rfr · GZ0WRFR15 · 2012-06-28 00:00:00 — Jag har haft förmånen att på olika sätt vara aktiv i flera kommuner, i landsting och i fackföreningsrörelsen i vårt land ända och har kunnat se lite grann av hur det arbetsmarknadspolitiska engagemanget har förändrats i kommunerna. Min bild är att det engagemang som man har haft tidigare, om vi tittar tillbaka i tiden, har varit ganska specifikt riktat till tre olika grupper. För det första har det givetvis varit den grupp som vi pratar om här : socialbidragstagare eller personer som har behövt försörjningsstöd. Men det har varit väldigt begränsat. Min bild är faktiskt att det tillbaka i tiden ofta begränsade sig till en handfull individer som hade till exempel alkoholproblem och som fick vad vi kallar en OSA-anställning i någon av de kommunala verksamheterna och som förhållandevis ofta levde ett ganska bra liv med stöd från med hjälp av det arbetet. Sedan hade vi en grupp där kommunerna tillsammans med arbetsförmedlingarna var väldigt aktiva. Det rörde sig om funktionshindrade, som på olika sätt kunde få en lönebidragsanställning, ibland på ett privat företag, ofta i verksamhet eller i föreningar. Där bidrog ofta kommunerna med lite extra medel för att föreningarna skulle kunna göra fler anställningar än man annars hade haft möjlighet till med hjälp av lönebidrag. Den tredje gruppen har varit ungdomar, som väl på något sätt åtminstone och framåt har varit föremål för någon form av insatser från kommunens sida. Det har hetat lite olika saker över tiden. De olika aktiviteter som kommunerna har varit huvudman eller aktiv för har kallats beredskapsarbete, hetat ungdomsplats eller haft andra benämningar. Det har alltid funnits ett engagemang. Vad som hänt nu tycker jag är väldigt specifikt. Den lilla grupp som vi tidigare såg i OSA-anställningarna har vuxit och blivit en betydande grupp, kanske den största gruppen där kommunerna är aktiva. Där ingår givetvis både ungdomar och funktionshindrade, men det är också väldigt många fler som ingår i den gruppen och som står allt längre från den reguljära arbetsmarknaden. De insatser som vi tidigare använde oss av i större omfattning OSA, lönebidragsanställningar, ungdomsplatser, och vad det har rört sig om har alla ett gemensamt: De har varit nationella strukturer eller nationella aktiviteter som det har funnits en form för. Vi tror faktiskt att det finns något att lära av historien. För det kommunala engagemanget i arbetsmarknadspolitiken borde det finnas ett nationellt arbetsmarknadspolitiskt ramverk för de insatser där kommunerna ska kunna vara aktiva. Det skulle underlätta transparensen och möjligheterna till uppföljning. När det gäller den här typen av aktivitet finns det och har över tiden funnits möjligheter att göra många olika lokala anpassningar. Det har inte förhindrats av de aktiviteterna. Det är den bestämda uppfattning som jag har, som har sett dem vara aktiva i både , och . Vår bild av det kommunala åtagandet är att de arbetsmarknadspolitiska insatserna i kommunerna totalt sett har ökat. Att det har ökat gör att vi tror att det är angeläget att fundera över hur vi får tillströmningen att minska. Det gäller inte bara att vi intresserar oss för vad som händer när man väl är där utan också att vi intresserar oss för hur vägen dit ser ut och vad som kan göras i form av förebyggande insatser för att förhindra eller minska tillströmningen till denna stora grupp i kommunerna med försörjningsstöd och behov av arbetsmarknadspolitiska insatser. Då menar vi att det handlar om ökade aktiviteter när det gäller den nationella arbetsmarknadspolitiken. Men det handlar inte bara om det, utan det gäller också förebyggande insatser i fråga om utbildningspolitik, individuella insatser kanske också på fritidsområdet och inom familjepolitiken. De förebyggande insatserna är det vi menar kan ge det största utfallet. Sedan vill jag bara nämna något ytterligare att tänka på när man lägger upp arbetsmarknadspolitiska insatser i kommunerna. Jag menar att de