mot · H002MJ455 · 2012-10-03 00:00:00 — Vi anser att arbetet med att skydda vattentäkterna måste intensifieras genom en förändrad prioritering hos de statliga myndigheter som har ansvaret. Påverkan från avloppsvatten ökar i i högexploaterade områden. På många platser har kommunerna tagit för lätt på riskerna med att avloppsvatten tränger in i dricksvattnet. I orsakades en sjukdomsspridning av en enda felkopplad avloppskälla. I fjällområdet i har den snabba expansionen lett till problem. I strandnära lägen t.ex. längs har bebyggelsen med enskilda avlopp och vattentäkter växt från stranden och uppåt sluttningar, vilket lett till att avlopp från nyare hus trängt in i de äldre strandnära husens brunnar. Vi tror att detta är ett kommande stort problem, och ansvaret ligger hos kommuner. bör få en uppgift att följa utvecklingen och tidigt ge kommuner stöd och möjlighet att dela med sig av erfarenheter av problem med vattenförsörjning på grund av snabb exploatering. Det finns ca 400 000 undermåliga enskilda avlopp i vårt land. I praktiken strider dessa avlopp mot lagen. Lagöverträdelserna förekommer framför allt i sommarhusområden längs våra kuster. Utsläpp av avloppsvatten som inte är tillräckligt renat från fosfor och kväve bidrar till övergödningen. Regeringen har tidigare haft sin tilltro till att ROT-arbete skulle kunna öka takten för att åtgärda problematiken. Det finns inga uppgifter på att så sker . Regeringen bör återkomma med hur den avser att arbeta för att minska den bristande tillsyn av enskilda avlopp som förekommer i vissa kommuner. Det bör även ses över om högre krav kan ställas på enskilda husägare att åtgärda bristfälliga enskilda avlopp. Biologisk mångfald i vattendrag Många rödlistade arter finns i våra vattendrag. Tillståndet för dessa har förbättrats något. Men för vissa arter är situationen fortfarande mycket oroande: flodkräfta, storröding och ål bedöms som akut hotade. Vi anser att myndigheternas arbete och insatser i frågor om biologisk mångfald i rinnande vattendrag bör samordnas. Det är mycket viktigt att öka samordningen och samverkan i dessa frågor. Bakgrunden är att ansvaret för frågor om vatten och biologisk mångfald berör flera riksdagsutskott och finns på flera departement och myndigheter. Ansvaret för dessa frågor bör innehas av de myndigheter som har ansvaret för att uppnå miljömålet Levande sjöar och vattendrag. betalar kraftbolagen en bygdeavgift och en fiskeavgift. Den senare används för fiskefrämjande åtgärder i de berörda vattenområdena genom att man bevarar och återskapar den biologiska mångfalden i vattendragen. Bidrag för dessa åtgärder betalas ut efter ansökan. Bygdeavgiften används till att minska skador i närområdet och till allmänna ändamål för den bygd som berörs av verksamheten. Kraftbolagen finansierar också kompensationsåtgärder avseende fisk i enlighet med krav som ställs i olika tillstånd. Vi menar att kraftbolagen trots detta i stort sett saknar motivation för att arbeta med att återställa och förstärka den biologiska mångfalden. Det finns behov av fortsatta och förstärkta insatser från verksamhetsutövarna för att bevara och återskapa den biologiska mångfalden i vattendragen. Vi anser att det behövs en analys om fiskeavgifterna ska kunna användas på annat sätt än vad som angetts i vattendomarna. De företag som ansvarar för vattenreglering bör åläggas att anlägga fiskvandringsvägar för att bevara eller återställa den biologiska mångfalden. Kraftbolagen saknar i stort sett motivation för att arbeta med att återställa och förstärka den biologiska mångfalden. finns det behov av fortsatta och förstärkta insatser från verksamhetsutövarna för att bevara och återskapa den biologiska mångfalden i vattendragen. Regeringen bör särskilt pröva möjligheten att införa ett generellt krav på fungerande omlöp för upp- och nedströms vandring av fisk vid kraftverk och dammar. Det finns ingen helhetsbild av vilka resultat som statens insatser för biologisk mångfald i rinnande vatten har och