mot · H002So267 · 2012-10-02 00:00:00 — Mäns våld mot kvinnor och andra former av våld i nära relationer 3Mäns våld mot kvinnor5 4Politik mot mäns våld mot kvinnor6 5Livsvillkoren för kvinnor med skyddad identitet7 6Kommunernas ansvar för mäns våld mot kvinnor7 7Poliseskort av misshandlade kvinnor9 8Brist på bostäder för våldsutsatta kvinnor9 9Översyn av hyreslagens tillämpning10 10Utredning av dödligt våld mot kvinnor10 10.1Hedersrelaterat våld och förtryck som lett till självmord11 10.2Dödsfall som skett utomlands bör utredas11 10.3Försök till dråp och mord ska omfattas12 10.4Familjerådgivningen ska vara skyldig att lämna uppgifter12 12Undersökningar om mäns våld mot kvinnor13 13Hedersrelaterat våld och förtryck14 15Grupper av kvinnor som är särskilt utsatta15 15.1Våld mot äldre kvinnor16 15.2Våld mot kvinnor med funktionsnedsättning16 15.3Våld mot missbrukande kvinnor18 15.4Våld mot papperslösa kvinnor18 19Regionala centrum för kvinnofrid21 20Mäns våld i brottsstatistiken21 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att utreda hur tillsynen över kommunernas insatser för våldsutsatta kvinnor och barn som har bevittnat våld ska kunna förbättras inom ramen för en ny myndighet. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör ge i uppdrag att göra en samlad översyn av kommunernas möjligheter att erbjuda boenden till personer som utsatts för våld i nära relationer samt lägga fram förslag till lämpliga åtgärder. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör se över tillämpningen av hyreslagen när det gäller vräkningar av personer som misshandlats i lägenheten av en partner.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma med ett förslag till ändring i hyreslagen så att skadegörelse i lägenheten i samband med misshandel inte ska innebära att hyresrätten förverkas.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att självmord som misstänks ha genomförts efter hot och påtryckningar i en hedersrelaterad kontext ska omfattas av utredningsförfarandet. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att dödsfall som har inträffat utomlands bör omfattas av utredningsförfarandet. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att försök till dråp och mord ska omfattas av utredningsförfarandet. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att familjerådgivningen ska vara skyldig att lämna de uppgifter som behövs för en utredning. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att ge eller någon annan lämplig myndighet i uppdrag att kontinuerligt genomföra frågeundersökningar om förekomsten av mäns våld mot kvinnor. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att ge i uppdrag till att ta fram riktlinjer för arbete med mäns våld mot kvinnor, samkönat partnervåld och hedersrelaterat våld. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör ge i uppdrag till i att utreda hur samhällets stöd till personer som har brutit med sina familjer på grund av hedersrelaterat våld och förtryck kan förbättras och hur redan befintliga verksamheter kan förstärkas.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma med förslag om skyddat boende för personer som utsatts för eller riskerar att utsättas för hedersrelaterat våld och förtryck. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att utreda hur situationen kan underlättas för våldsutsatta kvinnor med funktionsnedsättning. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att det ska ingå en indikator om tillgänglighet för kvinnor med funktionsnedsättning i öppna jämförelser av kommunernas insatser för våldsutsatta kvinnor. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att missbrukande kvinnor utsatta för mäns våld ska erbjudas behandling i könsseparerade grupper. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att utreda hur våldsutsatta kvinnor som lever gömda utan uppehållstillstånd ska få nödvändigt stöd och skydd mot mäns våld utan att riskera utvisning. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att kvinnors behov av skydd mot våld och sexuella övergrepp överordnas utlänningslagen.3 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att kvinnor som medverkar i brottsutredningar om våldsbrott eller sexuella övergrepp ska beviljas tillfälligt uppehållstillstånd.3 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om obligatorisk utbildning i genusmedveten asylprövning för handläggare på Migrationsverket.3 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om inrättande av familjevåldsenheter över hela landet.4 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om inrättande av regionala centrum för kvinnofrid i varje sjukvårdsregion. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör ge i uppdrag att utveckla ett kodningssystem för brott där kvinnor misshandlats och där könet på gärningsmannen och relationen mellan gärningsmannen och offret framgår.4 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att göra det straffbart att köpa sex utomlands.4 1 Yrkandena 3 och 4 hänvisade till CU. 2 Yrkande 11 hänvisat till AU. 3 Yrkandena hänvisade till SfU. 4 Yrkandena 20, 22 och 23 hänvisade till JuU. 3Mäns våld mot kvinnor Mäns våld mot kvinnor är ett allvarligt samhällsproblem som berör många människors liv och vardag. anmäldes över 30 000 fall av misshandel, fler än 4 100 våldtäkter, nära 80 mord och dråp samt 200 försök till mord eller dråp mot kvinnor (, Brå). har antalet anmälningar av misshandelsbrott mot kvinnor ökat . Ökningen beror delvis på att kvinnors benägenhet att anmäla har ökat, men det finns även mycket som tyder på att det faktiska våldet mot kvinnor ökar (Diesen och Diesen, Övergrepp mot kvinnor och barn, 2009, Brå 2008:25). Mörkertalet beräknas vara mycket stort. Brå uppskattar att av alla brott leder till polisanmälan (Brå 2008:25). Brottsstatistiken visar att de kvinnor som utsätts för våldsbrott ofta är bekanta med eller har en nära relation till den som utpekas som gärningsman. begicks av de anmälda brotten inomhus av en bekant till kvinnan. Att våldet ofta utövas inom hemmets fyra väggar är en av förklaringarna till det stora mörkertalet. dödas dessutom i medeltal 17 kvinnor av en närstående man. Undersökningen Slagen (2001) visar bl.a. att , eller var fjärde kvinna, upplevt fysiskt våld från någon man efter sin . av alla kvinnor har trakasserats sexuellt. Enligt undersökningen har totalt sett , alltså nästan hälften av alla svenska kvinnor, erfarenheter av någon form av våld från en man efter sin 15-årsdag. Omfångsundersökningar som gjorts i andra länder bl.a. , och visar på liknande siffror (Diesen, 2009). Även män kan självklart utsättas för våld i en relation. Det våld som närstående män riktar mot kvinnor är dock oftare upprepat, grövre och leder till fler negativa konsekvenser för den drabbade än det våld som drabbar män i en (heterosexuell) relation. Män rapporterar oftare att de utsatts för trakasserier i form av telefonsamtal, sms m.m. än för hot och våld. Särskilt utsatta för mäns våld är unga kvinnor och ensamstående kvinnor med barn. Relationsvåldet begränsar dessutom kvinnors livsutrymme mer på så sätt att kvinnor oftare än män väljer att avstå från vissa aktiviteter på grund av rädsla för att bli utsatt för våld (Brå rapport 2009:12, Våld mot kvinnor och män i nära relationer). Eftersom mäns våld mot kvinnor är vanligt förekommande och ofta grovt och upprepat krävs särskilda åtgärder för att minska våldet. Det finns olika sätt att analysera och förklara mäns våld mot kvinnor. Förklaringar på individnivå där män antas vara våldsamma p.g.a. social utsatthet, alkoholmissbruk, psykisk sjukdom eller integrationsproblem tenderar att förminska problemet. Kulturella förklaringar tar också fasta på det annorlunda och lyfts fram endast när det gäller icke-svenska eller icke-västerländska kulturer. Vi ser att mäns våld i grunden beror på den ojämlika fördelningen av makt mellan könen i samhället. Denna skeva maktfördelning underlättar för enskilda män att bruka våld mot kvinnor. Arbetet för att stoppa våldet och ge våldsutsatta skydd och stöd måste därför ske utifrån insikten om att våldet har sina rötter i den rådande samhällsstrukturen där män är överordnade och kvinnor underordnade. Därmed inte sagt att förklaringar på individnivå inte kan bidra till kunskapen om våldsutövandet. Men vi anser inte att den huvudsakliga orsaken till våldet är att det är enskilda individer som har problem. Vi behöver se och ändra samhällsstrukturerna för att kunna lösa problemet med mäns våld mot kvinnor. Att söka särskilda förklaringar som bortser från den manliga maktens inverkan på samhället och de relationer mellan män och kvinnor som existerar i vårt samhälle vore ett ödesdigert misstag. Grunden för kvinnoförtryck är inte specifikt för vissa kulturer eller vissa traditioner. Våldet som drabbar kvinnor finns runt omkring oss, i vardagen. Och i de värsta fallen leder detta våld till nya tragedier och nya rubriker som förmörkar vår tillvaro. I vårt arbete med att bekämpa mäns våld mot kvinnor får inte kvinnor och män som utsatts för partnervåld i samkönade relationer hamna i skymundan. Detsamma gäller kvinnor och män som utsatts för hedersrelaterat våld och förtryck. Partnervåld i samkönade relationer liksom hedersrelaterat våld och förtryck är, på samma sätt som gäller i diskussionen om mäns våld mot kvinnor i stort, ett uttryck för föreställningar om kön och sexualitet kopplade till känslor av makt och kontroll hos den som utövar våldet. 4Politik mot mäns våld mot kvinnor Målet för jämställdhetspolitiken är att kvinnor och män ska ha samma makt att forma samhället och sina egna liv. Ett av delmålen är att mäns våld mot kvinnor ska upphöra och att kvinnor och män, flickor och pojkar, ska ha samma rätt och möjlighet till kroppslig integritet. Regeringen har tagit fram en handlingsplan för att bekämpa mäns våld mot kvinnor, hedersrelaterat våld och förtryck samt våld i samkönade relationer (skr. 2007/08:39) och har även vidtagit en del konkreta åtgärder. Detta är både nödvändigt och lovvärt. Regeringen väljer dock att förklara våldet utifrån ett individperspektiv. anser att det är svårt att ta ett samlat grepp på problemet om den grundläggande analysen av våldet saknas. Vår feministiska förståelse av våldet har till stor del utvecklats ur kvinnojourernas praktiska arbete med kvinnor som utsatts för mäns våld. Den svenska och internationella forskningen på området understryker våldets strukturella förankring och stöder därmed indirekt kvinnojourernas kunskap. Tillsammans utgör detta en stark grund för en feministisk utgångspunkt i frågan. Förutom att regeringen i sin handlingsplan helt bortser från de strukturella orsakerna till mäns våld mot kvinnor finns det en rad andra åtgärder som dessvärre är bristfälliga. Många av regeringens insatser är vagt beskrivna och saknar konkretion. Regeringen visar heller inga ambitioner att institutionalisera åtgärderna mot mäns våld mot kvinnor, vilket går i motsatt riktning mot tillgänglig kunskap på området som visar att organisationsformer och institutionella strukturer är avgörande för arbetet med att bekämpa det allvarliga samhällsproblem som mäns våld mot kvinnor och barn utgör. Konsekvensen blir att helhetsperspektivet och de långsiktiga lösningarna uteblir. En utvärdering av handlingsplanen (Brå rapport 2010:4) visar att den brister när det gäller förebyggande åtgärder med fokus på att förhindra män från att slå. Vidare är det få åtgärder i handlingsplanen som är av lagstiftande karaktär. Delrapporten visar även att regeringens handlingsplan saknar en samlad strategi för hur de olika projekten och satsningarna som kommit till stånd via handlingsplanen ska kunna bidra till en bättre samlad kunskap om vilka arbetssätt och metoder som är mest effektiva för att förebygga mäns våld mot kvinnor och hedersreletarat våld och förtryck samt att stödja de utsatta. Erfarenheterna från de tillfälliga projekten genererar inte någon generell kunskap eftersom det saknas krav på utvärderingar och uppföljningar. Lokala utvärderingar av projekten krävs dock för att ska kunna uppfylla sina uppdrag att utvärdera, göra forskningssammanställningar och utveckla arbetsmetoder. 