mot · H002Sf207 · 2012-09-10 00:00:00 — Kollektivavtal, likabehandling och rent spel 3Stärkt skydd för fackliga rättigheter4 3.1Riv upp och tillsätt en parlamentarisk utredning6 3.2Juridiskt bindande socialt protokoll7 3.3Permanent skydd för den svenska kollektivavtalsmodellen7 4Hög organisationsgrad ger kollektivavtalsmodellen legitimitet7 6.1.1Arbetserbjudandet måste göras rättsligt bindande10 6.1.2Ingen koncentration till arbetsplatser med dåliga förhållanden10 6.1.3Vandelsprövning av presumtiva arbetsgivare11 6.1.4Kontroll av inbetalda skatter och avgifter11 6.1.6De som avslöjar missförhållanden ska inte utvisas11 7Skärpta sanktioner mot utnyttjande av papperslösa13 begär att regeringen tillsätter en parlamentarisk utredning med uppdrag att föreslå lösningar som innebär att kan leva upp till sina internationella åtaganden i fråga om grundläggande fackliga rättigheter som den svenska kollektivavtalsmodellen stärks.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att bör kräva att EU ska anta ett juridiskt bindande socialt protokoll, som tydliggör att grundläggande fackliga rättigheter såsom den fria förhandlings- och konflikträtten samt rätten att fritt teckna kollektivavtal gäller inom unionen och inte får underordnas ekonomiska intressen.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att bör kräva juridiskt bindande garantier för den svenska kollektivavtalsmodellen.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att en avdragsrätt om för medlemsavgift i fackliga organisationer bör införas.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att företag som är etablerade i och som anlitar underentreprenörer eller bemanningsföretag, oavsett om dessa är svenska eller utländska, bör göras solidariskt ansvariga för inbetalningar av löner, försäkringar, skatter och sociala avgifter.1 begär att regeringen återkommer med lagförslag om att arbetsgivare är skyldiga att bifoga ett bindande anställningsavtal till ansökan om arbetstillstånd. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att vid tillståndsgivning ska vara skyldigt att beakta att det inte får uppstå en koncentration till arbetsplatser där svårigheter att rekrytera arbetskraft kan hänga samman med lönesättning, arbetsmiljö, lokala förhållanden eller liknande faktorer. begär att regeringen återkommer med lagförslag om hur en vandelsprövning av presumtiva arbetsgivare kan utformas. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att en efterkontroll av inbetalda skatter och sociala avgifter bör göras via . tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att bör vara ytterst restriktivt med tillstånd i de fall anställningen inte avser heltidsarbete. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att arbetstagare som beviljats arbetstillstånd hos en arbetsgivare som brutit mot anställningsavtalet ska få stanna i hela tillståndstiden ut för att söka ny anställning. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör ta initiativ till ett utökat samarbete mellan berörda myndigheter och partsorganisationerna på arbetsmarknaden för att bekämpa och beivra människohandel kopplad till arbetskraftsinvandring. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att ska ratificera och verka internationellt för dess genomförande.3 begär att regeringen återkommer med lagförslag om en tydlig skadeståndsskyldighet för arbetsgivare som utnyttjar människor utan papper och om en skyldighet att betala mellanskillnaden mellan den lön de betalat ut och den lön som gäller i kollektivavtal i branschen. begär att regeringen återkommer med förslag på hur arbetsgivare ska kunna tvingas att betala skadestånd för kränkande behandling till den som utnyttjats. begär att regeringen återkommer med förslag om att avkriminalisera arbete utan arbetstillstånd. 