mot · H002U306 · 2012-10-05 00:00:00 — Genom översynskonferensen för icke-spridningsfördraget NPT togs steg i arbetet för nedrustning och icke-spridning. De positiva tecknen till trots återstår många svåra utmaningar. i hindras alltjämt av låsningar. , en av kärnvapenmakterna utanför icke-spridningsavtalet, präglas fortsatt av oro och stora spänningar. har genomfört provsprängningar och död har skapat ytterligare osäkerhet kring en redan instabil situation. EU har infört hårdare sanktioner mot med anledning av oklarheterna kring landets kärntekniska program. Spänningen har stigit och det finns risk för ökad konfliktnivå. intar en central roll för kontroll och uppföljning av den kärntekniska verksamheten i och har just nu en plats i organisationens styrelse. bör använda sitt uppdrag för att agera pådrivande i nedrustnings- och icke-spridningsfrågorna och för att genom dialog och diplomati kunna nå en lösning på dessa två konflikthärdar som annars kan leda till katastrofala följder. ska också arbeta aktivt till stöd för upprättandet av en zon fri från massförstörelsevapen i hela . Varje nation har rätt att begära hjälp från andra länder för att trygga sitt eget försvar och därmed också rätt att besluta om att upplåta sitt territorium åt andra länders försvarsmakt. När det gäller kärnvapen menar att kärnvapenmakterna måste åta sig att inte placera ut kärnvapen på annat än sitt eget territorium. Nedrustningsfrågorna omfattar flera områden. Arbetet för att begränsa taktiska kärnvapen är nödvändigt. Lätta vapen, exempelvis pistoler eller k-pistar, är de vanligaste vapnen. De står för det största antalet dödsoffer i konflikter. Det internationella arbetet för att stoppa spridningen av dessa vapen är en angelägenhet för oss alla. Ett fortsatt starkt engagemang är viktigt för att skapa ett legalt bindande vapenhandelsfördrag, ATT, även om de senaste förhandlingarna blev en besvikelse. och klusterbomber fortsätter att skörda civila offer efter att själva kriget tagit slut. Vi socialdemokrater välkomnar att , sent omsider, har ratificerat konventionen mot klusterammunition och förutsätter att skrotningen av Bombkapsel 90 sker . Det är sorgligt att se hur utrikesministerns svala engagemang för nedrustningsfrågorna tillåts sätta sin prägel på den borgerliga regeringens utrikespolitik. Man förslösar ett värdefullt arv. Detta blir särskilt tydligt sett mot den internationella arenan där en ny progressiv president i gjort klar skillnad. 2009 ledde president själv ett möte om nedrustning i . och sitter i nedrustningsförhandlingar. Det är mycket glädjande och det gäller att både som enskild aktör och i samverkan med andra kan bidra till konkreta resultat för nedrustning och icke-spridning. Socialdemokratiska regeringar har alltid varit aktiva i nedrustningsarbetet. Olika partnerskap med andra länder sjösattes och bland annat tillsattes för att ta fram nya initiativ och idéer. Regeringen borde tydligt visa sin vilja att ställa sig bakom den nedrustningstradition som så länge varit en hörnsten i svensk utrikespolitik. Det internationella nedrustningsarbetet måste ta ny fart. Mer måste göras. Kärnvapenhotet är långt ifrån avvärjt. Tvärtom har det ökat. Därför lade vi socialdemokrater fram ett tolvpunktsprogram för nedrustning under utrikespolitiska debatt och driver fortsatt på nedrustningsfrågorna. Målet är en fullständig avveckling av massförstörelsevapen, såväl biologiska och kemiska som nukleära. Att förhindra spridning är en viktig del av nedrustningsarbetet. För att nå detta måste kärnvapenmakterna minska innehavet. De samlade kärnvapenstyrkorna i världen, främst och , skulle kunna förstöra allt liv på jordklotet om. Enligt uppgår världens samlade aktiva och utplacerade kärnstridsspetsar till omkring 12 000. Det ligger i mänsklighetens och världssamfundets intresse för överlevnad och gemensam säkerhet att alla kärnvapen elimineras. Den fortgående kärnvapenmoderniseringen innebär ett ohyggligt slöseri med resurser. Flera