mot · GZ02U24 · 2012-04-11 00:00:00 — med anledning av skr. 2011/12:114 Strategisk exportkontroll 2011 krigsmateriel och produkter med dubbla användningsområden tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om svensk vapenexport och dess reglering. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behovet av en svenskägd försvarsindustri. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om internationellt vapensamarbete och det internationella vapenhandelsfördraget ATT. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om ska motsätta sig riktlinjer och regelverk inom EU som kan leda till att möjligheter att vidmakthålla en inhemsk försvarsindustri begränsas. Vapenexporten och dess reglering Det är självklart så att det är önskvärt med en reglering av vapenexporten. Vi menar att principerna för vapenexport innebär en ständig avvägning mellan försvarsindustriella och säkerhetspolitiska intressen å ena sidan och exempelvis hänsynstaganden till svenska utrikespolitiska mål, situationen för mänskliga rättigheter och risken att vapnen används mot den egna befolkningen i ett presumtivt köparland å den andra. Det vore naturligtvis även kontraproduktivt att sälja vapen till en fientligt sinnad makt eller till någon gruppering som skulle kunna tänkas vända vapen mot oss eller någon hypotetisk allierad. Enligt vår mening måste bedömningen av vapenexport också vila på en avvägning mellan dessa faktorer. Detta bör tillkännage som sin mening. anser att det svenska försvaret i huvudsak ska ha till uppgift att försvara och gör därvidlag bedömningen att den absoluta huvuddelen av ansvaret för denna uppgift kommer att vila på våra egna resurser, alldeles oavsett om vi deltar i internationella samarbeten eller inte. En följd av detta är att det finns ett behov av att tillgodose en stabil tillgång på materiel till detta territorialförsvar. Det är svårt att se att vi vare sig nu eller skulle kunna räkna med att vi i alla tänkbara sammanhang kommer att ha möjlighet att köpa materiel från internationella källor, speciellt i en situation med ett försämrat internationellt läge. Om en sådan situation uppstod och var utsatt för en förhöjd hotbild skulle vi i och med detta riskera att lida brist på viktig militär materiel. Därför måste också ha en försvarsindustri. I detta avseende gör vi en annan bedömning än regeringen, som har valt principen att fokusera på inköpt materiel i stället för att ta hänsyn till att detta också kan medföra betydande fördyringar. Ett ytterligare argument för detta är att det är fullt möjligt att de särskilda behov som vi har gör att det är mer ekonomiskt försvarbart att utveckla hela vapensystem i inhemsk industri i stället för att köpa från hylla. Även om sådana vapensystem som vi har behov av fanns tillgängliga är det inte säkert att de skulle vara kompatibla med varandra eller med vår befintliga materiel, vilket skulle medföra ytterligare kostnader för anpassning av dessa. Det är med hänvisning till ovanstående resonemang av vikt att sådan industri som är viktig för försvaret behålls inom landet. Det är därför inte helt oproblematiskt att förvarsindustrin gradvis har övergått i internationella vapenkoncerners ägo. Regeringen bör med hänsyn till detta verka för att viktig försvarsindustri behålls i svensk ägo, om nödvändigt genom att staten går in som ägare. Vår utgångspunkt är att denna försvarsindustri måste kunna verka under förhållanden som så långt möjligt är ekonomiskt fördelaktiga för de svenska skattebetalarna. Det betyder att försvarsindustrin ofrånkomligen också måste ägna sig åt export för att genom försäljning kunna bidra till att bära kostnaderna för utveckling. Internationellt vapensamarbete och det internationella vapenhandelsfördraget Det finns inte något principiellt fel i att ingår i samarbeten om vapenutveckling eller avtal som reglerar internationell vapenhandel så länge som dessa samarbeten är i samklang med långsiktiga säkerhetspolitik. Det är dock viktigt att sådana samarbeten inte hamnar i strid med behov av en egen försvarsindustri. EU:s gemensamma ståndpunkt och de åtta kriterier som ska beaktas innan ett beslut fattas om vapenexport till ett land är kriterier vi tycker är bra och ska följas. Ur vår synvinkel kan EU-samarbetet kring frågor av denna typ dock aldrig tillåtas leda till att handlingsfrihet eller möjligheter till egen livaktig försvarsindustri inskränks. De förhandlingar som pågår kring det internationella vapenhandelsfördraget (ATT) måste noga övervägas så att inte riskerar att ett sådant avtal får en menlig effekt på svensk försvarsindustri och därigenom i förlängningen att inte kan uppfylla sina säkerhets- och utrikespolitiska mål. bör inte ingå i samarbeten som har sådana följder. Detta bör tillkännage som sin mening.