ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · H002K297 · 2012-09-30 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att överväga en översyn av frågan om återvinning från kremering. I kremeras en majoritet av alla avlidna personer, räknar man med att av alla avlidna kremerades (Kyrkogårds och ). Vid en kremering förs kistan med den avlidne in i en ugn som har en temperatur på ca och förbränningstiden pågår sedan i omkring en . Då denna höga temperatur kan göra att föremål i den avlidnes kropp, så som pacemaker eller insulin-dosor, exploderar så tas de först ut av obduktionstekninker innan förbränning inleds. Andra föremål, som höftproteser, lämnas dock ofta kvar men förbränns inte trots den höga temperaturen. De ligger därför kvar efter förbränning. Proteser och andra föremål av metall som suttit i den avlidnes kropp samt andra metaller i form av skruvar och handtag på kistan skulle kunna återvinnas och gör så också i flera länder men i tillåts inte detta enligt den svenska begravningslagen. Istället grävs därför dessa föremål ned på kyrkogårdsmark. Man brukar räkna med att det i snitt ligger kvar omkring metall efter varje kremering och med tanke på det stora antal kremeringar som genomförs så grävs det totalt ner flera tiotals ton på kyrkogårdsmarkerna runt om i landet. Om man då ser till det antal som kremerades så har det endast under detta år grävts ner över metall. Metall som annars hade kunnat återvinnas. I är vi duktiga på att återvinna det mesta och att värna om miljön men när det kommer till detta område så verkar det, av någon anledning, finnas en viss tveksamhet. Positivt är dock att man numera allt oftare använder den energi som frigörs i samband med nedkylning av rökgaserna när dessa renas och släpps ut på fjärrvärmenätet istället för att låta dem gå till spillo.. Det är bra att man har börjat se fördelarna med återvinning även inom detta område men det är beklagligt att begravningslagen sätter stopp för återvinning av metaller. Genom att öppna upp för återvinning även av metaller efter kremering skonar vi miljön och tar hand om åtevinningsbara produkter som annars hade slängts bort. En översyn av begravningslagen med denna ambition bör enligt mig därför övervägas.
mot · H002K3 · 2012-09-26 00:00:00 — med anledning av prop. 2011/12:151 Ändringar i radio- och tv-lagen avslår regeringens förslag till lag om ändring i radio- och tv-lagen i de delar det avser 8 kap. 2 §. Regeringens proposition föreslår ändringar i radio- och tv-lagen, flertalet av redaktionell karaktär. En innehållsmässig ändring är förslaget att tillåta annonsavbrott som är kortare än en minut i direktsända sportevenemang, samt i övriga direktsända tv-sändningar om det finns synnerliga skäl. Dagens lagstiftning kräver i stället att den sammanlagda annonstiden vid varje givet avbrott uppgår till minst en minut, efter det att tiden för annonssignatur räknats bort. motsätter sig de föreslagna ändringarna om att tillåta kortare reklamavbrott. Vi anser att såväl , juridiska fakultetsnämnden, som , samhällsvetenskapliga fakulteten, framför relevant kritik gällande dels att det saknas belägg för hur detta förslag ska vara till förmån för tv-tittarna, dels att det finns en risk för att annonsinslagen inte blir ett avbrott utan en del i sportprogrammen och att evenemangen i sig kan komma att påverkas av annonsörernas behov av korta reklampauser. vill i sammanhanget poängtera att AV-direktivet, vilket föranlett förslaget till ändringar, i artikel 4 § 1 ger EU:s medlemsstater frihet att i allmänhetens intresse föreskriva mer detaljerade eller striktare regler inom de områden som direktivet samordnar. Vidare ges i artikel 4 §§ 25 i direktivet möjlighet att, förutsatt uppställda krav, vidta åtgärder mot programföretag som lyder under en annan medlemsstats jurisdiktion men tillhandahåller en tv-sändning som helt eller huvudsakligen är inriktad på det egna territoriet. Således finner vi att fortsatta krav på en minimilängd om en minuts sändningstid per annonsavbrott är förenligt med AV-direktivet och dessutom inte leder till försämrade konkurrensvillkor för programföretag under svensk jurisdiktion.
mot · H002K301 · 2012-09-28 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om möjligheten att minska antalet myndigheter i . Till varje departements ansvarsområde hör ett antal statliga myndigheter. Polisen, och är några exempel på statliga myndigheter. Det är myndigheterna som ska tillämpa de lagar och utföra den verksamhet som riksdag och regering har beslutat om. Minskningen av myndigheter har främst skett genom sammanslagningar till så kallade enmyndigheter. fanns det 345 myndigheter. Utlandsmyndigheter och kommittéer ingår inte i uppgifterna. Tabellen nedan visar antalet myndigheter . Källa: Regeringen, . Regeringen har gjort förändringar vad gäller både förändringar i myndighetsstrukturen och förslag om ökad styrning av myndigheternas informationsarbete. Antalet myndigheter minskade även . Vi anser att detta är ett viktigt arbete i rätt riktning. Målsättningen måste vara att minska antalet genom sammanslagningar eller nedläggningar av överflödiga myndigheter. Det finns fortfarande för många myndigheter med tvivelaktiga arbetsuppgifter och stora kostnader. Frågan är om alla dessa myndigheter behövs och vad de har åstadkommit. En del av våra myndigheter sysslar med opinionsbildning, andra har tillsatts på områden där politiken har brustit. Det är skillnad mellan verksamhetsinformation och opinionsbildning. Opinionsbildande myndigheter är ett demokratiproblem. Ansvaret för opinionsbildning i ett demokratiskt samhälle ska inte vara en statlig uppgift utan ligga hos enskilda människor, intresseorganisationer, partier, medier m.m. Det är viktigt att våra myndigheter har ett tydligt uppdrag och inte fungerar som opinionsbildare. Mot bakgrund av detta bör regeringen se över möjligheten att ytterligare minska antalet myndigheter.
mot · H002K302 · 2012-09-30 00:00:00 — Minska antalet ledamöter i riksdag tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att minska antalet ledamöter i riksdag. I riksdag har vi 349 folkvalda ledamöter som väljs . De 349 riksdagsplatserna fördelas mellan partierna efter hur många röster som partiet har fått i valet. Antalet ledamöter kan sägas vara ett resultat av gamla traditioner och erfarenheterna från tvåkammarsystemet. Det var också ett resultat av politiska kompromisser och överväganden i den tid som då var. Mycket har hänt sedan första . kallade man till ett möte i för att diskutera och besluta om angelägenheter, och detta möte brukar kallas för första riksdag. Men det är först vid två riksmöten och 1544 i som man kan tala om en riksdag med representation, då av de fyra stånden: adel, präster, borgare och bönder. infördes allmän och lika rösträtt för män, och för kvinnor, och inte förrän då blev fullt ut en demokratisk representation för hela folket. övergavs tvåkammarsystemet och en kammare med 350 ledamöter infördes, efter det förslag som presenterades av Grundlagberedningen. Detta trots att ett alternativ med färre ledamöter hade diskuterats. blev riksdagsvalet mellan blocken jämnt, som resulterade i lotteririksdagen vilket 1976 resulterade i att antalet ledamöter i riksdag blev 349. De 349 folkvalda ledamöterna ska representera sina valkretsar och väljare. I jämförelse med många andra länder har många folkvalda i vår högsta beslutsfattande församling per invånare, med ungefär 27 000 invånare per riksdagsledamot. Detta är något som kommit att debatteras alltmer . Det är viktigt att belysa både fördelarna och nackdelarna med en minskning av antalet riksdagsledamöter. Ett argument mot att minska antalet riksdagsledamöter har varit att de mer glest befolkade valkretsarna i landet skulle få en sämre representation. Våra valkretsar, som i regel motsvarar länsindelningen, skulle därför kunna utvidgas efter de demografiska förutsättningarna för att trygga representationen. Dessutom går det inte att bortse ifrån samhällsutvecklingen som sker och skett sedan att antalet ledamöter i fastställdes till 349. På bara några decennier har de politiska torgmötena blivit en förlegad tillställning. I takt med teknikens utveckling har vi nu en mängd olika kommunikationskanaler. Det handlar inte bara om att politiker finns profilerade i sociala medier på internet, utan förutom ett teknikskifte har vi även sett ett kommunikationsskifte. Nyheter förmedlas allt snabbare, och med ett större utbud av kanaler. Möjligheterna till dialog mellan väljare och förtroendevalda har aldrig varit större. Byråkratin kring arbete är omfattande och är i sig ytterligare ett argument för att minska antalet ledamöter. 349 riksdagsledamöter kostar omkring 650 miljoner i drift . Till detta kan läggas kostnader till bostad och pension samt en förvaltningskostnad. Sammanfattningsvis finns det många goda anledningar att se över hur antalet riksdagsledamöter skulle kunna minskas, och detta bör ges regeringen till känna.
mot · H002K303 · 2012-09-27 00:00:00 — Rätten till metallen i den egna kroppen tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att människor ska ha rätten att bestämma över metallen i sin egen kropp. är det en självklarhet att respekt visas för den avlidnes uttalade eller förmodade önskan om begravningsceremoni, gravskick med mera. Men trots detta är det inte möjligt att i enlighet med den dödes önskningar avskilja främmande metaller i kroppen vid kremering. I enlighet med rådande lagstiftning kan man inte själv, eller ens anhöriga, påverka hur de främmande metallföremålen i kroppen hanteras. Inte heller kan den avlidne redan i livet klarlägga i ett donationskort vad som ska göras med de metaller som finns i kroppen. Att själv bestämma över sin egen kropp och således ens implantat ser vi som en självklarhet. Men inte vare sig någon etisk, moralisk eller miljömässig debatt lyfts fram om denna viktiga fråga i (SOU 2009:79). Än mindre rätas några frågetecken ut kring lagstiftningen som berör främmande metaller vid kremering. grävs metall, ofta titan, ner på våra svenska kyrkogårdar. Metallerna placeras oftast under någons kista där jordbegravning sker, separerade från urnan och stoftet. Detta sker helt utan vetskap för dem som köpt en grav där jordbegravning skall ske. Att man då använder denna gravplats att fungera som dumpningsplats för metallskrot är allt annat än förenligt med etiska och miljömässiga skäl. Att frågan inte hanterades i (SOU 2009:79) har väckt uppmärksamhet på flera håll i landet. skriver i sitt remissvar: Vidare är det viktigt att ta ställning till hur huvudmännen ska hantera metalldelar efter kremering i enlighet med begravningslagen men också med beaktande av etik och exempelvis bestämmelser om miljön. SKKF kommer att ta initiativ till att nämnda frågeställningar utreds och att förslag tas fram. Det är inte förenligt med rådande miljötänkande att inte återvinna metaller. Därför måste vi redan nu åstadkomma förändringar i begravningslagen där både etiska och miljömässiga hänsyn och den avlidnes önskan tillgodoses. Således bör huvudinriktningen vid en sådan översyn vara att man tar hand om de metaller som man har haft till låns under sitt liv om man inte särskilt uttryckt något annat i testamente eller liknande. Denna motion har väckts ett flertal gånger tidigare men har inte tagit ställning till motionen utan hänvisat till ytterligare beredningar. Vi finner det dock möjligt att än en gång väcka denna betydelsefulla motion eftersom frågan om rätten till metaller i sin egen kropp utelämnats i .
mot · H002K305 · 2012-09-26 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om koncessionsavgifternas avskaffande. För att ska erbjuda en mediemångfald krävs en fri och oberoende radio. Det var inte längesedan hade endast tre radiokanaler. I samband med den kommersiella radions etablering förelåg det som legtitimt för staten att ta ut en avgift för att erhålla tillstånd att sända radio. Den snabba tekniska utvecklingen har kommit längre och tack vare internet finns nu möjligheten att välja mellan ett brett utbud av radiokanaler från världens alla hörn. Man kan lyssna på internetradio och välja kanaler helt fritt. Det är ett skäl till att göra en översyn av den koncessionsavgift som den kommersiella radion betalar i . Den har spelat ut sin roll och bör således avskaffas. Det finns ingen koppling mellan statens utgift och den avgift som den kommerisella radion betalar. Ett eventuellt avskaffande av koncessionsavgiften skulle ge ekonomiska möjligheter för den fria radion att erbjuda nyhetssändningar och annat regionalt innehåll, vilket skulle ge en ökad mångfald som många efterfrågar. I storstäderna finns ofta lokala och regionala sändningar. Däremot saknas de ofta i stora delar av på grund av koncessionsavgiften. Mot bakgrund av ovanstående bör regeringen överväga möjligheterna till en översyn av möjligheten att avskaffa koncessionsavgiften.
mot · H002K306 · 2012-09-24 00:00:00 — Information från myndigheter på lättläst svenska tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om information från myndigheter på lättläst svenska. En fjärdedel av vuxna befolkning har läs- och skrivsvårigheter, av dessa har stora svårigheter. Det kan vara personer som är otränade i svenska språket eller har ett annat modersmål, det kan vara personer med dyslexi, eller andra funktionsnedsättningar som gör det svårt att läsa. antog en handlingsplan som innebar att skulle vara tillgängligt 2010, även för dem som har svårigheter att läsa. Det är en fråga om demokrati och ännu återstår mycket att göra. I kommun arbetar man med lättläst och man har kommit långt, men bara en fjärdedel av landets 290 kommuner har information på lättläst svenska på sin webbplats. Mycket av informationen som finns har stora brister när det gäller struktur, innehåll och språk. För att höja kvaliteten på informationen på lättläst svenska arbetar med certifiering. Fler människor måste få tillgång till lättbegriplig information. Jag förslår att regeringen ser över hur vi ska kunna göra språket och informationen från myndigheterna mer tillgänglig och inkludera alla människor oavsett språkkunskap. Otillgänglig information ökar utanförskapet.
mot · H002K307 · 2012-09-27 00:00:00 — Kortare handläggningstider för företag tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att se över möjligheten att införa ett tak för väntetid när det gäller handläggning av företagsärenden. Grundtanken i politik för företagande är att ta bort hinder för företagande. Företag skapar jobb, trygghet, välstånd och ekonomisk tillväxt. Vi vill skapa fler möjligheter för företag att starta och växa genom att förbättra förutsättningarna för alla företagare stora som små. Det finns mycket kvar att göra, och ett specifikt problem som många företagare drabbas av är de långa handläggningstiderna för deras ärenden. Även om ett företag har lämnat in handlingar och ansökningar vittnar många om att är det handläggningstiden som är det högsta hindret. Det är alldeles för många beslut och besked som ligger och väntar alldeles för länge, vilket verkligen kan ställa till det för det enskilda företaget. Man har en budget att hålla, avgifter som skall betalas och ett företag som måste drivas, det går då inte bara trycka på paus och vänta på ett besked eller beslut. Ärendet kan röra sig om mycket pengar och alla har inte likviditeten att vänta. Den långa väntetiden skapar tillväxthinder eller i värsta fall äventyrar företagets möjlighet att finnas kvar. Med färre, enklare och smartare regler kan svenska företags konkurrenskraft förbättras. Det viktigaste försvaret mot ekonomiska kriser är att arbeta för långsiktigt bättre villkor för företagen. Det är därför angeläget med en maxgräns som är den tid det får ta för berörd myndighet från att en komplett ansökan lämnats in till att beslut tas och tillkännages för personen som ansökt. Inom andra typer av myndighetsutövning som till exempel ska ärenden handläggas . Det är då högst rimligt att det finns ett handläggningstak för ärenden beträffande företagare. Regeringen bör därför i lämpligt sammanhang se över möjligheten att införa ett tak för väntetiden när det gäller handläggning av företagsärenden.
mot · H002K308 · 2012-09-27 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behovet av att se över möjligheten att gör veterandagen till allmän flaggdag. har 16 allmänna flaggdagar (17 om man räknar med den flaggdag som tillkommer när det är riksdagsval). Anledningen till flaggdagarna täcker ett brett område där de flesta bemärker kungliga födelse- eller namnsdagar, men också dagar som , juldagen och är allmänna flaggdagar. I jämförelse med många andra länder har dock relativt få dagar då det påbjuds allmän flaggning. högtidlighålls som veterandag inom försvarsmakt. Veterandagen syftar till att fira och ge erkänsla till samtliga veteraner och deras anhöriga, inte bara de militära utan även polisen, tullen, , Kriminalvården och andra myndigheter. har veterandagen status som statsceremoni, vilket garanterar att den regelbundet firas på samma datum . De ceremonier som anordnas under veterandagen samordnas av Försvarsmakten, men ofta deltar representanter från andra delar av de statliga myndigheterna, representanter för kungafamiljen och från Försvarsmaktens ideella samarbetsorganisationer. försvarsmakt är ställd under stor förändring, och det blir alltfler svenskar som är betrakta som veteraner från såväl den militära verksamheten i som från internationella operationer runt omkring i vår omvärld. I flera länder i vår omvärld som högtidlighåller veterandagar är dessa också allmänna flaggdagar. Att uppgradera den svenska veterandagen till att också vara allmän flaggdag skulle möjliggöra för de svenskar som inte har möjlighet att delta vid de officiella statsceremonierna att privat visa sin uppskattning för militära veteraner. Det skulle också öka kunskapen om veterandagen hos befolkningen i stort om den fanns med i almanackor och kalendrar som en särskild flaggdag.
