mot · H002Ju402 · 2012-09-29 00:00:00 — Vi anser att denna insats ska kunna genomföras på prov i de kommuner som så önskar och avsätter för ändamålet till Kriminalvårdens anslag, som kommuner kan erhålla efter ansökan. 5.7Stöd till dem som utsatts för brott Att själv utsättas för brott kan vara något av det värsta en person kan vara med om. Såväl det psykiska som det fysiska lidandet kan ta år att läka. De anhöriga kring den brottsutsatte påverkas också. krävs omfattande kontakter med såväl olika myndigheter (polis, åklagare och domstol som kronofogdemyndighet och brottsoffermyndighet), som kontakter med försäkringsbolag och . Till detta kommer landstingens hälso- och sjukvård med rehabilitering och andra insatser. Situationen kring de brottsutsatta kan bli så komplex och svår att rehabilitering och läkningsprocess allvarligt försvåras. har kommuner ett ansvar för att hjälpa de som utsatts för brott. Detta sker på många ställen genom samarbeten med lokala brottsofferjourer som arbetar på ideell basis. Vi anser emellertid att det kommunala stödet till brottsoffer måste professionaliseras och kommunerna tillhandahålla ett tydligare mer personligt utformat stöd för brottsoffren. Detta kan ske i samma form som de personliga ombud eller gode män som finns . Vi anser att detta initialt kan ske som en försöksverksamhet i olika kommuner och avsätter för ändamålet . Medlen anslås till och disponeras av kommuner efter ansökan. 5.8Åtgärder för bekämpning av vissa brott , och polismyndigheternas arbete för att bekämpa miljö- och djurskyddsbrott har fungerat mindre väl. För få brott upptäcks, uppklaringsgraden har varit låg, preskriptionsgraden hög och antalet fällda brottslingar (vare sig det gäller fysiska eller juridiska personer) mycket låg. Mot bland annat denna bakgrund tog och fram dokumentet Strategier mot miljöbrott, som beskriver ett stort antal åtgärder som behöver vidtas för att klara av stora delar av problemen. Strategin har för implementerats hos genom Aktionsplan för miljöbrott åt 2010 och genom ett antal andra åtgärder av mer övergripande karaktär. Några särskilda åtgärder synes inte ha vidtagits av polisen. Strategidokumentet och aktionsplan tillsammans med samtal med företrädare för uppvisar en bild där har ett tydligt fokus för arbetet, hur den leds och styrs och där det finns särskilt utbildade miljöåklagare med hög kompetens. Polisens resurser för att bekämpa miljöbrott uppgår enligt en undersökning genomfört till motsvarande 6070 personer, och det framgår att saknar en helhetsbild av arbetet. Någon samlad styrning av verksamheten finns inte. Sammanfattningsvis bedöms bristerna i verksamheten vara sådana att ett effektivt bekämpande av aktuell brottslighet svårligen låter sig genomföras. Djurskyddsbrott kräver en särskild kompetens som inte alltid är självklar bland polis och åklagare. I vissa län har polisen valt att ha särskilda djurskyddspoliser som bara arbetar med djurskyddsbrott, medan djurskyddsfrågor i andra län hanteras av poliser med allmän kompetens. Då djur som utsatts för brott inte kan tala för sig själva är risken stor att deras intressen kommer i kläm om rättsväsendet inte har tillräcklig kompetens i frågan. Vi vill därför ge polis- och åklagarmyndigheten i uppdrag att förstärka djurskyddskompetensen. Detta sker på sätt som anges nedan. Mot bakgrund av hur effektivt arbetat och hur mindre effektivt och polismyndigheterna arbetat, drar slutsatsen att en effektiv styrning av arbetet för att bekämpa miljö- och djurskyddsbrott kan uppnås utan resursförstärkningar. Det handlar i stället om att använda befintliga resurser inom polisen effektivare. Resurser kan frigöras genom att polisiära tillståndsuppgifter överlåts till andra myndigheter, genom att den så kallade beredskapspolisen avskaffas och genom att fler civilanställda anställs. Till detta kommer att resurserna i sig kan användas på ett effektivare sätt än som sker . En åtgärd som kan leda till detta inom aktuellt område är att av anslag avsätta specialdestinerade medel för bekämpning av aktuell brottslighet som får disponeras av åklagarmyndigheten. Detta innebär att styr hur resurserna används men polisen är även i fortsättningen arbetsgivare. förslag är att av anslag avsätts , som medför att den samlade kompetensen för att bekämpa miljö- och djurskyddsbrott styrs av . Därigenom bedöms effektiviteten förbättras. bör ge regeringen till känna vad som anförs om att styra resurser till polisorganisationen på detta sätt. 5.9Åtgärder för bekämpning av systemhotande brottslighet med inriktning mot islamofobi, högerextremism m.m. Terrorism och systemhotande brottslighet finns i hela världen. Ett genomgående drag för denna brottslighet är att den med våld vill ändra förutsättningarna för hur vårt demokratiska samhälle är uppbyggt, att utövaren av den inte respekterar resultatet av andra människors fria val och valmöjligheter. Säkerhetspolisen redovisade 2009 i rapporten politisk extremism Antidemokratiska grupperingar på yttersta höger- och vänsterkanten de politiska grupperingar som valt att ställa sig utanför det demokratiska samhället och som ser våld, skadegörelse och andra brott som ett legitimt redskap i sin kamp. redovisades till regeringen ett uppdrag avseende uppdrag att beskriva våldsbejakande islamistisk extremism i , radikaliseringsprocesser samt verktyg och strategier som kan användas för att motverka radikalisering genom rapporten extremism i . Slutsatserna av rapporterna är att våldsam höger- och vänsterextremism är vanligare än islamistisk extremism och att betydligt mer våld i kan hänföras till detta. Det fruktansvärda terrordådet i visar att terrorism kan begås av människor med antimuslimska åsikter. Det är oklart i vilken omfattning gärningarna baseras på föreställningar om världskonspirationer, rädsla för den andre eller vanföreställningar om maktövertaganden av olika grupper av människor. Klart är dock att detta är vanligt i retoriken bland terrorister och deras politiska grenar. Brå har i sin årliga statistik över utvecklingen av hatbrotten i för (rapport 2011:8) redovisat att ungefär 270 anmälda brott baserades på islamofobi, vilket var en ökning jämfört med och följer en uppåtgående trend sedan mätningarna startade . Det är inte klart i vilken grad islamofobi/antimuslimska åsikter funnits med som skäl för personer att begå terrorhandlingar. Det är vidare inte klarlagt på vilket sätt och i vilken omfattning islamofobi/antimuslimism leder till utövandet av systemhotande brottslighet i . Detta bör klarläggas liksom bör redovisas förslag på åtgärder för att minska förekomsten av islamofobi/antimuslimism i och som skäl för terrorism. Det redovisade utredningsuppdraget bedöms kunna ske inom eller Brås ram. Vad som här anförs om behov av utredning bör som sin mening ge regeringen tillkänna. 5.9.1Resurser för kunskap om hatbrott inom rättsväsendet Rättsväsendets kompetens och förmåga att hantera hatbrott behöver förstärkas, oavsett grund för hatbrottet. Utbildningsbehovet inom vardera åklagarväsendet och domstolsväsendet bedöms uppgå till . Polisens behov kan tillgodoses inom ramen för befintligt anslag. 5.10En särskild utredningsmyndighet för misstänkta brott av poliser och åklagare Polisen är den av staten utsedda ordningsmakten med tillhörande våldsmonopol. Det innebär att polisen har ansvaret att använda sin ingripandemakt med lagboken som kompass. Rättsväsendet ska försäkra oss alla att rättvisa skipas. Utan allmänhetens förtroende kan inte rättsväsendets aktörer arbeta. vill därför att när polis eller åklagare misstänks för brott ska en fristående myndighet inrättas för att utreda brottet. Den internutredningsverksamhet som finns hos polis- och åklagarväsendet bör brytas ut till en självständig utredningsmyndighet. Poliser, åklagare och domare som får behålla sitt arbete efter att ha begått brott är inte ovanligt och skadar förtroendet för rättsväsendet. avförde den statliga utredningen summarum (SOU 2007:5) frågan om en fristående myndighet som utreder polisen och åklagare vid brottsmisstanke, bland annat eftersom den ansåg att nackdelarna inte övervägde vinsten med den förtroendevinst som rättsväsendet beräknas göra gentemot medborgarna. Argumenten som användes var bland annat att viss del av personalen måste komma från polisen eller samt att det helt enkelt är för kostsamt med en ny myndighet på området. Även polisorganisationskommittén gjorde i sitt betänkande En sammanhållen svensk polis (SOU 2012:13) bedömningen att en egen myndighet inte borde inrättas utan att den önskade självständigheten kunde erhållas genom andra åtgärder. anser, liksom och Justitiekanslern med flera, att allmänhetens förtroende för rättsväsendet väger tyngre än de nackdelar som kan tänkas uppstå. Medborgarnas förtroende för rättsväsendet är stommen för rättsstaten; således bör införa en fristående myndighet som utreder polis och åklagare vid brottsmisstanke. tillför därför för att inrätta en ny självständig utredningsmyndighet.