1 Yrkandena 13 och 5 hänvisade till AU. 2 Yrkande 4 hänvisat till SkU. 3 Yrkande 13 hänvisat till UU. 3Stärkt skydd för fackliga rättigheter Alla som arbetar i ska garanteras rimliga löner och arbetsvillkor, oavsett varifrån de kommer. Kollektivavtalens viktigaste funktion är att förhindra underbudskonkurrens. Arbetstagare ska inte tvingas tävla om arbetstillfällen genom att bjuda under varandra ifråga om lön och arbetsvillkor. ska inte heller konkurreras ut av oseriösa. Förhandlingsrätten, rätten att fritt teckna kollektivavtal och konflikträtten utgör grundläggande fackliga rättigheter och är också förutsättningar för att den svenska kollektivavtalsmodellen ska kunna utvecklas och stärkas. Lavaldom innebar ett hårt slag mot de fackliga rättigheterna och den svenska kollektivavtalsmodellen. I och med dom överordnades den fria rörligheten för tjänster grundläggande fackliga rättigheter. De senare skulle bara få utövas om de inte störde de ekonomiska intressena. Domstolen gick till och med så långt att den menade att det inte är acceptabelt att en arbetsgivare ska behöva sätta sig i förhandlingar om kollektivavtal med en facklig organisation då det gör det mindre attraktivt för arbetsgivaren att etablera sin verksamhet. Redan när Lavaldomen föll uttrycktes tvivel om huruvida den var förenlig med konventioner och praxis. är för arbetsmarknaden och består av representanter från regeringar samt arbetsgivar- och arbetstagarorganisationer. har åtta kärnkonventioner som behandlar de grundläggande spelreglerna på arbetsmarknaden. Till dessa hör konvention nr 87 angående föreningsfrihet och skydd för organisationsrätten och konvention nr 98 om tillämpningen av principerna för organisationsrätten och den kollektiva förhandlingen. Därutöver finns även konvention nr 154 om främjande av kollektiva förhandlingar. expert- och föreningsrättskommittéer övervakar och tolkar konventionerna och har utvecklat en praxis på området som även andra internationella organ hänvisar till. En viktig del i denna praxis är i vilka situationer det är tillåtet att inskränka konflikträtten. Lavaldomen skapade en motsättning mellan om fri rörlighet och svensk lagstiftning om konflikträtt. Istället för att värna vår kollektivavtalsmodell reagerade regeringen tämligen omgående med att tillsätta en utredning i syfte att anpassa svensk lagstiftning till tolkning. Det resulterade i ändringar av den svenska lagstiftningen, den s.k. (SOU 2008:123), som på flera punkter t.o.m. går längre i inskränkningen av de fackliga rättigheterna än vad dom krävde. Efter att införts i svensk lag har det blivit alltmer uppenbart att tolkning i m.fl. domar också står i konflikt med kärnkonvention om förenings- och förhandlingsrätt. godtar inte inskränkningar av konflikträtten av handelsskäl, vilket är vad innebär. Och har slagit fast att de inskränkningar i konflikträtten som är en följd av tolkning i m.fl. domar utgör en otillåten inskränkning av grundläggande mänskliga och fackliga rättigheter. Detta eftersom konflikträtten inte får inskränkas genom att en stridsåtgärds proportionalitet vägs mot en idé om fri etablering eller fri rörlighet för tjänster. Även EU:s stadga om de grundläggande rättigheterna har tillkommit efter tillkomst. I denna finns bestämmelser av vikt för fackliga rättigheter och för utstationerade arbetstagares rättigheter och arbetsvillkor. Artikel 12 om mötes- och föreningsfrihet, artikel 15.3 om rätt till lika villkor för tredjelandsmedborgare som utstationeras från ett EU-land till ett annat, artikel 21 om icke diskriminering, artikel 28 om förhandlingsrätt och rätt till kollektiva åtgärder och artikel 31 om rättvisa arbetsförhållanden är av särskilt intresse. Artikel 11 i om de mänskliga rättigheterna skyddar föreningsrätten. har skärpt sin praxis och betonar att rätten till kollektiva förhandlingar och konflikträtten skyddas av artikel 11 och att medlemsländernas möjlighet att inskränka konflikträtten är mycket begränsad. är också bundet av sociala stadga. Artikel 5 i denna skyddar föreningsrätten, artikel 6 rätten att vidta fackliga stridsåtgärder och artikel 19 rätten till skydd för migrerande