mot · H002T443 · 2012-10-03 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om de svenska traditionsfartygens och k-märkta fartygens vikt för bilden av som attraktiv turist- och sjöfartsnation. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att analysera effekterna av det svenska tolkningsbeslutet av direktiv /18/EG om säkerhetsbestämmelser och säkerhetsnormer för passagerartrafik mot bakgrund av den vikt traditionsfartyg har för turism och den oerhört viktiga bilden av som sjöfartsnation. Det flytande svenska kulturarvet blir allt viktigare från en rad utgångspunkter, historiskt, kulturellt, ekonomiskt och ej att förakta skönhetsmässigt. Efter det att regalskeppet på botten av ström åter bröt vattenlinjen från börjat ett helt privat forskningsprojekt av har gamla fartyg i original varit en svensk attraktion för miljoner besökare. Inte oväntat slogs 2011 rekord på med över 1,2 miljoner betalande besökare. Intresset för att med moderna metoder söka skeppsvrak i är också omvittnat och oförminskat och framgångsrikt. Det syrefattiga Östersjövattnet är i detta avseende en historisk tillgång. Nybyggnationen i av , som sjönk utanför Vinga vid hemfärden från , måste också nämnas i detta sammanhang. Låt oss också nämna , en farled som i motsats till de fartyg som trafikerat densamma, har kulturminnesskyddats. uppmärksammades i olympiska segeltävlingar, där två OS-guldbåtar deltog i OS-farvattnen än en gång, svenska och norska Taifun, beskådade av omkring 70 000 besökare. har beslut om byggandet av ett svenskt u-båtsmuseum i träffats, ett museum med planerad invigning och där i original, vägande , världskänt svenskt marinfartyg från bordningen av sovjetiska flottans u-båt U137 vid dess grundstötning i 1981, kommer att vara en huvudattraktion. Äldre, unika ångfartyg och segelbåtar spelar, liksom även fritidsbåtar, en mycket viktig roll för bilden av sådana fartyg i både och andra kusttrakter har stor betydelse inte minst för den växande och ekonomiskt allt viktigare turistnäringen. Det är Transportstyrelsen som efter samråd med Statens maritima museer beslutar om klassificering av kulturhistoriskt värdefulla fartyg som utgör traditionsfartyg. Klassningen har juridisk betydelse för fartygens rättigheter. Kraven för att ett fartyg ska klassas som traditionsfartyg är att traditionellt sjömanskap och traditionell teknik ligger till grund för fartygets framförande fartyget är av kulturhistoriskt värde eller är en kopia av ett kulturhistoriskt värdefullt fartyg (eller att det är ett fartyg som har byggts på ett sådant sätt att traditionella färdigheter och traditionellt sjömanskap uppmuntras och främjas) fartygsverksamheten inte har ett kommersiellt syfte. Bland de fartyg som klassificerats som traditionsfartyg är ett antal fartyg i trafik (eller under reparation), här med byggnadsår: 1866 bogserbåten S/S 1868 passagerarångfartyget S/S 1880 passagerarfartyget S/S Ejdern 1897 ångfärjan S/S 3 1897 passagerarslupen S/S 1898 timmerbogserbåten S/S 1900 passagerarfartyget S/S 1901 passagerarslupen S/S Tärnan 1903 passagerarfartyget S/S 1908 passagerarfartyget S/S Storskär 1909 passagerarfartyget S/S 1910 passagerarfartyget S/S Norrskär 1911 passagerarfartyget S/S Blidösund 1915 hamnisbrytaren S/S 1925 passagerarfartyget S/S 1929 lotsbåten S/S . Det förtjänar noteras att Museer, som oberoende av Transportstyrelsen k-minnesmärkte ovannämnda S/S och . Utöver dessa sjutton traditionsfartyg verksamma runt är också Express som också flyttat till och Göteborgsbaserade godkända traditionsfartyg Vidare har så sent som kommun och beslutat att satsa totalt på en upprustning av 112-åriga , detta utöver vanliga driftbidrag. Antalet k-märkta fartyg (111) med spridning över hela uppgår, utöver de ovanstående, vittnar om intresse och attraktionskraft; här resten av dagens 58 traditionsfartyg, namn som också utgör vattenburen kultur runt om i vårt land: , ; ; , ; , ; Atlantica, ; Baltic , ; , ; Björnsund, ; , ; , ; , ; 3, ; , ; , ; Färjan 4, ; s/s , ; , ; av ; Gratitude, ; , ; , ; Vänervik, ; Havden, ; , ; , ; , ; postjakten Hiorten, ; , ; , ; , ; Kvartsita, ; , ; minsveparen , ; , ; av , ; Najaden, ; expeditionsfartyget , ; , ; av , ; , ; , , , ; Shamrock, ; torpedbåten ; , ; Thomée, ; Trafik, Hjo; Tvekamp av Elbogen, ; Tärnan av , ; Warpen, ; Westkust, ; , ; , ; , . Av särskilt intresse är alltjämt passagerarfartyget S/S Blidösund, ett funktionsdugligt fartyg som firade 100-årsjubileum . Orsaken är att detta traditionsfartyg genom en svensk myndighetstolkning av ett EG-direktiv från förhindras att trafikera den yttre skärgården. I en framställning från och till 2010 aktualiserades bland annat tolkningen av EG-direktivet, som rör fartyg byggda , vari konstateras att andra länder har gjort andra tolkningar av detta EG-direktiv, vilket får den märkliga konsekvensen att utländska traditionsfartyg kan röra sig i svenska vatten medan de svenska traditionsfartygen som traditionellt trafikerat dessa vatten inte längre får göra detta, och det på grund av svensk tillämpning av