mot · H002MJ445 · 2012-10-04 00:00:00 — 3.2.1Jordbrukets historia i Sverige4 3.2.3Jordbruksföretag och landsbygden i går och och ?5 3.3Varför ekologisk produktion?7 3.3.1Den ekologiska produktionen och miljön7 3.3.2Djurhållning i och inom den ekologiska produktionen8 3.4.1Åtgärder för att främja utvecklingen i le mellan konsument och primärproducent11 3.4.2Åtgärder riktade mot produktionen11 3.4.3Återinrätta posten ekologisk produktion12 3.4.4En strategi för en balanserad struktur på djurhållningen och jordbruket12 3.4.7Forskning, utveckling, information15 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en ny aktionsplan för ekologisk produktion. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör ta fram en strategi för en mer balanserad struktur i djurhållning. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör utreda sätt att undanröja brister i prissättningssystemet. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att ett certifieringsbidrag bör införas för att täcka en del av certifieringskostnaderna för småbrukare. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör se över möjligheten att inrätta matlotsar på länsstyrelserna och anpassa livsmedelslagstiftningen till småskaliga producenters villkor. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör ge i uppdrag att se över sina föreskrifter i syfte att minska jordbrukets miljöpåverkan, och då särskilt beakta det ekologiska lantbrukets villkor. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör utreda vad som kan göras för att underlätta sysselsättning i ekologiskt och småskaligt jordbruk. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att information och rådgivning till lantbrukare som vill ställa om till ekologisk produktion bör intensifieras. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en forskningssatsning på ekologiskt lantbruk med resurshushållning. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att EU:s jordbrukspolitik och jordbruksstöd i högre utsträckning bör användas för att stödja det ekologiska lantbruket. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att utarbeta en ny sammanhållen strategi för att uppnå satta mål för ekologisk jordbruksproduktion. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en forskningssatsning på ekologiskt lantbruk, exempelvis via Beras. Konsumenter vill ha ekologiskt producerad mat. De vill ha mat som är fri från kemiska bekämpningsmedel. De allra flesta vill ha mat som producerats på ett sätt som är bra för miljön. De flesta vill också ha mat som kanske är nyttigare och smakar bättre. Jordbrukare vill producera ekologisk mat. De vill inte fördärva sin hälsa. De vill inte försämra natur och miljö. De vill producera mat som konsumenter vill ha. Det ökar konkurrenskraften . Det kan också bidra till en mer levande landsbygd. de gröna vill att maten ska vara ekologiskt producerad. Vi vill att människor ska vara friska och må bra. Vi vill värna vår natur och miljö och de ekosystemtjänster naturen förser oss med så att människan har goda möjligheter att ha en bra hälsa och ha det bra nu men också . Vår vision är att allt lantbruk ska baseras på slutna kretslopp och optimalt utnyttjande av lokalt tillgängliga resurser, i stället för brutna kretslopp med stora mängder externa insatsmedel (som bekämpningsmedel, konstgödsel och importerat foder) och utsläpp. Väldigt många vill ha mer ekologiskt producerad mat. Ändå växer marknaden långsamt och sporadiskt. Det finns flera hinder: Okunskap: Konsumenter kan ha svårt att hitta ekologiskt producerad mat. Många lantbrukare vet inte tillräckligt mycket om hur man producerar ekologisk mat. Forskning om ekologisk produktion är eftersatt. Osäkerhet och investeringsbehov: Det kostar pengar att ställa om till ekologisk produktion. kan man inte sälja sina produkter som certifierat ekologiska, och man kan inte få mer betalt för dem. Det finns också en osäkerhet om marknadens utveckling, och