mot · H002So595 · 2012-10-05 00:00:00 — All kärlek är bra kärlek Alla människor är födda fria och jämlika, men inte nödvändigtvis lika. För de gröna är det fullkomligt självklart att alla människors lika värde oavsett kön, sexuell läggning, etnicitet, funktionsnedsättning, religion eller ålder, med all kraft måste upprätthållas. I denna motion presenterar vi ett flertal förslag för hur situationen i och världen för homosexuella, bisexuella och transpersoner kan förbättras, hur diskriminering kan bekämpas och målet om allas lika rättigheter kan nås. 4All kärlek är bra kärlek6 4.8Träffplatser att kunna vara sig själv på10 4.10Idrottsrörelsen och andra ideella organisationer12 5Hatbrott, hetsbrott och diskriminering13 5.1Transpersoner bör omfattas av hatbrotts- och hetslagstiftningen14 5.3Skapa reella möjligheter för enskilda aktörer att driva diskrimineringsmål15 5.4Ökad hbtq-kompetens inom polis och rättsväsen16 6Våld i nära relationer16 7Barn, familj och identitet17 7.1Tillåt fler än två vårdnadshavare18 7.3Könsneutrala presumtionsregler för föräldrar19 7.4Ökad möjlighet till adoptioner20 7.6Att inte behöva vänta på att bli den man är21 7.7Förnamn ska få väljas fritt21 8.1Sveriges roll i världen23 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om hbtq-kompetens hos blivande vårdpersonal.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om vikten av att fler vårdenheter hbtq-certifieras eller har en mycket tydlig hbtq-policy som följs på ett tydligt sätt. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om mainstreaming av hbtq-kompetens i all verksamhet samt behovet av speciella mottagningar och profilboenden. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att informationsplikten i smittskyddslagen ska tas bort och andra kränkande delar av lagstiftningen för hivpositiva ses över. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om ett uppdrag till Skolinspektionen att se över situationen för hbtq-personer i skolan och heteronormativiteten i undervisningen.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om obligatorisk undervisning i hbtq-frågor inom lärarutbildningen.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om ungas rätt till frizoner där de kan vara sig själva.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att personalen på , och andra institutioner fortsätter att utbildas och fortbildas för att höja sin hbtq-kompetens. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om krav på antidiskriminerande motprestationer för ekonomiska bidrag från stat, kommun och landsting.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att transpersoner ska omfattas av hatbrotts- och hetslagstiftningen.3 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att arbetsgivare och utbildningsansvariga ska bli skyldiga att förebygga diskriminering utifrån alla diskrimineringsgrunder.4 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om utbildningsinsatser i hbtq-kunskap för åklagare, jurister och domare.5 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om brottsofferjourer. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en ökad öppenhet om våld i samkönade relationer, med mer information både inom hbtq-samhället och till berörda myndigheter.5 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att kvinnojourer ska uppmuntras att ta emot transsexuella kvinnor och höja sin kompetens att bemöta lesbiska som blivit misshandlade av sin partner. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om manliga hbtq-personers behov av skyddat boende. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att bör ses över så att barn kan ha fler än två vårdnadshavare när det har fler än två föräldrar.6 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att införa en tredelad föräldraförsäkring där en tredjedel kan överlåtas till en annan person.7 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att det ska införas en moderskapspresumtion för lesbiska som motsvarar dagens faderskapspresumtion.6 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att via Myndigheten för internationella adoptioner och i olika internationella sammanhang bör arbeta för ökade möjligheter till adoptioner för hbtq-personer. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att den statiska 18-årsgränsen för fastställelse av könstillhörighet bör tas bort. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behovet av en ändring av namnlagen.6 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att bör vara mer aktivt i det internationella hbtq-arbetet.8 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om vikten av hbtq-utbildning av ambassadörer och annan personal på Utrikesdepartementet.3 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om vikten av att aktivt stödja och träffa representanter för lokala hbtq-organisationer.8 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att bistånd i större utsträckning bör kopplas till utveckling av hbtq-personers rättigheter.8 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om vikten av en särskild konvention om mänskliga rättigheter för hbtq-personer.8 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att bör engagera sig mer för att försäkra att EU-länder följer överenskomna principer för mötesfrihet för hbtq-personer.8 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att ska verka för att hbtq-rättigheter ska vara inkluderade i de villkor som handlar om mänskliga rättigheter för nya medlemsländer i EU.8 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att ska vara mer aktivt inom EU för att stärka hbtq-personers rättigheter i såväl i medlemsländer som i de länder som söker medlemskap.8 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behovet av en översyn av utlänningslagen med anledning av de motstridiga formuleringar den innehåller när det gäller hbtq-personer.7 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör ta initiativ till en översyn av styrningsproblem i syfte att säkerställa lagstiftarens intentioner i asylprocessen.7 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör ta initiativ till en särskild översyn av bedömningarna i fall som rör asylsökande homosexuella från länder där homosexualitet är kriminaliserat.7 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att och andra myndigheter som arbetar nära flyktingar ska höja sin hbtq-kompetens.7 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att alla flyktingar som kommer till på grund av förföljelse för sin sexuella läggning ska garanteras ett kompetent bemötande av svenska myndigheter och att de skäl som flyktingarna framför ska tas på allvar.7 1 Yrkandena 1, 5 och 6 hänvisade till UbU. 2 Yrkandena 7 och 9 hänvisade till KrU. 3 Yrkandena 10 och 24 hänvisade till KU. 4 Yrkande 11 hänvisat till AU. 5 Yrkandena 12 och 14 hänvisade till JuU. 6 Yrkandena 17, 19 och 22 hänvisade till CU. 7 Yrkandena 18 och 3135 hänvisade till SfU. 8 Yrkandena 23 och 2530 hänvisade till UU. 4All kärlek är bra kärlek Friheten att utforma sitt eget liv är en grundläggande mänsklig rättighet. Där ingår att kunna uttrycka sin kärlek, sexualitet och könsidentitet hur personen än själv väljer att definiera dessa utan rädsla för fördomar och diskriminering. Rätten till självbestämmande och identifikation är också en demokratifråga. Demokrati handlar inte bara om politiska rättigheter och åsiktsfrihet, det handlar också om samma rätt att uttrycka sin kärlek, sexualitet och könsidentitet. har människor som är homo-, bisexuella eller transpersoner kraftigt förtryckts i . Det kan kännas absurt att tänka på att homosexualitet länge varit förbjudet i och ända ansågs vara en sjukdom. Få personer vågade stå för sin kärlek eller sexualitet och det var först som några offentliga personer vågade träda fram. har mycket hänt. de gröna har återkommande motionerat om hbt-frågor, och det är glädjande att många av de förslag till förbättringar vi drivit har kunnat av. Vi har äntligen fått könsneutrala äktenskap. Sterilisering och andra omoderna och inhumana krav vid könskorrigering är på väg att tas bort. Heteronormen ses allt oftare som ett problem, och attityder gentemot hbtq-personer har i många fall förändrats till det bättre. Inte bara lesbiska par utan även ensamstående kvinnor ska kunna få assisterad befruktning i och inte längre behöva åka till . välkomnar också att värdmödraskap ska utredas. kvarstår mycket politiskt arbete innan vi har ett samhälle fritt från diskriminering, utanförskap och kamp mot byråkratin för hbtq-personer. I lagstiftningsväg har mycket gjorts det för att verka för lika rättigheter och även opinionsmässigt finns ett starkt stöd för detta. Människors attityder i vardagen är dock fortfarande väldigt olika, förhoppningsvis mest beroende på osäkerhet och okunskap om hur de bör agera. kan många hbtq-personer vittna om diskriminering, okunskap och dåligt bemötande, ibland , inom bland annat vård, skola och andra offentliga instanser beroende på deras sexuella läggning eller könsuttryck. Vi anser att bästa sätt att förändra detta är att höja kunskapen genom utbildning och information, att ställa krav på att tydliggöra hur myndigheter, arbetsgivare och andra arbetar med frågorna och att stärka möjligheterna till att anmäla och få upprättelse. Att personal som arbetar inom vård och omsorg