mot · H002Ub3 · 2012-11-07 00:00:00 — För är det självklart att den som utför arbete ska vara anställd och ha lön och övriga arbetsvillkor reglerade i kollektivavtal. är det tillåtet att anta doktorander utan att anställa dem. Forskarutbildningen för doktorander som saknar anställning finansieras med utbildningsbidrag alternativt stipendier. Det bidrar till en osund konkurrens. De som är bäst lämpade för forskning kan avstå från forskarutbildningen om ingen anställning erbjuds. I stället antas de som accepterar att utföra arbete under sämre villkor. Svensk forskarutbildning, som har hög kvalitet, kommer att bli än mer attraktiv om alla doktorander kan erbjudas anställning och därmed en rimligt trygg tillvaro under forskarutbildningen. Ytterligare en stor fördel med att anställa doktorander på forskarutbildningen är att det kan leda till en större öppenhet i antagningen. Informationen om lediga platser kommer att spridas till fler vilket leder till fler kvalificerade sökande. Det kommer förhoppningsvis även att leda till att fler med utländsk bakgrund och fler från arbetarklassen antas samt att könsfördelningen kan bli jämnare i fler ämnen. Med ett öppnare antagningssystem finns också bättre möjligheter att bryta beroendeförhållanden mellan doktorander och handledare. För dem som efter examen söker sig utanför högskolevärlden för att arbeta är det också en bättre merit att ha varit anställd. Doktorandanställningar ökar forskarutbildades attraktionskraft på arbetsmarknaden. förbättrades de ekonomiska förutsättningarna för doktorander. Det har medfört att doktorander genomför forskarutbildningen snabbare än tidigare, med bibehållen kvalitet på avhandlingarna, samt att en större andel examineras. påbörjades en process som syftade till att omvandla alla utbildningsbidrag inom forskarutbildningen till doktorandtjänster. av doktoranderna har utbildningsbidrag. Regeringen tar endast små steg på denna väg genom att de anser att anställandet av doktoranderna ska tidigareläggas. Detta ska finansieras inom ramen för de forskningsanslag som ges. förslag är att utbildningsbidragen nu ska avskaffas och att doktoranderna ska anställas. Om utbildningsbidragen omvandlas till anställningar ökar lönekostnaderna för doktorander med som kostnaderna för utbildningsbidrag minskar med . I vår motion Utgiftsområde 16 (2012/13:Ub475) höjer vi därför anslagen till forskning och forskarutbildning med . Stipendiefinansiering under forskarutbildningen innebär en rad nackdelar. Doktorander som finansieras med stipendier har inte rätt till inkomstrelaterad ersättning vid sjukdom, föräldraledighet eller arbetslöshet. räknar inte heller stipendiefinansierad forskarutbildning som överhoppningsbar tid och därför har de doktorander som finansieras med stipendier inte någon vilande sjukpenninggrundande inkomst, SGI. Stipendierna räknas inte som pensionsgrundande inkomst och lärosätena kan inte heller teckna försäkringar för stipendiater. Dessutom berättigar inte stipendier till den automatiska övergång till doktorandanställning som sker för doktorander med utbildningsbidrag när återstår av forskarutbildningen. Den enda regel som finns rörande stipendier är att statliga anslag inte får användas till dessa. Det finns dock en rad stipendiefonder och externa medel som används till stipendier. Enligt (2011:8 R) finansieras av doktoranderna med stipendier. Stipendier är en förlegad finansieringsform dels på grund av den osunda konkurrens som skapas och den ekonomiska otrygghet det leder till, dels på grund av bristen på regler, som gör det lätt att missbruka stipendierna. Det bör därför inte vara tillåtet att finansiera doktorander med stipendier. Regeringen skriver i propositionen att den anser att universitet och högskolor bör teckna en försäkring hos Kammarkollegiet för de fall doktoranders stipendier bortfaller på grund av frånvaro från studierna vid sjukdom eller föräldraledighet. Detta är förstås ett steg framåt, men vi vidhåller ändå vår tidigare bedömning att stipendiefinansiering inte bör förekomma, utan att dessa doktorander i stället bör anställas. Regeringen bör återkomma med ett förslag om förändring av högskoleförordningen som innebär att samtliga som antas till forskarutbildning också anställs som doktorander. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Utbildningsforskningen behöver ges bättre förutsättningar att utvecklas. Forskningsanknytningen i lärarutbildningen och i pedagogikens praktik måste stärkas. Vi välkomnar därför de satsningar som regeringen gör på forskarskolor för lärare och förskollärare samt systematiskt sammanvägande och spridande av effektiva metoder och arbetssätt i skola och förskola. 