om man kommer att kunna få avsättning för sina produkter och kunna räkna hem investeringar. Förädling och distribution: Förädlingsföretag tvekar att satsa på ekologisk mat. Det finns restriktioner i distributionskedjan som gör att producenter och konsumenter får onödigt svårt att hitta varandra. De flesta kedjor kräver stora, säkra leveranser, vilket kan slå hårt mot mindre producenter. Handlare tar ibland mer betalt för att sälja ekologiskt, bara för att det finns konsumenter som är beredda att betala mer. Eftersom pengarna inte kommer tillbaka till jordbrukare ökar inte produktionen. Restauranger och storkök lämnar vanligtvis dålig information till konsumenterna, och har ofta låga ambitionsnivåer. Priser: Många lantbrukare får inte tillräckligt betalt för ekologiskt producerad mat, och de flesta konsumenter vill inte betala (mycket) mer för ekologiskt producerad mat. Att det finns rätt många som är beredda att ta ett större ansvar även om det kostar utnyttjas av handeln för att ta ut merpriser på ekologiskt producerad mat. Restauranger och storkök ger mycket liten information om vad det är för mat de säljer. Den offentliga sektorn tar allt för sällan miljöhänsyn. Det behövs förbättringar i alla led. Men kedjan är inte starkare än den svagaste länken, och viktigast är kanske priset. Dagens prissystem missgynnar ekologisk produktion. Ekologiska producenter får inte ersättning för det bidrag de ger till uppfyllandet av våra miljömål eller de mervärden de producerar i form av ekosystemtjänster renare vatten, mer biologisk mångfald, mindre läckage av övergödande ämnen som kväve och fosfor, bättre markförhållanden. Konventionella producenter behöver inte betala för problem som de orsakar med övergödning, förlust av biologisk mångfald, förorening av vatten och andra effekter som kan minska produktionen av ekosystemtjänster. Det behövs statligt stöd som utjämnar missförhållanden i prisbildningen, som tar fram och sprider kunskap om varför ekologisk produktion är bra och hur man ställer om. Det behövs också stöd för att underlätta omställning till ekologisk produktion, både i form av omställningsbidrag och i form av rådgivning. Offentliga upphandlare måste ta sitt ansvar. Regeringen behöver utforma ett regelverk som inte missgynnar ekologiska producenter och inte gör att ekologiska producenter behöver riskera att drabbas av en grannes aktiviteter, t.ex. med att odla genmodifierade grödor. En förståelse av jordbrukets historiska utveckling underlättar en förståelse för den utveckling som jordbruket behöver ha . Jordbrukets historia i är , tidigare levde människorna som jägare-samlare där också fiske ingick. Med bosättningar i större grupper och kunskap om svedjebruk började odlandet ta fart, sorter som användes var emmervete, enkornsvete, speltvete. Man odlade även hirs, råg, ärter, bönor, vindruvor och lin. Husdjuren som hölls var kor, får och getter. kom även hästen att få betydelse. Det svedjebruk som användes var inte hållbart i längden och tekniken utvecklades. För att komma till rätta med snapphanar som stödde under krigen splittrade man byarna. På så sätt minskade man sammanhållningen på gårdarna och kunde lättare försvenska . visade det sig att detta ledde till större skördar i och med att skiftena blev större och jordbruket rationellare. Då infördes enskiftet som följdes av laga skifte . Växelbruk infördes på gårdarna, vilket också gav större skördar. används växelbruk på bland annat ekologiska gårdar för att minska risken för växtsjukdomar, skadeinsekter och för att få en bättre växtnäringsbalans. Marken delades in i åker, äng och utmarker bete. På ängarna bedrevs slåtter, vilket gav vinterfoder till djuren. Gödseln spreds sedan på åkrarna. Av detta kommer uttrycket ängen är åkerns moder. finns det bara rester kvar av ängsmarken, resten har blivit planterad med skog eller uppodlad till åker. 3.2.3Jordbruksföretag och landsbygden i går och och ? Jordbruket