mot · GZ02Fi18 · 2012-05-02 00:00:00 — Det höga sparandet har kommit till utryck i stora bytesbalansöverskott. har bytesbalansöverskottet i genomsnitt uppgått till av BNP. har de inhemska investeringarna, mätt som andel av BNP, i allt väsentligt legat kvar på samma nivå.29 Det är framför allt den privata sektorn som ligger bakom överskotten i bytesbalansen, men även den offentliga sektorn har bidragit genom att i nära 15 års tid generera årliga överskott på i genomsnitt av BNP. Den totala offentliga skuldsättningen har pressats ned från av BNP till 2011.30 Det statsfinansiella ramverket är självfallet en mycket viktig faktor bakom denna remarkabla utveckling. Eftersom bytesbalansens saldo definitionsmässigt är skillnaden mellan finansiellt sparande och inhemska investeringar så innebär stora ihållande överskott i bytesbalansen att har kommit att bli en betydande kapitalexportör. Därmed sällar sig till en ganska liten skara länder som förutom , , , och huvudsakligen består av en rad oljeexporterande stater.31 Är de offentliga investeringarna för låga? Det kan naturligtvis finnas fullt rimliga, rationella skäl till att har byggt så stora nettofordringar på utlandet. Placeringar i utländska finansiella tillgångar, särskilt på nya tillväxtmarknader, kan självfallet tänkas ge högre räntabilitet än inhemska investeringar. Men det kan också finnas andra och mer dystra förklaringar, nämligen att vi av olika skäl har investerat på en för låg nivå på hemmaplan. Den ekonomiska statistiken indikerar också att sannolikt har investerat för lite i reala, offentliga tillgångar. I en internationell jämförelse gjord av SNS konjunkturråd 2012 konstateras att har stått sig väl när det gäller investeringar i maskiner och immateriella tillgångar, dvs. kapitalslag som huvudsakligen kan knytas till privat sektor. Däremot intar en bottenplacering vad avser investeringar i de delvis komplementära kapitalslagen infrastruktur och bostäder, där det förstnämnda till övervägande del utgörs av offentliga tillgångar.32 De låga svenska investeringarna i infrastruktur, i synnerhet transportinfrastruktur, och bostäder bekräftas också av statistik från Euroconstruct (se figuren nedan)33. Även har pekat på bristerna i transportsystemet, framför allt när det gäller järnvägen.34 Men bilden är inte entydig. drar i en färsk analys slutsatsen att investeringarna i transportsystemet under inte har hållit jämna steg med trafikutvecklingen, framför allt på järnvägssidan och i storstadsregionerna. Men pekar man på att de investeringarna som andel av BNP trendmässigt har ökat (se figur 5) och att standarden på det svenska transportsystemet har förbättrats mer än genomsnittet för Europa.35 Figur 5 Totala investeringar i transportsystemet som andel av BNP i 15 västeuropeiska länder. Genomsnitt för perioden 20072011 Källa: Euroconstruct. Anm: Prognos för . Figur 6 Investeringar i transportsystemet som andel av BNP 19932011 I figuren ovan relateras offentliga investeringar till BNP, vilket är ett vanligt analytiskt tillvägagångssätt. Investeringskvoter ger dock relativt svag vägledning när det gäller att bedöma det aktuella investeringsbehovet. Det är ju mängden kapital, t.ex. i form av kapacitet i transportsystemet, som är det intressanta och inte hur stora investeringarna är . Ett på många sätt mer relevant mått är den offentliga kapitalstocken, dvs. det samlade värdet av investeringar som har gjorts i vägar, järnvägar, byggnader och annat fysiskt kapital i offentlig ägo. Det finns starka skäl att anta att den offentliga kapitalstocken i allt väsentligt bör öka i samma takt som BNP. Det beror bl.a. på att belastningen på vägar och järnvägar i princip ökar linjärt med aktiviteten i ekonomin. Kapitalstocken växer om bruttoinvesteringarna överstiger förslitningen, dvs. om nettoinvesteringarna överstiger noll. har dock genom egna beräkningar skapat tidsserier över statens och kommunernas kapitalstockar. Dessa beräkningar visar en tydlig minskning av den offentliga