har hbtq-kompetens är väldigt centralt såväl för bemötande som innehåll i vården. Grundläggande är förstås vad som lärs ut på utbildningarna, till exempel läkar-, sjuksköterske-, socionom- och psykologutbildningarna. I den befintliga, långa läkarutbildningen, följt av 1821 månaders allmäntjänstgöring och specialistutbildning, kan undervisning i hbtq-frågor utgöras av en frivillig föreläsning på grundutbildningen. Många hbtq-personer som varit patienter kan vittna om stor okunskap på vårdens alla nivåer. finns inga krav på hbtq-kunskaper för att få examen. Den fortbildning som finns inom vården sker i huvudsak på initiativ av frivilliga organisationer (som RFSL) och enstaka medarbetare (så kallade eldsjälar). Det förekommer dock nu att kommuner och landsting på olika sätt medvetandegör sin personal. Någon strukturell form för kompetensförhöjning finns dock inte. En allmän kompetenshöjning inom hbtq bland gynekologerna på i har exempelvis kommit till stånd enbart för att en enda hbtq-kunnig individ har ordnat kurser och seminarier. Enskilda personer har på liknande sätt fått till stånd en särskild mottagning för lesbiska och bisexuella kvinnor på samma sjukhus. Privata och lokala initiativ ska givetvis uppmuntras och stödjas, men hela ansvaret för fortbildning och information bör inte överlåtas till volontärer och eldsjälar. avgör förekomsten av frivilliga initiativ hur människor blir bemötta i sitt landsting. Patienten har ingen bättre garanti för ett kompetent bemötande än hoppet om att det finns en lokal bög eller flata som sett till att utbilda sina kollegor, som i fallet . På det här området behövs både mainstreaming och särskilda enheter i kombination. När det gäller sjukvård är specialmottagningar nödvändiga för att snabbt kunna ackumulera och sprida kompetens, som för homosexuella män i där ny kunskap på området snabbt samlas och sprids till andra mottagningar för sexuellt överförbara sjukdomar. Mycket kunskap på ett ställe rinner över så att alla lär sig lite mer och den totala kunskapsnivån ökar. Å andra sidan ska inte, som händer, alla homosexuella män i per automatik hänvisas till för att ta några prover. Det är alltså viktigt att kompetensen att möta hbtq-personer finns överallt inom vården. Inom till exempel äldreomsorgen finns ingen beredskap för att möta äldre hiv-positiva. Vi anser att regeringen bör återkomma med ett förslag på hur hbtq-kunskap ska tillförsäkras i vården. Det är till exempel viktigt att högskoleutbildningarna höjer hbtq-kompetensen hos läkare, sjuksköterskor, socionomer och psykologer och att kunskap inom hbtq ingår i respektive examen. Fortbildning och kompetenshöjande insatser behöver göras inom hela vårdsektorn. Länge skedde den enda fortbildningen i hbtq-frågor i vården enbart på initiativ av frivilliga organisationer och lokala eldsjälar. Arbetsgivaren hade tur om det fanns en lesbisk person i personalgruppen på vårdenheten och som dessutom var tillräckligt stridbar för att hävda att verksamheten måste omarbetas för att passa alla. Det har dock hänt en del, och har hbtq-certifiering dykt upp som ett begrepp. har det varit något som RFSL, , bisexuellas och transpersoners rättigheter, erbjuder. Certifieringen betyder ett synliggörande av att en organisation arbetar strategiskt utifrån ett hbtq-perspektiv, såväl för anställda som i bemötandet av kunder, klienter och patienter. Certifieringsarbetet innebär ett åtagande där en överenskommen genomförandeplan, som innefattar utbildningsinsatser och annat internt utvecklingsarbete, ska följas. Bland de organisationer som blivit hbtq-certifierade finns olika ungdomsmottagningar, barnavårdscentraler, vårdcentraler och folktandvårdsmottagningar. menar att detta är ett mycket bra och metodiskt arbetssätt som verkligen kan uppnå förändrade attityder och även verksamhet. Det synliggör en ambition för omgivningen och givetvis borde målet vara att varenda enhet skulle vara hbtq-certifierad eller åtminstone ha en tydlig policy som den arbetar efter och följer upp. Det vill vi ge regeringen tillkänna. Den negativa uppmärksamhet som till exempel förskolor med hbtq-certifiering till viss del fått där människor med fördomar misstolkar både syfte och innehåll skulle snabbt dö ut om varje enhet var tydliga med hbtq-kunskap och en inriktning på verksamheten som är till för alla människor och garanterat icke-diskriminerande. På vårdområdet vill se en mainstreaming med hbtq-kompetens i all verksamhet. Men det är också viktigt att det kombineras med särskilda specialmottagningar när det finns behov av det. Mycket kunskap på ett ställe rinner över så att alla lär sig lite mer och den totala kunskapsnivån