i har förändrats stort. Utvecklingen har gått från familjeföretag med generationsboende och ett stort inslag av självhushållning med en kombination av växtodling, djur och foderodling till ett mer specialiserat jordbruk. Färre bönder är självförsörjande i någon del. Ett resultat är att det har blivit en ökad djurkoncentration i vissa områden och en förändring bort från betesdjur i andra områden. De mindre kombinationsjordbruken eller familjejordbruken som var en del av landsbygdens kärna är på många håll mer eller mindre öde gårdar och igenväxande marker. På många håll har nötkreatur bytts mot hästar, 360 000 stycken, vilket även återspeglar sig i ett annorlunda sätt att beta markerna. I andra delar av landet, som i de södra regionerna, går jordbruksfastigheterna mot allt större enheter. Med färre människor på landsbygden och med fler människor i städerna behövs en mer avancerad teknik för att odla råvaror och framställa livsmedel. arbetade av befolkning med jordbruk, fiske och skogsbruk och försörjde sig genom naturahushållning. var 870 000 personer sysselsatta inom jordbruket. sysselsätts 170 000 personer genom jordbruket. Jordbruksarealen har minskat från ca 1920 till , och ca i produktion. De naturliga betesmarkerna har också minskat markant (siffror ). Specialiseringen, avfolkningen av landsbygden och kanske också bortrationalisering av arbetskraften har gått för långt. Även om det inte är vare sig möjligt eller kanske önskvärt för de flesta att återgå till något mer liknande naturahushåll är det sannolikt så att många fler människor skulle kunna arbeta inom jordbruks- och trädgårdsföretag. Med det stora intresse som finns i samhället för både matproduktion, miljö och natur finns det sannolikt en stor potential för att hitta nya vägar och möjligheter att skapa olika sorters arbetstillfällen inom jordbruks- och trädgårdsproduktion. Det är arbeten som kan gagna både den mänskliga hälsan och samhällets nytta. vill främja närproduktion av livsmedel, ekologisk produktion och den småskaliga livsmedelsförädlingen. Ett exempel på det senare är det nationella matcentret Eldrimner som tagit upp kunskapen om mathantverket och de viktiga råvarorna och deras behandling. Det är något som också spridit sig till flera delar av landet. Förändringarna av jordbruket har gett ökad livsmedelsproduktion. Det har skett till priset av en rad miljöproblem. utgör dessa problem brutna kretslopp, förlust av biologisk mångfald, hög användning av fossil energi hot mot framtida ekosystemtjänster som vi är beroende av. En övergång till modern ekologisk produktion bidrar å andra sidan till att lösa flera av miljöproblemen. Frågan har emellertid väckts ifall ekologisk produktion räcker för livsmedelsförsörjningen för en växande befolkning. Klimatfrågan spelar också in. Klimatförändringen är ett hot mot jordbruk i vissa regioner. Den ger också ett tryck att öka produktionen av bioenergi, vilket kan konkurrera med livsmedelsproduktion. Svält är ett stort problem i världen. Cirka 900 miljoner människor svälter/hungrar och ungefär 7 miljoner barn dör i världen på grund av kronisk undernäring orsakad av brist på mat och i diarréer orsakade av brist på rent vatten. Det innebär ofattbara ett barn . Den akuta undernäringen, den som i vissa fall ger upphov till att katastrofbilder kablas ut i världens medier, står för av svälten. Av de svältande är drabbade av den kroniska undernäring som sker under helt vardagliga förhållanden. Orsakerna är komplexa, vilket även lösningarna är. En slutsats är att hunger och svält inte är ett produktionsproblem, utan ett distributions- och fördelningsproblem. En viktig faktor är den rika världens överkonsumtion av ineffektivt framställda animaliska produkter. I används av arealen till djurfoder. Enligt en rapport från (794: Greenhouse gas emissions from Swedish consumption of meat, milk and eggs 1990 and 2005; för Livsmedel och ) ökade till exempel den svenska