kapitalstockens värde i relation till BNP. Utvecklingen kan i första hand härledas till kommunsektorn, men även den statliga stocken har minskat i storlek relativt BNP. Mål för offentliga investeringar en problematisering Det nuvarande finanspolitiska ramverket säkrar långsiktigt en solid finansiell ställning för staten men ger ingen garanti mot för låga investeringar i reala tillgångar. ställer förvisso inte upp några formella hinder för högre offentliga investeringar. Det har dock förts en diskussion om risken för att investeringar skjuts till förmån för permanenta utgiftsökningar och/eller skattesänkningar. Ett sätt att hantera detta potentiella problem vore, som bland annat har diskuterat, att formulera om överskottsmålet till att avse ett mål för det totala offentliga sparandet, dvs. både finansiellt sparande och nettoinvesteringar. En sådan s.k. gyllene regel har tidigare tillämpats i bl.a. och . En uppenbar nackdel med att formulera en gyllene regel är dock att det öppnas upp en möjlighet att kringgå överskottsmålet genom att klassificera om offentlig konsumtion till investeringar. Det kan också ifrågasättas varför en gyllene regel ska begränsas till just fysiska investeringar och inte omfatta t.ex. offentligt finansierad utbildning och forskning. Vidare kan man konstatera att den ena komponenten i ett utvidgat överskottsmål, nettoinvesteringarna, skulle bli extremt känslig för vilka antaganden som görs när det gäller livslängder för olika kapitalslag, vilket utgör ytterligare en risk för manipulation. Sammantaget talar det mesta för att en gyllene regel knappast är en framkomlig väg. Däremot finns det starka skäl att förbättra uppföljningen av hur de offentliga investeringarna utvecklas, bland annat genom högre kvalitet i den officiella statistiken. En annan mer realistisk handlingsväg skulle kunna vara den modell som skissats av SNS konjunkturråd 2012 och som innebär att man kompletterar de treåriga utgiftstaken med en plan för de offentliga investeringarna . En sådan plan skulle, utöver fysiska investeringar, även kunna inrymma satsningar på utbildning och forskning. Det synes rimligt att i så fall ge de treåriga investeringsplanerna en svagare formell ställning än utgiftstaken. Därigenom skulle man sätta ett något hårdare tryck på att öka långsiktigheten i den ekonomiska politiken, men utan att för den skull förlora särskilt mycket i stabiliseringspolitisk flexibilitet. Det bör också påpekas att en närmare koppling mellan budgetprocessen och infrastrukturplaneringen ökar kraven på beslutsunderlag avseende lönsamheten i olika satsningar. Kalkylerad samhällsekonomisk nytta måste vara tydligt styrande för vilka objekt som ska genomföras. D En politik för fler jobb och växande företag Globaliseringen innebär en dramatisk ekonomisk och politisk maktförskjutning i världen. En helt ny global arbetsfördelning är under utformning där länder i , och östra nu klättrar mycket snabbt i den industriella värdekedjan. Välståndsökningen saknar motstycke i världshistorien. Den snabba ekonomiska utvecklingen, inte minst i folkrika länder som och , har kraftigt minskat fattigdomen i världen. minskade andelen av världens befolkning som lever i extrem fattigdom från . I absoluta tal motsvarar det en minskning med 443 miljoner människor.36 Blickar man ut över världen är det inte svårt att uppfatta den enorma positiva kraft som har släppts lös genom nedrivna hinder för handel, investeringar, resor och informationsutbyte. Ändå är det ibland lätt att utifrån ett snävare västeuropeiskt perspektiv också betrakta globaliseringen som något negativt, som ett hot. Självfallet innebär den uppskruvade internationella konkurrensen att det sätts ett hårdare strukturomvandlingstryck mot de mogna industriländerna, vilket på kort sikt kan leda till anpassningsproblem när i huvudsak lönekonkurrerande produktion måste ersättas av varor och tjänster med högre förädlingsvärde. Men öppnas det upp nya, snabbväxande avsättningsmarknader för svenska