kommunala arbetsplatserna är de som i störst utsträckning har använts när vi har pratat om arbetsmarknadspolitiska insatser, oavsett om de har varit av nationell eller karaktär. Det finns anledning att fundera över hur man gör det och vilka effekter det får både för individen, på arbetsplatsen och för branschens status. Jag tänker bland annat på äldreomsorgen, där vi vet att vi har mycket stora behov av arbetskraft . Det är väldigt bra om man kan använda en situation med hög arbetslöshet, till exempel i en glesbygdskommun men också på andra håll, för att visa att det är väldigt bra jobb. Det är bra jobb också för män. Vi har en segregerad arbetsmarknad i vårt land. Men vi ser väldigt sällan arbetsmarknadspolitiska insatser som försöker göra någonting åt det. Det är klart att kommunerna har ett stort ansvar för att visa att de jobben är jobb som man kan leva av. Det duger nog inte att be en före detta grävmaskinist att ta ett jobb på visstid i äldreomsorgen på 45 procents sysselsättningsgrad och med den lön som vi erbjuder . Vad jag vill visa genom att ta upp det exemplet är att man kan se det från lite olika håll. Hur man väljer att agera får konsekvenser på både det ena och det andra och påverkar givetvis också status för de branscher som man bestämmer sig att använda för arbetsmarknadspolitiska insatser. 2011/12:RFR15 SAMMANFATTNING Ordföranden: för det, ! går vi vidare till de två kommuner som vi har bjudit in. Vi börjar med stad och hälsar , näringslivschef, välkommen. , stad: Tack för att jag får vara här och berätta om hur vi arbetar i och våra erfarenheter av arbetsmarknadsinsatser i ! Jag är förvaltningschef för kompetensförvaltningen i . Det är den förvaltning där vi har samlat näringslivsarbete, arbetsmarknadsfrågor, vuxenutbildning och integrationsfrågor. Det är något som vi har gjort . För oss är arbetsmarknadsfrågor tillväxtfrågor. Det är också av den anledningen som jag även är näringslivschef i . Jag ska berätta lite kort om . är en förortskommun till och verkar i en storstadsregion. Vi är 70 000 invånare . Vi har vuxit , och vi räknar med att vara 90 000 till 2020. av vår befolkning bor i flerfamiljshus. Vi har en stor andel utrikes födda medborgare i . Inte kommer från ett annat land från början. Om man räknar med andra generationen har av befolkningen utländsk bakgrund. Vi har ett växande näringsliv med 9 000 företag, och har blivit utsedd till årets bästa kommun vad gäller företagsklimatet. Det är en viktig fråga för , för det hänger ihop med arbetsmarknadsfrågorna. Det här är en av anledningarna till att vi har en låg arbetslöshet i . Tittar vi på siffrorna över den öppna arbetslösheten i ser vi att vi jämfört med och med riket i stort har lägre arbetslöshet både vad gäller gruppen totalt sett och när man tittar på den öppna arbetslösheten bland ungdomar och utrikes födda. Men vi tycker inte att det är frid och fröjd ändå, för vi ser att det finns skillnader till exempel mellan inrikes och utrikes föddas arbetslöshet. Det här är slöseri med resurser. Det går inte alls i linje med den tillväxtsatsning som vi har i . Därför jobbar vi på förvaltningen med arbetsmarknadsfrågor. Vårt uppdrag går ut på att rusta Solnabor för jobb genom att erbjuda vuxenutbildning, personlig coachning och jobbmatchning till arbetsföra Solnabor som är eller riskerar att bli långtidsarbetslösa. Vi lägger särskilt fokus på personer som har försörjningsstöd, som har en låg utbildning, som är unga eller som är utrikes födda. Hur gör vi då detta? Det är egentligen inget hokus pokus för , utan vi är ute och trampar, helt enkelt. Vi jobbar inom ramen för en arbetsmetodik som vi kallar Solnamodellen. Det är egentligen ett enda stort samarbete för att få ut våra arbetslösa Solnabor i arbete. Vi samarbetar med socialförvaltningen i stad, vi samarbetar med barn- och utbildningsförvaltningen, vi samarbetar med Arbetsförmedlingen och vi samarbetar med andra kommuner. Genom det här samarbetet får vi på kompetensförvaltningen ett antal individer