mot · H002So268 · 2012-10-02 00:00:00 — Psykisk ohälsa och psykiatri 3Psykisk ohälsa är ett stort samhällsproblem3 5Könsperspektiv i psykiatrisk vård5 6Minska den psykiska ohälsan hos äldre6 7Ge brukarna inflytande genom brukarrevisioner7 8Personal med utbildning är en nyckelfråga7 10Upprätta vårdkontrakt mellan vården och den enskilde10 11Ta bort vårdavgifterna i tvångsvården10 12Fler måste få individuella planer10 13Säkra reformen med personliga ombud11 14.1Daglig sysselsättning inom LSS13 16Ökat stöd till anhöriga14 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om genusperspektiv i psykiatrin. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att uppmärksamma kvinnors situation i rättspsykiatrin. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringens samordnare inom psykisk ohälsa bör få i uppdrag att uppmärksamma äldres psykiska ohälsa. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att genom en överenskommelse med Kommuner och Landsting påbörja ett programarbete om personalrekrytering för verksamheter som ger insatser till personer med psykisk sjukdom och psykisk funktionsnedsättning. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en ny skötarutbildning för psykiatrin inom ramen för yrkeshögskolan.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att bör få i uppdrag att utveckla metoder för hur vårdkontrakt mellan den enskilde och den psykiatriska vården kan upprättas. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att slopa vårdavgifterna i den psykiatriska tvångsvården.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att det bör göras en lagändring som ger den enskilde rätt att ta initiativ till att en individuell plan upprättas. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en lagreglering av rätten till personligt ombud fr.o.m. . tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att utreda frågan om att ge de personliga ombuden en mer oberoende ställning gentemot kommunerna. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att personer med psykisk funktionsnedsättning inom personkrets 3 bör ges rätt till daglig verksamhet.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att det bör tas fram en nationell handlingsplan för att minska dödligheten i självmord i . tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att det bör tas fram ett nationellt program för efterlevande till den som har tagit sitt liv. 1 Yrkande 5 hänvisat till UbU. 2 Yrkandena 7 och 11 hänvisade till FiU. 3Psykisk ohälsa är ett stort samhällsproblem Människor mår allt sämre i dagens . Den självskattade psykiska ohälsan ökar. Denna ökning har i grunden sociala orsaker och det är viktigt med breda förebyggande insatser. Den psykiatriska vården måste både förstärkas och få en ny inriktning. Denna nya inriktning innebär en humanare psykiatri där målet ska vara ett så självständigt liv som möjligt för människor med psykiska funktionsnedsättningar. Egenmakt och inflytande är nyckelord för att människor som drabbats av psykisk ohälsa eller sjukdom ska kunna återhämta sig på bästa sätt. Psykisk ohälsa kan drabba vem som helst. Unga och gamla, kvinnor och män, människor med olika etnisk bakgrund, människor med missbruksproblem eller funktionsnedsättning alla kan drabbas av psykisk ohälsa eller sjukdom. Psykiska sjukdomar står för en dryg tredjedel av sjukförsäkringskostnaderna. Psykiska ohälsa har förstås olika stor omfattning och får olika stora konsekvenser i de drabbades liv. Den som har problem med sin psykiska hälsa kan ha andra problem med somatisk ohälsa, ekonomi, arbete eller annat. Trots det är många insatser utformade så att den som har andra problem eller behov i kombination med psykisk ohälsa ofta faller mellan stolarna. Den som har en mer omfattande problematik får inte alltid någon samlad hjälp av samhället, något som är en förlust för både individen och samhället när man kanske inte kan lösa hela problematiken. Detta måste förändras. Men