mot · H002N206 · 2012-09-26 00:00:00 — I landets antagna alkoholstrategi förespråkas därför att alkohol ska exkluderas i internationella handelsavtal. När nu förhandlar om avtal med EU är alkoholen således en viktig komponent, inte minst med tanke på att EU:s export av alkoholdryck till dessutom ökat från 133 miljoner till hela 5,1 miljarder baht bara . anser att det är orimligt att hantera alkoholen som vilken vara som helst i handelsavtal och anser att krav på att alkoholen ska exkluderas från handelsavtalet med är fullt rimligt. bör i EU och WTO verka för att man vid förhandlingar om handelsavtal ska respektera varje enskilt lands möjlighet att föra en restriktiv alkoholpolitik med folkhälsoperspektiv. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Systembolaget är tillsammans med de övriga nordiska alkoholmonopolen en av världens största återförsäljare av vin. Lantarbetare på vingårdar världen över tillhör de allra mest utsatta och underbetalda yrkesgrupperna. Human Rights Watch påtalade i sin . Human Rights Conditions in South Fruit and att lantarbetares rättigheter kränks systematiskt i det enskilda land varifrån Systembolaget köper mest vin. Lantarbetarna utsätts för farliga kemikalier, bostäderna på gårdarna är undermåliga, kvinnor diskrimineras vid graviditet och hänvisas nästan uteslutande till säsongsanställningar. Vid ett möte mellan Systembolagets ansvariga för Corporate Social Responsibility, CSR, och lantarbetare på vingårdar i () vittnade arbetare om hur de svartlistas då de organiserar sig fackligt och visade upp sina anställningsavtal som förbjuder kollektivavtal. Lönerna går inte att leva på, inte ens när arbetsgivarna lever upp till de lagstadgade minimilönerna i respektive land. Så länge oetiska företag tillåts konkurrera genom att inte ta ansvar för miljön och genom att kränka arbetsrätten, försvåras de etiska företagens agerande på marknaden. Konkurrensen snedvrids och det finns en uppenbar risk att ansvarstagande företag konkurreras ut av sådana som sänker sina kostnader med hjälp av kränkningar av arbetsrätt och miljöförstöring. Enligt avtalet mellan staten och Systembolaget från , 4 §, får produkturvalet endast grundas på produktens kvalitet, särskilda risker för skadeverkningar av produkten, kundernas efterfrågan och andra affärsmässiga hänsyn. avtal mellan staten och Systembolaget (SFS nr 1994:2049) har även inkluderat etiska hänsyn som grund för urvalet. Att kravet på etisk hänsyn har strukits är kopplat till det svenska EU-medlemskapet. Efter inträde i EU tillsattes en utredning som bl.a. konstaterade att detta krav inte var förenligt med gemenskapsrätten. Det är självklart djupt problematiskt att EU begränsar möjligheter att ställa etiska krav vid upphandling. Systembolaget och övriga nordiska alkoholmonopol antog en etisk uppförandekod för sitt arbete. Det är ett positivt steg, men inte tillräckligt. Den organisation monopolen har valt att ansluta sig till, Business Social Compliance Initiative, BSCI, har kritiserats för att den inte inkluderar fackföreningar och det civila samhällets organisationer, för att den brister i öppenhet och för att uppförandekoden saknar ett tydligt krav på en lön som går att leva på och lön under föräldraledighet. Arbetet med etik och social hänsyn vid Systembolagets inköp av vin behöver därför utvecklas. Systembolaget bör ställa tydliga sociala, etiska och miljömässiga krav på underleverantörer och importörer och aktivt verka för att fackliga rättigheter respekteras vid produktion när det gäller samtliga produkter som upphandlas. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 5.5Korruptionen inom den internationella handeln Storskalig korruption är ofta knuten till internationella affärer. Vanligtvis är det bestickaren som tar initiativ och drar den största fördelen av transaktionen. I kampen mot korruption räcker det därför inte med att straffa dem som tar emot mutor, man måste även fråga varifrån pengarna kommer. menar att en framgångsrik strategi mot korruption kräver att båda parterna ser sin del av korruptionen i världen. finns dessutom förutsättningar för krafttag i en bred allians, där inte bara det officiella utan också företag och näringslivsorganisationer kan spela en viktig roll. och utveckling (), har antagit en konvention mot bestickning av utländska offentliga företrädare. Om ett OECD-land följer konventionen kan bestickningsbrott beivras vid det egna landets domstolar, oavsett var brottet begåtts. bör verka för att det i större utsträckning riktas uppmärksamhet och åtgärder mot korruptionens källa, dvs. oftast den rika delen av världen då det gäller fall av grov bestickning. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. () är det centrala internationella organet för handelsfrågor. är 155 länder medlemmar i organisationen. I WTO förhandlar världens länder om villkoren för internationell handel. Exempelvis har inom WTO:s ramar slutits avtal om handel med varor (), tjänster (GATS) samt immaterialrätt och patent (TRIPS). Alla länder betalar medlemsavgifter och storleken på avgiften baseras på landets andel i världshandeln. Det högsta beslutande organet i WTO är ministerkonferensen, som utgörs av handelsministrar från de olika medlemsländerna och som sammanträder . Allmänna rådet () fungerar som högsta kontinuerligt arbetande grupp inom WTO. Formellt har varje land var sin röst om det skulle komma till omröstningar. I praktiken har man dock ännu aldrig röstat i WTO, utan alla beslut har tagits med konsensus. WTO har sedan grundandet varit hårt kritiserat för sina demokratiska brister. Dussintals möten hålls i . Många länder från syd har mycket små delegationer jämfört med länder från nord och därmed mycket mindre möjlighet att påverka utformningen av förslag. Ett tjugotal medlemsländer har ingen permanent delegation alls i . Många länder från syd har inte heller kapacitet att tillräckligt analysera vad som långsiktigt blir följden av olika avtalsförslag. Problemet består också av att många möten fortfarande hålls i slutna rum. anser att bör verka för att WTO demokratiseras och att de fattiga länderna får en reell möjlighet att påverka utformningen av handelspolitiken. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Det är inte alltid lätt för allmänhet, riksdag och frivilligorganisationer att ta del av hur handelsavtal framförhandlas och vilka åsikter drivit. Den tidigare regeringen beskrev i en skrivelse 2005/06:9 Ökad välfärd och global utveckling svensk handelspolitik i WTO:s Doharunda hur har agerat inom WTO och vilken inställning avsåg att driva inom organisationen inför . menar att detta är ett bra sätt att öka insynen och öppenheten. Regeringen bör därför rapportera till om utvecklingen inom den internationella handeln och ställningstaganden i frågor som rör WTO och andra internationella handelsfrågor. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Det handelsavtal som reglerar immaterialrätt, bl.a. patent på exempelvis läkemedel och genetiska resurser, är WTO:s avtal TRIPS (Trade related aspects of intellectual property rights). Med TRIPS infördes en internationell norm för hur patentlagstiftningen ska se ut i alla WTO:s medlemsländer. utformade länder i princip sina patentlagstiftningar som man ville och många valde då att av folkhälsoskäl ha generösare patentregler för t.ex. läkemedel än för bilar. I och med Trips har sådana lösningar i princip förbjudits, även om det finns undantag. Kortfattat har TRIPS inneburit att alla medlemsländer tvingats införa patentlagstiftning på en hög nivå och med ett innehåll som i första hand passar industriländerna och deras företags intressen och behov. För ett utvecklingsland innebär det i allmänhet inga fördelar, men däremot höga kostnader för genomförandet. En rapport från biståndsorganisationen visar att de nya patentreglerna med TRIPS bl.a. innebär att utgifterna för mediciner i ökar med . för de mänskliga rättigheterna och (United Nations Development Programme), konstaterar att det finns motsättningar