ökar. Det är viktigt att det finns särskilda enheter som snabbt kan ackumulera och sprida kompetens. Ett exempel är för bi- och homosexuella män i där ny kunskap på området snabbt samlas och sprids till andra mottagningar för sexuellt överförbara sjukdomar. Det är däremot mycket viktigt att inte alla på grund av sin sexualitet, könsidentitet eller könsuttryck per automatik hänvisas till särskilda kliniker eller enheter. Att äldreboende med hbtq-profil är på gång tycker är mycket positivt. Det är en viktig trygghetsfråga att i det fortfarande påfallande heteronormativa samhället som vi lever i att kunna välja en boende- och omsorgsform där personen känner sig helt trygg med att kunna vara den hen är. Lika självklart som det är bra att kunna få välja för den som vill, lika självklart är att inte alla ska hänvisas dit, eller att det minskar behovet och kravet på att all omsorg behöver kunna bemöta alla människor på ett bra och respektfullt sätt vilket kräver hbtq-kunskap, gärna i certifieringsform. Detsamma gäller givetvis i hög grad även för de personer med funktionsnedsättning som är beroende av vård, omsorg och ibland särskilda boendeformer. har hivpositiva en plikt att upplysa en eventuell partner om sin medicinska status. Förutom att det är väldigt svårt att leva upp till lagen medför den rent praktiskt att många hivpositiva är rädda för att bli anmälda (eftersom det oftast inte finns några vittnen till eller dokumentation av sådana samtal) av sin före detta (bittra, arga, svartsjuka) partner. Denna plikt ger också den hivpositiva partnern hela ansvaret i en potentiellt smittspridande situation, medan det rimliga är att alla människor, hivnegativa som hivpositiva, har ansvar för sin egen hälsa. Lagen lägger allt ansvar på en person och friar övriga. Dessutom visar forskning att de flesta som smittar andra inte själva vet om att de bär på viruset. Lagen är alltså relativt verkningslös ur medicinsk synvinkel samt dålig som ideologisk markering och bör därför ses över. vill därför att informationsplikten avskaffas. Även andra delar av smittskyddslagen och hur den diskriminerande drabbar hivpositiva behöver ses över, såväl när det gäller straff som isolering. Detta vill vi ge regeringen till känna. för hiv/aids-frågor har riktat skarp kritik mot och andra länder som tillämpar straffrättsliga åtgärder mot dem som överför eller utsätter andra för risken att få hiv. Det finns ingen forskning som stöder att en bred tillämpning av strafflagstiftning förhindrar hivöverföring, utan snarare riskerar detta att undergräva de mänskliga rättigheterna. har uppmanat länder att begränsa kriminaliseringen till fall av avsiktlig överföring, det vill säga till när en person känner till sin hivpositiva status och utför handlingar i avsikt att överföra hiv och faktiskt gör detta. Internationellt existerar det en bred samsyn om att det aldrig bör förekomma tvång i arbetet med hiv. Det är främst framgångsrik hiv-prevention samt väl utbyggda möjligheter till testning som är framgångsrika vägar för att minska antalet hivöverföringar. Testning, vård och behandling måste ske på frivillig väg istället för genom tvång och repressalier. Dagens lagstiftning kan få en motsatt effekt där en del väljer att inte testa sig då de vet vilka långtgående konsekvenser ett positivt provsvar kan få. Skolan är en av samhällets viktigaste normskapande instanser. Skolgången kan också vara en väldigt jobbig tid för den som av något skäl betraktas som avvikande i andras ögon. Det har hänt en hel del på området. Till exempel regleras arbetet mot diskriminering och kränkande behandling i både diskrimineringslagen och skollagen. Både förskola och skolan ska upprätta en likabehandlingsplan och en årlig plan mot kränkande behandling. Det finns bra verktyg för detta via DO:s hemsida. Skolinspektionen har tillsynsansvar. har kommit med allmänna råd för arbetet mot diskriminering och kränkande behandling. Då ansvaret för det pedagogiska arbetet ligger hos varje rektor eller förskolechef är det viktigt att de arbetar aktivt med att se till så att lärare och elever har tillgång till skolmaterial där hbtq-frågor behandlas på ett icke-diskriminerande sätt. Ansvaret ligger därmed på rektorerna och förskolecheferna att se till så att läromaterialet är modernt och uppdaterat, och att inte heteronormen är genomgående i undervisningsmaterialet. Det finns alltså numera både regelverk och stöd, men det gäller att det efterföljs även i praktiken. Vi menar att samhället behöver försäkra att unga hbtq-personer ska mötas av en icke-heteronormativ skola. Skolinspektionen har fram tills nu inte gjort någon särskild genomgång av arbetet mot