kärnvapenmakter vägrar att gå med på verklig nedrustning och moderniserar istället sina kärnvapenarsenaler. Till detta kommer att ett antal länder som inte tidigare var kärnvapenmakter nu skaffat sig kärnvapen och att risken för ytterligare spridning även i fortsättningen är stor. Det finns också risk att kärnvapen sprids till icke-statliga aktörer, exempelvis terroristgrupper. För att lyckas med nedrustningsarbetet krävs mycket tuffare kontrollregimer. Vi vill se ett starkare med starkare kontrollmöjligheter. har en plats i , ett uppdrag man bör använda för att driva på dessa frågor. (NPT) innehåller tre komponenter. Kärnvapenstaterna förbinder sig att inte överlåta kärnvapen eller kunskap om kärnvapen och kärnvapenteknologi till andra stater. lovar övriga stater att inte skaffa kärnvapen. I avtalet förbinder sig de länder som har kärnvapen också att arbeta för en fullständig kärnvapennedrustning. NPT är satt under stor press. Det står klart att världen är i stort behov av nya initiativ i nedrustnings- och kontrollarbetet, som det för oss socialdemokrater är viktigt att NPT stärks och att de utfästelser som är gjorda i avtalet införlivas. Den oberoende internationella kommissionen om massförstörelsevapen med som ordförande presenterade sin rapport med en rad konkreta förslag om hur världen ska kunna befrias från kärnvapen, biologiska och kemiska vapen. Rapporten analyserar ingående de hot som världen lever under , främst 27 000 kärnvapen och ansträngningar av enskilda stater och kanske terrorgrupper att utveckla eller komma över olika slag av massförstörelsevapen. , en gediget utarbetad skrift som fortfarande äger aktualitet, lades fram då det globala samarbetet för nedrustning gått i stå. Den sextionde sessionen av lyckades inte få medlemsländerna att acceptera några åtaganden på nedrustningsområdet. finns en strimma av hopp. på länge finns ett stigande internationellt intresse för nedrustning och vi ser positiva signaler från både och . i lyckades dödläge i förhandlingarna enas om ett arbetsprogram, vilket hade varit ett viktigt steg framåt i kampen för nedrustning. Tyvärr blockerades sedan vidare arbete med detta program. Det är viktigt att man kan anta ett arbetsprogram som gör att man kan inleda förhandlingar om FMCT (avtal om förbud av produktion av klyvbart material för vapenändamål). Slutsatsen av detta faktum bör vara att det är nödvändigt att pröva nya vägar för att få fart på de globala nedrustningssamtalen. kan genom sin sammansättning sägas utgöra ett gott tvärsnitt av hur världens främsta nedrustningsexperter ser på läget. Genom att välja ut några av dess sextio förslag och driva dem i internationella forum skulle den kunna lämna ett viktigt bidrag till att hantera en av vår världs ödesfrågor. Frågan om de katastrofala humanitära konsekvenserna av kärnvapenkrig har fått växande betydelse på den internationella nedrustningsagendan. Bland annat på den första förberedande kommittén års översynskonferens av icke-spridningsavtalet (NPT) präglades diskussionen av detta. Många kärnvapenfria nationer kräver konkreta nedrustningsåtgärder med hänvisning till just de helt oacceptabla humanitära effekterna av kärnvapenkrig. En internationell konferens omkring detta kommer att äga rum i . 16 nationer ställde sig bakom ett uttalande om detta som hade koordinerat. Där fanns flera EU-stater och medlemmar av New Agenda Coalition. var dock inte en av undertecknarna trots att uttalandet var öppet för alla stater att underteckna. Det är anmärkningsvärt. bör delta mer aktivt i att föra fram vikten av de humanitära konsekvenserna av kärnvapenkrig och spela en aktiv roll i . Arbetet för att minska antalet lätta vapen vår tids verkliga massförstörelsevapen måste fortsätta med än större kraft. Dessa vapen, såsom pistoler och k-pistar, står för av alla dödsoffer i väpnade konflikter och skördar mer än en halv miljon liv . Små och lätta vapen är de vanligast använda vapnen i världens konflikter. De är billiga, hållbara