mellan och möjligheterna att förverkliga de mänskliga rättigheterna speciellt rätten till hälsa. Med tanke på att omkring 15 miljoner människor dör av infektionssjukdomar som kan behandlas med mediciner är frågorna akuta. finns det över 40 miljoner hivsmittade människor. Genom medicinering, mat och sjukvård behöver hiv/aids inte längre vara en dödlig sjukdom. Priserna på bromsmedicin i originalvarianterna är dock skyhöga jämfört med de billiga kopior som produceras av länder som ännu ej anpassat sig till . Kostnaderna för en månads behandling med mediciner i originalvarianterna märkesvarorna motsvarar ofta årslöner för vanliga arbetare i t.ex. eller . Skillnaderna mellan priserna på originalmedicinerna, som prissatts av företagen i länder som lyder under TRIPS och priserna på de billiga kopior som prissatts av företag som producerar billiga kopior i länder som ännu inte anpassats till , kan enligt UNDP skilja upp till femton gånger priset. De flesta som är smittade av hiv/aids är fattiga människor som ibland har tillgång till, men inte råd, att köpa medicinerna. Det finns en överenskommelse inom WTO som innebär en juridisk/politisk möjlighet för länder att producera och exportera billiga läkemedel. Flera folkrörelser pekar emellertid på att de juridiska och politiska processerna som ett land måste gå igenom är så krångliga att det är tveksamt om landet kan utnyttja möjligheten. Överenskommelsen bedömdes av bl.a. som ytterligare ett hinder för produktion och export av billiga läkemedel. anser att det krävs en revidering av själva . Fattiga länder måste få rätt att både producera, köpa och sälja mediciner som räddar liv. Regeringen bör verka för att problemet kring begränsningen med den s.k. tvångslicensieringen får en lösning som innebär att även de fattigaste utvecklingsländerna kan säkerställa en god tillgång till läkemedel. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. är världens i särklass största producent av generiska läkemedel (lagliga kopior av läkemedel där patentet gått ut). Man förser inte bara miljontals invånare i sitt eget land med billiga läkemedel, utan många av världens utvecklingsländer köper billiga generiska läkemedel med hög kvalitet från . Med hänvisning till en klausul i har och andra länder rätt att sätta folkhälsan före immaterialrätten. pågår förhandlingar mellan och om ett frihandelsavtal. EU verkar i förhandlingarna för att ska skärpa sin lagstiftning kring immaterialrätten, något som kan påverka produktionen av generiska läkemedel på ett negativt sätt. Organisationen varnar för att frihandelsavtalet i sitt nuvarande utkast kommer att få negativa följder för tillgång till generiska läkemedel både i och i många andra utvecklingsländer. De varnar för att avtalet kommer att göra det lättare för utländska läkemedelsbolag att stämma den utanför det ordinarie indiska rättssystemet med hänvisning till hårdare immaterialrättsliga krav. Även underleverantörer kan löpa risk att bli stämda. Skulle detta gå igenom skulle det äventyra produktionen av läkemedel för hundratals miljoner fattiga människor världen över. Den bör verka för att åtgärder vidtas för att garantera att kan fortsätta att producera generiska mediciner. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. En annan känslig fråga i förhandlingarna är s.k. dataexklusivitet. Exklusiv rätt över farmaceutiska testdata är en bakväg för multinationella läkemedelsföretag att säkra sitt monopol och sålunda hålla produktens pris högt trots att patenttiden har löpt ut. EU har uppgett att det inte längre officiellt kräver dataexklusivitet som en del av frihandelsavtalet med . Trots detta fortsätter EU sina påtryckningar bakom lyckta dörrar för att sätta press på att ändra sina lagar, genom att ständigt be att rättfärdiga sina lagar kring dataexklusivitet. Den bör på EU-nivå verka för att dessa påtryckningar upphör. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. medlemskap i 1995 innebar att numera omfattas av unionens gemensamma handelspolitik. Detta innebär att det är kommissionen som för både och övriga medlemsländers talan i WTO och i andra handelspolitiska sammanhang. Målet med unionens handelspolitik är enligt artikel 131 en harmonisk utveckling av världshandeln, gradvis avveckling av restriktioner i världshandeln och en sänkning av tullmurarna. Centralt för EU:s handelspolitik är även frihandelsstrategin Global Europe, som presenterades 2006. Denna strategi följer på Lissabonstrategin () och handlar om att skapa öppna marknader globalt för produkter och tjänster från de europeiska företagen samt säkra tillgången på råvaror i tredjeland. Syftet är att EU ska öka sin konkurrenskraft. En konsekvens av Global Europe är att EU nu för fram mycket långtgående krav i förhandlingar med utvalda nyckelländer i världen, vilket t.ex. omfattar högst kontroversiella frågor om investeringar och konkurrenspolitik som redan avlägsnats från WTO:s agenda på grund av omfattande motstånd från utvecklingsländerna. Den nuvarande förhandlingsrundan i WTO påbörjades mycket på grund av EU:s engagemang, trots att många fattiga länder uttryckt oro och i stället betonat att löften från tidigare överenskommelser måste uppfyllas. EU har bortsett från detta och konsekvent fört fram sina intressen i förhandlingarna. Det omfattar inte minst de övergripande förhandlingsfrågorna om ökat marknadstillträde för såväl jordbruk som industriprodukter samt liberalisering av tjänstehandeln. EU har avskaffat många av sina handelshinder mot utvecklingsländerna. 2001 lanserades Everything But Arms-initiativet som stegvis gett 48 utvecklingsländer tull- och kvotfritt tillträde till EU:s inre marknad. Men långt ifrån alla utvecklingsländer omfattas av initiativet t.ex. är det enda landet i och som är inkluderat. har regelverk på andra områden i realiteten fungerat som handelshinder: t.ex. innebär de skärpta kraven på livsmedelssäkerhet i EU att det blir omöjligt för många bönder i utvecklingsländerna att exportera sina varor till EU. bör verka för att EU avskaffar kvarvarande tullmurar, importrestriktioner och övriga handelshinder mot utvecklingsländer. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Det stora problemet för bönder i utvecklingsländer är inte att de inte kan exportera sina varor till EU, deras största problem är att de blir utkonkurrerade redan på sina hemmamarknader av jordbruksprodukter från EU. När allt fler utvecklingsländer tvingas öppna upp sina marknader ökar riskerarna för att småskalig och lokal produktion slås ut, med arbetslöshet, ökad fattigdom och ökad livsmedelsosäkerhet som följd. Ett av de enskilt viktigaste besluten för att bidra till minskad fattigdom är därför att EU upphör med att dumpa livsmedel i syd. bör även verka för att EU ska avskaffa exportstöd för jordbruksprodukter och stöd till inhemska jordbrukare som leder till dumpning av överskott i fattiga länder. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 7.1Ekonomiska partnerskapsavtalet (EPA) har EU förhandlat om , ekonomiska partnerskapsavtal, med AVS-länderna i , och . Förhandlingarna har ännu inte kunnat avslutas på grund av meningsskiljaktigheter parterna emellan. Kritiken från regeringar och folkrörelser i har varit omfattande, både mot avtalens innehåll och mot det sätt som EU bedrivit förhandlingarna. Bland annat () uppskattar att av statsinkomsterna i de afrikanska länderna kan komma att försvinna som en följd av EPA. Oron har varit stor för att EPA-avtalen ska slå ut lokalproduktion i syd, öppna upp fler möjligheter för multinationella företag att exploatera naturtillgångar och leda till att utvecklingsländerna skulle förlora viktiga inkomster. Att har full del i det globala politiska och ekonomiska samarbetet är självklart något positivt, men EPA-avtalen innebär att inte alla konkurrerar på samma villkor. De ekonomiska förutsättningarna för EU-länderna och AVS-länderna skiljer sig i grunden. Många av AVS-ländernas ekonomier baseras på råvaruexport, småskaligt och sårbart jordbruk samt