arbetstagare och deras familjer inklusive likabehandling avseende lön, anställnings- och arbetsvillkor. för sociala rättigheter övervakar att staterna lever upp till sina åtaganden enligt stadgan. Kommittén ska efter en anmälan från LO och TCO bedöma om efter de inskränkningar som innebär av förenings-, förhandlings- och konflikträtten samt utstationerade arbetstagares rätt till likabehandling lever upp till de skyldigheter som följer av stadgan. lade fram den s.k. som skulle ha inneburit att de inskränkningar av konflikträtten som m.fl. domar lett till skulle ha institutionaliserats. Förslaget strider mot enligt vilken strejkrätten inte ska regleras på EU-nivå. Enligt subsidaritetsprincipen är strejkrätten en fråga som ska regleras på nationell nivå. Tolv medlemsstater, däribland , sade därför nej till förslaget, vilket fick att meddela att förslaget dras tillbaka. Det är bra, men frågan att lösa de problem som uppstod i och med Laval- m.fl. domar kvarstår. Vi är i en situation där vår kollektivavtalsmodell undermineras och där inte lever upp till sina internationella åtaganden när det gäller grundläggande fackliga rättigheter. gav regeringen i uppdrag att skyndsamt tillsätta en ny lavalutredning med utgångspunkten att svenska kollektivavtal ska gälla för alla som arbetar i och att utstationerad arbetskraft ska kunna ges rättigheter i enlighet med svenska kollektivavtal. Arbetet skulle ha redovisats . Detta har regeringen inte gjort, vilket är anmärkningsvärt. När Lavaldom föll satte regeringen skyndsamt till en utredning som ledde till inskränkningar av de fackliga rättigheterna. Det har varit uppenbart att i och med detta inte lever upp till sina internationella åtaganden och att vår kollektivavtalsmodell urholkas. beslut om att säga nej till innebar dessutom att sa att vi klarar att lösa frågan nationellt. Det är hög tid att bevisa det. 3.1Riv upp och tillsätt en parlamentarisk utredning Vi ser ett stort behov av lösningar som på lång sikt kan utveckla och stärka vår kollektivavtalsmodell. En förutsättning för detta är att rivs upp. Det räcker inte med att se över utstationeringssituationen i och hur den så kallade bevisregeln har tillämpats. begär därför att regeringen tillsätter en parlamentarisk utredning med uppdrag att föreslå lösningar som innebär att kan leva upp till sina internationella åtaganden i fråga om grundläggande fackliga rättigheter som den svenska kollektivavtalsmodellen stärks. Detta bör begära. Det är viktigt att det redan i direktiven för utredningen klargörs att det inte bara är som ska analyseras. förpliktelser gentemot och är lika viktiga. samtliga internationella åtaganden inom området måste beaktas. När EU:s utstationeringsdirektiv antogs av och ministerrådet fanns en bred enighet om att direktivet skulle utgöra en lägsta nivå, ett golv, för de löne- och anställningsvillkor som kan krävas i ett värdland. har i sina domar tolkat direktivet som ett tak domstolen har angivit en högsta nivå för vilka villkor som kan krävas av ett gästande företag. Denna tolkning innebär att utstationerad arbetskraft riskerar att utsättas för diskriminering och att det uppstår en press nedåt mot lägre löner och sämre anställningsvillkor. har därför också uppmanat regeringen att ta initiativ på EU-nivå när det gäller utstationeringsdirektivet i syfte att säkerställa att direktivets regler tolkas som ett golv för löne- och anställningsvillkor som kan krävas, inte som ett tak. Därutöver har uppmanat regeringen att ändra lagen om offentlig upphandling så att krav på villkor enligt svenska kollektivavtal och arbetsmiljöhänsyn kan ställas vid offentlig upphandling. har dessutom uppmanat regeringen att ratificera 94 om arbetsklausuler i kontrakt där offentlig myndighet är part. Konventionen slår fast att offentliga upphandlingar ska innehålla klausuler som garanterar arbetstagare löner, arbetstider och andra villkor som inte är mindre förmånliga än de som finns i kollektivavtal för arbete av