och lätta att transportera och smuggla. Under sin livstid hinner ett vapen användas i många olika konflikter och av många olika aktörer, i många fall av barn. Det finns över 300 000 barnsoldater och dessa utrustas ofta med lätta vapen. Att stoppa spridningen av lätta vapen är en angelägenhet för alla samhällen. Det är ingen rättighet att äga vapen. Det internationella arbetet för att begränsa mängden och spridningen av lätta vapen är främst inriktat på genomförandet av det handlingsprogram som antogs vid om illegal handel med små och lätta vapen (SALW) 2001. måste fortsatt vara en drivande del i detta viktiga arbete och bör utveckla en nationell handlingsplan kring lätta vapen som tydliggör svenska strävanden inom området och som möjliggör uppföljning och utvärdering av svenska positioner och åtgärder. Det är viktigt att verkar för att konkretiseras och implementeras. Vad gäller SALW-frågorna finns en rad förslag som och EU bör föra vidare. Några gäller hur handeln med SALW via flygbolag kan registreras och begränsas, andra gäller system för slutanvändarintyg. Alla förslag som kan begränsa användningen av SALW bör undersökas och utnyttjas. fattades ett historiskt beslut i . 153 länder röstade ja till förslaget om att bilda en kommission som ska utreda möjligheterna till ett internationellt avtal som begränsar och kontrollerar handeln med konventionella vapen. genomfördes FN-förhandlingar om ATT och det fanns förhoppningar om att nå fram till ett avtal. Tyvärr misslyckades detta och förhandlingarna strandade. Oaktat detta måste vara fortsatt pådrivande i att förhandlingar återupptas och att ett långtgående internationellt vapenhandelsfördrag kommer till stånd. mot personminor trädde i kraft och har runt 150 parter. Konventionens huvudsyfte är ett absolut förbud mot användning, utveckling, tillverkning, anskaffning, överföring och lagerhållning av truppminor. Det är viktigt att fler länder ansluter sig till konventionen, och bör därför verka för en global uppslutning bakom . Konventionens andra huvudsyfte är att ett antal åtgärder vidtas för att handskas med konsekvenserna av tidigare användning av truppminor. Det handlar bland annat om röjning av minfält, stöd till minoffer och hjälp med förstöring av lagrade truppminor. måste fortsatt ge stöd till sådana insatser. Klustervapen utgör ett stort humanitärt problem dels för att de sprider ut substridsdelar över ett så stort område att det i praktiken har visat sig mer eller mindre omöjligt att undvika civila offer, dels för att de efterlämnar oexploderade substridsdelar som i krigets spår skadar och dödar civilbefolkningen. av de människor som dött av klustervapen beräknas ha varit civila. Vi socialdemokrater anser att denna vapentyp inte bör användas i några konflikter och att de inte hör hemma i något lands arsenal, inte heller i . innebar startskottet för en historisk process för att få till stånd ett internationellt långtgående förbud av klustervapen. Tyvärr har den agerat motvilligt och saktfärdigt genom hela Osloprocessen istället för att bidra genom aktivt agerande. Efter påtryckningar har regeringen äntligen lagt fram sin proposition om ratificering, vilket nu är genomfört. Socialdemokraterna förutsätter att avvecklingen av BK 90 sker . bör också aktivt arbeta för internationell uppslutning till konventionen liksom stödja arbetet för ett klustervapenförbud inom ramen för CCW (Convention on Certain Conventional Weapons). Vi socialdemokrater har länge sett flera brister i den nuvarande krigsmaterielexportlagstiftningen och har därför upprepade gånger krävt att regeringen till presenterar ett lagförslag som ligger i fas med utvecklingen på området och som är koherent med politiken för global utveckling (PGU). Vi pekade på behovet av mer restriktiva skrivningar i regelverket kring export till icke-demokratier och vi välkomnade därför det tillkännagivande gjorde 2011 om att regeringen ska inkomma med förslag till ny krigsmateriel-exportlagstifning i syfte att skärpa exportkontrollen gentemot icke-demokratiska stater. Det tog dock regeringen att ens presentera direktiven till denna utredning och den har fått en tidsgräns som går över valet . Några vägledande principer för oss socialdemokrater är alltjämt att all handel med vapen och krigsmateriel ska kontrolleras genom strikta regler. ska vara en föregångare genom sin lagstiftning om svensk export och import av vapen och krigsmateriel. Icke-demokratier och länder som bryter mot de mänskliga rättigheterna kan inte ges samma legitimitet att få köpa vapen. Vid export ska hänsyn tas till risken för krig och om staten begår brott mot mänskliga rättigheter. Regler för import av krigsmateriel bör utarbetas i enlighet med samma principer som gäller för export av samma slags produkter. Den totala vapenexporten från och EU måste minska. Det kan arbeta för genom en svensk restriktiv krigsmaterielexportpolitik, men också genom EU. EU:s uppförandekod är en gemensam ståndpunkt om krigsmaterielexport, och viktigt är att principen om varje lands rätt att ha en mer restriktiv politik ligger fast. 7.5Socialdemokraternas tolvpunktsprogram för nedrustning: En svensk offensiv mot massförstörelsevapen och för nedrustning Detta program presenterades . måste med politiska och diplomatiska medel aktivt påverka kärnvapenmakterna att fullfölja sina skyldigheter enligt och de åtaganden dessa gjorde vid NPT-konferenserna och 2000 och som bekräftades vid årets översynskonferens, nämligen att genom förhandlingar reducera och slutligen avskaffa sina kärnvapenarsenaler. Stärk internationella avtal om kärnvapen bör använda de signaler som kommer inte minst från den amerikanska administrationen om reducerad kärnvapenanvändning för att i FN på ett konstruktivt och realistiskt sätt driva frågan om förbud mot all användning av kärnvapen. bör i samråd med likasinnade stater i FN föreslå att sonderingar och konsultationer inleds för att undersöka förutsättningarna för en internationell konvention om ett fullständigt förbud mot kärnvapen. Hindra att höganrikat uran kommer i fel händer President uppmärksammade genom sin konferens om nukleär säkerhet i problemet med att nukleärt material kan komma på villovägar. Detta är ett problem som vuxit och beror på spridning av kärnvapen och höganrikat uran från olika delar av f.d. , men också från en rad andra privata och statliga aktörer som tjänar pengar på att sälja radioaktivt material till icke statliga aktörer som kan använda dessa i terrorhandlingar. För att hindra denna utveckling krävs bl.a. att det internationella atomenergiorganet och dess kontrollsystem (safeguardssystem) förstärks. utgör tillsammans med övriga nedrustningsavtal ett regelverk för att minska och avskaffa kärnvapen. Att stärka är av största vikt. Årets översynskonferens var en viktig framgång och fortsättning på de framgångsrika konferenserna och 2000. Centralt är att översynskonferensen bekräftade slutmålet om en kärnvapenfri värld som stöd ges till praktiska åtgärder (exempelvis de s.k. 13 praktiska stegen från översynskonferensen ) för att uppnå detta mål. Konferensens skrivningar om icke spridning är inte lika starka men sammantaget är dokumentet en god kompromiss. Vi bör nu följa upp konferensen och t.ex. se till att blir en framgång. Vi bör också arbeta med en rad instrument som t.ex. att verka för att kärnvapnen ges minskad roll i de olika militära doktrinerna och att taktiska kärnvapen avvecklas. Verka för att provstoppsavtalet kan träda i kraft bör verka för att avtalet CTBT som förbjuder kärnvapenprovsprängningar genom ratificeringar kan träda ikraft. Minska risken för oavsiktliga angrepp bör tillsammans med likasinnade länder söka förmå kärnvapenstaterna, främst och , att minska riskerna för oavsiktliga angrepp genom att ta bort vapnen från dagens höga beredskap att avlossas (s.k. de-alerting). har tidigare bl.a. i nära samarbetat i denna fråga med , , och . Tyvärr har den , till besvikelse för dessa parter och utan förklaring