lågteknologisk produktion som befinner sig i uppbyggnadsfaser. Den massiva kritik som framförts från de afrikanska staterna tyder på att man inte heller från det hållet har upplevt den ömsesidiga respekt som det talas om. I stället menar man att EU på olika sätt försökt påtvinga ett handelsavtal man aldrig velat ha. Kommissionen har satt en ny deadline för förhandlingarna. De länder som inte undertecknat före riskerar att få höjda tullar för sin export. Det skulle innebära att EU höjer sina tullar mot bl.a. , , och , vilket självklart skulle försvåra ekonomisk utveckling och fattigdomsbekämpning i dessa länder. I sammanhanget är det värt att påminna om att den svenska biståndsministern höll ett tal där hon kritiserade den bristande samstämmigheten i EU: Vi ger med ena handen och tar med den andra. Det är inte hållbart. Vi menar att det finns tid för den att stå upp för att EU:s handelspolitik inte ska motverka utvecklingspolitikens mål. Regeringen bör inom EU verka för utvecklingsvänliga och avvisa kommissionens förslag om höjda tullar mot en rad utvecklingsländer fr.o.m. , samt i stället verka för att i större utsträckning lyssnar på de afrikanska staternas synpunkter i förhandlingarna om handelsavtal. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. När EU förhandlar associeringsavtal med bl.a. och Andinska gemenskapen samt AVS-länderna försöker de inkludera de s.k. Singaporefrågorna*2. Dessa har redan diskuterats inom WTO men ströks från dagordningen efter omfattande protester från många utvecklingsländer. Trots detta går alltså EU vidare och försöker inkludera frågorna i sina regionala associeringsavtal. anser att makt behöver flyttas från företagens stängda styrelserum till demokratiska arenor. Singaporefrågorna innebär en utveckling i motsatt riktning, eftersom de tydligt begränsar möjligheten för utvecklingsländer att skydda sina råvaror, säkra sin livsmedelssäkerhet och ta social och miljömässig hänsyn vid upphandling och offentliga investeringar. bör därför inom EU verka för att Singaporefrågorna exkluderas från alla handels- och associeringsavtal som EU ingår med länder och regioner i världen. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. EU är viktigaste exportmarknad. Inom EU:s associeringsavtal med ryms ett förmånligt handelsavtal som bl.a. ger tullfrihet på en mängd varor. Avtalet ger den israeliska industrin stora ekonomiska fördelar och på så vis bidrar EU till att stärka den ekonomiska basen för ockupationspolitik gentemot . Men EU:s avtal är villkorade: i kapitel 2 i avtalet med står det tydligt att de mänskliga rättigheterna måste respekteras. Liknande avtal med andra stater har hävts efter rapporter om övergrepp på de mänskliga rättigheterna. Men associeringsavtalet med har inte påverkats av att begått en rad folkrättsbrott och ignorerat uppmaningar från världssamfundet. Därför är det än mer förvånande att EU valde att fördjupa sitt samarbete med , trots landets kritiserade och hårdföra bosättningspolitik på de ockuperade områdena. Det fördjupade samarbetet innebär bland annat att får fortsatt ökat tillträde till EU:s inre marknad. Mot bakgrund av återkommande brott mot de mänskliga rättigheterna och folkrätten bör tydligare motsätta sig att EU fördjupar sitt samarbete med på något område. Så länge landet inte avvecklar bosättningar och vägspärrar på ockuperat område, avbryter blockaden av och upphör med byggandet av muren på , bör inga förhandlingar om fördjupat samarbete på något område mellan och genomföras och det nuvarande avtalet bör frysas. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. är sista koloni, ockuperat av . bedrev organisationen en väpnad kamp för befrielse, först mot och därefter mot . slöt EU ett samarbetsavtal med . 