samma slag i den bransch och i det område där arbetet utförs. En ratificering av konvention 94 skulle, liksom ett krav på kollektivavtalsenliga villkor vid upphandling, förbättra möjligheterna att bekämpa lönedumpning. Vi förutsätter att regeringen inte i onödan fördröjer arbetet med att lägga fram konkreta förslag till i enlighet med vad som beslutats. Om de fackliga rättigheterna och den svenska kollektivavtalsmodellen ska kunna stärkas måste också andra frågor lyftas och behandlas på EU-nivå. menar att ska ställa de krav som anförs i det följande för att godta ändringar i EU:s fördragstext. 3.2Juridiskt bindande socialt protokoll Mänskliga rättigheter, däribland de grundläggande fackliga rättigheterna, måste få ett bättre skydd inom EU. Ekonomiska intressen ska aldrig kunna överordnas mänskliga rättigheter. bör därför kräva att EU ska anta ett juridiskt bindande socialt protokoll, som tydliggör att grundläggande fackliga rättigheter såsom den fria förhandlings- och konflikträtten samt rätten att fritt teckna kollektivavtal gäller inom unionen och inte får underordnas ekonomiska intressen. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 3.3Permanent skydd för den svenska kollektivavtalsmodellen menar också att ska kräva juridiskt bindande garantier för den svenska kollektivavtalsmodellen. Det löfte som gavs i samband med EU-inträde om att den svenska arbetsmarknadsmodellen inte skulle påverkas av medlemskapet måste ges juridisk bindande status. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 4Hög organisationsgrad ger kollektivavtalsmodellen legitimitet Den svenska kollektivavtalsmodellen bygger på starka parter på ömse sidor. Arbetsmarknadens parter ansvarar för lönebildningen, bär huvudansvaret för övrig reglering av arbetslivet och för att lösa tvister som uppstår på arbetsplatserna. Om denna modell ska fungera väl och behålla sin legitimitet måste den fackliga organisationsgraden och den fackliga närvaron i arbetslivet vara hög. En av de första saker som regeringen genomförde när den kom till makten var att slopa skattereduktionen för medlemsavgifter i facklig organisation. Motsvarande rätt för arbetsgivares medlemskap i arbetsgivarorganisation lämnades dock orörd. Det är en inkonsekvens med en tydlig ideologisk udd riktad mot fackföreningsrörelsen. För som värnar vår kollektivavtalsmodell är det självklart att se rätten att göra skatteavdrag för medlemskap i facklig organisation som samhällsnyttig och därmed en legitim kostnad för staten. En avdragsrätt om för medlemsavgift i facklig organisation bör därför införas. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. finns det nätverk mellan entreprenörer och underleverantörer som är så invecklade att det är svårt att skilja mellan de svarta och vita jobben. Oseriösa underentreprenörer pressar kostnaderna genom att tillämpa för låga löner, inte betala in skatter etc. En brist i dagens lagstiftning är att en huvudentreprenör inte kan hållas ansvarig för villkoren hos en underentreprenör. Företag som själva följer både lagar och avtal kan tämligen riskfritt sätta i system att anlita oseriösa underentreprenörer. Förutom att det åsamkar staten stora förluster genom obetalda skatter och avgifter skapas en parallell arbetsmarknad med villkor som är långt sämre än vad lag och avtal föreskriver. Det sätter press på löner och arbetsvillkor också på den legala arbetsmarknaden. Därför behövs en nationell lagstiftning som reglerar huvudentreprenörernas ansvar för att de underentreprenörer och bemanningsföretag de anlitar betalar ut avtalsenliga löner och betalar in skatter, försäkringar och arbetsgivaravgifter. En lag om solidariskt ansvar, i likhet med dem som redan finns i och , skulle göra företagen ansvariga för hur deras underleverantörer behandlar arbetstagare som de anlitar. En sådan lagstiftning skulle göra det möjligt för den enskilde arbetstagare som lurats av en underentreprenör att få ut sin rättmätiga ersättning från entreprenörer högre upp i kedjan. Företag som är etablerade i och som anlitar underentreprenörer eller bemanningsföretag, oavsett om dessa är svenska eller utländska, bör därför göras solidariskt ansvariga för inbetalningar av löner, försäkringar, skatter och sociala avgifter. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. I vår motion 2012/13:Sk231 Förslag på åtgärder mot skattefusk och svartarbete presenterar vi ytterligare förslag. Arbetskraftsinvandringen har historiskt varit positiv för och bidragit till vårt lands utveckling. En väl fungerande arbetskraftsinvandring kan även framöver tillföra mycket för såväl den enskilde som kommer hit för att arbeta som för svensk ekonomi och arbetsmarknad. Arbetskraftsbrist inom olika branscher och yrken kan hanteras. De som kommer hit bidrar med nya kunskaper och nya kontaktytor skapas. Om arbetskraftsinvandringen även framgent ska bidra till något positivt för arbetstagaren, arbetsgivaren och hela samhället måste det finnas garantier för att de som invandrar inte utnyttjas och att de inte används för att dumpa löne- och arbetsvillkoren på den svenska arbetsmarknaden. har länge drivit på för att införa mer generösa regler för arbetskraftsinvandring från länder utanför EU/EES-området. Dessvärre motsvarar de regler som infördes inte alls våra önskemål. får arbetsgivarna själva bestämma om det råder arbetskraftsbrist. Innan arbetstillstånd beviljas ska den lediga platsen annonseras i inom och EU, men det ses bara som en formalitet av de inblandade. I praktiken står det arbetsgivare fritt att importera arbetstagare så länge de säger att de ska betala löner i enlighet med svenska kollektivavtal och försäkringar. Argumenten för de nya reglerna var att det skulle bli lättare att rekrytera människor med specialistkunskaper utanför och EU/EES-området. I själva verket är det, med undantag för dataspecialister, framför allt till arbeten utan krav på särskild yrkesutbildning i låglönebranscher som människor har rekryterats från andra kontinenter. Tusentals ansökningar om arbetstillstånd har kommit in och beviljats för restaurangbiträden, diskare och städare. som det redan finns ett stort antal sökande till sådana jobb i . Det är alltså knappast beroende på kompetensbrist i landet som arbetsgivare rekryterar restaurangbiträden, diskare och städare från och . Det mesta tyder i stället på att det är möjligheten att skaffa arbetskraft till löner långt under de nivåer som gäller i svenska kollektivavtal som lockar arbetsgivarna att rekrytera utomlands. Det sammanhang som de nya reglerna har införts i är viktigt. Regeringens politik syftar generellt till att minska arbetstagarnas makt på arbetsmarknaden. Försämringarna i arbetslöshetsförsäkringen, urholkningen av arbetsrätten, rean på ungdomars arbete, skattesubventionen för hushållstjänster, den havererade arbetsmarknadspolitiken, nedskärningar av vuxenutbildningen och privatiseringar av välfärdsverksamhet göder framväxten av en låglönemarknad i . Denna låglönemarknad framställs av såväl regeringen som näringslivets företrädare som lösningen på arbetslösheten bland framför allt ungdomar, lågutbildade och utlandsfödda. De nya reglerna för arbetskraftsinvandring ligger i linje med denna låglönepolitik och dess utformning har öppnat för omfattande exploatering av arbetstagare från andra länder. Det finns gott om dokumentation av hur utländska arbetare lurats hit under falska premisser och utnyttjats på det mest skamliga sätt. rapporterar medierna om bärplockare som tvingas jobba orimligt långa arbetspass, inkvarteras i hälsovådliga lokaler och luras på delar av eller hela sin lön. Hotell- och restaurangfacket har avslöjat ett stort antal fall där arbetskraftsinvandrare jobbade på krogar i för löner långt under de som utlovats vid ansökan till . Liknande missförhållanden rapporteras regelbundet från byggsektorn, städbranschen, lantbruket och transportsektorn för att bara nämna några exempel. Det är tydligt att det är