8.1Skolornas huvudmän och den vetenskapliga forskningen Vi anser att det är av största vikt att skapa möjligheter för att utveckla den utbildningsvetenskapliga forskningen så att den svarar mot behov inom lärarutbildning och pedagogisk yrkesverksamhet i samverkan mellan å ena sidan universitet och högskolor och å andra sidan kommuner och skolor. Det behövs strukturer som främjar integration mellan forskning, utbildning och pedagogisk verksamhet. Inom har och kommunerna aktivt verkat för en sådan verksamhetsanknuten kunskapsutveckling. Framgången att skapa sådana arenor beror främst på att fått regeringens uppdrag att utforma program för en sådan verksamhet. Regeringen bör på motsvarande sätt ge i uppdrag att i samverkan med bl.a. och Kommuner och Landsting utforma program med mötesplatser för forskning och yrkespraktik och med incitament för forskningsfinansiering från skolornas huvudmän. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 8.2Förlängd utbildning för förskollärare och lärare i fritidspedagogik För att kunna möta varje barns behov ska de som arbetar i förskola och fritidshem vara välutbildade och kompetenta. Den nuvarande lärarutbildningen, som har införts, kommer inte att ge de framtida förskollärarna och lärarna i fritidspedagogik tillräckliga kunskaper. I alla andra sammanhang framhålls vilken betydelse välutbildade och kunniga lärare har, men inte när det gäller förskola och fritidshem. Ett huvudsyfte med lärarutbildningsreformen var att stärka lärarutbildningens forskningsanknytning och möjliggöra en direkt övergång från professionsutbildning till forskarutbildning, utan kostsamma kompletteringar. Efter reformen fick förskollärare och lärare med inriktning mot fritidspedagogik eller mot de tidigare åren i sådana möjligheter. Det skedde dels genom tillkomsten av nya forskarutbildningar vid universiteten, dels genom tillkomsten av forskarskolor som innebär ett samarbete med och uppbyggnad av forskarmiljöer vid högskolorna med lärarutbildning. I samband med att den s.k. Bolognaprocessen infördes blev examina uppdelade på antingen grundnivå eller avancerad nivå. Den avancerade nivån omfattar minst 240 poäng och ger behörighet till forskarutbildningen. Några av lärarutbildningens examina hamnade då på grundnivå eftersom de var kortare än . Det gällde bl.a. examina med inriktning mot förskola, fritidshem och tidiga år, som alla var för korta. För förskolans del gäller fortfarande argumentet att mer fördjupning och bättre forskningsanknytning i förskollärarutbildningen leder till högre kvalitet i förskolan precis som inom andra skolformer. Den nya skollagen har även inneburit ett förtydligat ansvar för förskollärare att leda den pedagogiska verksamheten och det är också ett motiv till att förbättra förskollärarutbildningen. Bättre kunskaper kommer också att behövas nu när trycket på förskolan ökar, dvs. att barnen ska lära sig läsa och räkna i förskolan. För att det inte ska bli fråga om en tidigarelagd skolstart med vanliga lektioner och undervisning behövs kunniga förskollärare som kan ta till vara barnens nyfikenhet och lust att lära utan att släcka deras intresse och självförtroende. I fritidshemmen riskerar kvaliteten att försämras ytterligare med den nya lärarutbildningen. Blivande lärare med inriktning mot fritidspedagogik har fått sin utbildning kortad till . Dessutom är det inom denna inriktning endast möjligt att fördjupa sig i praktiska och estetiska ämnen. Ett syfte med fritidshemmen är att de ska ingå som en integrerad del i en samlad skoldag. De har en pedagogisk uppgift och betydelse i och med att läroplanen även gäller för fritidshemmen. Det är därför nödvändigt att grundlärare med inriktning mot fritidshem har djupa kunskaper inom exempelvis läs-, skriv- och matematiklärande för att kunna möta barnen i deras ständigt pågående lärande. Lärare inom den obligatoriska skolan och lärare med inriktning mot fritidspedagogik samverkar i arbetslag och bidrar med sina skilda och speciella kompetenser till att eleverna når målen i skolan. Båda dessa grupper bör dessutom ha en bred och djup forskningsförankring i sin utbildning. För att lärare med inriktning mot fritidshem ska få tillräcklig kompetens i fritidspedagogik och sidoämnen inklusive de teoretiska ämnena för att undervisa 612-åringar, är det nödvändigt att utbildningen förlängs. Alla lärarexamina, bl.a. de för arbete i förskola, förskoleklass och fritidshem, bör förlängas till 240 poäng och minst 60 poäng av kurserna ska vara på avancerad nivå i syfte att ge behörighet för utbildning på master- och forskarnivå. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Genusforskningen bidrar till att utveckla samhällskritiken och därigenom demokratin genom analyser av maktstrukturer i samhället. Genom den integrering av genusforskning som har skett inom många ämnen har nya frågor ställts om hur föreställningar om kön påverkar traditionella kunskapsområden och forskningsfält. Inom medicinen har denna forskning exempelvis inneburit förbättrade diagnoser och behandlingsmetoder. Genusperspektiv på klimatforskningen innebär t.ex. att resurseffektiva insatser kan riktas mot den halva av befolkningen som står för den största delen av dagens överkonsumtion. Genusforskningen och integrationen av denna i andra forskningsområden och -satsningar tillmäts inte tillräckligt stor betydelse i regeringens forskningsproposition. Genusforskningen bör uppmärksammas mer i den nationella forskningspolitiken. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Vidare bör genusforskningen stärkas och av anslag bör ytterligare gå till utlysningar för genusforskning. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. En strategisk åtgärd för att stärka genusforskningen var beslutet att tillsätta sex stycken s.k. genusprofessurer. Detta har inneburit att genusforskningen har integrerats i nya miljöer och skapat en bredare legitimitet för ämnet. Forskningsmiljöer har byggts upp där genusforskningen ingår som en naturlig del. vill bygga vidare på denna strategi och trygga kontinuiteten i satsningen. Av medel bör därför användas för att utlysa ytterligare sex genusprofessurer med tillhörande resurser för att finansiera doktorand- och forskarassistenttjänster. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Regeringen föreslår att stödet till svensk utvecklingsforskning och samarbete mellan forskare i utvecklingsländer och forskare i överförs från Sida till . ställer sig positivt till regeringens förslag, men menar att det är viktigt att fortlöpande utvärdera stödet till utvecklingsforskningen. Det svenska stödet till utvecklingsforskning har genomgått stora förändringar. fanns en egen myndighet, Sarec, som hade hand om stöd till utvecklingsforskning i såväl som utvecklingsländerna. Sarec blev sedan en särskild avdelning på Sida och avvecklades därefter. Dessa organisatoriska förändringar har resulterat i att den kompetens som tidigare fanns samlad på Sarec nu är utspridd inom Sida och utrikesförvaltningen. Mot bakgrund av detta är det extra viktigt att säkerställa att stödet till utvecklingsforskningen resulterar i forskning av hög kvalitet och med relevans för utvecklingssamarbete. Att bedöma ansökningar från forskare kräver både resurser och kompetens. måste få rejält med resurser så att rådets tjänstemän på ett bra sätt kan förbereda den bedömning av ansökningarna utifrån vetenskaplig kvalitet och relevans som ska utföras av en kommitté för utvecklingsforskning. Därför ser ett behov av att följa upp huruvida har tillräckliga resurser och kompetens att handlägga ansökningarna och följa upp resultaten av de forskningsmedel som fördelas. Det är också viktigt att ha en tydlig definition av vad som ryms inom begreppet forskning av relevans för låg- och medelinkomstländer. Annars finns en risk att biståndsmedel används till forskning som inte bidrar till att uppnå målen för utvecklingssamarbete. Sammantaget betyder detta att det enligt finns ett behov av att fortlöpande följa upp arbetssätt och resultat för att göra det möjligt för att så snabbt som möjligt bygga upp en samlad kompetens inom utvecklingsforskning. I och med beslutet att lägga ned Sadev finns det inte längre någon myndighet som har ett specifikt ansvar för resultatuppföljning och utvärdering inom biståndet. Regeringen bör därför återkomma till med ett förslag på hur fortlöpande utvärderingar av stödet till utvecklingsforskningen skulle kunna organiseras. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Arbetslivsforskningen har minskat drastiskt och skingrats för vinden sedan regeringen lade ned (). bedrev världsledande och värdefull forskning inom en mängd arbetsrelaterade områden såsom arbetsmarknad och sysselsättning, arbetsrätt, arbetets organisering, hälsa och ohälsa i arbetslivet, ergonomi och belastning, fysikaliska och kemiska hälsorisker, integration och mångfald samt utvecklingsprocesser i arbetslivet. Nedläggningen innebär en stor förskingring av kunskaper och resurser. Från att ha varit världsledande är nu svensk arbetslivsforskning satt på undantag. och är de enda EU-länderna utan ett arbetslivsinstitut. Vi saknar nu en överblick av läget och utvecklingen i arbetslivet. Det saknas en kunskapsöversikt över intressanta resultat. Betydande kunskaper och en samlad bild av forskningen har gått förlorade. Överföringen av forskningsresultat har avstannat och det är färre både unga och etablerade forskare som får chans