5Livsvillkoren för kvinnor med skyddad identitet Många av de problem som drabbar våldsutsatta kvinnor och barn är komplexa. Detta gäller särskilt de kvinnor och barn som tvingas leva under skyddad identitet. I motionen Livsvillkor för kvinnor med skyddad identitet m.m. 2012/13:Ju219 föreslår därför en översyn av livsvillkoren för de kvinnor och barn som lever med skyddade personuppgifter i syfte att förbättra deras situation samt att en utvärdering ska göras av bestämmelserna om att kontaktförbud kan kombineras med fotboja. 6Kommunernas ansvar för mäns våld mot kvinnor En kvinna som har utsatts för våld eller hot om våld från en närstående man måste få möjlighet till hjälp från samhället. Även barn som bevittnat våld behöver skydd och stöd. Kommunen har det övergripande ansvaret för att alla som vistas där får den hjälp och det stöd de behöver. Enligt 5 kap. 11§ andra stycket socialtjänstlagen ska socialnämnden särskilt beakta att kvinnor som är eller har varit utsatta för våld eller andra övergrepp kan vara i behov av stöd och hjälp för att förändra sin situation. Hjälpen kan omfatta plats på skyddat boende, juridisk rådgivning, riskbedömningssamtal och stödsamtal. Omfattningen av stödet varierar dock mellan olika kommuner. Nästan alla kommuner kan numera erbjuda såväl råd och stöd som skyddat boende till våldsutsatta kvinnor enligt nationella jämförelse av kommunernas förutsättningar att hjälpa kvinnor som utsatts för våld i nära relationer och barn som bevittnat våld. Det är en klar förbättring. var det t.ex. endast hälften av kommunerna i som hade kvinnofridssamordnare och aktuella handlingsplaner enligt en kartläggning av . Men att av kommunerna själva uppger att de erbjuder både stöd och skyddat boende innebär inte att insatserna är tillräckliga. De brister som, enligt , fortfarande finns är allvarliga. Det gäller särskilt den systematiska uppföljningen av kommunernas insatser, som i många fall är dålig och t.o.m. helt obefintlig i en del kommuner. Endast en tredjedel av kommunerna har t.ex. inventerat antalet drabbade . För att kunna planera verksamheten, fördela resurser och genomföra insatserna borde det vara en självklarhet att ta reda på vilket behov som finns. Den dåliga planeringen blev uppenbar när det fanns kommuner som på grund av dålig semesterplanering sköt över hela ansvaret för skydd av kvinnor på frivilliga krafter, trots att det är välkänt att anmälningarna om våld mot kvinnor ökar . Ytterligare en brist är att det saknas tillräckligt tydliga instruktioner och rutiner för hur personal ska agera om en kvinna utsätts, eller det finns indikationer på att hon har utsatts, för våld. Många av socialtjänsterna saknar också ett barnperspektiv, vilket kan leda till att man inte utreder barns behov i tillräckligt hög utsträckning. Ytterligare en problematik är att det alltför ofta saknas kunskap för att möta frågor rörande våld i samkönade relationer. Det finns också stort behov av kompetensutveckling som inte tillgodoses i många kommuner. Trots att tillsynen av sker på nationell nivå genom är skillnaden mellan kommunernas arbete för att ge stöd till våldsutsatta kvinnor och barn som har bevittnat våld fortfarande väldigt stort. tillsynsverksamhet har emellertid inte fungerat tillfredsställande och har fått kritik av Statskontoret, bl.a. har ärenden samlats på hög utan att avgöras. Regeringen fortsätter därför på det spår som slogs fast i utredningen om tillsynen inom (SOU 2007:82) och har inlett ett arbete för att skapa en ny tillsynsmyndighet. Enligt promemorian Inspektionen för vård och omsorg en ny myndighet för hälso- och sjukvård och socialtjänst (Ds 2012:20) ska denna myndighet vara på plats , men något konkret förslag har inte synts till . Regeringen har dock inte gjort någon analys av hur en ny myndighetsstruktur kommer att påverka tillsynen av stödet för kvinnor som har utsatts för våld. anser att tillsynen är en ingrediens för att kartlägga vad som brister i kommunerna för att kunna rätta till problemen och öka likvärdigheten. Dessa frågor riskerar dock att komma i skymundan när den nya tillsynsmyndigheten ska sjösättas eftersom andra områden inom vården och omsorgen berör så många fler människor och därför kommer att bli prioriterade. Därför bör den särskilda utredaren som ska förbereda och genomföra bildandet av den nya tillsynsmyndigheten (dir. 2012:67) få ett tilläggsdirektiv att noga analysera hur tillsynen över kommunernas insatser för våldsutsatta kvinnor och barn som har bevittnat våld ska kunna förbättras inom ramen för en ny myndighet. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 7Poliseskort av misshandlade kvinnor Kvinnor som misshandlas av en närstående ser ofta ingen annan utväg än att akut fly från sitt eget hem. Det är vanligt att kvinnor med barn bara hinner få med sig en väska med tillhörigheter innan de söker skydd på en kvinnojour eller någon annanstans. Att komma tillbaka till hemmet och hämta kläder och annat nödvändigt är ofta inte möjligt för den utsatta kvinnan. I vår motion 2012/13:Ju201 Poliseskort av misshandlade kvinnor, föreslår vi därför att kvinnor som tvingats fly från eller som har lämnat en närstående man, och känner fruktan för våld eller hot om våld från honom, ska ges laglig rätt att återvända till sitt hem för att hämta sina och eventuella barns personliga tillhörigheter i skydd av polis. 8Brist på bostäder för våldsutsatta kvinnor Den som utsätts för våld i en nära relation får i många fall problem med sitt boende. Dels kan den våldsutsatta bli utslängd från sin partners lägenhet, dels kan hon tvingas fly för att undkomma våldet. I många kommuner är det i praktiken kvinnojourerna som står för insatser när det gäller skyddat boende till utsatta kvinnor och barn. Enligt öppna jämförelse kan nästan alla kommuner erbjuda skyddat boende. Vanligtvis finns det akut skyddat boende i kommunerna men problemet uppstår när kvinnan ska lämna jouren och behöver en egen bostad. I stället blir kvinnorna kvar längre än de behöver på jouren eller tvingas hålla tillgodo med otrygga tillfälliga bostäder. Problemet med att kommunerna inte kan erbjuda våldsutsatta kvinnor ett lämpligt boende handlar till stor del om den generella bristen på bostäder. Den av regeringen initierade utförsäljningen av allmännyttan som pågår främst i storstadsområdena gör inte saken bättre. Att det byggs bra lägenheter till rimliga priser är en grundläggande förutsättning för att kommunerna ska kunna ta sitt ansvar för våldsutsatta kvinnors och barns boende. Kommunerna måste också bli bättre på att samarbeta över gränserna när det gäller boendefrågan, t.ex. genom att bilda resurspooler med boenden för de personer som utsatts för våld i nära relationer. Ett akut problem i sammanhanget är bristen på skyddade boenden för män som behöver stöd på grund av våld i nära relationer eller hedersrelaterat våld. Regeringen bör därför ge i uppdrag att göra en samlad översyn av kommunernas möjligheter att efter tiden på skyddat boende erbjuda bostad till personer som utsatts för våld i nära relationer samt lägga fram förslag på lämpliga åtgärder. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 9Översyn av hyreslagens tillämpning Regler om hyresgästers rättigheter och skyldigheter finns i 12 kap. jordabalken, den s.k. hyreslagen. Hyresgästen har ett aktsamhetskrav, eller med andra ord en vårdplikt, när han eller hon använder lägenheten. Vårdplikten innebär att hyresgästen är skyldig att ersätta skador som uppstår genom hans eller hennes vållande. Ett exempel på vållande kan vara om hyresgästen bryter mot de förhållningsregler som finns, t.ex. skyldigheten att anmäla en skada till hyresvärden. Hyresgästen är skyldig att ersätta alla skador som han eller hon eller någon annan som är på besök orsakar (12 kap. 24 § JB). Hyresgästens försummande av vårdplikten kan leda till vräkning. Det förekommer att kvinnor som misshandlats av sin partner blivit vräkta från sina hyresrätter med motiveringen att de försummat sin vårdplikt till följd av att mannen slagit sönder inredning i lägenheten. Det är inte acceptabelt att ett brottsoffer ska behöva bli vräkt från sin bostad till följd av att hon eller han blivit misshandlad och i samband med det fått lägenheten sönderslagen av sin våldsamma partner. Regeringen bör därför se över hyreslagens tillämpning när det gäller vräkningar av personer som misshandlats i lägenheten av en partner. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. vill införa ett skydd för brottsoffer i hyreslagen. Att en annan person slagit sönder lägenheten i samband med att lägenhetsinnehavaren blivit misshandlad ska inte vara grund för hyresrättens förverkande. Regeringen bör återkomma med ett förslag till ändring i hyreslagen enligt ovanstående. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 10Utredning av dödligt våld mot kvinnor Forskning visar att en kvinna löper störst risk att utsättas för våld av en man hon har en relation med när hon vill lämna honom. Gränsen mellan att bli svårt misshandlad och dödad är hårfin, vilket de senaste årens många tragedier där kvinnor mördats av pojkvänner, sambor eller makar vittnar om. Enligt Brottsförebyggande rådets (Brå) rapport våld mot kvinnor i nära relationer (2001:11) kände av kvinnorna som föll offer för dödligt våld gärningsmannen. I knappt hälften av fallen hade den dödade kvinnan haft en nära relation till den våldsutövande mannen. Det är ett stort misslyckande när samhället inte lyckas stoppa våldet och ge utsatta kvinnor skydd och hjälp. har lagt fram förslag i om att tillsätta en som ska se över varje fall där en kvinna mördats eller misshandlats till döds av en närstående man. En liknande lagstiftning infördes när det gäller barn som dödats av närstående. Därför är det mycket glädjande att har beslutat att även dödligt våld mellan närstående vuxna ska utredas. Syftet med utredningsverksamheten ska vara att ge underlag för förslag till åtgärder som förebygger att kvinnor och män utsätts för våld eller andra övergrepp av närstående eller tidigare närstående personer. Alla fall av dödligt våld omfattas, oavsett kön på offer eller förövare. Det är vi positiva till eftersom utredningarna då även kommer att omfatta dödligt våld i t.ex. samkönade relationer och dödligt våld som utförts av nära familjemedlemmar i ett hedersrelaterat sammanhang. Det förekommer även att män utsätts för dödligt våld av kvinnor, även om det är ovanligt. Sammantaget är vi nöjda med beslut men har några förslag till ytterligare förbättringar. 10.1Hedersrelaterat våld och förtryck som lett till självmord Självmord till följd av psykisk misshandel av en närstående omfattas inte av utredningssystemet. Vi har förståelse för argumentet att bedömningen av om självmord har begåtts med anledning av brott riskerar att bli både godtycklig och svår. Vi anser ändå att självmord där det finns misstanke om att dödsfallet föregåtts av hot och påtryckningar av hedersrelaterad karaktär ska ingå. Vi delar Kvinno- och Tjejjourers Riksförbunds (SKR) inställning att utredningsmyndigheten annars riskerar att missa fall med s.k. balkongflickor som efter svår psykisk misshandel tagit sina liv. Det är mycket angeläget att åtgärder tas fram för att bekämpa denna grova form av hedersrelaterat våld.