vilka mål som har nåtts. En uppskattning är att över hälften av de mest skyddsvärda vattendragen som skulle ha restaurerats inom ramen för miljömål återstår att åtgärda. Vi anser därför att uppföljningen av insatser för restaurering av vattendrag och fiskevård måste bli bättre och att regeringen ska se till att så sker. ska gälla före gamla vattendomar När anläggningar som är föremål för en gammal vattendom ska utökas eller byggas om används endast reglerna från den gamla vattendomen. Vi menar att borde gälla även för dessa anläggningar på samma sätt som för övrig verksamhet. Det skulle innebära att anläggningen tvingas använda senaste teknik och metod för minskad miljöpåverkan på samma sätt som vid nybyggnation. Vi anser att regeringen skyndsamt bör återkomma till med förslag till ett ändamålsenligt regelverk för vattenverksamhet för att modernisera föråldrade tillstånd för sådan verksamhet. Vi hänvisar till miljö- och jordbruksutskottets rapport mångfald i rinnande vatten och vattenkraft En uppföljning (2011/12:RFR1) och de rekommendationer som tas upp om vattendomar och restaurering av vattendrag. Regeringen bör återkomma till med förslag som säkerställer att används även vid ombyggnad eller tillbyggnad av vattenkraftverk. Regeringen skriver i sin skrivelse 2010/11:163 att vattenverksamhet ska bedrivas enligt tillstånd som prövas enligt hänsynsregler och leva upp till krav. Men regeringen redovisar inte i skrivelsen hur den ämnar gå vidare för att lösa problemet, vilket vi uppfattar som otillfredsställande. Grundvatten av god kvalitet (nr 9) Utvecklingen av kvaliteten på grundvattnet är mycket oklar. Detta menar vi är allvarligt eftersom grundvatten av god kvalitet är en grundläggande förutsättning för hela vår välfärd. Övervakningen är inte tillräckligt heltäckande för att följa måluppfyllelsen av miljömålet och den kan inte sägas uppfylla kraven i EU:s vattendirektiv. geologiska undersökning har i uppdrag att bevaka grundvattenkvaliteten. SGU har på uppdrag av regeringen föreslagit en ny bättre vattenövervakning.29 SGU menar också att en lagreglering av råvattenprovtagning vid allmänna vattentäkter är nödvändig för att övervakningen ska fungera. Vi menar att regeringen ska säkerställa att ett nytt mer heltäckande övervakningsprogram ska genomföras och att regeringen bör återkomma till med lagregler om råvattenprovtagning vid allmänna vattentäkter. Förekomsten av bekämpningsmedel är en av de vanligaste orsakerna till dålig kvalitet på vatten. Bekämpningsmedel från jordbruket påträffas i hela landet men främst i jordbruks- och befolkningstäta områden i . Det ekonomiska styrmedlet som påverkar användningen av bekämpningsmedel är skatten på bekämpningsmedel. Skatten höjdes senaste gången 2003 och har varit oförändrad per kilo aktiv substans. För att ett ekonomiskt styrmedel ska upprätthålla sin styrande effekt bör den regleras med KPI på samma sätt som för skatten på koldioxid. utredningstjänst30 har på vårt uppdrag beräknat vad avgiften skulle vara om den höjdes med KPI och kommit fram till att skatten i så fall bör höjas till per kilo verksam substans. Vi anser att regeringen bör återkomma till med ett lagförslag där skatten på bekämpningsmedel regleras med KPI på samma sätt som skatten på koldioxid. Detta bör ge regeringen till känna. Också ökad ekologisk odling innebär minskade mängder bekämpningsmedel. Vi socialdemokrater har som mål att öka den odlade markens andel till . Detta ska ske bl.a. genom ökad offentlig upphandling. Bevarande av naturgrustillgångarna är en förutsättning för att vi i ska kunna behålla en hållbar dricksvattenförsörjning. Naturgrusavlagringarna är våra viktigaste grundvattenmagasin. Det tidigare delmålet var maximalt uttag av uppfylldes inte då uttaget låg kring , enligt bedömning. Skatten på naturgrus är det viktigaste styrmedlet för att se till att användningen av krossat berg inte blir dyrare. har i utvärderingar visat att skatten är för låg för att utjämna skillnaderna i produktionskostnader mellan grus- och bergtäkter.31 Vi menar att regeringen bör återkomma till med ett förslag på höjning av skatten på naturgrus som utjämnar dessa skillnader. Hav i balans samt levande kust och skärgård (nr 10) är som känsligt bräckvattenhav en unik miljö som vi har ett stort ansvar inför kommande generationer att bevara. Tyvärr ser vi stora problem med ekosystem i obalans och döda bottnar. Det krävs kraftfulla politiska insatser, och alla länder runt måste ta sitt fulla ansvar för att förbättra havsmiljön. Arbetet för att rädda kommer att ta och måste få fortsatt prioritet av den nu sittande regeringen. Mer om detta redogör vi för under miljömålet Ingen övergödning. Tungmetaller från industriutsläpp ligger sedan drygt ett århundrade lagrade i och Västerhavets bottensediment. De är potentiella miljöhot, men anses enligt expertisen göra minst skada om de får ligga kvar som de är, orörda. Användningen av giftiga båtbottenfärger har minskat men inte i den takt som förväntats efter EU:s arbete med biociddirektivet. De gifter som förhindrar att havstulpaner och alger växer på båtbottnarna sprider sig till havslevande djur. Mätvärden i småbåtshamnar tyder på att giftiga färger fortfarande används. Tillämpningen av lagen behöver förbättras. Det skräpet är ett stort miljöproblem. På har tidigare genomförts strandstädningar men kommunernas ökade kostnader gör att strandstädningen hotas. Regeringen bör arbeta fram ett program för rena kuster inom ramen för EU. Fiskare bör, så som skett inom projektet the North Sea, kunna lämna det avfall de fått i sina fiskeredskap avgiftsfritt i hamn. Ett sådant system kan uppmuntra fiskebåtar att forsla skräpet till hamn istället för att låta det gå tillbaka i havet. Vi måste börja se problemet med marint skräp som en gemensam EU-angelägenhet eftersom skräpet genereras i ett land men drabbar ett annat, alternativ kommer från internationell sjöfart. Vi anser att det brådskar med inventeringen av de gamla oljeläckande vrak som finns längs de svenska kusterna. I finns 261 kända vrak som är identifierade som potentiella miljöhot, 20 ligger nära den svenska kusten. Att tömma vraken på olja kan bli mycket kostsamt men det kan också konsekvenserna av en förorenad kust. Regeringen kartlägger nu problemet men vi anser att arbetet med åtgärder måste börja . En handlingsplan bör upprättas med olika steg , geografiskt läge och riskklass. Vi måste sluta att använda havet som en avfallsplats. Ett förbud mot att släppa ut orenat latrin- och toalettavfall från fritidsbåtar har införts. Förbudet planeras träda ikraft i särskilt känsliga områden som , , , samt sjöar och inre vattendrag. ska förbudet vara infört även i resten av landet (och ). Men passagerarfärjorna i , och tillåts fortfarande släppa ut sitt avloppsvatten. Vi menar att förbudet bör utökas till att gälla även passagerarfartyg. Det finns en överenskommelse mellan och ett antal rederier om att avfallet ska lämnas i land, men den gäller främst den ordinarie färjetrafiken mellan och och inte de stora kryssningsfartygen. För att full effekt ska nås av förbudet mot utsläpp av toalettavfall bör fler hamnar kunna erbjuda avfallshantering. Sjöfarten är en viktig del i transportsystemet. Vi menar att utsläppskrav på internationell sjöfart bör ingå som en del i en framtida klimatöverenskommelse. Regeringen bör arbeta för en internationell överenskommelse så att sjöfart och flygtrafik bär sina miljökostnader. finns det ca 200 000 tvåtaktsmotorer i bruk. De stora utsläppen från dessa påverkar livet i haven. Stora mängder giftiga kolväten går direkt ut i vattnet. Full gas med en tvåtaktsmotor på 70 hk i innebär att bensin släpps ut i havet. släpper en motor på 7080 hk ut ett badkar med oanvänd bensin. finns moderna tvåtaktsmotorer med lägre utsläpp, och regeringen bör återkomma till med förslag till stimulansåtgärder och regelverk i syfte att fasa ut användningen av smutsiga tvåtaktsmotorer i våra havsområden, sjöar och vattendrag. Myllrande våtmarker (nr 