diskriminering och kränkande behandling, något vi anser bör göras. Efter att de allmänna råden varit i kraft bör Skolinspektionen ges i uppdrag att se över situationen för hbtq-personer i skolan och heteronormativiteten i undervisningen. Det vill vi ge regeringen tillkänna. Viktigt är också särskilda projekt och initiativ, till exempel HBT&Heder, som drivs av RFSL och är en stödsida för unga hbt-personer utsatta, eller i riskzonen, för hedersrelaterat våld. Projektet ytan som drevs i samma konstellation om att förstå och förändra normer och värderingar i skolan avslutades visserligen 2008, men det finns fortfarande material att beställa och arbeta med. En nyckelfråga är förstås också att elever på får tillräcklig obligatorisk undervisning i hbtq-frågor. Vi anser att det bör tillförsäkras. Det vill vi ge regeringen tillkänna. 4.8Träffplatser att kunna vara sig själv på Unga hbtq-personer måste ha rätt till frizoner där alla kan få vara sig själva. Det är inte minst viktigt med tanke på vad presenterat i en rapport. I den framkommer att unga homosexuella, bisexuella, transpersoner samt personer som är osäkra på sin läggning eller könsidentitet har en sammantaget sämre hälsa i jämförelse med befolkningen i övrigt.1 Det handlar inte minst om den psykiska hälsan. Bland ungdomar mellan uppgav av de homo- och bisexuella männen och av kvinnorna att de försökt ta sitt liv. Bland unga transpersoner är siffran . Det är alarmerande siffror. Unga hbtq-personer utsätts i högre grad än andra unga för kränkande behandling, våld och hot om våld både utom och inom familjen. Att ha tillgång till en frizon där hen kan känna sig trygg och slippa bli ifrågasatt på grund av sin sexuella läggning, könsidentitet eller könsuttryck är därmed livsviktigt. Utöver hbt-certifierade ungdomsgårdar finns det därför ett behov av särskilda träffplatser eller ungdomsgårdar för unga hbtq-personer. Bra exempel på riktade mötesplatser är som startades av , HaBiTatQ som drivs av kommun och RFSL och hbtq-platsen Egalia som drivs av RFSL och delfinansieras av . Det är viktigt att sådana träffplatser inte bara finns i storstäderna, eftersom behovet finns över hela landet. Som ung hbtq-person, ny i sin identitet, kan personen ofta ha det tufft på mindre orter där hen kan uppleva att alla pratar om en. Vuxna hbtq-personer söker sig gärna till storstäderna på grund av möjligheten till anonymitet och att fler människor som lever på olika sätt finns i storstäderna. Det är därför en utmaning för alla kommuner att hitta sätt för unga hbtq-personer att känna sig trygga. Att samarbeta med RFSL och föreningslivet i övrigt på orten runt frågan är också mycket viktigt. Trycket på kompetensutbildning i hbtq-frågor ökar, och det har lyckligtvis hänt en del. Exempelvis inom och vars inställning och bemötande har stor betydelse för människors privatliv. Det finns ingen generell utbildning, fortbildning eller kompetenshöjning av personalen på och , men dock görs satsningar. Att till exempel mötas av blanketter som är uppenbart heteronormativa med rutor för mamma och pappa kan upplevas som diskriminerande. Mycket har rensats bort och gjorts om i blankettväg men det krävs att det finns en organisatorisk koll av detta på samtliga av landets myndigheter. Påfallande viktigt är till exempel att det inte är ett heteronormativt perspektiv i utredningar rörande individer inom . Det finns numera exempel på mycket bra utredningar, men det är inte självklart vilket bemötande en hbtq-person får vid kontakt med myndigheter. Det är angeläget att personal inom socialtjänst, och andra institutioner fortsätter att utbildas och fortbildas för att höja sin hbtq-kompetens. Det vill vi ge regeringen tillkänna. Att har en intern hbt-samordnare är välkommet. Utgångspunkten är enligt myndigheten att hbt-frågor ska bevakas och beaktas i det arbete som sker i myndigheten, exempelvis vid normering och tillsyn. egen hbtq-kompetens måste också vara hög för att kunna bevaka att inte det heteronormativa perspektivet är förhärskande i verksamheten. En samordnare kan inte göra under, men förhoppningsvis kanske kunna sätta fingret på problem som behöver lyftas fram på ett mer genomgripande sätt. 4.10Idrottsrörelsen och andra ideella organisationer Den största folkrörelsen i är den samlade idrottsrörelsen med dryga tre miljoner medlemmar. Nästan alla unga människor passerar här under sin uppväxt, vilket gör att den tillsammans med skolan är verkligt viktig för den sociala fostran. Det är därför helt centralt att idrottsrörelsen, på samma sätt som skolan, arbetar målmedvetet och aktivt med hbtq-frågor. Ingen diskriminering av sexuell läggning ska få förekomma.