rfr · GZ0WRFR8 · 2012-03-01 00:00:00 — 6 § Om det förskott som anges i 5 § inte betalas i samband med kontrollen, ska polismannen besluta att fordonet eller fordonståget inte får fortsätta färden. En polisman får underlåta att fatta ett sådant beslut, om det finns synnerliga skäl. Ett beslut enligt första stycket gäller tills förskottet betalats eller, om sanktionsavgift har påförts utan att förskottet har betalats, denna avgift har betalats. Förordning (2009:1374). 7 § Har beslut om förskott för sanktionsavgift fattats, får sanktionsavgiften inte påföras med ett högre belopp än förskottet. Förordning (2009:1374). 8 § En polismans beslut om förskott för sanktionsavgift eller om att fordonet eller fordonståget inte får fortsätta färden ska skyndsamt underställas Transportstyrelsens prövning. Transportstyrelsen ska pröva om beslutet ska bestå. Om ett beslut om att fordonet eller fordonståget inte får fortsätta färden gäller enligt 6 §, ska polisen och Transportstyrelsen handlägga ärendet om sanktionsavgift utan dröjsmål. Transportstyrelsen får vid sin handläggning 1.helt eller delvis sätta ned ett förskott som har bestämts för avgiften, 2.upphäva det beslut som gäller enligt 6 §, om det finns synnerliga skäl. Detsamma gäller även efter det att Transportstyrelsen har beslutat i ärendet om sanktionsavgift. Förordning (2009:1374). 9 § Om det inte påförs någon sanktionsavgift, eller om avgiften sätts ned eller efterskänks, ska det överskjutande beloppet återbetalas. Förordning (2009:1374). 2011/12:RFR8 BILAGA 4 FÖRORDNINGEN (2004:865) OM KÖR- OCH VILOTIDER SAMT FÄRDSKRIVARE, M.M. 10 § Sanktionsavgifter ska betalas efter det att beslutet har vunnit laga kraft eller den som anges i beslutet. Sanktionsavgifter ska betalas till Transportstyrelsen. Förordning (2009:1374). 11 § När ett beslut om sanktionsavgift har vunnit laga kraft får det verkställas enligt utsökningsbalken. Förordning (2010:1620). 12 § Sanktionsavgift får påföras bara om den som anspråket riktas mot har getts tillfälle att yttra sig från det att förutsättningarna att besluta om avgift har uppfyllts. Förordning (2010:1620). 13 § En sanktionsavgift faller bort, om beslutet om avgiften inte har verkställts från det att beslutet vann laga kraft. Förordning (2010:1620). 14 § I 22 a § förvaltningslagen (1986:223) finns bestämmelser om överklagande till allmän förvaltningsdomstol. Transportstyrelsens beslut enligt 2 kap. 3 § får överklagas hos regeringen. Följande beslut får inte överklagas: 1.polismyndighets beslut enligt 5 kap. 9 §, 2.en polismans beslut enligt 5 och 6 §§, och 3.Transportstyrelsens beslut enligt 8 §. Förordning (2010:1620). 15 § När en domstol har dömt en förare som inte har hemvist i för något brott enligt denna förordning, skall en kopia av domen eller beslutet sändas till Transportstyrelsen. Förordning (2010:1620). 16 § Transportstyrelsen får meddela föreskrifter om 1.det system för riskvärdering som avses i 7 kap. 13 §, 2.verkställigheten av förordning (EEG) nr 3821/85, förordning (EG) nr 561/2006 och denna förordning, samt 3.avgifter för kontroll i företags lokaler och för ärendehandläggning enligt denna förordning och enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av förordningen. Föreskrifter om kontroll ska meddelas efter att har hörts. Förordning (2010:1620). /Bilagan är inte med här. Bilagan införd genom förordning (2010:1620)./ FÖRORDNINGEN (2004:865) OM KÖR- OCH VILOTIDER SAMT FÄRDSKRIVARE, M.M. BILAGA 4 2011/12:RFR8 1.Denna förordning träder i kraft , då förordningen (1995:521) om behöriga myndigheter, m.m. i fråga om kör- och vilotider samt färdskrivare vid vägtransporter skall upphöra att gälla. 2.Äldre föreskrifter gäller fortfarande för förelägganden som före ikraftträdandet har meddelats med stöd av 12 § förordningen (1995:521) om behöriga myndigheter, m.m. i fråga om kör- och vilotider samt färdskrivare vid vägtransporter. 1.Denna förordning träder i kraft . 2.