till oss från socialförvaltningen som har gjort en bedömning om individerna står till arbetsmarknadens förfogande eller inte. Gör de det kommer de inte längre till socialförvaltningen, utan då kommer de till kompetensförvaltningen. Där ger vi information om själva processen, vi ger vägledning till hur den framtida arbetsmarkanden ut Var finns möjligheterna, och vad finns det för utbildningsvägar? och framför allt gör vi en individuell handläggningsplan för varje person som kommer till oss. Allt det här handlar om djup kunskap om individen, om individens motiv för att arbeta, om individens bakgrund, kompetens och erfarenheter och om vart man vill i livet. Det här är en viktig, grundläggande start för alla som börjar i Solnamodellen. När detta väl är gjort börjar man resan. Vi erbjuder som sagt var coachning kontinuerligt i nära och tät kontakt med individen. Vi träffas på daglig basis med våra deltagare. Vi fortsätter att titta på: Var finns möjligheterna? Vad har jag i bagaget som jag kan dra nytta av för att sälja in mina kunskaper och erfarenheter till arbetsmarknaden? Vi erbjuder en mängd olika stödaktiviteter i form av till exempel seminarier om att söka jobb rätt och arbetsplatsbesök beroende på var individen befinner sig. En person som inte har varit i så länge kanske saknar nätverk, vilka är viktiga för att man ska få ett arbete. Då lägger vi fokus på att skapa de här nätverken och på praktikplatser som är relevanta för att kunna träna språket och för att kunna bygga nätverk. Om det är ungdomar som kanske inte har en avslutad gymnasieutbildning handlar det mycket om att visa på de utbildningsmöjligheter som individerna har och att också beskriva varför det är viktigt för att man i ett senare skede ska komma ut i arbete. Allting är alltså anpassat utifrån individen, och vi har nära och tät kontakt, för det handlar om förtroende. Det handlar om att individen faktiskt ska ha förtroende för att vi kan bidra till att stärka hans eller hennes ställning på arbetsmarknaden. En annan framgångsfaktor för Solnamodellen är att ha en väldigt nära kontakt med näringslivet. Vi har det här kopplat till vårt näringslivsarbete i . Det handlar om att förstå vad som driver näringslivet, förstå vad de har för rekryteringsbehov och att bygga upp en förtroendefull relation med företagen. Om vi matchar ihop fel individ med fel jobb blir det inte bra för individen, och vi får definitivt inte förtroendet att fortsätta relationen med företaget framöver. Nära och daglig kontakt med individerna och en god förståelse för vad som driver näringslivsutvecklingen i är A och O för att kunna göra en bra matchning. Vi använder också vår vuxenutbildning som är ett bra verktyg för att rusta individer, och vi samarbetar med näringslivet för att forma vuxen- och yrkesutbildningar för att tillgodose både brister på kompetens i näringslivet och möjligheter för arbetssökande individer. 2011/12:RFR15 SAMMANFATTNING Samarbete, samarbete, samarbete. Närhet, småskalighet, flexibilitet och individuella lösningar. Det är så vi gör i . Då kan man fråga sig: Funkar det här? Vi jobbar småskaligt, som sagt var. Det är ungefär 150 personer inne i vår Solnamodell . av dem kommer ut i arbete . Det är personer som oftast kommit till staden för att de har varit arbetssökande . har vi inte längre ansvaret för nyanlända flyktingar, men när vi hade det arbetade vi på samma sätt med dem. Då fick vi ut i arbete . Det uppdraget har vi som sagt inte längre. Allt det här handlar om tillväxtsatsningar. Det handlar om winwinwin win-situationer för individen vars kompetens blir tillvaratagen, för som får en bättre integration och höjd utbildningsnivå som är relevant för konkurrenskraften, för företagen som får rätt rekryteringar och för stad som gör kostnadsbesparingar. Om vi tittar på hur vårt försörjningsstöd har utvecklats ser vi att vi har minskat våra utbetalningar . Försörjningsstödet har faktiskt ökat i de flesta kommuner den senaste perioden, men vi har minskat försörjningsstödet. Vi