köttkonsumtionen med enbart . Senaste statistik från visar att har försäljningen av kött ökat . Animaliekonsumtionen ökar också i snabbt växande utvecklingsländer. Den oekologiska livsmedelsproduktionen ger också upphov till miljöproblem som hotar den framtida produktionen av livsmedel och andra ekosystemtjänster. Det har diskuterats flitigt om avkastningen blir lägre eller högre i ekologisk produktion. Det går att hitta olika resultat i olika vetenskapliga rapporter. En vanlig uppfattning är att man kan räkna med en minskning globalt. I kan det bli en större minskning, i storleksordning . Resultaten är osäkra och påverkas självklart av jordens näringsinnehåll, beskaffenhet och struktur. De få långvariga försök som har gjorts för att jämföra ekologiskt respektive konventionellt lantbruk har visat på ytterst små skillnader i skörderesultat mellan de två inriktningarna, har det visat sig att det ekologiska lantbruket dessutom gett bättre avkastning . Långtidsstudierna tyder på att ökad kunskap och metodutveckling kan höja den ekologiska produktionens avkastning. 3.3Varför ekologisk produktion? Vi behöver ekologisk produktion av flera skäl: Ekologisk produktion bidrar till att nå miljömålen. Ekologisk produktion bidrar till en bättre hushållning med naturresurser. Ekologisk produktion bidrar till en bättre djurhållning. Ekologisk produktion motsvarar bättre konsumenternas önskemål. Ekologisk produktion bidrar till en mer levande landsbygd. Ekologisk produktion stärker det svenska jordbrukets konkurrenskraft . Ekologisk produktion är mindre fossilberoende och mindre sårbar. Ekologisk produktion syftar till att få en livsmedelsproduktion som både värnar om djur och miljö och som är konkurrenskraftig på lång sikt. Ekologiskt lantbruk innebär att lantbrukarna hushållar med tillgängliga naturresurser och även tar stor hänsyn till miljön när de producerar mat. Självförsörjningsgraden inom det ekologiska lantbruket är hög. 3.3.1Den ekologiska produktionen och miljön Den ekologiska produktionen bidrar till andra viktiga värden, något som lyfts fram alldeles för lite, t.ex.: att komma tillrätta med de sönderslagna kretsloppen av näringsämnen i samhället, en ökad självförsörjning av klimateffektiva energiinsatser i produktionen. fördelen för lantbrukaren att slippa arbeta med kemiska bekämpningsmedel samt den risk för både människor och miljö som finns inbyggd i den hanteringen, ett landskap rikare på biologisk mångfald. Den ekologiska produktionen ger ett stort bidrag till att upprätthålla de ekosystemtjänster, de gratistjänster, som hela mänskligheten är beroende av (se motion 2009/10:MJ371). Enligt en banbrytande studie som publicerats i tidningen är det brutna kretsloppet för kväve ett av tre områden där mänsklig aktivitet klart överskridit de ekologiska ramarna på global skala. Kretsloppen är brutna mellan stad och land, och mellan växtodlingsgårdar och djurproduktionsgårdar. I märker vi problemen i form av försurade marker och sjöar, samt övergödda sjöar, vattendrag och hav. En bärande tanke i ekologisk produktion är att sluta kretsloppen. I en rapport från lantbruk vid SLU (Ekologisk produktion möjligheter att minska övergödning, 2009) dras slutsatsen att ekologiska gårdar har ett signifikant lägre överskott av kväve per hektar än konventionella gårdar. Ekologiska mjölk- och köttgårdar har ett lägre fosforöverskott, men ekologiska växtodlingsgårdar ett högre fosforöverskott jämfört med konventionella gårdar. Rapporten påpekar att utvecklingen på de ekologiska växtodlingsgårdarna gått mot större inköp av gödsel, och att tillgängliga gödselmedel på marknaden ofta har en obalans i förhållande till grödornas behov, med ett för högt innehåll av fosfor i relation till kväve. Det finns en stor potential till förbättring av gödslingsstrategier, inte minst vad gäller användningen av fosfor, på ekologiska växtodlingsgårdar. Enligt en rapport från SLU 2007 (Ekologisk produktion och