11) Målet är svårt att nå till 2020. Få arter och naturtyper som är kopplade till art- och habitatdirektivet har nått gynnsam bevarandestatus. Tre miljoner hektar våtmarker har förstörts i genom mänskliga aktiviteter. av de kvarvarande är opåverkade av människan. Regeringen bör presentera åtgärder för att nå miljömålet myllrande våtmarker. Merparten av våra vattendrag finns i skogen. Skogsvattnet hyser ett myller av liv. Allt vatten, våtmarker, älvar och skogsbäckar har avgörande betydelse för den omgivande skogen. Det som händer med skogens vatten kommer förr eller senare att ge effekter nedströms och slutligen i havet. Ett väl fungerande vatten är en förutsättning för biologisk mångfald och också för skogens tillväxt. I och med regeringens ständiga neddragningar av anslagen för att skydda naturmiljöer har möjligheterna att uppnå miljömålet minskat. Vi har i vår utgiftsområdesmotion för UO 20 föreslagit en förstärkning av anslaget för skydd av värdefull natur i förhållande till regeringens förslag. Det är helt avgörande att vattenhänsyn blir en större del av den skoglig planeringen. Arbetet med att t.ex. återskapa våtmarker, förbättra kantzoner och minimera körskador bör intensifieras. Utvinningen av torv har ökat betydligt i . När torv utvinns drabbas den biologiska mångfalden, och bundet kol som frigörs vid brytningen och eldningen påverkar klimatet. Inom EU:s system med handel av utsläppsrätter gäller torv som fossilt bränsle och betalar utsläppsrätter, men övrig förbränning av torv i är befriad från energiskatt och koldioxidskatt. Vi menar att detta faktum kan försämra möjligheter att nå miljömålen och klimatmålen, och vi vill se över möjligheten att stegvis införa en koldioxidskatt för eldning av torv utanför utsläppshandelssystemet. Levande skogar (nr 12) Den svenska skogslagstiftningen var utformad så att det skulle finnas en balans mellan det allmännas rätt att bevara värdefulla naturmiljöer och den enskildes rätt att bruka sin egen mark. För oss socialdemokrater har det alltid varit lika viktigt att bevara tillfällen till sysselsättning och inkomst från skogen som att säkerställa att vårt naturarv bevaras till kommande generationer. Denna balans är skör och absolut nödvändig för att bevara både jobb och biologisk mångfald. Vi menar att denna balans nu är bruten, och detta riskerar att skada både framtidens jobb och den biologiska mångfalden. Mediebilden har varit att skogsbruk i sig är skadligt och alla skogsägare dras över en kam. Detta är inte rättvist. Felet ligger inte hos dem som arbetar i skogen eller hos bolagen utan hos regeringen som genom olika signaler och beslut urholkat den balans vi värnar om. De senaste årens hårda debatt kring skogsbruket visar att lagstiftningen är otydlig och att ambitionerna i 1993-års skogspolitik måste tydliggöras. Skog och skogsmark är en nationell tillgång, likaväl som en internationell sådan. Skogen ska skötas så att den långsiktigt ger god avkastning som den biologiska mångfalden behålls och hänsyn tas till andra allmänna intressen. Skogens roll som kolsänka måste diskuteras. En viktig fråga för vår skogspolitik är hur tillväxten ska kunna öka utan att miljöhänsynen minskar. Efterfrågan på den förnybara råvara som skogen ger kommer att öka, liksom användningsområdena för olika komponenter. Här behövs mera rådgivning, vidgad kunskap och utökad forskning, inte minst vad gäller riskerna som uppstår till följd av ett förändrat klimat. Vi menar att delar av den produktiva skogen kan skötas med en särskild miljöhänsyn. Därutöver finns ett generellt behov av att öka skogsvårdande insatser såsom röjning, gallring och återplantering. Detta måste förbättras på ett mer konstruktivt sätt än var regeringen förmått, annars riskerar produktionen att bli mindre. Många skogsägare uppfattar t.ex. inte kraven i skogsvårdslagstiftningen som tillräckligt skarpa. Detta kan påverka återväxten. Åtgärder måste vidtas för att öka de skogsvårdande insatserna gallring, röjning och återplantering. Det behövs en översyn av skogsvårdslagen för att säkerställa balansen mellan miljömål och produktionsmål och tydliggöra behovet av skogsvårdande insatser. Detta bör ge regeringen tillkänna. Efterfrågan på hållbart framställda produkter växer i våra stora exportnationer. finns den frivilliga hållbarhetsmärkningen FSC (). Det är ytterst viktigt att förtroendet för en sådan märkning inte urholkas. Att miljörörelsen nu lämnat samarbetet till följd av att man anser att följsamheten kring regelverket brister är mycket olyckligt. Vi står fast vid uppfattningen att en hållbarhetsmärkning av skogsprodukter även i fortsättningen ska drivas i samarbete mellan miljörörelse och skogsnäring och inte i statlig regi, men i ett läge då ett sådant samarbete är möjligt bör regeringen överväga en annan konstruktion. Därför är det viktigt att regeringen inleder samtal med skogsnäringen kring miljöansvaret och hur ett sjunkande förtroendet för det svenska skogsbrukets miljöhänsyn kan hota svenskt skogsbruks exportmöjligheter och i förlängningen jobb och välfärd i . Vi socialdemokrater konstaterar att regeringen misslyckats med att uppnå miljömålet Levande skogar. Ambitionerna att skydda värdefull natur har sänkts gradvis. Anslaget har minskat . är 861 arter klassade som hotade enligt artdatabanken.32 Detta måste tas på allvar. Mer värdefull natur måste skyddas, och vi har i vår utgiftsområdesmotion föreslagit en förstärkning av anslaget för skydd av värdefull natur. beslutade att ge i uppdrag att dela ut högst 100 000 ha produktiv skogsmark till staten för att användas som ersättningsmark. Istället för att köpa mark som ska skyddas som reservat skulle staten betala med denna ersättningsmark som ursprungligen ägts av . Detta arbete sköts av ett nytt bolag, , men ännu har ingen mark bytts33. Tanken var att systemet med ersättningsmark skulle skynda på processen att uppnå miljömålet, men detta har visat sig orealistiskt. Regeringen bör därför skyndsamt se över situationen och presentera lösningar för avsikten med beslut, dvs. att marken ska bidra till att uppfylla det nationella miljömålet Levande skogar. Naturskog och gammelskog kan sägas vara en skog med mycket liten historisk mänsklig påverkan. Denna skogstyp finns främst i fjällnära områden.34 Det är av största vikt att dessa få, kvarvarande naturskogar skyddas. FN:s överenskommelse i inom ramen för konventionen för biologisk mångfald kräver att av varje naturtyp på land ska bevaras. Miljömålsberedningens arbete med hållbar markanvändning har fått uppdraget att fokusera på hur ska implementera Nagoyaöverens-kommelsens mål. Det är i det arbetet viktigt att slå fast vad som är skyddat i . I det underlag som regeringen begärde in för att vidarebefordra till Miljömålsberedningens arbete med markanvändning hade och olika uppfattningar.35 Detta behöver klarläggas ytterligare, exempelvis hur skogliga impediment ska räknas. De är visserligen skyddade från skogsbruk, men inte från annan verksamhet som kan påverka den biologiska mångfalden. Regeringen vill ofta räkna in de frivilliga avsättningar som skogsbolagen gjort. Det är viktigt att dessa avsättningar är permanenta och att bolagen inte flyttar avsatta områden mellan skog som står i väntan på slutavverkning. Det är också viktigt att det finns en vetenskaplig bedömning av om de frivilliga avsättningarna verkligen är värdefull skog med många hotade arter. Därför bör kvaliteten på de frivilliga avsättningarna granskas innan de räknas in i det svenska Nagoya-åtagandet. Det har också visat sig att vissa länsstyrelsers arbete med att kartlägga skogar med höga naturvärden släpar efter. Vi måste undersöka om dessa länsstyrelser behöver resursförstärkning för att klara sitt arbete eller om vi kan omfördela för att prioritera detta viktiga uppdrag. bör fortsätta sitt arbete som expertmyndighet åt regeringen, som rådgivare åt skogsnäringen och som främjare av skogsvårdslagen. En omarbetning av skogsvårdslagen bör tydliggöra roll som värnare av ett skogsbruk