tror att Solnamodellen är en del av orsaken till detta. Tittar man på vilka det är som söker försörjningsstöd i ser vi att majoriteten av dem har en arbetsförmåga. Vi ser också att en ganska stor grupp är de som kanske har fastnat på sfi, svenska för invandrare. Det här är en grupp som vi har börjat jobba mer med efter etableringsreformen. För att ta vara på den kompetens som finns i stad kring nyanlända flyktingars inträde på arbetsmarknaden lägger vi nu den kompetensen på gruppen utrikes födda försörjningsstödstagare med språkhinder, alltså de som studerar på svenska för invandrare. Det här har vi gjort nu , och vi ser att målgruppen till stor del består av kvinnor är kvinnor, och det är en grupp som vi ser har en väldigt svag ställning på arbetsmarknaden. i verksamheten har kommit ut i arbete. Det är en grupp som har varit inne i systemet ganska länge och alltså stått utanför arbetsmarknaden . Det tar än för den övriga gruppen i Solnamodellen, men vi ser att det funkar. Solnamodellen är för oss ett sätt att se till att vi får ett växande och sammanhållet , att vi kan ha en god ekonomi och att vi kan lägga resurserna på förebyggande arbete som till exempel att göra en bra utbildning och skolverksamhet och att vi kan fortsätta att vara företagsvänliga. Att vara företagsvänlig och skapa förutsättningar för växande företag är också ett sätt att minska arbetslösheten och minska problem kopplade till arbetslöshet. Vill ni komma och besöka oss och veta mer om detta är ni hjärtligt välkomna! är vårt kommunalråd i för arbetsmarknad, integration och socialtjänst. Ni kan också kontakta mig. Ordföranden: , ! Då välkomnar vi kommun. Vi har , ordförande i arbetslivsnämnden, Socialdemokraterna, och , chef för , här. , kommun: Tack för inbjudan att presentera kommun och lite av de arbetsmarknadsinsatser som vi har för att få människor i arbete och egen försörjning. Jag heter och är ordförande för arbetslivsnämnden i . Vi har ansvar för arbetsmarknadsfrågorna, flyktingfrågorna och vuxenutbildningen i kommunen. Med mig har jag också som är projektledare för ett projekt som vi nu håller på att starta, och det kommer hon att prata om . kommun är känd för att vara innovativ på det här området. Vi har startat ganska många olika projekt både i egen regi, bland annat i form av bolag, och i samverkan med externa aktörer. Vi gör mycket för att få människor i arbete och egen försörjning. Jag ska beskriva anledningen till att vi måste vara innovativa. kommun har ca 87 000 invånare. Vi har en hög andel utrikesfödda. Den uppgår till . Under ungefär har vi tagit emot ganska många flyktingar. tog vi emot över 1 000 personer , men gick siffran ned till 500600. Samma trend råder . Vi har en hög arbetslöshet i kommunen. Den uppgår till och bland ungdomarna . Bland de utrikesfödda är arbetslösheten ännu högre. I våra så kallade miljonprogramsområden har vi en arbetslöshet bland de utrikesfödda som i vissa områden uppgår till . Det var lite bakgrund och information om mängden människor som vi jobbar med. Varför jobbar vi med våra arbetsmarknadsinsatser? Vi är så illa tvungna att göra det! Vi måste minska vårt försörjningsstöd, absolut, men vi måste också skapa välfärd och få människor i egen försörjning och minska utanförskapet. motsvarade försörjningsstödet snittet i riket, men har våra kostnader för försörjningsstöd nästan fördubblats. Det har ökat med över 100 miljoner, och har vi ett försörjningsstöd som uppgår till nästan 270 miljoner. Vi har satt som mål att försöka minska det med 100 miljoner . Om vi inte gör det har vi helt enkelt kanske inte ens råd att hålla på med det som är lagstadgat och det som är kommunens kärnverksamheter. Det är viktigt att säga det. Varför har det blivit så här i ? Vi har tagit emot ganska många flyktingar. Som bekant tar det för många flyktingar att komma i arbete och egen försörjning. När människor kommer till oss måste vi rusta dem. De kommer från krigshärjade områden. Vi har tagit emot en hel del traumatiserade flyktingar. Det gör att hela processen svenskinlärningen, samhällskunskapsmöjligheterna och att få in en fot på arbetsmarknaden inte går så fort som man skulle önska. 2011/12:RFR15 SAMMANFATTNING Vi har haft särskilda problem med de nyanländas etablering. Anledningen till att vi har fått så höga försörjningsbidragskostnader är att vi vet att vi har ett antal människor till exempel var det 242 personer 2007 som aldrig kommit i kontakt med arbetsmarknaden. Man kan tänka sig att det ser ut på samma sätt både . har vi inte ansvaret för etableringen, men jag skulle tro att förhållandena är ungefär desamma . Vilka områden satsar vi på? kommun har anammat Leanmodellen. Alla våra verksamheter jobbar med och växthusmodellen där vi försöker åstadkomma effektivisering av alla våra verksamheter och få medarbetare att känna inflytande och växa i våra verksamheter. Vi har ett antal verksamheter, och jag kommer summariskt att nämna dem här. Etableringen av som kommer att prata om är ett samverkansprojekt med framför allt Arbetsförmedlingen där människor kartläggs för att man ska veta vilka resurser de har och hur man ska gå vidare. Vi har upprättat en egen arbetsmarknadsenhet som tidigare jobbade med introduktion. har antalet människor som befinner sig i introduktionsprogrammet minskat, men vi har en arbetsmarknadsenhet som också har egna praktiska verksamheter och liknar tidigare eller det vi kallar för Komhall. Vi har optimering av matchnings- och rustningsstrategin som vi jobbar med, och vi har någonting som vi kallar för Telge Jobbstart som vi har startat tillsammans med . Det är ett särskilt bolag som jobbar med ungefär 360 personer på årsbasis och där målet är att människor ska komma i arbete. Det vi har sett och det som har varit syftet med det här är att vi kompletterar varandra väl. I våra arbetsmarknadsinsatser är vi bra på att hjälpa människor att komma i egen försörjning i jobb som finns i eller kringliggande kommuner. Telge bidrar med sin kompetens så att många av våra försörjningsbidragstagare får jobb i länet eller utanför länet, så att människor pendlar. Vi har också en ny inriktning på sfi. Vi tycker att det är viktigt att människor redan när de anländer till kommunen får lära sig svenska men också att det ska vara svenska med arbetslinjeinriktning. Vi håller nu på med en upphandling där vi upphandlar av all sfi-undervisning som vi har i kommunen, och vi gör det med fokus på arbetslinjeinriktningen. Jag ska nämna något om omfånget då vi fick höra här hur många de har i . Vi jobbar med mängder av människor. Bara i vår sfi-undervisning har vi 1 200 deltagare. Det är viktigt att nämna det. Vi har också verksamheter som vänder sig särskilt till ungdomar. Telge Tillväxt jobbar med alla ungdomar som befinner sig i försörjningsstöd, och inflödet regleras genom samverkan med Arbetsförmedlingen. Målet är att ingen ungdom ska behöva vara arbetslös. Vi jobbar med Telge . De anställer arbetslösa, framför allt flyktingar, och utbildar dem till byggnadsarbetare. På så sätt får de in en fot och kan kvalificera sig för olika ersättningsformer. Vi har projektet matchning, och vi har också Matchning . Det är två olika matchningsprojekt där vi försöker matcha den befintliga arbetskraften mot arbetsmarknadens och företagens behov. Jag ska också säga att många av våra verksamheter har en ganska hög måluppfyllelse mellan av alla kommer i egen försörjning och/eller studier. Men jag instämmer också i forskningsrapporten om de oklarheter som finns på det här området när det gäller metodutveckling. Ute i kommunerna tycker jag att vi famlar när vi tittar på vilka mål vi ska sätta, hur viska följa upp målen, vad som är realistiskt och vad som är evidens i detta. En annan fråga som jag tycker är viktig, i alla fall för oss i , är den samverkan som måste till med näringslivet och framför allt med Arbetsförmedlingen. Vi jobbar med människor som befinner sig långt från arbetsmarknaden. Arbetsförmedlingen ska jobba med människor som befinner sig närmare