alldeles för enkelt för oseriösa arbetsgivare att utnyttja utländska arbetstagare med nuvarande regelverk. Det drabbar inte bara de enskilda arbetstagare som utnyttjas utan påverkar löner och arbetsvillkor för alla arbetstagare i negativ riktning. föreslår därför att såväl regler som tillsyn måste skärpas för att stoppa exploateringen av utländsk arbetskraft i och dumpningen av löner och arbetsvillkor på den svenska arbetsmarknaden. För att arbetskraftsinvandringen ska fungera väl och vara till gagn för såväl den som invandrar, arbetsgivaren som hela samhället behöver såväl seriositeten i arbetserbjudandet som den ansökande arbetsgivarens seriositet bedömas. I det följande redogör vi för förslag på hur detta kan gå till. 6.1.1Arbetserbjudandet måste göras rättsligt bindande Ett av huvudproblemen med dagens regelverk är att de löne- och anställningsvillkor arbetsgivaren skickar in som underlag till vid ansökan om arbetstillstånd inte är bindande. Det betyder att varken myndigheten eller den fackliga organisation som yttrar sig om ansökan vet vilka villkor som i praktiken kommer att gälla för den eller de som beviljas arbetstillstånd. I kombination med regeln att arbetstillståndet är kopplat till en specifik arbetsgivare skapar detta utrymme för oseriösa arbetsgivare att utnyttja arbetskraftsinvandrare. För den enskilde arbetstagare som kommer till och finner att den svenska arbetsgivaren i praktiken erbjuder sämre lön och andra villkor än utlovat har att välja mellan att acceptera de sämre villkoren, eller att vända sig till myndigheterna och berätta att arbetsgivaren lurats. I det senare fallet upphör arbetstillståndet och arbetstagaren utvisas om han eller hon inte lyckas hitta ett nytt arbete . Möjligheterna för en utomeuropeisk invandrare med tillfälligt arbetstillstånd att lyckas med det måste anses mycket begränsade. Valet står då mellan att skickas hem utan de pengar man räknat med att tjäna ihop eller gå under jord och stanna kvar som papperslös i hopp om att hitta jobb i den informella sektorn. Det är ett val ingen ska behöva ställas inför på den svenska arbetsmarknaden. Arbetserbjudandet måste därför göras rättsligt bindande. Regeringen bör återkomma med lagförslag om att arbetsgivare är skyldiga att bifoga ett bindande anställningsavtal till ansökan om arbetstillstånd. Detta bör begära. 6.1.2Ingen koncentration till arbetsplatser med dåliga förhållanden Arbetsförmedlingen fastställde riktlinjer där det anges som allmän utgångspunkt för arbetskraftsinvandring från länder utanför EU/EES att det inte får uppstå en koncentration till arbetsplatser där svårigheter att rekrytera arbetskraft kan hänga samman med lönesättning, arbetsmiljö, lokala förhållanden eller liknande faktorer. Det är helt relevanta kriterier för tillståndsgivningen, inte minst mot bakgrund av den stora andel arbetstillstånd som beviljats i lågavlönade och fysiskt tunga jobb. Vi menar att ska tillämpa dessa riktlinjer i sin tillståndsgivning. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 6.1.3Vandelsprövning av presumtiva arbetsgivare Det är inte bara arbetsvillkoren som behöver granskas innan tillstånd ges för arbetskraftsinvandring. Seriositeten hos den presumtive arbetsgivaren bör också bedömas. sker det ingen kontroll av arbetsgivaren, vare sig före eller efter tillståndsgivningen. Det finns därmed inga hinder för företag som exempelvis har skatteskulder eller gjort sig skyldiga till andra oegentligheter att rekrytera utländsk arbetskraft. Det är inte rimligt. Risken att den som inte gör rätt för sig inför den svenska staten inte heller gör rätt för sig gentemot anställda är alltför stor. En vandelsprövning av arbetsgivare som söker arbetstillstånd för utländska arbetstagare bör därför göras innan tillstånd beviljas. Det är också rimligt att ställa krav på att verksamheten har pågått . Regeringen bör återkomma med lagförslag om hur en vandelsprövning av presumtiva arbetsgivare kan utformas. Detta bör begära.