mot · H002K312 · 2012-09-28 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om meddelarskydd inom privat skattefinansierad verksamhet. Allt fler privata företag etablerar sig inom den offentliga sektorn. gäller inte samma regelverk för offentlig som privat driven verksamhet. Bland annat har inte de privata aktörerna meddelarfrihet för sin personal. Meddelarskyddet är en viktig grund i den svenska demokratin. Att anställda ska kunna prata med media och larma om eventuella missförhållanden, i förvissning om att arbetsgivaren inte får eftersöka vem som lämnat informationen, är viktigt. Utan meddelarskyddet skulle granskningen av den offentliga verksamheten inte fungera. Men gäller skyddet endast de offentligt anställda. Vid anställning hos privata företag som är skattefinansierade gäller inte meddelarskyddet. Detta är helt orimligt. Detta är ett skydd främst för de personer man har verksamheten för, men också för personalens rätt till bra arbetsmiljö ur många synvinklar. har allt fler verksamheter privatiserats och upphandlingar av skattefinansierad välfärdsverksamhet gör att fler och fler företag kommer in i den offentliga sektorn. De anställda inom dessa verksamheter ska ges samma skydd som de offentliganställda, allt annat urholkar kontrollen av den svenska välfärden. Granskning av skattefinansierad verksamhet måste vara tillåten. Meddelarskyddet måste utökas till att omfatta även anställda inom de privata verksamheter som finansieras med skattemedel. Regeringen bör återkomma till med ett förslag på hur detta ska ske.
mot · H002K313 · 2012-09-28 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om kvalitetssäkring av statliga myndigheter. Ett vanligt förekommande problem för såväl privatpersoner som företag är att statliga myndigheter generellt har lång handläggningstid innan beslut tas. Det finns exempel på kommuner som föregår med gott exempel genom att tillämpa fasta och välkända regler för inom vilken tidsrymd kommunen har till förfogande för att lämna ett beslut från det att en handling eller ansökan har inkommit. Statliga myndigheter borde följa de positiva kommunala exempel som finns och tillämpa en garanti om att alla ärenden skall avslutas . Inte vare sig medborgare eller företag skall behöva sväva i ovisshet om när de kan vänta sig att erhålla ett beslut från den myndighet de har tillskrivit. Företag och privatpersoner har att förhålla sig till de tidsgränser som myndigheter sätter ut för exempelvis inlämnande av deklarationer, skatteinbetalningar, kontroller, svar, ansökningar. Ur ett medborgerligt perspektiv vore det rimligt att också det omvända förhållandet gäller för statliga myndigheter.
mot · H002K315 · 2012-09-28 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om begreppet stad. Städer var i före kommunreformen 1971 de borgerliga kommuner som erhållit stadsrättigheter till skillnad från landskommunerna och köpingarna. Vid kommunreformen infördes ett enhetligt kommunbegrepp. Detta berodde på att de flesta kommuner omfattar såväl landsbygd som tätbebyggelse, samt att inga juridiska skillnader längre finns mellan kommunerna. Stadsprivilegierna hade successivt urholkats ända sedan näringsfriheten infördes . De städer som nybildats hade inte heller fått egen jurisdiktion utan lydde under häradsrätt. Under framför allt genomfördes vidare en mängd reformer som bidrog till att ytterligare minska de administrativa skillnaderna mellan stad och landsbygd. infördes en för hela riket enhetlig fögderiindelning under statligt huvudmannaskap; tidigare hade vissa städer haft egna uppbördsverk. Polisväsendet förstatligades som magistraterna avvecklades och 1971 avskaffades städernas rådhusrätter och ersattes av tingsrätter. avskaffades slutligen också de sista små skillnaderna mellan städer och andra kommuner, bland annat olika namn på fullmäktige och styrelse. I allmänt språkbruk används ordet stad numera vanligen om större tätorter och även om mindre sådana som i historien varit huvudorter i stadskommuner. I nationalatlas anses tätorter med mer än 10 000 invånare som städer. Stad är alltså normalt ett icke-administrativt begrepp, knutet till orten och inte till kommunen. Det faktum att vissa kommuner använder benämningen om hela sitt område, inklusive landsbygden, och att begreppet saknar en officiell definition leder dock till viss förvirring. Ett antal svenska kommuner benämner sig själva stad i vissa sammanhang, vilket dock saknar all rättslig betydelse och är att betrakta som ett marknadsföringsnamn. Dessa kommuner är , , , , , , , , , , , och . För att bringa klarhet i begreppen stad respektive kommun, tätort eller andra uttryck behöver begreppen ses över i syfte att återupprätta staden som rättsligt begrepp utifrån målsättningen att begreppsbilden skall överensstämma på ett tydligt sätt med den terminologi som är vanligt förekommande hos medborgare, uppslagsverk och inte minst i så kallade marknadsföringssammanhang. Det är hög tid att det åter finns städer i . Staden har trots politiska begrepp överlevt i folkmun och tradition. I offentliga sammanhang används ofta begreppen klarspråk, skriv som du talar, undvik förvirrande begrepp, definiera termer och uttryck. Det är , efter kommunreformen, dags att begreppet stad åter bli en juridisk term.