Äldre föreskrifter gäller fortfarande för överträdelser som ägt rum före . Organisation av tillsynsverksamheten i Det är inte bara i som tillsynen av yrkesmässiga godstransporter på väg delas av olika myndigheter som i sin tur sorterar under olika ministerier. I är det Rigspolitiet som sorterar under och Trafikstyrelsen som sorterar under som hanterar tillsynen. Den danska polisverksamheten påminner om den svenska såtillvida att verksamheten är indelad i 12 poliskretsar som leds av en polismästare och att dessa tillsammans med rikspolischefen bestämmer riktlinjer för verksamheten. Inom Rigspolitiet ingår trafikverksamheten i den nationella beredskapsenheten. Verksamheten bygger på att årliga mål och resultatkontrakt ingås mellan rikspolischefen och de olika polismästarna. När det gäller stora samordnade trafikkontroller bestäms dessa av Rigspolitiet. Inom Rigspolitiet arbetar 38 personer med trafikfrågor och inom vardera av de 12 poliskretsarna finns ca 2025 medarbetare som arbetar med trafik, varav ca 45 personer är specialiserade på tunga godstransporter på väg. I står polisen för genomförandet av både väg- och företagskontroller. Trafikstyrelsen, som har ca 400 medarbetare, inrättades 2010 då tre trafikmyndigheter slogs samman till en transportslagsövergripande. Sammanslagningen genomfördes i två faser. Trafikstyrelsen är kontraktsstyrd och arbetar bl.a. med tillståndsgivning, regeltolkning och vägledning. Vid tillsyn av tillstånd kan information användas som kommer från polisens vägkontroller men man har också samarbete med skattemyndigheten. Vid ett visst antal anmälningar eller böter över en viss nivå vidtar Trafikstyrelsen kontroller av tillstånden. har överträtt reglerna kan det medföra skärpt tillsyn i form av fasta intervaller för kontroll, varning eller återkallelse av tillstånd. I finns två stora branschorganisationer som företräder åkerinäringen Dansk Transport och Logistik (DTL) och International Transport (ITD). Från de danska branschorganisationerna har man efterlyst att en särskild myndighet för kontroller och tillsyn av tunga godstransporter på väg bör inrättas. Förlagan för en sådan myndighet skulle då vara tyska Bag. Enligt de danska transport- och justitieministerierna har frågan varit föremål för diskussion på politisk nivå. Däremot finns inte några uttalade politiska intentioner om att inrätta en ny tillsynsmyndighet för de tunga godstransporterna på väg. ORGANISATION AV TILLSYNSVERKSAMHETEN I , , OCH BILAGA 5 I ansvarar för styrning och övervakning av polisväsendet. Den centrala förvaltningsmyndigheten under ministeriet är Polisstyrelsen428 som utgör den högsta ledningen för polisen och planerar, utvecklar, leder och övervakar polisverksamheten och dess stödfunktioner. Polisstyrelsen bestämmer om samarbetet mellan olika polisenheter samt ansvarar för dessa enheters resultatstyrning och för resurstilldelningen. Enligt de finländska ministerierna är det en fördel att Polisstyrelsen kan besluta om samtliga polisenheters resurser, samspel och prioriteringar inom trafikövervakningen samt om de separata övervakningsteman som täcker hela landet. Under Polisstyrelsen sorterar bl.a. 24 regionala polisinrättningar429 och Rörliga polisen (RP) som hanterar den största delen av tillsynen av godstransporter på väg. Rörliga polisen är en rikstäckande enhet med trafikövervakning som specialområde, och den har hand om den största delen av övervakningen av godstrafiken på vägarna. Rörliga polisen har 24 enheter som är specialiserade på trafikövervakning utplacerade på olika håll i landet.430 Utifrån instruktioner från Polisstyrelsen beslutar Rörliga polisen om resultatstyrning och resursfördelning mellan de 24 enheterna. Totalt lägger polisen ca 55 årsverken () på övervakning av godstrafiken på väg, varav Rörliga polisen står för 49 årsverken och de lokala polismyndigheterna står för 6 årsverken. Polisen assisteras också av auktoriserad bilbesiktningspersonal när tekniska kontroller företas längs vägarna. Arbetarskyddsmyndigheterna, numera regionförvaltningens arbetarskyddstillsyn, genomför bl.a. företagskontroller av kör- och vilotider. Mellan Rörliga polisen och Arbetarskyddsmyndigheterna finns en överenskommelse om att polisen ska skicka uppgifter om regelbrott som de har upptäckt vid vägkontroller. Utifrån bl.a. dessa uppgifter kan Arbetarskyddsmyndigheterna fatta beslut om att vidta företagskontroller. De företag som uppvisar flest försummelser blir oftare kontrollerade än företag som inte har fått några eller har få anmärkningar. Något register förs dock inte över företagen. Vid gränsövergångarna bedriver tullen övervakning och dess inspektörer deltar i den utbildning som polisen anordnar om godstransporter. Det finns ett stort förbund, Transport och Logistik, som är centralorgan i som består av branschföreningar och regionföreningar som är centralorganisationens medlemmar samt lokalföreningar som utgör bransch- och regionföreningens medlemmar. Antalet medlemmar uppgår till ca 7 000 transportföretagare och företag verksamma inom last- och paketbilstrafik. 428Sedan början av 2010 är inrikesministeriets polisavdelning och polisavdelningar sammanslagna till Polisstyrelsen. 429I början av 2009 genomfördes organisatoriska omläggningar som innebar att antalet polisinrättningar minskade från 90 till 24. 430Den Rörliga polisens uppgifter har inte påverkats av de organisationsförändringar i polisens verksamhet som genomfördes och 2010. Övervakningen av godstrafiken på väg har därmed inte förändrats. 2011/12:RFR8 BILAGA 5 ORGANISATION AV TILLSYNSVERKSAMHETEN I , , OCH Under transportministeriet i finns en särskild inspektionsmyndighet, Inspection of Road Transport (Gitd), för tillsyn av den tunga godstrafiken på väg. Utöver Gitd har även polisen, tullen och gränsbevakningen rätt att genomföra vägkontroller. Genomförandet av vägkontroller har fördelats enligt följande: Gitd , polisen , gränsbevakningen och tullen . Företagskontroller genomförs av Gitd och Arbetsmiljöinspektionen där Gitd står för och Arbetsmiljöinspektionen (Pip) för . Det finns ett nära samarbete mellan de myndigheter som medverkar i att genomföra vägkontroller och företagskontroller. Från myndigheterna anges man inte ser någon överlappning utan att man kompletterar varandra. Gitd består av ett huvudkontor i och 16 regionala inspektionskontor. Myndigheten inrättades 2003 med tyska Bag som förlaga. Skapandet av Gitd har uppfattats som positivt av den polska polisen utifrån att deras uppdrag med tillstånd är mer inriktat på förvaltningshantering och konkurrens medan polisen kan fokusera på sitt uppdrag att arbeta med trafiksäkerhet. Vid Gitd finns 517 väginspektörer med uppgift att kontrollera tunga godstransporter på väg och kör- och vilotider, men även annat. För att göra kontroller krävs en särskild utbildning som tar ca . Planeringen av myndighetens verksamhet sker genom att tvåårsplaner i form av en nationell kontrollstrategi tas fram till ministeriet. I kontrollstrategin fastställs mål för vad som ska utföras . Det är Gitd och inte polisen som kontrollerar överlaster. Gitd har datastöd för att genomföra slagningar på nummerskyltar för att se historik för ett fordon. Denna möjlighet har inte den polska polisen. För att få tillgång till sådana uppgifter krävs att polisen kontaktar Gitd, men det är något som sker sällan. Gitd har fr.o.m. tagit över ansvaret för de automatiska hastighetskamerorna från polisen. Gitd har även för avsikt att installera fler automatiska hastighetskameror. När det gäller polisen i finns en polismyndighet på nationell nivå samt 17 regionala polismyndigheter fördelade över landet. De regionala polismyndigheterna är självstyrande men viss styrning sker ändå från den nationella polismyndigheten genom riktlinjer och råd. Inom den nationella polismyndigheten arbetar 24 poliser med transport och trafik, och deras arbete är inriktat på samordning, statistik och uppföljning. Inom de regionala polismyndigheterna finns särskilda trafikpolisenheter, och totalt finns ca 7 000 trafikpoliser i . Det finns dock inte några uppgifter om hur många av dessa som är särskilt inriktade på kontroller av tunga godstransporter på väg. finns en ny lag som innebär att polisen ska kontrollera tunga godstransporter på väg, men att de ska skicka vidare protokoll om överträdelser så att den fortsatta hanteringen kommer att ske via Gitd. Enligt polisen är man nöjd med denna förändring då detta förväntas kunna ge effektivitetsvinster. som denna förändring genomförs sker också förändringar som innebär att inte bara företagen utan även förare genom högre bötesnivåer kommer att sättas åt hårdare vid överträdelser. ORGANISATION AV TILLSYNSVERKSAMHETEN I , , OCH BILAGA 5 2011/12:RFR8 används bara en liten del av trafikpolisernas tid till kontroller av yrkesmässiga godstransporter på väg. Enligt polisen krävs det stor kännedom om många specialregler för att kunna genomföra dessa kontroller. De kurser som erbjuds i detta är långa och polismyndigheterna har inte så gärna skickat poliser på dessa utbildningar. Det är Gitd som tillhandahåller utbildningsplatser men det är polismyndigheterna själva som får stå för lön och uppehälle för de poliser som skickas. Frågan om otillåten cabotage uppges vara lågprioriterad inom polisen och i eventuellt förekommande fall tar polisen kontakt med Gitd som tar över den fortsatta hanteringen. Visst utbyte sker mellan polisen och åkeribranschen, men det huvudsakliga utbytet mellan myndigheterna och branschen står Gitd för. Arbetsmiljöinspektionen (Pip) består av ett huvudkontor (Gip) som ligger i och består av flera avdelningar och sektioner samt 16 lokala tillsynskontor. Myndigheten har totalt 72 inspektörer som arbetar med kör- och vilotidskontroller i företag enligt förordning 561/2006, och dessa finns på huvudkontoret och de lokala tillsynskontoren. Pip arbetar liksom Gitd med företagskontroller av kör- och vilotider. Företagskontrollerna innebär att myndigheten kan ge sanktioner till företag vid överträdelser, men man ger inte sanktioner till förare. Från Pip ser man inga problem med att ansvaret för företagskontroller av kör- och vilotider delas mellan dem och Gitd. Pip arbetar utifrån en strategi som tas fram i taget. Myndigheten kan bistå förare eller åkare som utför arbete för andra arbetsgivare i fall där de hamnar i kläm. Pip hanterar t.ex. ärenden där förare hör av sig om att de känt sig tvingade av arbetsgivaren att bryta mot reglerna om kör- och vilotider. Pip bistår även Gitd med information. I de fall som Pip arbetar med ett ärende där en förare har begått överträdelser i ett annat land sker hantering av detta genom Gitd. Zrzeszenie Miedzynarodowych Prewoznikow Drogowych W Polsce (ZMPD) är den äldsta och största åkeribranschorganisationen i med 4 500 medlemmar bland företag som bedriver verksamhet med internationella vägtransporter. Medlemmarna förfogar över 70 00080 000 fordon. ZMPD är medlem i den . Enligt ZMPD är kontrolltrycket på åkeribranschen hårt i och man anser att det är för många myndigheter som har i uppgift att kontrollera yrkestrafiken. ZMPD menar att det är viktigt med tillsyn och kontroll för att konkurrensen ska kunna hållas rättvis. Enligt ZMPD:s uppfattning blir polska åkerier mer kontrollerade utomlands än åkerier från andra länder. Enligt ZMPD arbetar de aktivt för att de nuvarande cabotagerestriktionerna ska tas bort. ZMPD efterlyser en harmonisering av sanktionerna vid överträdelser i och pekar på att det behövs bättre grupperingar av överträdelser. är en förbundsstat som består av 16 delstater. Kontrollen av godstrafik genomförs av olika aktörer på både federal nivå, delstatsnivå och lokal nivå. På federal nivå är det trafikmyndigheten für Güterverkehr 2011/12:RFR8 BILAGA 5 ORGANISATION AV TILLSYNSVERKSAMHETEN I , , OCH (Bag) som sköter vägkontroller av lastbilar, särskilt på motorvägarna. Bag sorterar under det federala ministeriet för trafik, byggande och stadsutveckling (Bundesministerium für Verkehr, und Stadtentwicklung, BMVBS). Dessutom genomför även tullen olika kontroller. På