1996 ingicks ett långtgående associeringsavtal mellan och , som trädde i kraft . Precis som EU:s avtal med är associeringsavtalet med villkorat med respekt för de mänskliga rättigheterna och folkrätten. Störst uppmärksamhet har avtalen rörande fiske- och jordbruksprodukter mellan och fått. Frågan har varit om har rätt att ingå avtal med EU som omfattar . har konsekvent menat att i egenskap av ockupationsmakt enligt folkrätten inte kan ingå avtal som omfattar . Det är inte rimligt att EU:s handelspolitik bidrar till att underlätta exploatering av . Det var därför glädjande att 2006 röstade mot avtalet. När det skulle förlängas 2011 hade motståndet växt och även röstade mot avtalet. valde att godkänna ett jordbruksavtal med som underlättar export av jordbruksprodukter. Man valde att ignorera Västsaharafrågan vid beslutet, trots att bl.a. EU:s jurister påtalat att frågan om hur produkter från de ockuperade områdena skulle hanteras var utestående. sa därför nej till avtalet. valde den nederländska regeringen att tullbelägga jordbruksprodukter från , eftersom man inte ansåg att dessa produkter omfattades av det avtal EU ingått med . Det är ett initiativ som anser att fler medlemsstater skulle följa. FN och världssamfundet har aldrig erkänt anspråk på och krävt att befolkningen i får besluta om sin framtid i en folkomröstning där ett av kraven är självständighet. har konsekvent ignorerat FN:s resolutioner och utlåtanden från i . Trots det har EU valt att steg för steg fördjupa sitt samarbete med . anser att det är hög tid att världssamfundet sätter press på att leva upp till sina internationella åtaganden. har dessutom gång på gång visat att landet utnyttjar de avtal man ingått med EU för att exploatera naturtillgångar. bör därför verka för att EU fryser associeringsavtalet med . Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 7.5EU:s förhandlingar med () samarbetsråd, GCC, är en regional organisation som består av de sex : , , , , och . EU etablerade bilaterala förbindelser med GCC-länderna genom ett samarbetsavtal 1988. Målen från de båda parternas sida var att bidra till att stärka stabiliteten i en region som är av strategisk betydelse och underlätta de politiska och ekonomiska förbindelserna. Det handlar om allt ifrån renodlat ekonomsikt samarbete till samarbete inom områdena energi, industri, handel, jordbruk, miljö etc. Ett årligt ministermöte mellan EU och höga företrädare för och en gemensam samarbetskommitté inrättades. Samarbetet har inte varit friktionsfritt på grund av frågor som rör fredsprocessen i , situationen i och , mänskliga rättigheter, kampen mot terrorism och icke-spridning av massförstörelsevapen. har dock förhandlingarna om ett fördjupat samarbete intensifierats och det pågår informella förhandlingar som ska utmynna i ett nytt handelsavtal. bör inom EU verka för att respekten för mänskliga rättigheter sätts i första rummet i förhandlingarna kring handelsavtalet med . Uppnår man inte detta bör förhandlingarna frysas. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 8Sveriges handels- och främjandepolitik Genom EU-medlemskapet överfördes stora delar av handelspolitik från nationell nivå till EU. Ett av de områden som fortfarande ligger kvar på nationell nivå är den s.k. främjandepolitiken, politiken för att öka svensk export och utländska investeringar i . Detta arbete genomförs av och Invest in . Regeringen har föreslagit en sammanslagning av det statligt finansierade export- och investeringsfrämjandet i en ny myndighet. anser att det finns stora behov av att se över export- och investeringsfrämjande. För oss är dock frågan om hur olika myndigheter organiseras en sekundär fråga. För oss är det centrala att får tydliga riktlinjer för export- och investeringsfrämjande som innebär att verksamheten inom dessa områden blir samstämmig med politik för global utveckling, PGU. beslutade om en ny svensk utvecklingspolitik där målet att bidra till en rättvis och hållbar global utveckling ska gälla för alla politikområden. Utgångspunkten är att nationella politiska beslut har globala återverkningar och att alla politikområden kan bidra till arbetet med att bekämpa fattigdom. har detta ännu inte fått genomslag inom det svenska export- och investeringsfrämjandet.