miljökvalitetsmålen en litteraturgenomgång) tyder det mesta på att ekologisk produktionsinriktning över lag ökar möjligheterna för jordbruket att bidra till uppfyllelsen av fem av de sex centrala miljömålen med stark koppling till jordbruket. Genom att inte använda konstgödsel och bekämpningsmedel minskar växtnäringsläckage och utsläpp av gifter i miljön, vilket också gynnar den biologiska mångfalden. Ekologisk produktion bidrar till att nå miljökvalitetsmålen Giftfri miljö, Ingen övergödning, Grundvatten av god kvalitet, Ett rikt odlingslandskap samt Ett rikt växt- och djurliv. För ett sjätte mål, Begränsad klimatpåverkan, verkar den sammanvägda bilden vara att ekologisk produktion har svagt positiv eller neutral effekt, enligt rapporten. Studiens slutsats är att ekologisk produktion ger ett svagt positivt eller neutralt bidrag till uppfyllelsen av de miljömål som har viss eller svag koppling till jordbruk. 3.3.2Djurhållning i och inom den ekologiska produktionen har en i grunden god djurskyddslag, länge har frågor runt djurskydd och djuretik debatterats. I den ekologiska produktionen ställs också höga krav på god djurhållning. På kontrollorganisationen hemsida står att: KRAVs regler för djurhållning sträcker sig längre än vad lagen kräver. KRAV-godkänd djurhållning ska utgå ifrån djurens naturliga beteende. Alla djur ska hållas i sådan miljö och skötas på ett sådant sätt att djurens hälsa och välfärd främjas. Djurhållningen ska kännetecknas av en mycket god djuromsorg och ett gott djurskydd. Utfodringen ska anpassas till djurens naturliga behov, kraftfodergivorna ska begränsas. Rutinmässig förebyggande medicinering får inte förekomma. jordbruk är inte ett självhushållande jordbruk, vi både importerar och exporterar. Vi har genom EU:s jordbrukspolitik förlorat en hel del av våra möjligheter att själva bestämma över vår produktion, som även många möjligheter har skapats för jordbruket med en öppen marknad. Vissa delar är dock svåra att förstå. En är att djur ska kunna transporteras på vägar långa sträckor och att det kan finnas någon riktig lönsamhet i det. En annan är att vi inte ser det som ett ansvar att odla egenproducerat foder, inte inom landet, inte i EU. När vi importerar proteinfoder i form av soja blir vi en del av utvecklingen i andra delar på jorden, en utveckling som vi inte råder över och där inte samma jämställdhet, demokrati eller miljöhänsyn råder som vi själva har och kanske tagit för givna. Import av soja ger oss mindre möjligheter att välja bort foder från genmodifierade grödor (GMO), eftersom allt mer soja är genmodifierad . Det borde vara en självklarhet att öka den egna proteinfoderproduktionen inom EU. Det ekologiska jordbruket ställer krav på egenproducerat foder, och kravet på ekologiskt producerat foder gör att hänsynen är större även för det proteinfoder som ges till ekologiska djur. Detta anser vi är ett viktigt ansvar att ta, för som nation och i förlängningen för hela . Egenproducerat proteinfoder tär mindre på andra länders resurser och skapar ett mindre tryck på sojaproduktionen, vilket kan ge positiva effekter på den pågående och förödande regnskogsavverkningen. Den ekologiska produktionen ger också fördelar ur klimatsynpunkt. Det gör att man kan undvika användning av fossila råvaror för produktion av konstgödsel och kemiska bekämpningsmedel. Den ökade självförsörjningen med gödsel och foder minskar behovet av transporter. Färre människor har möjlighet till, eller är intresserade av, att delta i matproduktionen. Men man är desto mer intresserad av vilken mat som produceras. Efterfrågan på ekologiskt producerad mat ökar. Även om man inte till fullo förstår alla detaljer av vad som krävs för att driva ett ekologiskt lantbruk, väljer man som konsument gärna ekologiskt producerade råvaror. Man utgår från att det är fritt från bekämpningsmedel och konstgödselpreparat. En del vill bidra till en bättre miljö. Man kanske även känner till