delstatsnivå är det polisen som sköter vägkontroller i allmänhet, inklusive kontroll av lastbilar. På lokal nivå handläggs frågorna av olika lokala myndigheter. Vidare kan det nämnas att det bl.a. görs kontroller inom ramen för arbetsmiljöinspektionen. Även andra myndigheter är på olika sätt involverade i arbetet. Som exempel kan nämnas att utländska förare som stoppas i kontroller blir ärenden hos åklagarmyndigheten i . für Güterverkehr (Bag) är en federal myndighet för frågor kring godstrafik med huvudkontor i . Dessutom finns elva lokalkontor, varav åtta större kontor som genomför alla typer av kontroller. Huvudkontoret har 800 anställda och den årliga budgeten uppgår till . Myndigheten är indelad i fyra avdelningar (vägkontroller, marknadsfrågor, motorvägsavgifter och internt stöd) och ingår i bl.a. Eurocontrolgroup, där olika trafikministerier utbyter erfarenheter. Bag har 240 väginspektörer. Kontrollen av fordon med en vikt på regleras genom lag. Bags uppgifter omfattar bl.a. kör- och vilotider, överlastning, cabotage, hastigheter, tillstånd och marknadsfrågor. Bag har rätt att stoppa alla fordon över , inleda utredningar och kontrollera alla som ingår i transportkedjan (även köparen). Bag har motsvarande befogenheter som polisen. Vid vägkontroller kontrolleras kör- och vilotider av Bag men detta ingår inte i Bags företagskontroller. En företagskontroll kan t.ex. innebära att Bag kontrollerar ett företag under en månad utifrån de indikationer som en vägkontroll gav. Företagskontroller gällande kör- och vilotider genomförs av lokala arbetsmiljömyndigheter. När Bag vid en vägkontroll fastställer att en tysk förare har överträtt regler om kör- och vilotider skickas informationen vidare till behöriga lokala arbetsmiljömyndigheter. Bags företagskontroller handlar om tillstånd. De olika myndigheterna använder olika program för att analysera data vid företagskontroller. Bag kan inte påverka hur mycket de lokala myndigheterna väljer att göra när det gäller företagskontroller. Det hålls dock ett gemensamt möte där man tillsammans går igenom regler och eventuella förändringar som skett. har ett polisväsende som är organiserat på både federal och delstatlig nivå. Polisen i delstaten sorterar under delstatens inrikesministerium och består av 47 polismyndigheter. En av dessa är Kölnpolisen som har totalt ca 5 000 anställda, varav ca 600 är trafikpoliser. En del av trafikpolisen är motorvägspolisen som bl.a. har en särskild grupp för tung godstrafik där specialister har förts samman. Av de ca 330 personer vid som är ute och arbetar på motorvägen är 30 specialiserade på kontroll av lastbilar. Polisens verksamhet styrs genom mål och resultatkrav inom ramen för en strategi för trafiksäkerhet. Där förklarar inrikesministeriet (Ministerium für Inneres und Kommunales ) vad som är viktigast i kontrollen, och där beskrivs hur resultaten ska mätas. ORGANISATION AV TILLSYNSVERKSAMHETEN I , , OCH BILAGA 5 2011/12:RFR8 anger hur mätningen ska göras men ger inga konkreta siffror på omfattningen. Det förekommer ett visst samarbete mellan delstatens polismyndigheter, särskilt de fem polismyndigheter som har en motorvägspolis. Kraftfahrt-Bundesamt (KBA) är en federal trafiksäkerhetsmyndighet i , som bl.a. för olika register över fordon och trafikförseelser. Förare som har fått 18 s.k. punkter i trafikregistret hos KBA förlorar sitt körkort. För att få tillbaka körkortet måste nya test göras. KBA ansvarar även för statistik om bl.a. godstrafik. De olika myndigheternas uppgifter är både lika och olika. Polisens huvuduppgift är att undvika trafikolyckor. Polisen koncentrerar sig på hastigheter, kör- och vilotider, lastsäkring och överlast. Bag undersöker även tillstånd och motorvägsavgifter. Polisen och Bag genomför ibland även gemensamma kontroller. När det gäller cabotage skriver polisen en rapport som skickas till Bag som beslutar om böter. De olika myndigheter som på olika sätt är inblandade i kontrollen träffas en gång . För tullen och polisen