mot · H002C383 · 2012-10-04 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att göra en översyn av sjöfyllerilagstiftningen. Har du druckit en öl och kör din båt är du fyllerist. Det har flertalet fått erfara . Promillegränsen om 0,2 på sjön klassas som sjöfylleri och lagens utfall är mycket olyckligt och har skapat stora problem. Frågan om sjöfylleri har varit föremål för utredningar och överväganden vid ett antal tillfällen innan beslutade om ändrade regler i sjölagen innebärande bland annat att en nedre promillegräns om infördes för vissa båtar. Sjöfyllerilagens bestämmelse om enkelt sjöfylleri och promilleregeln innefattar inte bara den som kör utan också den som i övrigt på ett fartyg fullgör en uppgift av väsentlig betydelse för säkerheten till sjöss. När som helst kan alkoholtest göras, ingen misstanke om onykterhet behövs. Lagstiftningen upplevs som ett problem och många frågar sig om det övergripande syftet med lagstiftningen verkligen uppnås, nämligen ökad sjösäkerhet. Trenden var att sjöfylleriet minskade redan innan lagstiftningen infördes där , i varje fall i , orsakades av nyktra båtförare. Av de olyckor där alkohol är inblandat handlar det om grovt sjöfylleri, vilket innebär en promillehalt på över 1. Detta slår Transportstyrelsen fast som också menar att båtlivet är säkert. Den nya nedre promillegränsen 0,2 är olycklig och riskerar att minska sjösäkerheten istället för att öka den. För det första: Resurserna som läggs på att jaga den som kör sin båt och druckit en öl gör att fokus hamnar helt fel. Eftersom ingen misstanke om onykterhet behövs innebär den nya lagen att resurser läggs på att kontrollera om någon druckit en öl eller ett glas vin för att om sådant är fallet straffa. Detta innebär böter och indraget körkort. I praktiken innebär detta förstörd semester, svårigheter att ta sig till jobbet, skjutsa barnen till dagis och för andra som kör bil i jobbet kanske uppsägning. Det är de berusade förarna som måste upptäckas innan olyckan är framme. Fulla personer har inget på sjön att göra och statistiken visar tydligt på att det är vid grovt rattfylleri som olyckor sker. För att nå syftet med en ökad sjösäkerhet krävs att berusade personer inte sätter sig i sin båt och kör iväg. Tyvärr händer det och därför måste resurserna vara fokuserade på att upptäcka dessa förare. För det andra: Sjötrafiken kan aldrig jämföras med biltrafiken där gränsen på är fullt rimligt. Marginalerna på sjön är betydligt större än på vägar. Bilar kör snabbare, vägarna är smalare, trafiken tätare, för att nämna några skillnader. Har du druckit ett glas vin på fastlandet kan du enkelt ta dig hem utan att köra din bil. , för att ta ett exempel, består av runt 35 000 öar där affärer, vänner och restauranger ofta finns på en annan ö än den man själv bor på, semestrar på eller ligger med sin båt vid. För att ta dig någonstans måste du åka båt. I är runt 10 000 bofasta och det finns runt 50 000 fritidshus, i vilka människor ofta spenderar sina semestrar. En skärgårdsbo som måste uträtta ett ärende och som druckit en öl förbjuds att köra sin båt som många på sin semester vill kunna ta ett glas vin utan att bli isolerade på sin ö. Behöver en båt läggas om på grund av förändrade väderförhållanden efter att ägaren druckit ett glas vin till maten är detta olagligt. För det tredje: Tillväxt och företagande blir lidande. Båtmarknaden försämras med företag som går i konkurs. Det rör sig om tillverkare, varv och mäklare. Försäljningen stannar av och priserna på båtar dyker. Restauranger får stänga då folk väljer att stanna hemma och äta middag och drömmen om att öppna en egen sjökrog har för många grusats. Sveriges skärgårdar är välkända och lockar hundratusentals turister. Med försämrade förutsättningar, som den sänkta promillegränsen innebär, blir turismen och tillväxt lidande. Den nedre promillegränsen ger ett olyckligt utfall och därför bör ge regeringen tillkänna att det fordras en översyn av sjöfyllerilagstiftningen.