rir · H0B59 · 2012-04-25 00:00:00 — Antalet avaktualiseringar skulle alltså enligt denna beräkning kunna öka med om alla arbetsförmedlingskontor utnyttjade sina resurser effektivt. För de resterande åren uppgår antalet ytterligare avaktualiseringar till arbete till mellan cirka 15 000 och 25 000.74 6.4Få yttre faktorer påverkar effektiviteten analys visar att det finns få yttre faktorer som påverkar huruvida ett förmedlingskontor är effektivt eller inte. Den enda av de studerade yttre faktorerna där en signifikant skillnad mellan effektiva förmedlingskontor respektive kontor med en förbättringspotential kan identifieras är kommunala intäkter. Arbetsförmedlingskontor som är effektiva tycks verka i de kommuner som har de största intäkterna. Skillnaden mellan grupperna är dock enbart signifikant på 10-procentsnivån. har undersökt olika yttre faktorer som skulle kunna påverka hur resurseffektiva förmedlingskontoren är. De analyser Riksrevisonen utfört är inte heltäckande men ger en indikation på att förbättringspotentialen inte kan förklaras av yttre faktorer.75 73Avaktualiseringskoder 1, 2, 3 och 4. 74De beräknade antalen avaktualiseringar för åren 20042010 är; 25 428, 18 907, 19 606, 19 261, 15 824, 14 905 respektive 17 669. 75Det finns inom forskningen en livlig diskussion av möjligheterna och värdet av denna typ andrastegsanalyser. Se exempelvis Simar och (2011). Inom ramen för denna granskning har det dock inte varit möjligt att lösa de teoretiska och praktiska problemen som aktualiserats för modeller som söker exogena förklaringar till ineffektivitet. Analyserna som används är därmed mer är att betrakta som korrelationer snarare än kausala samband. EFFEKTIVITETSMÄTNING SOM METOD FÖR ATT JÄMFÖRA ARBETSFÖRMEDLINGSKONTOR En första grupp av faktorer som undersökts relateras till arbetskraftsefterfrågan och in- och utflöde av företag. Här har en analys gjorts av antal företagskonkurser och nya företagsetableringar i respektive kommun. Eftersom en viss tidsfördröjning kan förväntas, exempelvis mellan etablering och anställningar, analyseras även konkurser och företagsetableringar . Vidare har en analys gjorts utifrån faktorn företagsdynamik, som är skillnaden mellan nyetableringar och konkurser. Ingen av dessa faktorer har ett statistiskt samband med om ett förmedlingskontor är effektivt eller inte. En andra grupp faktorer som ingått i granskningen belyser olika aspekter relaterade till befolkningen i kommunen. En analys har gjorts av dels andelen kommuninvånare med minst gymnasieutbildning, dels andelen invånare med minst högskoleutbildning. Hypotesen är att andelen invånare med minst gymnasieutbildning har en påverkan på arbetsförmedlingens möjligheter att finna lämpliga arbeten. Inte heller i detta fall har faktorerna något statistiskt samband med den beräknade effektiviteten. Ytterligare en faktor som analyserats är inflyttningen till kommunen. Om en kommun har en hög inflyttning kan det tänkas att konkurrensen om de lediga arbetena blir högre och att det kan påverka arbetsförmedlingens möjligheter att finna arbete åt de som registrerats där. Det kan även tänkas avspegla att det finns ett stort antal lediga arbeten i kommunen. Dessutom analyseras faktorn ohälsotal. Ohälsotalet är ett mått med sjukpenning inklusive arbetsskadesjukpenning, rehabiliteringspenning, aktivitets- och sjukersättning från socialförsäkringen och används för att spegla det allmänna hälsotillståndet hos befolkningen i kommunen. Ohälsotalet mäts på kommunnivå. Resultaten av analysen visar inte på några statistiska samband för dessa faktorer. Den sista gruppen faktorer som analyserats är kommunens intäkter, vilken är en uppskattning av bruttokommunalprodukten, samt förändringarna i dessa. Den senare faktorn kan ses som ett grovt mått på tillväxten i kommunen. Analysen visar att Arbetsförmedlingskontor som är effektiva tycks verka i de kommuner som har de största intäkterna. I de genomförda analyserna har arbetsförmedlingskontoren delats in i två