoenheter: Förbättra övervakningen och kontrollen av medlen för åtgärder för att begränsa utsläppen av växthusgaser. 1.2 Förslå redovisningsmetoder och ta med oförbrukade saldon från föregående år i årsrapporterna (se slutsats 5). 2.Vidta åtgärder för att påskynda tilldelning och användning av medel från det särskilda klimatförändringsprogrammet. 3.Se över förfarandena för den årliga rapporteringen av växthusgaser för att undvika problem med redovisning och rapportering och förstärk den institutionella kapaciteten. 4.Vidta åtgärder så att fler företag får kännedom om möjligheterna att genomföra marknadsmekanismer under Kyotoprotokollets andra åtagandeperiod. Se till att information inte bara publiceras på miljöministeriets eller underordnade institutioners webbplats, utan även på motsvarande webbplatser för energiministeriet, transport- och kommunikationsministeriet, finansministeriet och jordbruks ministeriet, vilka tillsammans med miljöministeriet ansvarar för projektförvaltningen. Investigation into the Control of the System (Undersökning av de norska myndigheternas kontroll av det norska utsläppshandelssystemet). EU:s utsläppshandelssystem är en viktig del av den norska klimatpolitiken. Om de berörda ska ha förtroende för utsläppshandelssystemet och dess effektivitet måste det finnas ett tillförlitligt och trovärdigt kontrollsystem. Syftet med undersökningen var att bedöma om Klif den norska klimat- och miljömyndigheten utövar tillräcklig kontroll över det norska utsläppshandelssystemet. Undersökningen omfattar perioden 20082012. I den första delen av undersökningen granskades efterlevnaden av relevant lagstiftning, det norska utsläppshandelsregistrets data- och uppgiftssäkerhet samt i synnerhet momsbedrägerier i samband med utsläppsrätter. I den andra delen av undersökningen granskades Klifs åtgärder för att kontrollera verksamhetsutövarnas utsläppsmätningar, beräkningar och rapportering. Undersökningen visade att Klif har inrättat det norska registret i överensstämmelse med de maskin- och programvarukrav, säkerhetsstandarder samt åtkomst- och autentiseringsbehörigheter som föreskrivs i EU-lagstiftningen. Den elektroniska versionen av registret har varit i drift och omfattar ungefär 115 företag. Strikt tillämpning av dokumentationskraven för att öppna persondepåkonton har i stor utsträckning förhindrat att misstänkta kontoinnehavare fått tillgång till registret. samarbetade Klif på ett effektivt sätt med den norska skatteförvaltningen för att upptäcka momsbedrägerier. Risken för momsbedrägerier i samband med utsläppsrätter anses nu ha minskat betydligt, eftersom den norska momslagstiftningen snabbt ändrades till omvänd momsskyldighet, vilket innebär att köparen måste beräkna och betala moms. Klif har utfärdat utsläppstillstånd och övervakningsplaner efter en ingående utvärdering av verksamhetsutövarnas ansökningar. Klif har dragit nytta av det norska systemet för handel med utsläppsrätter som infördes . Den interna kompetensuppbyggnaden tillsammans med de kunskaper som Klif i egenskap av klimat- och miljömyndighet har förvärvat om ETS-anläggningar gjorde också att Klif kunnat granska verksamhetsutövarnas årliga utsläppsrapporter på ett tillfredsställande sätt. Klif genomförde även någorlunda regelbundet inspektioner på plats. Till skillnad från i övriga länder genomför Klif själv inspektionerna av verksamhetsutövarnas anläggningar. Klifs förfaranden för avräkning av utsläppsrätter är tillfredsställande. Regeringens svar på granskningen