arbetsmarknaden. Här finns det en gråzon. Utifrån att vi har människor som har stora språksvårigheter måste man ibland kanske definiera vad som är långt från och vad som är närmare arbetsmarknaden. , kommun: Jag heter , och jag ska försöka göra skäl för mitt namn, för jag förstår att tiden börjar bli knapp. Jag startade i den här branschen med att bygga upp en verksamhet som vi kallar , vilket står för Fler i arbete. nämnde det här med en väg in, och det var precis det vi försökte skapa. Vi anställde människor som jobbar på , arbetsmarknadsenheten och Arbetsförmedlingen som tillsammans, utifrån en gemensam bedömning per individ, kartlade: Vad är behovet för att du ska komma ut i arbete? Det man gjorde var att man tittade på individen och vad vi trodde att den personen behövde. Vi var oerhört svagt förankrade näringslivet. Det man gjorde var en effektivisering av det som tidigare hade pågått där man hade en process. Vi tittade på hur det tar för en människa från inskrivningen på försörjningsstöd på grund av arbetslöshet till att man faktiskt når någon form av slutlina där man får en sysselsättning. Det tog i snitt . Vi har mätt upp värdet för individen, och det var . Det här berodde inte på att folk inte gjorde det de skulle, utan det berodde på att vi jobbade i stuprör. hade vi i uppdrag att minska till så få dagar som möjligt. Vi drog ned processen med hjälp av fantastiska handläggare som fokuserade på möjligheter och inte på problem. Vi hade dock kvar systemet att beställa insatser, det vill säga man beställde de insatser som fanns, inte de som vi faktiskt såg att det fanns ett behov av. Vi hade ett dåligt samarbete med näringslivet i de här frågorna. Jag ska leda projektet , och F50 står för att försörjningsstödet ska minskas hos de personer som kommer in i projektet. F50 förväntas ta emot 1 200 individer . Med hjälp av personer indelade i sex team med fyra personer i varje team och titeln kompetensmäklare ska vi 2011/12:RFR15 SAMMANFATTNING ta emot 100 personer som vi ska jobba aktivt med för att ta emot nästa grupp . Det vi gör är att vi nu är ute och kollar med näringslivet: Vad har ni för behov av att rekrytera, och vilka kravprofiler behöver ni? Sedan tittar vi på personerna som deltar i de här programmen hos oss. Vi börjar inte med att fundera på om de har ett bra cv, är motiverade eller kan någonting om data. Vi börjar inte där, utan vi börjar med att titta på vad arbetsgivaren har för behov. Jag tror att har en sådan extremt stor utmaning i det här att vi måste göra allt. Vi har jobbat, och vi har fått fram goda resultat någonstans mellan , säger . Resterande är fortfarande utanför arbetsmarknaden. Vi måste få in dem i ett sammanhang, och vi måste skapa möjligheter och börja fokusera på just möjligheten att bidra till ett pulserande näringsliv i . Jag är helt övertygad om att den metod vi väljer nu kommer att bidra till det. Vi börjar och planerar att slussa in de personer som ska utgöra de här teamen, vilket gör att vi inte kommer att vara fulltaliga förrän . Ordföranden: , och ! Man kan konstatera både när det gäller seminarier och politik att det är fullt av utmaningar och möjligheter. Utmaningarna består i tiden några kanske undrar vad som hände med kaffepausen, och ledamöterna kanske undrar vad som hände med deras frågor. Sedan finns också möjligheter. Ledamöternas votering är inställd, och det skapar möjligheter både till en kaffepaus och till att dra ut lite grann så att vi får tid med frågor från utskottets ledamöter. Om vi konstaterar att klockan är och vill ha en kvart till fikapaus betyder det att vi kör i gång här igen. Jag vill också säga till ledamöterna att för att göra det här smidigt och bra ska ni anmäla till att ni vill ställa frågor. Ordföranden: välkomna tillbaka från fikapausen. inleder vi med frågor från ledamöterna. Det är många som vill ställa frågor. Vi tar tre ledamöter åt gången, och sedan tar vi svaren. Tanken är korta frågor och korta svar. (S): Min fråga riktar sig till Arbetsförmedlingen.