mot · H002Kr308 · 2012-10-03 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att låta ansöka hos om att flyttningen av stad förs upp på och att därmed kunna verka för att stöd från Europeiska unionen utgår för den kulturgärning flyttningen och dokumentationen av att flytta en stad innebär. har 2012 fått sitt första nya världsarv godkänt . Det är glädjande och ansvarsfullt. I finns därmed femton världsarv upptagna på lista: kungligt residens med unikt bevarad slottsteater (1991). och stad från 770970 (1993). i intakt järnbruk (1993). Hällristningsområdet i obruten bosättning under 8 (1994). av i (1994). med intakt ringmur och bevarat gatunät (1995). kyrkstad med sin bebyggelse (1996). Laponia orörd natur i samiskt kulturlandskap (1996). Örlogsstaden mest kompletta örlogsstad (1998). Södra odlingslandskap (2000). med en av de största landhöjningarna i världen (2000). landskap med århundraden av kopparutvinning (2001). i unik långvågssändare för transatlantiska förbindelser i en tidigt trådlös värld (2004). meridianbåge astronomen (18161855) 265 mätpunkter från Hammerfest till genom tio länder som genom att mäta breddgradernas längd jämfört med ekvatorn hjälpte till att bestämma jordklotets form; fyra av de på svenskt territorium sju ingående mätpunkterna, Tynnyrilaki i , Jupukka i , Pullinki i och Perävaara i ingår i världsarvet (2005). Sju fyra i , en i , en i , en i . De representerar en byggnadstradition med stora och rikt utformade och dekorerade hus landsbygd. Målningarna är en blandning av folkkonst samt rokoko och utgör sista blomningen i en lång kulturell tradition (2012). Jag anser att också flyttningen av stad bör utgöra ett världsarv. Flyttningen av stad närmar sig med tidens hastighet. Rapporterna är många om ras och raseri. Fysiskt har redan en stor väg flyttats, ny järnväg dragits, trafikleder ändrats. förestår flyttning av allt från bostadshus till kyrka och stadshus till miljön i sin helhet. Vad blev kvar? Hur blev det? Att dokumentera detta vilket naturligtvis sker via kommunen, och är en uppgift för framtiden som måste göras . Och förvisso sker, som utskottet anfört i 2011/12:KrU9, redan mycket: Kommunen och arbetar med projektet, är mycket aktivt, andra svenska myndigheter också, en del aktivt, andra mest som åskådare som de flesta av oss. En sak är säker: Det finns en fascination kring detta projekt som är en process där människors beslut påverkar framtidens miljö och natur. har 20102012 i samarbete med , och drivit uppdraget Samverkan om gestaltning av offentliga miljöer inom vilket processorienterade samverkansprojekt med kommuner, landsting och fastighetsägare som ska generera goda exempel på gestaltning av offentliga miljöer och ökad kunskap om samverkansprocesser genomförs, ett av dessa just Gruvstadsparken i , ett område med bostadsbebyggelse och kulturhistoriskt värdefulla miljöer och byggnader, vilket avses omvandlas till en väl gestaltad och funktionell parkmiljö för kirunaborna. Nybyggnad av städer är inte ovanligt, till och med huvudstäder. Att flytta en stad på grund av att den riskerar att sjunka ner i jorden är däremot så ovanligt att inget annat exempel existerar. Visserligen har ungefär 120 små byar i flyttats till följd av att kolbrytning omöjliggjort att byarna ovan jord blir kvar. Det är de enda kända exemplen på att hela områden, bebodda av människor, tenderat att försvinna på grund av att jorden under gröpts ur av mänsklig kraft och hand. Flyttningen av 19641968 i är av annan karaktär men mer kända. Hela tempelområdet monterades ner genom att huggas ur sina klippor och flyttades upp och från floden för att bevara templen för eftervärlden från de stigande vattenmassorna i och med byggandet av . skall av kanske betydande delar av , världens till ytan största stad, flyttas. Det är i grunden andra etappen i stadens mer än 100-åriga existens. Flyttningen är nödvändig för stadens och samhällets överlevnad eftersom den utgör förutsättningen för mineral- och gruvföretaget möjlighet att leva vidare som gruvföretag. Vid 2008/framhöll kulturutskottet (2008/09:KrU3) att vad gäller begäran om att föra upp flyttningen på vill utskottet erinra om att en stor del av världsarven är belägna i och att västvärldens länder vid generalförsamlingens möte beslutat att inta en mer restriktiv hållning mot nya världsarv i denna del av världen. Det är en korrekt återgivning av Unescobeslutet men tolkningen som ligger nära till hands att göra av rekommendationen kan knappast bli att det endast är det geografiska läget som avgör om en unik företeelse skall bli världsarv. Om möjligheten att låta pröva vad som skall föras upp som världsarv finns inget beslut om. Tolkningen att man av hänsyn till eventuellt avslag inte alls bör låta pröva en sak, är ingen god hållning. Tvärtom visar inte minst besluten vid 2009 och generalförsamlingar inom , där flera tidigare beslutade världsarv ifrågasattes och ställdes under observation för framtida bibehållande av världsarvsstatusen, att det inte är geografisk belägenhet som är avgörande utan graden av unicitet. När kulturutskottet behandlade förslag likartat detta, bland annat i 2008/09:KrU3, 2010/11:KrU10 och 2011/12:KrU9, framhölls att världsarvskonvention syftar till att skydda fysiska kulturarv som byggnadsminnen, arkitektoniska verk, monumentala skulpturer och målningar, element eller byggnadsverk av arkeologisk art, inskriptioner, grottbostäder samt flera företeelser tillsammans som är av särskilt stort universellt värde ur historisk, konstnärlig eller vetenskaplig synpunkt (artikel 1, konventionen om skydd för världens kultur- och naturarv). Slutsatsen var att Unescokonventionen svårligen är tillämplig på processer. Åtminstone i vissa fall har emellertid , av okänd anledning, tolkat bestämmelsen extensivt, kanske därför att alla världsarv svårligen låter sig inrymmas i den egna definitionen. Ett exempel utgör det svenska världsarvet meridianbåge (2005) och det speciella med ett annat, , , där landhöjningen är en viktig del av motiveringen till världsarvsstatusen, är onekligen ett exempel på en alldeles väldigt långsam men intressant process. Att inte ens låta pröva världsarvsidén stads flyttning gränsar till uppgivenhet . Vilka hus skall bevaras? Vilka skall flyttas? Vilka skall rivas? Hur skall de hus som bevaras placeras för att den atmosfär och känsla som präglat den ursprungliga platsen blir kvar? Vad präglade då flyttbeslutet togs? Hur såg miljön ut? Hur reagerade människorna? Vilka konsekvenser fick beslutet ur demografisk synvikel? Frågorna kommer att ställas . Men svaren kan bara ges .