att satsa på arbetslivsforskning. Regeringen vill att vi alla ska stå till arbetsmarknadens förfogande, men vill inte investera i den forskning som behövs för att underlätta återgång till arbetslivet och för att människor ska kunna vara kvar längre i arbetslivet. Arbetsmiljön blir sämre när den kunskapsutveckling som skulle kunna ge oss ett bättre arbetsliv inte kan fortsätta. Lösningar av de vardagliga problemen i arbetslivet kräver tvärvetenskaplig forskning i nära samverkan med arbetsmarknadens parter. Svensk arbetslivsforskning har tidigare haft förmåga till detta. Det görs nu spridda forskningsinsatser runt om i landet, men det uppväger inte alls den tidigare neddragningen och splittringen av arbetslivsforskningen. menar att arbetslivs- och arbetsmiljöforskningen är av stor vikt för arbetslivets utveckling. Det finns ett värde i att samla denna forskning och kompetens inom ramen för ett nationellt som arbetar i nära kontakt med parterna på arbetsmarknaden och som kan bidra till att resultatet av forskningen kommer till praktisk tillämpning. Regeringen bör därför tillsätta en utredning med uppdrag att ta fram förslag på hur arbetslivsforskningen kan samlas och stärkas. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 12Forskning för ekologiskt hållbar utveckling Jordbruket står för av de svenska utsläppen av växthusgaser (s. 21 stycke Miljö-, klimat- och energiinsatser inom jordbruket, skrivelse 2011/12:124), och klimatåtgärder brådskar. konstaterade (SOU 2008:24) att styrmedel som är direkt inriktade på att minska utsläppen av växthusgaser inom jordbrukssektorn saknas. Det effektivaste sättet att minska utsläppen från jordbrukssektorn är genom åtgärder mot konsumtionen av jordbruksprodukter, i synnerhet livsmedel. Här kan forskning om nya klimatvänligare livsmedel samt livsstilsförändringar spela en helt avgörande roll. Detta gäller inte minst vegetariska livsmedel. Enligt artikeln Trends in greenhouse gas emissions from consumption and production of animal food products har utsläppen från den svenska produktionen av animaliska produkter minskat från CO2e (koldioxidekvivalenter) 1990 till 2005. Den 14-procentiga minskningen härrör främst från en effektivare produktion. Men de svenska utsläppen från konsumtionen av animalier ökade , till CO2e, nästan lika mycket som utsläppen från personbilar. Forskarnas slutsats är att möjligheterna att minska utsläppen med en effektivare produktion är begränsade. Om världen ska lyckas att begränsa den globala uppvärmningen till max måste konsumtionen av animaliska produkter minska, menar man (, , , , Animal, ). vill se en utvecklad forskning kring klimatvänligare livsmedel. I finns ett intresse för detta bland forskare och vissa företag, men än så länge råder brist på forskningsmedel. har anslagit betydande statliga medel till forskning kring odlat kött och har kommit en bra bit på väg. Men mycket finns kvar att göra. Vi har förslag i denna riktning i det paket som vi kallar det hållbara matlandet och som vi tidigare presenterat i vår motion om utgiftsområde 23 i statens budget, 2012/13:MJ456. Vi tror också att det behövs mer forskning kring livsstilsförändringar. Enligt på allmänhetens kunskaper och attityder till klimatförändringen är mer än hälften av befolkning positiva till att minska sin köttkonsumtion (bland kvinnor ligger siffran på ). Som anförts ovan ökar den svenska köttkonsumtionen och utsläppen från denna sektor. Det behövs mer forskning om hur livsstilsförändringar kan minska belastningen på klimatet. Vad som här anförts om forskning om livsstilsförändringar för minskad klimatbelastning bör som sin mening ge regeringen till känna. Vi välkomnar regeringens ökade anslag till IVL, , och Formas. Men eftersom klimatutmaningarna och andra miljöproblem är så omfattande behövs större anslag än så. föreslår ett ökat anslag för miljötoxikologisk forskning med . Vidare föreslår vi att nya medel anslås till Formas för landsbygdsutveckling. Medlen ska kunna sökas av regionala högskolor i samverkan med det lokala och regionala näringslivet. För detta anslår vi . Slutligen ökar vi anslaget med för , . Dessa förslag har vi tidigare presenterat i vår motion om utgiftsområde 23 i statens budget, 2012/13:MJ456, under anslag 2:2. ser med stort intresse på uppbyggandet av det nationella centrumet för livsvetenskaplig forskning. Inom ramen för satsningarna på läkemedelsutveckling är det viktigt att andelen djur inom djurförsök bringas ned till ett minimum. Vi vill därför att det tas fram en handlingsplan för att minimera antalet djur i djurförsök samt att det inrättas ett 3R-center (Replace, Reduce, Refine [ersätt, minska, förfina]) för detta syfte (se motion 2012/13:MJ456).