dragit sig undan detta samarbete som syftar till internationell stabilitet och säkerhet. Stärk arbetet i EU Internationell fred och säkerhet uppnås bäst i samverkan med andra och bör använda sitt EU-medlemskap för att i denna krets vara pådrivande för att unionen ska skärpa sitt nedrustningsarbete. Under det svenska ordförandeskapet 2001 var den socialdemokratiska regeringen drivande i arbetet med att ta fram en handlingsplan i EU för arbetet mot massförstörelsevapen. Flera andra länder har sedan under sina ordförandeskap följt upp detta arbete. Under den borgerliga regeringens ordförandeskap i EU utmärkte man sig dock genom sin brist på initiativ. Den internationella nedrustningskonferensen (CD) i har i över ett årtionde varit oförmögen att arbeta. bör i samverkan med både EU- och NAC-länder aktivt söka verka för att CD kan återuppta sitt arbete. Detta gäller alla fyra huvudområden men i första hand gäller det att förhandla fram ett fördrag om stopp för produktion av klyvbart material (FMCT) och om kontrollfrågor avseende lager av sådant material. Förbud mot kemiska och biologiska vapen När det gäller kemiska vapen bör , som tidigare spelade en internationellt ledande roll i förhandlingarna om en konvention om förbud mot kemiska vapen, aktivera sitt deltagande i OPCW, konventionens verkställande organ i . Inom konventionen mot biologiska vapen som genomför sin översynskonferens bör återta ledningen i arbetet för att ge konventionen ett fungerande system för efterlevnad och verifikation. bör säkra och stärka den vetenskapliga kompetensen vad gäller massförstörelsevapen, såväl för skyddsändamål som för nedrustnings- och ickespridningspolitik, vilket skulle underlätta för att återta sin internationellt ledande roll på dessa områden. har drabbats av kraftiga nedskärningar av statliga anslag under den borgerliga regeringen. måste kunna upprätthålla sin position som ett av världens främsta fredsforskningsinstitut. Vidare bör de enheter inom som är inriktade på forskning om massförstörelsevapen ges resurser att upprätthålla sin kompetens. bör också aktivt medverka i de internationella icke-spridningssträvandena, bl.a. genom engagemang i Cooperative Threat Reduction, där vi kan tillhandahålla svensk kompetens ifråga om reaktorsäkerhet. bör ratificera överenskommelsen om förbud mot klustervapen och inleda skrotningen av den svenska BK90. bör också aktivt arbeta för internationell anslutning till konventionen liksom stödja arbetet för ett klustervapenförbud inom ramen för CCW (Convention on Certain Conventional Weapons). Små och lätta vapen bör intensifiera arbetet för att minska antalet och användningen av små och lätta vapen genom såväl , EU-strategi samt genom att utveckla en nationell handlingsplan. En fråga som måste ges hög prioritet är förhandlingarna om ett internationellt avtal om vapenhandel (). bör spela en framträdande roll för att detta avtal ska kunna bli verklighet. 8Närområdet: Nordiskt samarbete, och Barents Närområdet och de nordiska grannländerna har en stark folklig förankring och en självklar ställning för . I finns också ett flertal av viktigaste handels- och samarbetspartner. Det nordiska samarbetet utgår från ett gemensamt kulturarv och en språklig gemenskap och vilar på gemensamma värderingar ifråga om demokrati, rättvisa och rättsstat. Samarbetet mellan de nordiska länderna spänner över alla samhällsområden, och på många sätt är det nordiska samarbetet unikt vid en internationell jämförelse. Den nordiska modellen som bygger på samarbete och öppenhet har gjort till en välfärdsregion av världsklass. Framgångarna är dock inte tillräckliga för att möta dagens och framförallt morgondagens globala utmaningar, varför ett än mera utvecklat och förstärkt samarbete behövs. Utmaningarna växer i spåren efter finanskrisen vi befinner oss i. Särskilt de baltiska staterna drabbades hårt. Genom att samtliga nordiska länder deltar i den europeiska marknaden har det nordiska samarbetet stärkts. , och