att det dessutom är högre krav på djuromsorgen. Andra väljer ekologisk mat av hälsoskäl, man vill inte äta mat, eller erbjuda barn mat, som framställts med hjälp av preparat som man tror kan skada hälsan. Vilka motiven än är så är konsumentintresset en viktig faktor för att fortsätta utveckla det ekologiska jordbrukets förutsättningar och utveckla ett helhetsperspektiv på jordbrukets miljö- och klimatpåverkan. Det är också av stor vikt att man som konsument tydligt, klart och på ett enkelt sätt ska kunna välja det man är ute efter. Tydlig märkning av livsmedlens ursprung, produktionssätt och innehåll är självklar information en konsument ska kunna få. har aktivt agerat för frågor om konsumenternas rätt att veta, genom bland annat ursprungsmärkning men också genom transportmärkning. Jordbrukspriser är svårbedömda. Svenskt jordbruk kommer på kort sikt inte att ha en kostnadsmässig fördel jämfört med lågprisländer. På är det tänkbart att kostnadsskillnader kapitaliseras i markpriser priserna på svensk jordbruksmark har stigit sedan EU-inträdet (siffror ), vilket kan åtminstone i viss utsträckning avspegla förväntningar om framtida lönsamhet. På kan konkurrens om jordbruksmark också förväntas öka, till följd av ökad efterfrågan på livsmedel, förnybar energi och råvaror till industrin. Ökande insikt om miljöproblemen kan också förväntas öka intresset för mer miljöanpassad produktion. Detta inte minst sedan kunskapen om klimatförändringarna ökat och intresset ökat för att beräkna kostnaderna för miljöförstöring, och värdet av miljöförbättringar (se motion 2009/10:MJ371). Ökad andel ekologisk produktion kan därför komma att gynna lönsamheten för svenskt lantbruk både på kort sikt och på . Många fler människor skulle kunna engageras i verksamheter med odlingar och djur på landsbygden. Förbättrad konkurrenskraft för svenskt lantbruk kan antas vara positiv för landsbygdsutveckling. Konsumenter har en positiv bild av ekologisk produktion, men är negativ till miljöförstöring. En ökat inslag av ekologisk produktion ger en bättre lokalmiljö och kan höja landsbygdens anseende. Det kan i sin tur underlätta för besöksnäringen. Ekologisk produktion tenderar att vara mer arbetskraftsintensiv än konventionell produktion. Det kan ge mer sysselsättning på landsbygden. Landsbygdssociologisk forskning är ett eftersatt ämne i , men enligt en förstudie på SLU (Lantbruket och människan, 2007) finns mycket som tyder på att ekologisk produktion går hand i hand med positiva faktorer för landsbygdsutveckling. Ekologiska producenter förefaller enligt studien ha en mer blandad bakgrund än de konventionella. Andelen aktiva kvinnor verkar också vara högre. Den ökade sociala mångfalden kan vara positiv för landsbygdsutvecklingen. Det etablerade förädlings- och distributionssystemet har varit långsamt med att anpassa sig till intresset för ekologisk produktion. Många ekologiska producenter ser som enda lösning att starta gårdsförsäljning, ytterligare andra torgar och en del hittar på nya distributionsvägar såsom ekolåda eller näthandel, och ibland en kombination av flera lösningar. Det krävs stor fantasi, uthållighet och tåliga kunder för att klara alla dessa delar, dessutom är det ytterst avhängigt att få ekonomin att gå ihop. Ekologiska producenter är ofta aktiva när det gäller att söka nya distributionskanaler som är närmare konsumenter och att förädla lokalt. påpekar att det är svårt att bedöma i vilken grad det ekologiska lantbrukets bidrag till en positiv landsbygdsutveckling beror på att den ekologiska produktionen och dess villkor skapar sociala mervärden, eller på att de människor som väljer att bli ekologiska producenter är sådana som i stor utsträckning är duktiga entreprenörer. lade fast målet att av den svenska åkerarealen skall vara ekologiskt odlad 2000. tog fram Aktionsplan 2000. 2001 tog verket fram en ny plan, Aktionsplan 2005. På regeringens hemsida kunde man 2009 läsa följande: