mot · H002Fö268 · 2012-10-05 00:00:00 — Försvarspolitik i en ny tid tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att ge direktiv till Försvarsmakten att anpassa försvaret efter den hotbild och den efterfrågan på internationella åtaganden som finns , och utifrån det göra tydliga prioriteringar. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen inte kan fatta nödvändiga beslut om materielprojekt beroende på oförutsedda förutsättningar och att regeringen måste återkomma till med sådana förändringar gentemot redovisade projekt och fattade beslut. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att i närtid bör ta initiativ till att etablera ett fördjupat nordiskt samarbete om militär transportkapacitet, sjukvårdstjänst och utbildning. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att tyngdpunkten för vår säkerhet ska ligga i . tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att bör ta initiativ till att skapa ett Östersjökommando i EU-regi med uppgift att leda de säkerhetshöjande insatserna för sjöfarten i och i . tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om ambitionsnivån att ha 2 000 män och kvinnor i internationell tjänst. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att våra internationella förpliktelser och bidrag till internationell fred ska vila på FN-beslut.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att , som ordförande i , bör driva miljöfrågorna hårdare med hänvisning till att Arktisområdet är ett framtida konfliktområde som kan få säkerhetspolitiska konsekvenser på grund av de stora olje- och gasfyndigheter som finns där.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör avveckla den nya . tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att måste skapa sig en säkerhetsstrategi som vilar på en bredare grund än den vi har . tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att avslå satsningen på JAS Gripen E. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att följa upp FN:s resolutioner och 1820 på ett mer adekvat sätt.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör presentera en översyn av personalförsörjningen för att klarlägga behovet och därmed kostnadsbilden framöver. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma till med en förändrad syn på materiel- och logistikförsörjningen. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behovet av att vidga den traditionella synen på försvarspolitik och vidta sektorsöverskridande åtgärder anpassade efter dagens och morgondagens hotbilder. 1 Yrkandena 7, 8 och 12 hänvisade till UU. har antagit följande mål för svensk säkerhet: Målet för vår säkerhet är att värna befolkningens liv och hälsa, värna samhällets funktionalitet och värna vår förmåga att upprätthålla våra grundläggande värden som demokrati, rättssäkerhet och mänskliga fri- och rättigheter. Det som hotar något av ovanstående mål är säkerhetshot. För att dessa mål skall kunna förverkligas behöver en strategi. En första fråga är vad den svenska säkerheten skall värna mot. Vad är det som kan hota befolkningens liv och hälsa och de andra målen? Vilka risker finns? Allmänt går det att skilja på två olika typer av hot och risker: sådana som är direkt framkallade av människor och sådana som närmast är att hänföra till naturliga orsaker. Till den senare kategorin hör pandemier, miljöförstöring, direkta konsekvenser av den globala uppvärmningen samt teknologiska katastrofer t.ex. härdsmältor. Till den förra kategorin hör en lång rad hot och risker av olika dignitet: terrorism, organiserad brottslighet, cyberattacker samt olika slag av militära hot. Hoten behöver inte vara explicit riktade mot för att vi ska drabbas. Globaliseringen innebär att även skulle drabbas vid ett omfattande terroristdåd mot någon av storstäder; dels direkt genom att svenskar skulle dödas eller skadas och dels indirekt genom de ekonomiska konsekvenser en sådan händelse skulle medföra. Värden som mänskliga fri- och rättigheter måste dessutom försvaras och främjas även utanför gränser i enlighet med mandat från FN. En värld som kännetecknas av ordning och internationell rätt är sedan gammalt ett svenskt intresse. kan vårt internationella engagemang mycket väl leda till hot på hemmaplan. Vi har alla händelsen i i färskt minne. Vi minns också händelsen i då kollektivtrafiken utsattes för en terroristattack. 191 människor dog och över 2 000 människor skadades. Vi minns också händelsen i som var ett attentat mot kollektivtrafiken där 56 människor dog och över 700 människor skadades, självmordsbombaren i mitt i julruschen 2010 och senast terrorattackerna i där sammanlagt 77 människor dödades av massmördaren . Hotet mot vår säkerhet kan delas in i följande matris. Att värna befolkningens liv och hälsa Att värna samhällets funktionalitet Avbrott i vitala system och flöden, Att värna grundläggande värden som demokrati, rättstat och mänskliga rättigheter Hot mot demokrati och rättssystem Hot mot värdegrund och rättssystem Världen har förändrats på ett avgörande sätt Sedan det slut har världen förändrats på ett avgörande sätt och en ökad globalisering får många och stora konsekvenser. De traditionella maktkonstellationerna har förändrats inbördes och i förhållande till varandra och fortsatt förändring kan förutses. Förutsättningarna för den internationella säkerheten har också förändrats på ett genomgripande sätt. Det betyder inte nödvändigtvis att världen är farligare, men den har blivit mindre stabil och mer oförutsägbar. Ett exempel på detta är den arabiska vårens demonstrationer med krav på bland annat demokratiska reformer i arabländerna i , som har lett till att flera diktaturregimer störtats. Det är helt klart att folkets törst efter frihet, mänskliga rättigheter och demokrati har resulterat i omvälvande förändringar i regionen. Lika lite som vi kunde förutse den arabiska våren, lika lite vet vi hur regionen kommer att utvecklas framöver. Det är svårare att skilja nationell och internationell säkerhet från varandra . Oförutsägbarheten och den gemensamma sårbarheten gör att de gränsöverskridande hoten alltmer sammanfaller med det nationella. internationella agerande för att möta de globala utmaningarna och riskerna är därför viktigt för landets säkerhet. Det övergripande syftet med försvarspolitik är att skapa en säkrare värld. I enlighet med principer har ett ansvar för att främja internationell fred och säkerhet. anser att ska förbli militärt alliansfritt. främjar inte världsfreden genom att söka medlemskap i . Kampen för en hållbar utveckling, både miljömässigt och socialt, är i förlängningen en kamp för fred. Vi kan minska risken för konflikter genom riktade åtgärder mot krisernas grundorsaker inom ramen för arbetet för en rättvis och hållbar utveckling. har slagit fast behovet av att förebygga väpnade konflikter genom att angripa deras grundorsaker som fattigdom, brist på demokrati och mänskliga rättigheter och utnyttjandet av naturresurser. Detta innebär att vår nationella säkerhet måste breddas för att kunna möta alla de risker och hot som kan drabba vårt land och vår befolkning både direkt och indirekt. En utvecklad nationell strategi ska som tidigare omfatta säkerhets- och försvarspolitiken, men kan inte längre begränsas enbart till dessa områden. För att kunna säkra våra nationella intressen, måste en nationell strategi även omfatta andra samhällsområden och bygga på en god kunskap om omvärlden, intern säkerhet samt krishantering. Andra offentliga verksamhetsgrenar statliga och kommunala och deras inriktningar bör därför vara en integrerad del av den nationella säkerhetspolitiken, som i flera fall därför måste få nya inriktningar som nya förmågor måste kunnas skapas. Det är grundläggande att vår region utvecklas ekonomiskt och politiskt under trygga omständigheter. Vi vill motverka att nya skiljelinjer uppstår mellan stater i regionen. Vi ska arbeta för en stabil utveckling i vårt närområde, vilket också innebär en förstärkning av demokrati, de mänskliga rättigheterna, rättsstaten och marknadsekonomi i regionen. Det är därför ett fundamentalt svenskt intresse att förebygga konflikter i vår region och främja fredliga lösningar genom internationellt samarbete. Ett väl uppbyggt nationellt insatsförsvar präglas av våra grundläggande värderingar och av att försvaret i bredaste bemärkelse är inriktat på att säkerställa samhällets fortbestånd. Staten har enligt folkrätten den grundläggande skyldigheten att skydda medborgarna. Vårt samhälles sårbarhet måste elimineras i möjligaste mån så att vi har en rimlig möjlighet att möta även överraskande terroristaktioner. Här är huvudstadsområdet, , av speciell betydelse, men även hamnar och är av nationell betydelse för vår försörjning och kan därför bli speciellt utsatta för antagonistiska hot på olika nivåer. Det är ett svenskt nationellt intresse att en fortsatt forskning och satsning sker inom vissa teknologiområden, som har fortsatt betydelse för vårt nationella försvar. Vår kunskap och förmåga avseende it-utvecklingen och elektroniksektorn måste fortsätta och det bör uppmärksammas att landet behöver ett modernt och tidsenligt försvar mot fientliga it-angrepp. Även katastrofsjukvård och undervattensteknik kan vara viktiga områden för svensk försvarsforskning där vi själva kan ha nytta av att inneha en erkänd internationell tätposition. Säkerhet bör byggas dels på egen nationell basis, dels tillsammans med andra stater. För våra gemensamma säkerhetsarrangemang finns det nordiska samarbetet och Östersjösamarbetet, men också samarbetet inom EU och Natos Partnerskap för fred. Hur ser försvarsförmågan ut ? Svensk säkerhets- och försvarspolitik har på ett genomgripande sätt förändrats . Från att landet tidigare var en bricka mellan två stormaktsblock där neutralitet och alliansfrihet var ledstjärnor har vi numera ett sönderfallet öststatsblock där vi som medlemmar i solidariskt skapar säkerhet tillsammans med andra länder. Denna utveckling har gjort att vi både riktat om och kraftfullt minskat våra militära resurser som försvarets uppgifter vidgats. Att denna förändring har varit nödvändig talar såväl den säkerhetspolitiska militärtekniska utvecklingen för. bygger vi inom ramen för FN och EU vår säkerhet på att tillsammans med andra verka för en fredlig utveckling av vår värld. Uttrycket för detta är bland annat den solidaritetsförklaring har gjort. Förenklat kan sägas att vår förmåga till nationellt försvar bygger på understöd från andra länder, ett understöd vi varken planerar för, förbereder oss för eller har säkerställt genom fasta åtaganden. En förutsättning för att kunna genomföra operationer inom vårt land tillsammans med förband ur andra länder är att vi har en fungerande territoriell ledning. Ur den synvinkeln är det positivt att fyra regionala ledningar inrättas . I det korta perspektivet kommer av naturliga skäl deras förmåga att vara begränsad. Mer oroande är att de inte ens synes vara avsedda för att samordna inhemska och utländska förband med civila resurser i ett krisläge. Ett svenskt initiativ bör tas för att uppnå denna grundläggande nordiska samordning, som dessutom överensstämmer väl med rapportens förslag om en gemensam nordisk insatsenhet och därför har fått ganska stor internationell uppmärksamhet och bemötts positivt. I närtid bör ett fördjupat nordiskt samarbete rörande militär transportkapacitet, sjukvårdstjänst och utbildning etableras. För dessa uppgifter kan ett permanent strukturerat samarbete övervägas och bör ta initiativet till detta. Att flera av våra nordiska grannar är medlemmar i bör, enligt vår bedömning, inte utgöra något hinder för ett närmare nordiskt samarbete på försvars- och säkerhetssidan. har gjort ett politiskt ställningstagande om att inte vara passivt utan hjälpa andra EU-stater om någon katastrof skulle inträffa, vilket vi bör förbereda i olika avseenden med tyngdpunkten förlagd till . bör ta initiativ till att skapa ett Östersjökommando i EU-regi för att leda de säkerhetshöjande insatserna för sjöfarten i och i . På dagens konfliktnivå bör en sådan verksamhet på försvarsområdet främst omfatta gemensam övningsverksamhet och utbildning, men också gemensam anskaffning av materiel och utrustning. På den civila sidan bör en tyngdpunkt läggas vid förebyggande verksamhet riktad mot cyberhot och terrorism, samt organiserad brottslighet, av ekonomisk och drogrelaterad karaktär. För att uppnå dessa mål ska vi föra en bredare säkerhetspolitik som kan ge landet en grundläggande trygghet och motverka risker för väpnad aggression riktad mot oss eller mot våra grannar. Våra internationella förpliktelser och bidrag till internationell fred och säkerhet utomlands ska vila på FN-beslut och i samverkan med andra EU-stater. måste skapa sig en säkerhetsstrategi som vilar på en bredare grund än den vi har . En säkerhetsstrategi är inte längre något exklusivt för det militära försvaret, utan har sin giltighet över hela samhället. Globalisering innebär att det inte går någon skarp gräns mellan extern och intern säkerhet, mellan civila och militära åtgärder. En modern nationell säkerhetsstrategi måste omfatta alla dessa aspekter. Det är inte bara staten som efterfrågar säkerhet utan också dess invånare. behöver därför en nationell säkerhetsstrategi. En sådan innebär inte att gränsen mellan civilt och militärt bör suddas ut. Däremot är själva idén att skapa synergi och koordinering mellan statens olika resurser. är ett litet land och vår strategiska handlingsfrihet är därmed begränsad. Detta innebär att vi inte ensamma kan möta många av dessa hot och risker. Vi kan exempelvis inte själva skydda den internationella sjöfart, som vårt välstånd är beroende av. Vi klarar inte ens att skydda svenska fartyg annat i vårt närområde trots att fartygen och dras besättningar täcks av de säkerhetspolitiska målen. Vi måste vid ett skarpt läge lita till att vi får hjälp från det internationella samfundet. Den nationella säkerhetsstrategin skall klara ut de övergripande principerna för hur samhällets olika delar skall samverka för att uppfylla målen för vår säkerhet gentemot prioriterade hot och risker. Strategin måste ha medborgarnas stöd. Den måste också ge en inriktning om var och i vilka sammanhang akuta insatser i första hand är aktuella eftersom en sådan inriktning styr vilka resurser som behövs, utbildning, övning, doktrin och utrustning. Internationella insatser är här för att stanna. är en del av världen på gott och ont, och vi kan inte vrida klockan tillbaka. Vi vill se fler svenska soldater i FN-ledda fredsbevarande operationer. Under FN ska ställa upp på internationella uppdrag för att lindra nöden i världen och bidra till stabilitet. Vi ska däremot vara mycket noggranna med vilka uppdrag vi ska delta i och att våra insatser främjar fred, fattigdomsbekämpning och demokrati. delar regeringens ambition att öka de internationella insatserna. Tyvärr har ett historiskt lågt antal soldater ute i FN-tjänst. Det är inte rimligt att endast 2530 av de soldater som tjänstgör utomlands av dagens cirka 860 personer används i FN-ledda insatser. Vi vill att regeringen ökar ambitionen successivt mot de mål som vi är överens om, nämligen att 2 000 soldater ska vara ute i internationell tjänst. Regeringen har tackat nej till ett antal erbjudanden från FN med hänvisning till kriget i . Vi vill att regeringen gör annorlunda prioriteringar framöver när vi successivt minskar antalet soldater i . Vi vill att vänder blicken mot . Här finns enorma behov och här kan göra stor nytta. är ett land som FN har lyft upp som tänkbar insats för FN. Om FN ber världens länder att skicka personal till för att bidra till att bygga upp landet, menar vi att ska erbjuda sig att delta. Vi har sagt nej till ramansvar för den nordiska stridsgruppen men accepterat att deltar. Vi är fortfarande principiellt emot att ska ha ramansvar gång på gång. Ramansvaret binder oftast upp alldeles för mycket resurser, som bättre skulle kunna nyttjas för andra ändamål än att stå till förfogande för EU:s stridsgrupper. Europeiska utrikestjänsten fick i uppdrag att göra en översyn av användandet av EU:s stridsgrupper. Regeringen kommer också att se över konceptet för EU:s stridsgrupper och verka för att de ska arbeta för humanitära insatser, t.ex. i samband med olika typer av katastrofer. För att vi ska kunna möta och hindra framtida hot, såväl nationellt som internationellt, måste det finnas ett utökat informationsutbyte mellan militära och civila myndigheter och aktörer. ska dock vara varsamt så att samverkan inte skapar en otydlighet med överlappande kompetenser och kostnader och beakta de risker med ökad samverkan som humanitära aktörer påtalar. Flexibilitet och utvecklingsförmåga måste därför integreras i det framtida försvaret. Det är detta vi ser embryot till just nu och som välkomnas av . Det är viktigt att en myndighet med rätt kompetens får ansvaret för internationella uppdrag. Nordic Battlegroups medverkan i humanitära insatser innebär att erforderlig kompetens för sådana insatser bör säkerställas. Säkerhet måste ses i ett mycket bredare perspektiv. En bredare säkerhetspolitik beaktar de många olika potentiella direkta hoten med grund i begreppet positiv fred, dvs. att åtgärda själva problemet som utlöser konflikten eller hotet, i stället för negativ fred som inriktar sig på att sätta stopp (militärt) för konflikten. Vi vill se en säkerhetspolitik som sätter mänsklig säkerhet före territoriell säkerhet. En mängd nya hot som varken är territoriella eller militära har tillkommit, som de gamla ändrat karaktär och kan bemötas på samma sätt som . Så länge EU:s stridsgrupper finns kvar måste de verka i den nya tidens hotbild, och inte i den gamla som till stor del präglas av syn på hur man löser konflikter. EU:s stridsgrupper tar nu viktiga steg i rätt riktning. Det ena är att EU kommer att se över EU:s stridsgrupper, vilket också regeringen anser är riktigt. Regeringen har också betonat att ska användas till humanitära insatser och att vi ska betona vikten av FN:s säkerhetsråds resolution om kvinnor, fred och säkerhet och resolution om sexuellt våld mot civila i konflikter. Detta är vad har drivit , och vi välkomnar därför att regeringen har ändrat uppfattning i sak. FN:s resolutioner och 1820 antog resolution om kvinnor, fred och säkerhet som handlar om att stärka kvinnors rättigheter och deltagande och att värna om kvinnors deltagande och kvinnor som aktörer i fredsprocesser. har också antagit resolution som utgör en fördjupning av aspekten av sexuellt våld i konflikter i resolution . Bakgrunden till de båda resolutionerna är att en av förutsättningarna för att uppnå långsiktig fred och stabilitet är att involvera fler parter än de stridande i fredsprocessen, vid fredsförhandlingar och i försoningsarbetet. I de flesta fall stängs halva befolkningen, kvinnorna, ute från det arbetet. När fred förhandlas är det nästan uteslutande män som deltar, ofta med argumentet att de stridande parterna är de som ska sluta freden. Det är viktigt att agerar både nationellt och internationellt för att förbättra arbetet med FN:s resolutioner och 1820. Regeringens handlingsplan för perioden 20092012 går mot sitt slut och det börjar bli hög tid att påbörja arbetet med nästa handlingsplan för att genomföra säkerhetsrådets resolution om kvinnor, fred och säkerhet. menar att det är viktigt att ligger på och bevakar frågan i EU och i andra sammanhang samt även ställer krav på andra EU-länder att ta fram handlingsplaner . EU och dess medlemsländer lär inte göra det på egen hand. Andelen kvinnor i civila och militära krishanteringsinsatser behöver öka, det gäller inte minst inom den europeiska säkerhets- och försvarspolitiken (ESFP), och fler kvinnor måste finnas på högre nivåer. Ute på internationella uppdrag är det inte många länder, utöver , som har jämställdhetsrådgivare, så kallade Gender Advisors. Den allmänna uppfattningen är att är ganska ensamt om att ta frågan på allvar inom EU. Det är dessutom viktigt att den svenska Försvarsmakten vidhåller kompetensen inom området 1325. Det finns tecken på att Försvarsmakten inte håller jämställdheten särskilt högt, och trots att anser sig vara världsbäst på jämställdhet är situationen långt därifrån inom Försvarsmakten. Arbetet med jämställdhetsfrågorna går trögt, vilket också återspeglas i att Försvarsmakten inte lyckas rekrytera tillräckligt många kvinnor till organisationen. Att få fler kvinnor att göra grundläggande militärutbildning är viktigt för att öka andelen kvinnor i stående och kontrakterade förband och i förlängningen få fler kvinnor i internationella fredsfrämjande insatser. Ska Försvarsmakten vara en attraktiv arbetsgivare för kvinnor måste organisationen återspegla moderna och riktiga värderingar, baserat på en modern värdegrund. Och där är jämställdheten grundläggande. Ska arbeta med resolution internationellt krävs det att Försvarsmakten på allvar arbetar med frågan även på hemmaplan. Samverkan och erfarenhetsutbyte, inklusive kartläggning av befintlig kunskap, om resolution måste öka nationellt. Uppföljning av implementeringen av resolution och redovisning av framsteg och motgångar i processen är nödvändigt för ett fullständigt genomförande. Regeringen uppdrar åt myndigheterna genom regleringsbrev att i sina årsredovisningar eller redovisningar i särskilda frågor återrapportera om insatser för att genomföra resolution , liksom resolution . En översyn av handlingsplanen ska ske genom årliga möten, skriver regeringen, där ska kalla berörda inom , myndigheter och enskilda organisationer till diskussion. I samband med att handlingsplanen löper ut ska en övergripande utvärdering göras avseende de mål som satts upp i handlingsplanen. Det är vår uppfattning att denna utvärdering ska redovisas för när den är klar liksom vilka slutsatser man drar för det fortsatta arbetet. Försvarsmakten står inför en rad stora utmaningar, både organisatoriska och framtida säkerhetspolitiska utmaningar. Risken för skenande ekonomiska kostnader för både personalförsörjningen och materiel är stora. Vi noterar att regeringens underlag till är undermåligt och det finns stora risker att soldatlönerna framöver tränger ut materielbudgeten. har även fått väldigt lite information om ekonomin kring det nya personalförsörjningssystemet. Därför vill att regeringen presenterar en översyn över personalförsörjningen för att klarlägga behovet och därmed kostnadsbilden framöver. I årets budgetmotion för utgiftsområde 6 har vi lagt ett besparingskrav på Försvarsmaktens högkvarter med de kommande tre åren. Högkvarteret är alldeles för överdimensionerat. Det är väl känt att det inom Försvarsmakten finns alltför många officerare i högre tjänstegrader i förhållande till insatsorganisationens storlek. har tidigare motionerat (2008/09:FÖ295) om att införa ett med en enda uppgift, nämligen att så humant, effektivt och kostnadsbesparande som möjligt avveckla de delar av den nuvarande organisationen som försvaret inte längre kommer att behöva. Att regering och försvarsmakt behöver vidta kraftfullare åtgärder står klart. Vi delar regeringens mål att Försvarsmakten bör intensifiera sina ansträngningar att skapa en ändamålsenlig ålders- och kompetensstruktur inom officerskollektivet. De kommande tre åren kommer att öka anslaget till Nationella skyddsstyrkorna med . Vi uppskattar att de är underfinansierade med tanke på deras numerär och de viktiga samhällsskyddande uppgifter de utför. Ett ökat operativt fokus kräver en förändrad syn på materiel- och logistikförsörjningen. Det är Försvarsmaktens operativa behov som i större utsträckning ska styra med en tydlig skiljelinje mellan vad som är mål och medel.