med dubbla politiska mål. ska också ha reella möjligheter att arbeta efter målen. Vi ser inte just nu att en omläggning av myndighetsstrukturen, där uppgifter läggs ut på andra myndigheter, skulle gynna vare sig skogsnäringen eller arbetet med att främja biologisk mångfald i skogen. har genomfört stickprovskontroller av hur avverkningar lever upp till av lagen fastställd miljöhänsyn, den s.k. polytaxinventeringen. Mätningarna har visat allt sämre siffror. Antalet underkända avverkningar har ökat från (19982001) till (2011). meddelade ledning att polytaxinventeringarna inte var rättvisande.36 redovisas undersökningen på ett annat sätt, vilket gör det omöjligt att följa utvecklingen. Den nya polytaxinventeringen har ännu inte offentliggjorts. Regeringen bör uppdra till att återgå till en inventeringsmodell och en rapportering som gör det möjligt att följa utvecklingen . Utredningen (SOU 2006:81) föreslog att skulle få rätt att ta ut en sanktionsavgift för avverkningar som inte uppfyllde miljöhänsynskraven. Med en tydligare lagstiftning menar vi att det är möjligt att överväga införandet av en sådan avgift. En sådan skulle också kunna finansiera en ökad tillsyn, exempelvis möjligheten att göra noggrannare kontroller inför större föryngringsavverkningar. Diskussioner förs om så kallat kontinuitetsskogsbruk där ingen kalavverkning sker. I tidigare nämnda utredning (SOU 2006:81) konstateras att de allra flesta skogsbruksmodeller som kan tänkas vara aktuella faktiskt ryms inom den nuvarande lagstiftningen, men har regeringen ändrat paragraferna 5, 6, 10 och 11 som alla innebär krav på skogsbrukets brukningsmetoder. Vi menar att det borde vara frivilligt och tillåtet för den som vill använda andra metoder än kalhygget att göra så och att detta måste klargöras i en översyn av lagen. Lika viktigt som att skydda skog genom reservat, naturvårdsavtal och frivilliga åtaganden är att skapa incitament för en ökad naturhänsyn och biologisk mångfald i delar av den konventionellt brukade skogen. Vi vill arbeta för ett större användande av frivilliga skogsbruksplaner där skogsägare, inom ramen för sitt skogsbruk, stimuleras till en ökad biologisk mångfald. Det handlar om ökad kunskap för naturvårdande insatser som går utöver hänsynskraven i skogsvårdslagen. Detta bör huvudsakligen inriktas på små skogsägare. Ett rikt odlingslandskap (nr 13) Socialdemokraternas politik för detta miljömål framgår av vår motion Bra mat för välfärd och jobb.37 En storslagen fjällmiljö (nr 14) Den svenska fjällvärlden är ett internationellt värdefullt arv som vi har att förvalta. Den känsliga miljön i fjällen påverkas av många intressen. Främst i de södra fjällen har skador på mark och vegetation uppkommit genom ett ökande besökstryck, betestryck, skoterkörning, terrängkörning på barmark och exploateringstryck. Också klimatförändringarna påverkar fjällmiljön. Trädgränsen kryper snabbt uppåt eftersom medeltemperaturförändringen är större närmare polerna. Vi vet lite om vad som väntar fjällmiljön pga. klimatförändringarna. Här behövs fortsatt forskning och uppföljning. För den biologiska mångfalden är fjällmiljön oerhört viktig. Både ur nationell och internationell synvinkel. Den svenska tundran är ett arv som vi har att förvalta i ett globalt perspektiv. Det finns stora områden av fjällnära skog och vattenmiljöer som inte är skyddade. Vi är oroade för att en ökande terrängkörning i fjällen sliter på vårt världsarv. Användningen av terrängfordon har ökat markant i fjällen enligt en sammanställning som gjort.38 Vi tror att en ökad tillsyn för att utföra kontroller avseende brott mot terrängkörningslagen är nödvändiga. Tillsammans med riktade informationsinsatser. Fortsatt bete i fjällandskapet behövs av både natur- och kulturmiljöskäl. Men renbetet hotas av försämrade ekonomiska och praktiska förutsättningar. Vi menar att det ur ett nationellt och kulturellt hänseende är väsentligt att de som önskar bedriva renskötsel fortsättningsvis får en möjlighet till det.