företag. Den ökande globala efterfrågan på investeringsvaror, mineraler samt infrastruktur för it och telekommunikation har tämligen entydigt gynnat länder med den typ av sammansättning av exporten som har. Vår uppfattning är tydlig: Globaliseringen är i grunden något oerhört positivt och kan, rätt hanterad, innebära mycket stora möjligheter för ett land som . Globaliseringen i kombination med den gröna omställningen är en särskilt intressant möjlighet som inte får gå oss förbi. De företag och länder som finner nya och effektiva vägar till ett minskat fossilberoende kommer att stå bäst rustade i den globala konkurrensen när priserna på fossila bränslen successivt stiger. starka industriella bas, den relativt välutbildade befolkningen samt den erkänt goda förmågan till anpassning och omställning gör att det finns all anledning att vara optimistisk om möjligheter att även på lång sikt hävda sig i en allt hårdare global konkurrens. Ytterligare faktorer som stärker position gentemot omvärlden är robusta demokratiska institutioner, ett väl fungerande skydd av äganderätten samt en effektiv och icke korrupt offentlig förvaltning. Men det finns också orosmoment. I denna motion har vi identifierat sju delvis sammanlänkade problemområden som om inget görs kan bli allvarliga hot mot jobb och företagande i . Det bristande samarbetsklimatet. är för litet för att inte ha ett nära samarbete mellan politik, näringsliv och akademi när det gäller utformningen av närings- och jobbpolitiken. Den höga ungdomsarbetslösheten. Personer utan fullständig gymnasieutbildning är kraftigt överrepresenterade i gruppen unga arbetslösa. Utan snabba och kraftfulla insatser riskerar vi att få stora grupper som slås ut permanent från arbetsmarknaden, vilket innebär enorma kostnader för både samhälle och individ. Vi ser att tiden för att rekrytera ny personal blir allt längre, och en stor andel företag uppger att de har problem att få tag i rätt arbetskraft och därför tvingas avstå från produktion. En tredjedel av de öppet arbetslösa är nu långtidsarbetslösa, en grupp som i realiteten har mycket svårt att konkurrera om jobben. I takt med att kraven på arbetsmarknaden skärps så ökar också kraven på arbetskraftens omställningsförmåga. Arbetsmarknads- och utbildningspolitiken måste svara upp mot detta. Brist på riskvilligt kapital. En god tillgång på riskkapital är helt centralt i en modern, innovationsdriven ekonomi. Att framför allt små och medelstora företag nu signalerar svårigheter att attrahera kapital måste tas på djupaste allvar. Den sårbara forskningen. har länge tillhört de länder i världen som investerar mest i forskning, mätt som andel av BNP. Men ställning som ledande forskningsnation vilar på bräcklig grund eftersom en betydande del av de totala investeringarna görs inom ett fåtal stora och internationellt lättrörliga företag. Låga investeringar i transportinfrastrukturen. Tillgänglig statistik tyder på att har underinvesterat i vägar och järnvägar. Bristande kapacitet och minskad tillförlitlighet försvårar och fördyrar näringslivets transporter. Sämre möjligheter till arbetspendling gör även att den nödvändiga utvecklingen av större och mer slagkraftiga lokala arbetsmarknader riskerar att stanna av. Sjunkande resultat i skolan. I omställningen till en mer kunskapsorienterad ekonomi är hög kvalitet i skolan en kritisk framgångsfaktor. Att tappar i internationella kunskapsmätningar är därför mycket allvarligt. Andelen som lämnar utan grundläggande gymnasiebehörighet har ökat ett flertal år i rad. har också förlorat sin internationella topposition när det gäller likvärdighet i skolan. I den globala ekonomin är det inte enbart företag som konkurrerar med varandra. I allt större utsträckning konkurrerar också länder och regioner om bl.a. investeringar och arbetstillfällen. Ett litet exportberoende land som är helt beroende av att det finns ett fungerande och väl utvecklat samarbete mellan alla aktörer som kan bidra till att blir framgångsrikt