grupper; effektiva respektive de som uppvisar en förbättringspotential. Om en av de studerade faktorerna är statistiskt signifikant innebär det att det finns en skillnad mellan de två grupperna av förmedlingskontor med avseende på denna faktor. I tabell 8 redovisas alla yttre faktorer som analyserats samt dess statistiska signifikansnivå . Kommunegenskapers betydelse för effektiva respektive ineffektiva arbetsförmedlingskontor 2010. -1,06 -0,95 Nya företag () -1,07 -1,24 -1,14 -0,73 -0,31 Notera: Data inhämtade från kommuner och Landsting (SKL), Tillväxtanalys och Balanserad panel med 185 förmedlingskontor. 2010 i sitt regleringsbrev fick ett uppdrag av regeringen att beskriva och analysera sin kostnadseffektivitet har ett arbete med att analysera och effektivisera myndighetens inre arbete inletts. Arbetet redovisas i Arbetsförmedlingens årsredovisning och uppdraget har bland annat lett till att Arbetsförmedlingen genomfört en översyn av ekonomistyrningen, principerna för hur ekonomiska resurser fördelas inom myndigheten och hur de följs upp. Detta har bland annat inneburit att Arbetsförmedlingen omarbetat och förtydligat hur resurserna fördelas mellan kontakter med olika sökandegrupper och arbetsgivare. för förvaltningskostnader har också tydliggjorts. Myndigheten har även genomfört en genomlysning av de myndighetsgemensamma kostnaderna. EFFEKTIVITETSMÄTNING SOM METOD FÖR ATT JÄMFÖRA ARBETSFÖRMEDLINGSKONTOR Syftet med arbetet har varit att öka kostnadsmedvetenheten.76 En annan del i Arbetsförmedlingens arbete med att förbättra kostnadseffektiviteten har varit att effektivisera stöd och ledning av den operativa verksamheten så att en större del av tillgängliga personalresurser läggs på kundkontakter. Dessutom har Arbetsförmedlingen arbetat med att anpassa organisationen genom att minska antalet arbetsmarknadsområden och genom att se över huvudkontorets organisation och chefsstruktur. 6.6Faktorer inom Arbetsförmedlingen som kan påverka effektiviteten Den metod som har använt för att mäta resurseffektiviteten ger inte ger några redskap för att med exakthet peka på vilka inre faktorer som påverkar effektiviteten. Det ligger dessutom utanför syftet med denna granskning att utreda vilka faktorer som bör beaktas. Det finns dock forskning som pekar på att sådana inre faktorer kan handla om organisering, styrning och ledarskap.77 Detta knyter även an till hur styrningen av själva verksamheten är organiserad (se exempelvis RiR 2010:1). Andra inre faktorer som kan påverka effektiviteten är hur mängden resurser används. Det är i detta sammanhang viktigt att ha i åtanke att exempelvis längden på exempelvis hyreskontrakt begränsar möjligheterna att snabbt förändra resursanvändningen, åtminstone på kort sikt. Ytterligare en möjlighet att öka effektiviteten skulle kunna vara att använda de mest framgångsrika arbetsmarknadspolitiska åtgärdsprogrammen i större omfattning. Därigenom skulle ett högre och snabbare utflöde från Arbetsförmedlingen kunna erhållas. En annan faktor skulle kunna vara hur de olika förmedlingskontoren arbetar mot arbetsgivare för att få till stånd en matchning mellan arbetsgivare och arbetssökande. En inre faktor som har analyserat är om de beräknade effektivitetstalen samvarierar med personalomsättningen på arbetsförmedlingskontoren.78 Analysen visar dock ingen statistisk signifikant skillnad mellan effektiva kontor och de kontor som har en förbättringspotential när det gäller personalomsättning.79 76Arbetsförmedlingen (2012). 77Se exempelvis (2000) och (2006). 78Personalomsättningen är hämtad från Arbetsförmedlingens personaldatabas och avser 2010. Variabeln är definierad som antal nyanställda plus antalet som slutat dividerat med två. 79t-värde = 0.89. 