är kontrollen av godstrafik inte någon huvuduppgift, vilket det är för Bag som hanterar alla typer av kontroller. Ett exempel på samverkan på lokal nivå kan hämtas från där polisen har tagit initiativ till samarbete med andra aktörer som arbetar med trafiksäkerhet för godstrafik (polisen, Bag, försäkringsbolag, , tekniska övervakningsföretag, företagarföreningar och andra). Det finns tre stora förbund som arbetar med frågor kring yrkestrafik på väg. Bundesverband Wirtschaft, Verkehr und Logistik (BWVL) är ett och logistik som har ca 1 500 medlemmar. Förbundet riktar sig till tyska företag med egen transportflotta. und Entsorgung (BGL) riktar sig till åkerier och företräder ca 10 000 företag. Deutsche Speditionsund Logistikverband (DSLV) har ca 2 500 medlemmar. De tre förbunden samverkar i ett flertal frågor. Kör- och vilotider definitioner av begrepp relaterade till regler om kör- och vilotider m.m. Annat arbete: I begreppet annat arbete ingår allt annat arbete än körning för samma eller en annan arbetsgivare inom eller utom transportområdet. Som annat arbete räknas också att förflytta sig från hemmet eller arbetsplatsen till en annan plats för att ta över ett fordon. Om förflyttningen sker med ett fordon som omfattas av kör- och vilotidsreglerna ska färdskrivaren användas och förflyttningen registreras som körning. Samma sak gäller för returresan. Det finns inget undantag för privat resa. Ansvar: Alla aktörer, t.ex. fraktföretag, speditörer, huvudentreprenörer, underentreprenörer och uthyrare av förare, som är involverade i en transport är skyldiga att se till att alla avtalade transporter följer regelverket. De ska planera transporterna så att bestämmelserna kan följas. Transportföretaget ska även kontrollera att bestämmelserna efterlevs. Även föraren har ansvar för att reglerna följs. Om överträdelser upptäcks kan var och en som har möjlighet att påverka transportupplägget ställas till ansvar. Begreppet kommersiellt: Om en transport med lastbil anses vara kommersiell eller inte torde ytterst få avgöras av allmän domstol i varje enskilt fall. Men förekommer det att transporten av godset (det kan t.ex. vara hästar eller tävlingsredskap såsom bilar och motorcyklar) bedrivs genom ett företag eller till priser som inte anses vara av ringa betydelse i verksamheten torde det inrymmas inom begreppet kommersiell. Likaså om sponsorer på olika sätt bidrar till verksamhetens kostnadstäckning. Djurskyddslagstiftningens regler om t.ex. hästtransport innebär att de som bedriver sin verksamhet som hobby måste registrera sig som transportörer. Det innebär inte att transporten är kommersiell enbart av den anledningen. Dygnsvila: Tidsperiod då föraren fritt förfogar över sin tid och som kan vara normal dygnsvila eller reducerad dygnsvila. ska föraren ta en sammanhängande dygnsvila . Dygnsvilan får reduceras till som minst högst mellan två veckovilor. En dygnsvila kan delas i två delar. Den första delen måste då vara minst sammanhängande och den avslutande delen minst sammanhängande. Föraren kan avbryta en normal dygnsvila två gånger för att ägna sig åt andra aktiviteter, som exempelvis köra ombord på eller köra av ett tåg eller en färja. Sådana avbrott får inte vara längre än sammanlagt. Som normal dygnsvila räknas både vila och delad vila på 3 + 9 = . En reducerad dygnsvila () får inte avbrytas. KÖR- OCH VILOTIDER DEFINITIONER AV BEGREPP RELATERADE TILL REGLER OM KÖR- OCH VILOTIDER M.M. BILAGA 6 2011/12:RFR8 Färjeregel: En förare som medföljer ett fordon som transporteras med färja eller tåg, får avbryta en normal dygnsvila två gånger för att ägna dig åt andra aktiviteter som exempelvis köra ombord på eller köra av ett tåg eller färja. Ett sådant avbrott från dygnsviloperioden får dock inte överstiga sammanlagt. Viloperioden ska i slutänden förlängas med tiden som avbrottet tog, så att den sammanlagda vilotiden uppgår till minst 11 eller 3 + . Förare: Den som kör fordonet eller den som följer med i tjänsten för att vid behov köra.