i den internationella konkurrensen. Det krävs helt enkelt ett förtroendefullt och strategiskt samarbete mellan politik, näringsliv, fack och akademi. Dagens situation lämnar tyvärr mycket övrigt att önska. har ett antal starka kluster av kunskap och företag. Utmärkande för dessa är att de består av ett större antal företag som både konkurrerar och samarbetar. Det bedrivs avancerad forskning såväl inom företagen som i samarbete med högskolor och universitet. Klustren länkas i många fall också samman av ett betydande flöde av arbetskraft mellan deras olika delar. Vi vill därför bygga en modell för strategisk samverkan mellan olika samhällssektorer. behöver mer av samarbete och gemensamma prioriteringar av forskningsresurser, utbildningsinsatser och export- och investeringsfrämjande. Den snabba omvandlingen av ekonomin gör det emellertid allt vanskligare att bygga upp en modell för strategisk samverkan utifrån den formella/statistiska indelningen av näringslivet i olika branscher. Företag i olika branscher och av starkt varierande storlek blir alltmer integrerade med varandra i komplexa produktions- och innovationssystem som oftast inte låter sig beskrivas med hjälp av den traditionella branschindelningen. Därför vill vi i dialog med näringslivet, akademin och de fackliga organisationerna utveckla en samverkansmodell som tar sin utgångspunkt i centrala framtidsutmaningar för vårt samhälle både inhemska och globala. Ansatsen bygger på tanken att framtidens samhälliga möjligheter och utmaningar, rätt hanterade, i många fall kan innebära betydande möjligheter att stärka den svenska konkurrenskraften och därmed skapa nya arbetstillfällen. Som ett led i arbetet med att bygga strategisk samverkan föreslår vi även att det inrättas en nationell innovationsberedning. Den ska ha till uppgift att stärka samverkan mellan olika aktörer runt om i landet och samla arbetet för att utveckla innovations- och konkurrenskraft. Den kommer att ha högsta politiska prioritet och ledas av statsministern. Identifieringen av vilka områden som borde bli föremål för strategisk samverkan vill vi genomföra förutsättningslöst och i nära dialog med representanter från olika samhällssektorer. Få samhällsområden torde dock lämpa sig så väl för ett strategiskt, sektorsövergripande samarbete som den komplexa och mycket kunskapsintensiva hälso- och sjukvården. I fördjupningsrutan nedan har vi därför valt att lyfta fram just Life Science som ett exempel på hur en samverkansmodell kan se ut. Andra exempel på högintressanta områden för strategisk samverkan är miljö och energi, gruvnäringen, transportsektorn, hållbar stadsplanering samt de växande besöksnäringarna. Insatser för att bryta ungdomsarbetslösheten Utbildningskontrakt för unga arbetslösa utan fullständig gymnasieutbildning Bland unga arbetslösa är personer utan fullständig gymnasieutbildning kraftigt överrepresenterade. Bland de unga i åldern med endast förgymnasial utbildning är arbetslösheten omkring 40 procent.37 Även i äldre åldersgrupper är risken för arbetslöshet betydligt högre för personer utan gymnasiekompetens.38 För unga utan fullständigt gymnasium är det inte självklart att fokus på att snabbt komma ut i arbete är det långsiktigt mest effektiva. Tvärtom kan en insats som leder till ett tillfälligt jobb minska individens möjligheter att klara den egna försörjningen på lång sikt. Kraftfulla, riktade utbildningsinsatser med syfte att lyfta så många unga som möjligt till gymnasiekompetens är därför en nyckel för att pressa tillbaka ungdomsarbetslösheten. Det är att ta ansvar både för samhällsekonomin och för individens möjligheter på lång sikt. En möjlighet till fullföljd gymnasieutbildning i den tidiga vuxenåldern ger den arbetslöse betydligt bättre chanser på arbetsmarknaden framåt. Vårt långsiktiga mål är att alla ska ha en fullständig gymnasieexamen. Ett delmål är att av alla ska ha en gymnasieexamen eller studera för att få det. För att nå detta mål föreslår vi att ett utbildningskontrakt införs för alla unga arbetslösa under som inte har fullgjort sina gymnasiestudier. Utbildningskontraktet innebär att man erbjuds en individuellt utformad utbildningsplan och garanteras insatser som ska leda fram till gymnasieexamen. För unga som är ska det inte längre vara möjligt att få stöd från det offentliga utan att man följer en handlingsplan som leder till gymnasieexamen.39 Den individuella utbildningsplanen ska präglas av att det finns många olika vägar fram till ett slutbetyg och att behoven skiljer sig mellan olika individer. Planen utgörs av en individuell kombination av praktik, jobb och utbildning, med utgångspunkt i vad som passar bäst för den enskilde. Vissa kommer att studera inom exempelvis vuxenutbildning eller folkhögskola på heltid, andra varvar deltidsstudier med antingen praktik eller arbete. Den individuella planen är central. Den innehåller garantier om insatser men också skyldigheter från individen att delta aktivt. Planen följs upp regelbundet. Målet ska vara tydligt efter fullföljd plan ska den enskilde ha fått en fullständig gymnasieutbildning. Inom ramen för utbildningskontraktet föreslår vi att det införs en modell liknande den som har använts i och som innebär att ungdomar får arbeta halvtid på avtalsenliga villkor som man läser in gymnasieexamen. Antalet platser är begränsat, tidssätts vanligtvis och ungdomarna får söka platserna. För att stimulera den typen av lösningar erbjuder staten en ekonomisk stimulans till den arbetsgivare som till avtalsenlig lön deltidsanställer en ung person på de premisserna. Ytterligare en variant är att varva studier med praktik. För att åstadkomma fler praktikplatser erbjuder staten ett handledarstöd till arbetsgivare som tar emot praktikanter inom ramen för utbildningskontraktet. För att få till stånd många olika möjligheter är kontakter med näringsliv och arbetstagarorganisationer centrala. Utbildningskontraktet innebär att när en person som saknar gymnasieexamen söker stöd på Arbetsförmedlingen slussas denne direkt in i utbildningskontraktet, och en individuell utbildningsplan upprättas. Det innebär att alla arbetsmarknadspolitiska insatser, såsom nystartsjobb och olika typer av arbetsmarknadsutbildningar, villkoras med att den unge följer utbildningsplanen. Även alla former av ekonomisk ersättning villkoras av att utbildningsplanen fullföljs. För de unga som har ingått ett utbildningskontrakt utgår ett särskilt studiestöd eller det förhöjda studiebidraget. Det särskilda studiestödet finns på två nivåer. Den ena nivån motsvarar vad individen skulle ha fått i aktivitetsstöd eller a-kassa, och för de som inte är berättigade till a-kassa motsvarar studiestödet vad individen skulle ha fått i försörjningsstöd. För dem som inte är berättigade till vare sig a-kassa eller försörjningsstöd finns möjlighet att ta del av det förhöjda studiebidrag som ges till personer som studerar för att nå grundskole- eller gymnasiekompetens. Insatserna inom utbildningskontraktet ska vara anpassade efter förhållandena på den lokala arbetsmarknaden och det regionala näringslivets behov. För att genomföra utbildningskontraktet krävs insatser på flera nivåer, såväl lokalt som statligt. Samordning bör ske mellan kommuner, , arbetsförmedlingar och andra aktörer. Kommunen har ett ansvar för att följa upp arbetslösa ungdomar som inte har gymnasieexamen. Det arbetet bör intensifieras i kommunerna så att de kan kartlägga, söka upp, motivera och aktivera dessa ungdomar inom ramen för utbildningskontraktet. Vi bedömer att utbildningskontraktet fullt utbyggt kommer att omfatta 10 000 platser till en årlig kostnad av . Åtgärden finansieras genom en avveckling av den generella nedsättningen av arbetsgivaravgiften för unga. För unga som har fullgjort sin gymnasieutbildning och därför inte kommer i fråga för insatser inom ramen för systemet med utbildningskontrakt kan det ändå finnas ett behov av särskilda åtgärder för att underlätta inträdet på arbetsmarknaden. Vi vill därför rikta en kraftfull ekonomisk stimulans till de företag och organisationer som anställer en trainee. Traineeplatserna anordnas i både offentlig och privat verksamhet. arbetslöshetsperiod ska inte utgöra ett kriterium för att kvalificera sig för en traineeanställning. Alla arbetsgivare ska kunna ansöka om att anställa en trainee under förutsättning att det finns en godkänd handlingsplan med ett tydligt utbildningsinnehåll. Den traineeanställde ska få kunskaper om arbetsplatsen och branschen och ges möjlighet att pröva på arbetsplatsens olika avdelningar och verksamheter. Det måste också finnas en utsedd handledare på arbetsplatsen. Arbetsmarknadens parter ska sluta avtal om traineeanställningarna. För att öka kontaktytan mellan högskolan och näringslivet samt underlätta arbetsmarknadsinträde vill vi även skapa traineeplatser för unga akademiker. För att komma i fråga för denna insats krävs att man är och att man har examen på minst grundnivå. I övrigt gäller samma regelverk som för de övriga traineeplatserna. Nynäshamnsmodellen för sommarjobb införs i hela landet Ett sommarjobb är ofta ungdomars första kontakt med arbetslivet. Genom sommarjobb får ungdomar lära sig vilka krav som ställs på en arbetsplats, praktiska arbetslivserfarenheter och referenser för sitt framtida jobbsökande. I i södra har det under bedrivits ett mycket framgångsrikt samarbete mellan kommunen och näringslivet för att skaffa fram sommarjobb åt skolungdomar. Fyra årskullar, de som har slutat årskurs 9 på högstadiet till dem som har slutat årskurs 3 på gymnasiet, erbjuds sommarjobb, och alla som lämnar in en ansökan garanteras arbete. Garantin inkluderar arbete . Av de sommarjobb som finns i satsningen är inom det privata näringslivet och resterande inom den kommunala verksamheten. De privata arbetsgivare som inte kan stå för hela lönekostnaden kan erhålla en viss ekonomisk hjälp från kommunen. Vi föreslår att Nynäshamnsmodellen utvidgas till att omfatta samtliga kommuner. De kommuner som inför modellen erhåller ett särskilt statligt stimulansbidrag. som många företag uppger att de har rekryteringsproblem har vi en arbetslöshet som biter sig fast på höga nivåer. Det tyder på brister i omställningsförmåga, vilket är allvarligt. I en allt skarpare global konkurrens är den viktigaste konkurrensfördelen att lära nytt och ställa om snabbare än konkurrenterna. Globaliseringen innebär att omvandlingen av den svenska ekonomin accelererar. Den snabba ekonomiska utvecklingen i folkrika stater som och ökar pressen på svenska företag som huvudsakligen är lönekonkurrerande. Det finns, schematiskt sett, två alternativa strategier för att möta det snabbt uppskruvade internationella konkurrenstrycket. En möjlighet är att vidmakthålla den svenska konkurrenskraften genom att sänka kostnadsläget, dvs. i första hand lönekostnaderna. Regeringens politik har en rad inslag i den riktningen, inte minst den ineffektiva och dyra sänkningen av arbetsgivaravgifterna för unga. Försämrade omställningsförsäkringar i syfte att pressa ned reservationslönen på arbetsmarknaden är en annan åtgärd i samma anda. Vi är övertygade om att den väg regeringen har slagit in på är en ekonomisk-politisk återvändsgränd, som långsiktigt inte ger oss den välståndsökning som krävs för att kombinera en hög kvalitet i de offentliga välfärdstjänsterna med en stark tillväxt i hushållens köpkraft. ska hävda sig genom att klättra högre i värdekedjan än våra konkurrentländer, framför allt genom att öka kunskapsinnehållet i de varor och tjänster som vi exporterar, inte genom sänkta löner. Omställningen av den svenska ekonomin är därför i betydande utsträckning en fråga om kunskap och utbildning. I den nya, globaliserade ekonomin måste var och en ges förutsättningar att under hela yrkeslivet bygga på och anpassa sin kompetens efter en snabbt föränderlig arbetsmarknad. Den högre utbildningen är en hörnsten i vår politik för fler jobb och växande företag. Utbyggnaden av högskolan och måste fortsätta.