även för dem som har en något lindrigare psykisk ohälsa måste ambitionen vara högre än att psykofarmaka och en tids sjukskrivning betraktas som en universallösning. För den som drabbas av psykisk sjukdom är det viktigt att det finns ett fungerande socialt skyddsnät. Ofta tar det att återhämta sig från psykiska besvär än från somatiska. Den borgerliga regeringens nedmontering av sjukförsäkringen och den omänskliga s.k. rehabiliteringskedjan innebär ytterligare psykisk stress och ekonomiska problem som har drabbat psykiskt sjuka hårt. I denna motion kommenterar vi inte utredningen och lagen tvångsvård, straffansvar och samhällsskydd (SOU 2012:17). Utredningen innehåller tunga och betydelsefulla förslag som vi självklart kommer att återkomma till. Det har länge varit tydligt att man måste utveckla den psykiatriska vården samt stödet till psykiskt sjuka och personer med psykiska funktionsnedsättningar. Efter den omfattande s.k. (SOU 2006:100 Ambition och ansvar) var förhoppningarna stora på att psykiatrin nu stod inför en rejäl uppryckning i form av både ekonomiska satsningar och utvecklingsarbete. Med grund i gjorde regeringen en satsning på sammanlagt . Satsningen innehöll en lång rad projekt, stimulansbidrag och andra satsningar. Statskontoret har utvärderat satsningen och har konstaterat att de flesta av åtgärderna haft positiva effekter. Många av satsningarna har varit eller kommer att vara betydelsefulla. Exempel på det är satsningar på kompetensutveckling av personalen, arbete med att hitta modeller för att arbeta mot psykisk ohälsa bland barn och unga samt utveckling av den psykiatriska heldygnsvården. En läsning av Statskontorets rapport visar emellertid också att de positiva effekterna i många delar inte är tillräckligt stora i förhållande till de skriande behoven och de höga förväntningarna. Frågan om anpassade boenden är ett exempel. Inte heller har det skett några betydelsefulla resursökningar i den psykiatriska vården när staten anslagit extra pengar, mycket beroende på att landstingen då avstått från att satsa pengar. Detta avspeglas också i lägesrapporter. Vad som också är tydligt är att mycket av de anslagna pengarna inte har använts. Detta har fått en del uppmärksamhet i frågorna om arbete och sysselsättning, vilket vi ska återkomma till senare i motionen. Att kommuner och landsting måste ges bättre ekonomiska förutsättningar än vad den borgerliga regeringen ger dem, är ett måste om situationen ska förbättras. presenterade regeringen fortsättningen på psykiatrisatsningen i skriften PRIO psykisk ohälsa plan för riktade insatser inom området psykisk ohälsa 20122106. Planen och regeringens överenskommelse med Kommuner och Landsting (SKL) kan innebära steg framåt på området. Planens målsättningar är brett förankrade. Ännu bättre hade dock varit om en långsiktig handlingsplan för psykiatrin hade framförhandlats över blockgränserna eller åtminstone presenterats i högre detaljeringsgrad i en proposition eller skrivelse till , så att planens åtgärder hade kunnat diskuteras politiskt. Det behövs långsiktighet och tydliga mål för att åstadkomma varaktiga förändringar. Att förstärka samverkan mellan kommuner och landsting är självklart ett område som framöver måste fortsätta att utvecklas. Man måste också utveckla bättre mellanvårdformer för den som lämnar den psykiatriska heldygnsvården. Det finns vidare ett behov av att stödja utvecklingen av sviktboenden för den som behöver stöd men inte har så akuta problem att han eller hon måste få en vårdplats. Den öppna barn- och ungdomspsykiatrin behöver förstärkas om man ska kunna svara upp mot behoven. Likaså behöver uppbyggnaden av det som kallas första ledets barn- och ungdomspsykiatri vid landets alla vårdcentraler påskyndas. Heldygnsvården måste ha tillräckligt med platser. Antalet platser har sjunkit när man gått över till öppnare vårdformer, vilket till en början var en positiv utveckling. har dock platsantalet blivit för lågt och det finns en stor brist på särskilda platser för barn och unga som behöver heldygnsvård. I förslag till statsbudget anslås pengar till ett stimulansbidrag för fler vårdplatser inom sjukvården, som psykiatrin förstås är en del av. Se vår motion 2012/13:So486 En jämlik och jämställd hälso- och sjukvård. När det gäller de platser som behöver tillkomma inom psykiatrin bör innehållet i platserna, vilka målgrupper de ska riktas till, planeras efter lokala behov. 5Könsperspektiv i psykiatrisk vård Det finns många skillnader mellan kvinnors och mäns psykiska hälsa, i hur hög utsträckning man uppsöker vården, vilka diagnoser man får, i sjukdomsförlopp och behandling. Psykiatrin har en delvis mörk historia, inte minst när det gäller hur man har behandlat kvinnor som har haft eller som ansetts ha haft psykiska problem. Efter att tidigare ha anklagat kvinnor för att vara besatta av eller att vara häxor, övergick man till förklaringsmodeller och terminologi där den kvinnliga kroppen med dess funktioner sågs som orsaken till eventuella psykiska problem. Det då dominerande internationella begreppet lunacy knyter an till månens cykler och kvinnors menstruationscykler. Långt in var hysteri en vanlig diagnos. Namnet kommer från det grekiska ordet för livmoder. sattes många kvinnor på institutioner och fick diagnoser efter att i många fall inte varit psykiskt sjuka sett med dagens ögon utan snarare för att ha brutit mot rådande normer för hur kvinnor förväntades bete sig. var lobotomi en vanlig behandlingsmetod inom psykiatrin och majoriteten som utsattes var kvinnor. Självklart ser dagens psykiatri och dagens samhälle annorlunda ut. Men fortfarande finns tydliga könsskillnader när det gäller hur den psykiska ohälsan och vårdkonsumtionen ser ut. Betydligt fler kvinnor än män är sjukskrivna på grund av psykisk ohälsa. Män har lättare att få rehabiliterande insatser än kvinnor. Dubbelt så många kvinnor som män får diagnosen depression. Det är betydligt fler män som tar sina liv, även om kvinnor gör fler försök. Diagnosen borderline är två till fyra gånger vanligare hos kvinnor. Kvinnor är överrepresenterade när det gäller psykiatrisk behandling och psykoterapi. Dubbelt så många kvinnor som män får antidepressiva läkemedel. Det är oroande att det är ett så stort antal unga, framför allt unga kvinnor och flickor, som mår psykiskt dåligt och får problem med ätstörningar och självskadebeteende. Dubbelt så många unga kvinnor vårdas på sjukhus efter självmordsförsök eller självförvållade skador, jämfört . Det är dock inte enbart kvinnor och flickor som har problem med ätstörningar och självskador. Män och pojkar som har dessa problem osynliggörs ofta. En förenklad förklaring till könsskillnaderna skulle kunna ges i de begränsade biologiska skillnaderna mellan kvinnor och män, något som har gjorts i psykiatrins historia. Mer sannolikt är att normer i samhället, skillnader i arbetsliv och olika livsvillkor får avgörande konsekvenser för på vilket sätt kvinnor och män drabbas av psykisk ohälsa. Könsmaktordningen och mäns våld mot kvinnor och barn avgör på ett generellt plan alla kvinnors livsvillkor, men för de direkt våldsdrabbade kvinnorna påverkar det den psykiska hälsan. Det är viktigt att forskningen på psykiatriområdet bedrivs med ett genusperspektiv, och en förutsättning för det är att psykiatrin upprättar könsuppdelad statistik. Personalen inom psykiatrin måste ha kunskaper om mäns och kvinnors olika livsvillkor och ta hänsyn till dem i behandlingen. Psykiatrin måste alltså ha ett genusperspektiv. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Kvinnor osynliggörs inom rättspsykiatrin. En del kvinnor placeras på rättspsykiatriska avdelningar på grund av platsbristen på andra slutna psykiatriska avdelningar. De kvinnor som döms till rättspsykiatrisk vård är få i förhållande till männen. Vården och boendemiljön är i hög grad anpassad efter män. Kvinnors situation inom rättspsykiatrin bör uppmärksammas. Detta bör som sin mening ge till känna. 6Minska den psykiska ohälsan hos äldre Många äldre brottas med oro, ängslan, ångest och sömnproblem. En fjärdedel av alla självmord begås av personer och risken att drabbas av depression är fyra gånger så hög som för andra vuxna. Det finns en föreställning om att åldrandet i sig är en period av livet där ledsamhet och livströtthet är naturligt. Kanske är det därför synen på äldres behov av insatser för psykisk ohälsa inte tagit särskilt stor plats i diskussionen om utvecklingen av en god äldrevård och äldreomsorg. Kunskap om och metoder att arbeta mot äldres psykiska ohälsa behöver spridas bättre inom alla personalkategorier som arbetar med äldre. Äldrepsykiatrisk kompetens är i allmänhet inte spridd utanför särskilda äldrepsykiatriska enheter. behöver sjukvården och äldreomsorgen hitta samverkansformer på detta område. Äldre med psykisk ohälsa har ofta sammansatta och komplexa behov som kräver både somatiska och psykiatriska insatser. Det saknas inte forskning om äldres psykiska hälsa och inte heller om vilka metoder som är effektiva för att möta ohälsa inom gruppen. Denna kunskap är däremot inte tillräckligt spridd. Regeringens samordnare inom psykisk ohälsa bör därför få i uppdrag att uppmärksamma äldres psykiska ohälsa. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 7Ge brukarna inflytande genom brukarrevisioner Psykiskt sjuka och funktionsnedsatta har mycket begränsade möjligheter till inflytande över vården. De befinner sig i ett underläge både gentemot samhället i stort och inom vården. Att brukarna, både de enskilda och organisationer som företräder dem, måste ges större inflytande är en självklarhet som man alltmer har insett och i viss mån satsat på att utveckla. Det finns olika möjligheter att skapa inflytande för patienter inom psykiatrin. På generell nivå är brukarråd och brukarrevisioner goda exempel på regelbunden uppföljning av verksamheterna utifrån ett brukarperspektiv. använde av kommunerna sig av brukarrevisioner. Viktiga samarbetspartner i skapandet av brukarinflytande på generell nivå är brukarorganisationerna, som bör erbjudas ekonomisk ersättning för arbete i samband med brukarrevisioner. I förslag till statsbudget avsätter vi till ett stimulansbidrag för arbetet med brukarrevisioner, inom ramen för den särskilda psykiatrisatsningen. 8Personal med utbildning är en nyckelfråga Det är förstås helt avgörande för psykiatrins utveckling att det finns tillräckligt med personal och att den har rätt utbildning för att vården och omhändertagandet ska fungera bra. Men det finns anledning att vara bekymrad när man tittar på hur tillgången till personal kommer att se ut , om inte åtgärder vidtas. Landstingen har svårt att rekrytera läkare till psykiatrin. Att man tvingas lösa problem genom s.k. stafettläkare är ett stort problem, eftersom den psykiatriska vården är så pass beroende av kontinuitet i kontakten mellan läkare och patient. är det viktigt att tillgången på psykologer ökar. Det finns alltmer evidens som stöder att exempelvis KBT (kognitiv beteendeterapi) bör bli en vanligare behandlingsmetod vid många olika diagnoser, något som bl.a. märks i de olika nationella riktlinjer som har tagit fram . Det råder även brist på sjuksköterskor som har specialiserat sig på psykiatri. Man står också snart inför stora pensionsavgångar. En anledning till bristen på specialistsjuksköterskor är de många hinder som står i vägen för sjuksköterskor att vidareutbilda sig. Sjuksköterskor måste oftast, till skillnad från läkare, ta tjänstledigt med studiemedel för att specialisera sig. En annan anledning är den dåliga löneutvecklingen. För att fler sjuksköterskor ska vilja specialisera sig vill att man ska få behålla av sin lön . Vi vill också utöka antalet platser på specialistutbildningarna. I en satsning på specialistsjuksköterskor bör psykiatri vara ett prioriterat område. Se vår motion 2012/13:So486 En jämlik och jämställd hälso- och sjukvård. På området finns också behov av yrkeskategorier som pedagoger och arbetsterapeuter. Tillgång till kompetent personal är en så viktig fråga att alla samhällsaktörer bör engageras. Därför bör regeringen ta initiativ till en överenskommelse med SKL om att påbörja ett programarbete kring personalrekrytering för verksamheter som ger insatser till personer med psykisk sjukdom och psykisk funktionsnedsättning, i enlighet med förslag. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Det finns ett stort behov av en grundutbildning för skötare inom psykiatrin, något som bl.a. framhållits av SKL. Inom den s.k. baspersonalen på psykiatriområdet, bland dem finns både skötare inom psykiatriska vård och personal inom boendestöd och dagverksamhet, saknar majoriteten omvårdnadsutbildning. Vad gäller de som ändå har omvårdnadsutbildning är det tyvärr så att utbildningen inom ramen för gymnasieskolan och den eftergymnasiala utbildning som finns , saknar många av de aspekter som kan bli aktuella i yrkeslivet inom psykiatrin. En liknande situation vad gäller kompetens inom den somatiska vården hade varit helt otänkbar. En kompetenssatsning på personalen är helt nödvändig för att säkra en god vardag och vård för personer med psykiska problem, sjukdomar och funktionsnedsättningar. Välfärden ska omfatta alla medborgare, men dessa kvinnor och män är på många sätt bland de mest utsatta i dagens samhälle. En del av regeringens psykiatrisatsning är ett kompetensutvecklingsstöd riktat mot personal inom psykiatrin. Detta är förstås bra och helt nödvändigt. Vi anser dock att detta inte är tillräckligt för att möta de stora behov av grundläggande utbildning som finns nu och . Vi föreslår därför en ny skötarutbildning inom ramen för , för att man ska kunna förse psykiatrin med personal med tillräcklig utbildning och för att säkra tillräckliga kunskaper hos den befintliga personalen. Vi föreslår utbildning som startar . Satsningen inryms i den som vill göra på nya platser inom (se vår motion om Utgiftsområde 16, 2012/13:Ub475). Den redan anställda personalen ska förstås få möjlighet till validering och kan genomgå utbildningen snabbare och parallellt med att man arbetar. För att täcka upp för de luckor som uppstår medan den redan anställda personalen genomgår utbildning planerar vi för 300 utbildningsvikariat och 500 (se vår motion om Utgiftsområde 14, 2012/13:A368). Vad som ovan anförs om en ny skötarutbildning för psykiatrin inom ramen för , bör som sin mening ge regeringen till känna. Det finns situationer då den psykiska sjukdomen hindrar den enskilde från att kunna fatta beslut som främjar den egna hälsan. Insikt om sjukdomen kan brista och vanföreställningar kan innebära att vederbörande kan vara farlig för sig själv eller andra om inte behandlingen kan ges. Tvångsvård kan då vara nödvändig, men eftersom ett tvångsingripande är ett stort ingrepp i den enskildes integritet bör alltid frivillig vård i första hand tillämpas. I den psykiatriska tvångsvården ska man använda så få tvångsåtgärder som möjligt. Trots att detta har gällt har tvångsåtgärder ofta använts alltför lättvändigt inom psykiatrin. Brukarorganisationer vittnar än om slentriantvång. Exempel på tvångsåtgärder som används i den slutna psykiatrin är avskiljning (isolering) och tvångsinjektioner. Ett annat exempel är bältesläggning, där den växande gruppen unga kvinnor med personlighetsstörning och självskadebeteende dominerar. Tvångsåtgärder är självklart traumatiska för den som drabbas. De försämrar relationen mellan patienten och vården och försvårar behandling och återhämtning. Inte heller psykiatrins personal är oberörd av det man tvingas ta till. Därför är det oerhört viktigt att man hittar alternativ till tvång. Bättre vård mindre tvång är och har varit mycket betydelsefullt för att åstadkomma en förbättrad situation när det gäller tvångsåtgärder i hela landet. 140 team från hela landet har deltagit i projektet och många av dessa har halverat antalet tvångsåtgärder genom ett systematiskt arbete, bl.a. med att förebygga behovet av tvång. 10Upprätta vårdkontrakt mellan vården och den enskilde Var och en måste så långt som möjligt ha stort inflytande över vilken psykiatrisk vård man ska få. Men dessa önskemål kan vara svåra att tillgodose när en patient väl befinner sig i tvångsvården. De som har så svåra psykiska problem att man har återkommande behov av tvångsvård bör därför ges möjlighet att teckna en överenskommelse med den psykiatriska vården om hur vården ska se ut . Där skulle det kunna dokumenteras vilka mediciner och andra behandlingsmetoder som fungerar väl för honom eller henne, hur man vill bli bemött, vilka som ska kontaktas etc. På så sätt kan man undvika medicinering som inte fungerar eller ger svåra biverkningar. Inte minst kan man undvika traumatiska upplevelser på grund av felaktigt bemötande. bör därför få i uppdrag att utveckla metoder för upprättande av vårdkontrakt mellan den enskilde och den psykiatriska vården. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 11Ta bort vårdavgifterna i tvångsvården Tvångsomhändertagna personer inom psykiatrin tillhör de mest utsatta i vårt samhälle. De har ofta en raserad ekonomi med stora skulder på grund av sin sjukdom. Att tvingas betala avgifterna för tvångsvården blir en mycket tung börda även om patienten har fått en god man eller förvaltare med uppdrag att försöka reda upp ekonomin. Landstingen är ovilliga att avskriva dessa skulder och de går numera snabbt till inkassoföretag, vilket gör att skulderna växer i snabb takt. Många av dessa människor har mycket låga inkomster och klarar inte av denna extra belastning. Skuldsituationen försvårar dessutom patientens tillfrisknande och rehabilitering, medicinskt och socialt. Vårdavgifterna i den psykiatriska tvångsvården bör därför slopas. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. När vårdavgifterna slopas innebär det en minskad intäkt till landstingen på , som de då självklart bör kompenseras för av staten. 12Fler måste få individuella planer För att den psykiatriska vården ska vara effektiv och ha bestående effekt krävs en helhetssyn på patientens livssituation. Den psykiatriska diagnosen kan inte ses isolerad från en persons sociala situation. Parallellt med den psykiska sjukdomen kan finnas problem med arbete, bostad, ekonomi och familj. Därför krävs samverkan mellan vården i landstingen och i kommunerna. Bland annat ska man upprätta en individuell plan för dem som behöver insatser både från och från kommunen. Tyvärr ser det ut som att man inte upprättar individuella planer i den utsträckning som de behövs. Detta har återkommit i flera möten vi haft med brukarorganisationer och expertis på psykiatriområdet. I en granskning gjord av 2011 konstateras att det i 100 granskade kommuner hade upprättats individuella handlingsplaner i endast 74 fall av 891. Var en rimlig nivå borde ligga är svårt att avgöra eftersom det inte alltid finns behov av någon individuell plan. Men vår bild är att brukarna efterfrågar individuella planer i betydligt högre grad än vad som blir verklighet. Det bör därför göras en lagändring som ger den enskilde rätt att ta initiativ till att en individuell plan upprättas. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 13Säkra reformen med personliga ombud Personliga ombud för personer med psykisk funktionsnedsättning är en oerhört viktig reform. Kvaliteten och stödet har varit mycket bra för den enskilda och underlättat kontakten med vårdgivare och myndigheter. I förlängningen har det lett till en ökad livskvalitet, som studier från visar att ombuden är samhällsekonomiskt lönsamma. Trots det lyckosamma med de personliga ombuden, för den enskilde och för samhället, finns det en reell risk att kommuner i en ekonomiskt trängd situation inte prioriterar verksamhet med personligt ombud. För att säkerställa reformen föreslår vi att den lagregleras.