6.6.1 Skaleffektivitet och optimal storlek Ytterligare en förklaring till varför vissa förmedlingskontor uppvisar en förbättringspotential kan kopplas till storleken, eller skalan, på kontoret. Skaleffektivitet visar hur stor andel av den totala förbättringspotentialen som kan relateras till förmedlingskontorets storlek. I tabell 9 redovisas skaleffektiviteten för samtliga 198 förmedlingskontor som ingått i analysen för 2010.80 Skaleffektivitet i procent , obalanserad panel. Tabellen visar att det i genomsnitt endast finns en relativt liten förbättringspotential som kan hänföras till skalineffektivitet. Av den genomsnittliga förbättringspotentialen på som beräknats är relaterat till skalineffektivitet och de återstående knappt 6 procentenheterna är relaterade till ren teknisk ineffektivitet. I figur 4 illustreras skalineffektiviteten per förmedlingskontor. Figuren visar att huvuddelen av arbetsförmedlingskontoren är skaleffektiva (103 stycken) medan de resterande kontoren har en relativt liten förbättringspotential som kan hänföras till skalineffektivitet. Skaleffektivitet per förmedlingskontor 2010, obalanserad panel. 80Analysen är genomförd för den obalanserade panelen eftersom inga sammanslagningar av förmedlingskontor har gjorts i detta material. EFFEKTIVITETSMÄTNING SOM METOD FÖR ATT JÄMFÖRA ARBETSFÖRMEDLINGSKONTOR Sammanfattningsvis kan konstatera att en relativt liten del av den totala förbättringspotentialen kan hänföras till förmedlingskontorens storlek. Snarare tycks det vara faktorer inom förmedlingsverksamheten som skapar ineffektiviteter. 6.7Effektivitetsmätning som komplement till Arbetsförmedlingens effektiviseringsarbete Arbetsförmedlingens arbete med att utveckla sin kostnadseffektivitet sker kontinuerligt inom ramen för ett eget utvecklingsarbete. Regeringen har också tagit initiativ för att ytterligare öka myndighetens möjligheter att utnyttja resurserna effektivt. Statskontoret har getts i uppdrag att analysera hur förvaltningsanslaget används. Regeringen följer också upp Arbetsförmedlingens arbete mot en ökad kostnadseffektivitet. Den modell för mätning av resurseffektivitet som har använt i granskningen har utvecklats och anpassats för att kunna användas i Arbetsförmedlingens verksamhetsutveckling. Den kan därmed bli ett komplement i det arbete som Arbetsförmedlingen genomför för att utveckla sin kostnadseffektivitet. Genom att analysera förmedlingskontorens resurseffektivitet kan förbättringspotentialen hos de olika Det ger möjligheter att rikta styrningen mot en högre kostnadseffektivitet på ett effektivt sätt. 7 Slutsatser och rekommendationer Målet för arbetsmarknadspolitiken är att insatserna ska bidra till en väl fungerande arbetsmarknad. Arbetsförmedlingens anslag uppgick till varav var förvaltningsanslag. Regeringen styr Arbetsförmedlingens verksamhet genom myndighetens instruktion och genom regleringsbrev samt genom lagar och förordningar. Både i instruktionen och i regleringsbrev betonas kravet på effektivitet när Arbetsförmedlingen omsätter de tilldelade anslagen i verksamheten vid arbetsförmedlingskontoren. Myndigheten har också ett återkommande uppdrag att fortlöpande följa upp och redovisa sin kostnadseffektivitet. För att verksamheten vid arbetsförmedlingskontoren ska kunna fortsätta att utvecklas mot en högre grad av kostnadseffektivitet är det viktigt att också verksamhetens resurseffektivitet följs upp kontinuerligt. Ett mått på resurseffektivitet bör ingå som en del i myndighetens utveckling av sin kostnadseffektivitet. har i denna granskning analyserat effektiviteten i förmedlingskontorens resursutnyttjande . har Arbetsförmedlingens organisation arbetsmarknaden har präglats av stora svängningar, faktorer som har beaktats i granskningen. Ett syfte med granskningen har varit att utveckla en modell för mätning av resurseffektiviteten för arbetsförmedlingskontoren. Arbetet har skett genom återkommande diskussioner och seminarier med Arbetsförmedlingen för att åstadkomma en god förankring i myndighetens verksamhet. De modellmässiga förenklingar som alltid måste göras har diskuterats med Arbetsförmedlingen för att i största möjliga mån återspegla verksamheten på ett rättvisande sätt. Modellen för effektivitetsanalys utgår från ett relativt mått på effektivitet. Detta innebär att de arbetsförmedlingskontor som åstadkommer störst antal prestationer givet sina resurser betraktas som effektiva. Övriga förmedlingskontor anses ha en förbättringspotential. Eftersom analysen ger ett mått på den relativa effektiviteten kan inte uttala sig om eventuell förbättringspotential för de effektiva kontoren. EFFEKTIVITETSMÄTNING SOM METOD FÖR ATT JÄMFÖRA ARBETSFÖRMEDLINGSKONTOR I granskningen jämförs arbetsförmedlingskontoren med varandra utifrån vilka resurser som kontoren förfogar över och vilka prestationer som åstadkoms. Prestationerna i granskningen mäts genom antalet individer som lämnat Arbetsförmedlingen till arbete eller utbildning. I beräkningarna tas även hänsyn till att det inom förmedlingsverksamheten åstadkoms så kallade intermediära prestationer, såsom placeringar av individer i olika arbetsmarknadspolitiska åtgärder. övergripande slutsats är att resurseffektiviteten hos arbetsförmedlingskontoren i genomsnitt är hög. Den genomsnittliga förbättringspotentialen ligger hela den studerade tidsperioden. Arbetsförmedlingen arbetar kontinuerligt med att utveckla sin kostnadseffektivitet i enlighet med det uppdrag som regeringen gett myndigheten. De olika åtgärder som Arbetsförmedlingen vidtar för att följa och utveckla kostnadseffektiviteten kan enligt kompletteras med analyser av resurseffektiviteten. Det skulle ge ett viktigt bidrag till verksamhetsstyrningen. Den modell som har utvecklat och använt i granskningen har tagits fram att återspegla Arbetsförmedlingens anser därför att modellen kan utgöra ett värdefullt komplement till det arbete som Arbetsförmedlingen gör . Att följa upp resurseffektiviteten bör därmed ingå som en del i myndighetens arbete för att öka kostnadseffektiviteten. 7.1.1Hög effektivitet i genomsnitt men det finns viss förbättringspotential beräkningar visar att ett flertal av arbetsförmedlingskontoren bedriver sin verksamhet resurseffektivt, det vill säga de når högst resultat enligt den modell som används för att mäta resurseffektiviteten. Detta innebär att dessa förmedlingskontor, enligt modellen, inte kan öka mängden prestationer utan att ytterligare resurser tillförs. Av de 185 förmedlingskontor som ingår i analysen var 84 fullt effektiva 2010. Medeltalet för förbättringspotentialen var . Detta innebär att de slutliga prestationerna skulle kunna öka med i genomsnitt utan att mängden resurser förändras. För att exemplifiera resultatet skulle det innebära cirka 17 000 fler individer till arbete för om alla förmedlingskontor var lika effektiva. Motsvarande siffra var knappt 15 000 individer och var siffran knappt 16 000. 7.1.2Förbättringspotentialen tycks huvudsakligen finnas i arbetsförmedlingskontorens inre arbete har undersökt om det finns yttre strukturella faktorer som skiljer sig systematiskt åt mellan effektiva kontor och de kontor som uppvisar en förbättringspotential. Denna analys ger en relativt entydig bild av att det finns få yttre faktorer som samvarierar med om ett arbetsförmedlingskontor är effektivt eller inte. forskning har pekat på att olika arbetssätt, organisering, styrning och ledarskap kan påverka effektiviteten. analys av förmedlingskontorens storlek, det vill säga om kontoren är för stora eller få små, visar att skaleffektiviteten endast förklarar en relativt liten del av den totala förbättringspotentialen. analys visar också att det inte finns någon systematisk skillnad i resurseffektivitet mellan kontor med hög respektive låg personalomsättning. Mot bakgrund av detta drar slutsatsen att en stor del av den beräknade förbättringspotentialen som kunnat observeras kan hänföras till kontorens inre arbetssätt, såsom organisering, styrning och ledarskap. Detta innebär att Arbetsförmedlingen bör ha stor möjlighet att ta tillvara på förbättringspotentialen genom ett internt utvecklingsarbete. därför viktigt att Arbetsförmedlingen i det fortsatta arbetet med att förbättra effektiviteten initierar ett arbete för att finna de inre faktorer som påverkar den beräknade förbättringspotentialen. 7.1.3Effektiviseringsarbetet bör inriktas mot förmedlingskontor med stor förbättringspotential Det är viktigt att framhålla att den förbättringspotential som beräknats inte är jämt fördelad mellan arbetsförmedlingskontoren. Det är också viktigt att understryka att metoden för att beräkna effektiviteten är relativ. att det inte är möjligt att uttala sig om den eventuella förbättringspotential som kan finnas för de kontor som enligt beräkningarna är effektiva. av förmedlingskontoren betraktas i beräkningar som effektiva. Att inleda ett generellt effektiviseringsarbete utan att ta hänsyn till detta faktum kan, enligt mening, leda till att redan effektiva kontor istället blir mindre effektiva. Metoden som används gör det möjligt att identifiera enskilda förmedlingskontors effektivitet. Förbättringsarbetet kan således ske genom jämförelser mellan kontor som är effektiva och de som har en förbättringspotential för att identifiera skillnader i arbetssätt. EFFEKTIVITETSMÄTNING SOM METOD FÖR ATT JÄMFÖRA ARBETSFÖRMEDLINGSKONTOR 7.1.4Arbetsförmedlingens bör förbättra möjligheterna till uppföljning av sin effektivitet Regeringen har i Arbetsförmedlingens instruktion angett att myndigheten ska utforma sin verksamhet på ett effektivt sätt. Regeringen har även i Arbetsförmedlingens regleringsbrev gett myndigheten i uppdrag att analysera sin kostnadseffektivitet. Arbetsförmedlingen har därför initierat ett arbete för att förbättra sin kostnadseffektivitet. Bland annat har detta arbete lett till att Arbetsförmedlingen genomfört en översyn av ekonomistyrningen, principerna för hur ekonomiska resurser fördelas inom myndigheten och hur de följs upp. En förutsättning för att styrning mot ökad kostnadseffektivitet och resurseffektivitet ska få genomslag är att resultatet följs upp fortlöpande. Enligt kan Arbetsförmedlingens arbete med att följa upp sin kostnadseffektivitet bli mer effektivt om en analys av arbetsförmedlingskontorens resurseffektivitet tillförs. Den metod som använt i granskningen har utformats för att passa Den typ av analys som modellen bygger på har också i andra sammanhang visat sig vara ett effektivt sätt att belysa resursutnyttjandet i statlig verksamhet. För att uppföljningen av resursanvändningen ska kunna ske fortlöpande krävs att rätt information finns tillgänglig. i samband med granskningen har inneburit ett omfattande arbete, där i samarbete med Arbetsförmedlingen samkört och tagit fram data från olika register. ska kunna följa upp sin resurseffektivitet, är det viktigt att den typ av information som behövs för detta ändamål samlas in och sammanställs på ett systematiskt sätt på kontorsnivå. analys av resurseffektiviteten visar att det finns en förbättringspotential inom Arbetsförmedlingens förmedlingsverksamhet. Det arbete som Arbetsförmedlingen bedriver för att öka kostnadseffektiviteten kan utvecklas genom att tillföra en modell för att mäta resurseffektiviteten. Därigenom kan Arbetsförmedlingen få en bild av vilka arbetsförmedlingskontor som har störst potential att utveckla sin För att detta ska kunna genomföras bör den data som behövs för detta ändamål identifieras, sammanställas samt kvalitetssäkras på ett systematiskt sätt. rekommenderar därför Arbetsförmedlingen att genomföra en analys av orsakerna till effektivitetsskillnaderna mellan förmedlingskontor för att ta tillvara på den potential för effektivitetsförbättring som identifierats vid enskilda kontor utveckla rutiner för systematisk datainsamling som gör det möjligt att följa upp effektiviteten i förmedlingsverksamheten. I myndighetens instruktion betonar regeringen behovet av effektivitet i Arbetsförmedlingens verksamhet. Myndigheten har också i regleringsbrevet ett återkommande uppdrag att fortlöpande analysera och beskriva sin kostnadseffektivitet. Enligt bör regeringen säkerställa att Arbetsförmedlingen följer upp att verksamheten på arbetsförmedlingskontoren bedrivs resurseffektivt. Det innebär att de uppdrag som regeringen har gett Arbetsförmedlingen som gäller kostnadseffektivitet bör kompletteras med ett uppdrag om att följa upp myndighetens resurseffektivitet. rekommenderar därför regeringen att ge Arbetsförmedlingen i uppdrag att som, en del i uppdraget om kostnadseffektivitet, återkommande följa upp och analysera myndighetens resurseffektivitet. EFFEKTIVITETSMÄTNING SOM METOD FÖR ATT JÄMFÖRA ARBETSFÖRMEDLINGSKONTOR , R. och L. Behrenz (1995), En effektivitetsanalys av arbetsförmedlingskontoren i , nr 37, , . , R. och L. Behrenz (2004), An Efficiency Analysis of Swedish Employment Offices, Economics, 18, s. 471482. , R. och L. Behrenz (2005), Efficiency and productivity of employment offices : evidence from , International journal of , 26, s. 196206. , R., L. Behrenz, R. Färe, S. Grosskopf och E. (2010), Swedish employment offices: A new model for evaluating effectivness, , 207, s. 15351544. (2000), Intuition in managers: Are intuitive managers more effective?, , 15(1), s. 4663. (2006), Leadership, personality and effectiveness, Journal of Socio-Economics, 35(6), s. 10781091. Arbetsförmedlingen (2011), Arbetsmarknadsrapport . Arbetsförmedlingen (2012), Arbetsförmedlingens årsredovisning 2011. , R.D. (1995), The big questions for public management, Review, 55, s. 313324. Bennmarker, H., K. och A. (2007), Vem blir långtidsarbetslös?, Rapport 2007:20, IFAU. Betänkande 2006/07:AU13, Ytterligare reformer inom arbetsmarknadspolitiken. Cavin, E. och F. Stafford (1985), Efficient provision of employment service outputs: A production frontier analysis, , s. 484503. Charnes, A., W. och E. (1978), Measuring the efficiency of decision making units, , 2(6), s. 429444. Emrouznejad, A., B. Parker och G. Tavares (2008), Evaluation of research in efficiency and productivity: A survey and analysis of the first 30 years of scholarly literature in , , 42(3), s. 151157. EFFEKTIVITETSMÄTNING SOM METOD FÖR ATT JÄMFÖRA ARBETSFÖRMEDLINGSKONTOR Fama, E. (1980), Agency problems and the theory of the firm, , 88, s. 288307. Frisch, R. (1965), Theory of Production, , . Färe, R. (1989), Fundamentals of production theory, Springer, . Färe R., S. Grosskopf, B. och P. (1989), Productivity developments in Swedish hospitals: A output index approach, Discussion paper No. Färe R., S. Grosskopf och K. Lovell (1994), Production Frontiers, , . Förordning (2007:1030) med instruktion för Arbetsförmedlingen. Kthiri, W., A. Emrouznejad, Y. Boujelbène och M. Nejib Ourtani, (2011), A framework for performance evaluation of employment offices: a case of , , 4(1), s. 1633. Kthiri, W. och A. Emrouznejad (2010), TFP change in Tunisian public employment offices, Proceedings of the 8th International Conference of . Lag (1996:1059) om statsbudgeten. Mettas, R., V. och D. Whybark (2001), An investigation of the sensitivity of to data errors, Computers & Industrial , 41(2), s. 163171. (2010), Arbetssökande som lämnar Arbetsförmedlingen av okänd orsak, Working Paper 2010:1, Arbetsförmedlingen. 2007/08:1, utgiftsområde 13, Budgetpropositionen . 2006/07:89, Ytterligare reformer inom arbetsmarknadspolitiken, m.m. , J. och A. Vassiliev (2007), An efficiency comparision of regional employment offices operating under different exogenous conditions, Schweizerishe Zeitschrift für Volkswirtschaft und Statistik, 143(1), s. 3148. Regleringsbrev för avseende Arbetsförmedlingen. Regleringsbrev för avseende Arbetsförmedlingen. Regleringsbrev för avseende Arbetsförmedlingen. Riksrevisonen (2006), Den offentliga arbetsförmedlingen, RiR 2006:22. (2010), Styrning inom arbetsmarknadspolitiken mål, styrkort och modeller för resursfördelning, RiR 2010:1. (2010), Använder lärosätena resurserna effektivt? Effektivitet och produktivitet för universitet och högskolor, RiR 2010:2. styrelses framställning angående den offentliga arbetsförmedlingen, 2006/07:RRS 15. (1999), The efficiency of public employment services: A nonparametric matching function analysis for , Analysis, 20, s. 4970.