medlemskap i och och tillhörighet till det europeiska ekonomiska samarbetsområdet påverkar det nordiska samarbetet positivt. ansökan om EU-medlemskap påverkar samarbetet ytterligare i positiv riktning, och de baltiska staternas inträde i EU har dessutom skapat ytterligare dynamik i de nordiska ländernas samarbete med närområdet. I det nordiska samarbetet deltar även de självstyrande områdena , och . Politiken för den nordliga dimensionen utvecklas mot en gemensam politik för , och . Det handlar om nära samarbete i regionen mellan olika aktörer. Tanken är att förbättra samarbetet mellan EU och regionala aktörer i syfte att utveckla en effektiv arbetsfördelning som bygger på respektive aktörs specifika kompetens, erfarenheter och geografiska arbetsområden. Samarbetet på regional och lokal nivå bedöms som mycket viktigt i likhet med samverkan med näringslivet och frivilliga organisationer. I Barents- och Arktisregionerna finns förutsättningar att få till stånd ett konstruktivt samarbete med i frågor som rör energi, klimat, gränsöverskridande brottslighet och kommunikationer. Vi vill utveckla ett förtroendeskapande samarbete i norra . deltar på regeringssidan i samarbete inom ramen för , och samt i arbetet med EU:s nordliga dimension. kommer att vara ordförande i . Vi uppmanar regeringen att lämna en årlig skrivelse till om verksamheten på regeringssidan inom Arktis- och Barentssamarbetena på samma sätt som regeringen lämnar en skrivelse om den nordiska verksamheten. Exempelvis passerade aldrig den svenska arktiska strategin . Det är av vikt att utarbetar en egen handlingsplan för arbetet inom den nordliga dimensionen inom prioriterade områden: Ekonomisk utveckling, utbildning/mänskliga resurser, klimat/miljö och energifrågor/infrastruk-tur/transport. Samarbetet i den arktiska regionen har utvecklats på ett positivt sätt; ett exempel på detta är det bindande avtal om gemensamma sjö- och flygräddningsinsatser för personer som undertecknades av utrikesministrarna vid i Nuuk . Regeringen bör under det svenska ordförandeskapet för 20112013 driva på att det undertecknade avtalet realiseras i praktisk handling så att utbildningsinsatser ingångsätts och räddningsutrustning finns på lokal nivå. Regeringen bör driva på att motsvarande avtal också upprättas för räddningsinsatser vid oljeutsläpp, utsläpp av kemikalier eller andra miljöfarliga ämnen. Ansvarsområdena för räddningsinsatser täcker enorma ytor och inget land har tillräcklig kapacitet för att hantera de stora utmaningar som en större olycka skulle innebära. Regeringen bör därför driva på ett samarbete mellan de nordiska länderna för att säkra beredskapen avseende både räddningsinsatser för personer och räddningsinsatser vid miljöfarliga utsläpp. Den arktiska regionen är rik på naturresurser, både levande naturresurser i form av fisk och gas, olja och mineraler. De ökande möjligheterna att utvinna dessa rikedomar måste följas av hårda miljökrav för exploatering samt att befolkningens intressen tillvaratas. Förändringar i fiskbestånden och arternas utbredning bör kartläggas. är i blickpunkten i världen . Klimatförändringen leder till ökat intresse för exploatering av resurser som olja, gas och mineraler. Flera länder vill utöka sina territorier och områdets säkerhetspolitiska betydelse ökar. är en av de delar på jorden där klimatförändringar redan är mycket märkbara. Det är förändringar som får direkta effekter för befolkningen i , som de ger följdverkningar på hela det globala klimatsystemet. Det behövs ett djupt och omfattande svenskt engagemang i . Vi har mycket att vinna på det, som ett nordligt land med 2/3 av vårt land norr om 60:e breddgraden. Vi har också mycket att bidra med, som en nation med gamla och starka traditioner inom polarforskning och en hög profil i internationell samverkan om frågor som gäller miljö, naturresurser, minoriteter och rättigheter. Det gäller från svensk sida att ytterligare främja den arktiska regionen och utveckla forskningen i .