samma regler. Om fara verkligen förelåg att svenskt rederi skulle riskera passagerares välfärd, skulle myndighetskrånglet kunna försvaras och förstås. framstår det som blott och bar klåfingrighet i kombination med paragrafrytteri. Jag noterar att regeringen , bland annat anfört i trafikutskottets beetänkande 2011/12:TU9, vidtagit åtgärder i den riktning som flera motioner förordar. Regeringen gav sålunda Transportstyrelsen i uppdrag att ta fram ett förslag till nya regler för traditionsfartyg (dnr N2010/2345/TE m.fl.). överlämnade Transportstyrelsen rapporten av uppdrag avseende traditionsfartyg med förslag till förändringar för att underlätta för ideella organisationer att driva sin verksamhet, som de grundläggande kraven på sjösäkerhet upprätthålls. Avsikten var att de nya reglerna skall gälla från . När det gäller EU:s läckstabilitetskrav kan detta synas vara en så teknisk fråga att den alls inte hör hemma i . Jag har förståelse för detta. Tolkningen av gällande EU-direktivet 98/18/EG har emellertid direkta konsekvenser för konkurrens- och näringsfrågor, varför en diskussion är motiverad. Läckstabilitetsdirektivet innebär att det införs en enhetlig säkerhetsnivå för människoliv och egendom på nya och existerande passagerarfartyg och höghastighetspassagerarfartyg när dessa typer av fartyg används på inrikes resor. Mot detta finns ingen invändning. Med dessa enhetliga regler som alltså skall tillämpas från till möjliggörs ett öppnande av EU:s medlemsländers inre sjöfart också för andra medlemsländer inom ramen för EU:s inre marknad. Alla bör välkomna detta. Detta direktiv gäller nya och existerande fartyg över 24 meters längd samt höghastighetsfartyg (artikel 3.1 ac). Däremot gäller direktivet inte för ursprungliga historiska fartyg konstruerade och kopior av sådana, företrädesvis byggda i de ursprungliga materialen (artikel 3.2 a). Så långt är allt gott och väl. Men så tillkommer direktivets artikel 7 med möjlighet utnyttjad av Transportstyrelsen och dess föregångare för enskilt land att skärpa säkerhetskraven nationellt: Om en medlemsstat eller grupp av medlemsstater anser att de tillämpliga säkerhetskraven bör skärpas i vissa situationer på grund av särskilda lokala förhållande, och om de kan påvisa behovet av att göra detta, får de, under iakttagande av förfarandet i artikel 4, anta bestämmelser för att skärpa säkerhetskraven. Det är detta som skett i och som förhindrar S/S Blidösund, som klarat djupt vatten, att trafikera vatten som inte vållat båten, rederiet eller passagerarna minsta problem. Enligt min mening innebär den tolkning som skett i av EG-direktivet 98/18/EG att omotiverad näringsskada inträffat. I vårt land har myndigheten, nu Transportstyrelsen, valt att syftande till absolut säkerhet men åsidosättande av andra mål utnyttja direktivets möjlighet att skärpa säkerhetskraven för att tillämpa samma regelverk som för nya fartyg och sådana som byggts eller också på traditionsfartyg som läckstabilitetskravets artikel 3 uttryckligen undantar. Det innebär, skrev och , med viss erfarenhet av att framföra just traditionsfartyg, att ett regelverk avsett att gälla moderna fartyg i ofta nya material kommit att tillämpas och gälla fartyg byggda , före och kring 1900, fartyg som utan större tillbud trafikerat sina vatten . Regeringen har enligt min mening tagit intryck av den kritik som av mig framförts och i viss utsträckning uppenbart delats av trafikutskottet (2011/12:TU9 sid. 29) men inte, enligt min mening, tillräckligt beaktat de kulturhistoriska värdena eller ekonomiska intressen, allt självfallet förutsatt att säkerhetsaspekten är tillgodosedd. Att vilket ägarna till s/s Blidösund anfört för att få medföra det antal passagerare som varit fallet och som ger underlag för bärkraftig ekonomi, tvingas vidta åtgärder som att installera vattentäta skott, svetsa igen vissa luckor och tynga fartyget med ballast, skulle innebära att fartyget till utseende och framförande förvanskas, detta utöver att det från ekonomiska aspekter är ogörligt med mindre en mecenat med osinlig kassa infinner sig. Det förtjänar i detta sammanhang påtalas att s/s Blidösund för ett tiotal år sedan fick dispens av utan att sjunka samt att Kanalbåtarna, dessbättre för alla. undantagits från ombyggnadskraven. Enligt min mening bör regeringen verka för att Transportstyrelsen omprövar sitt och förutvarande tolkningsbeslut av direktiv /18/EG om säkerhetsbestämmelser och säkerhetsnormer för passagerartrafik. Bakgrunden är den vikt traditionsfartyg har för skärgårdsboendes utkomstmöjligheter och den i alla avseenden viktiga turismen utan vilken skärgården ekonomiskt inte kan leva. Därtill kommer den personliga upplevelsen av vårt vattenburna kulturarv, motivet för så många konstnärliga bilder i text, tavlor och bilder: kobbar och skär, härligt inbjudande vatten, lockande horisonter, vågor och vidder, fåglar, fisk och många andra arter, bryggor i små vikar, blågula flaggor som vajar från tusentals sommarhus, barn som leker i strandkanten, vackra båtar på fjärdarna denna blomstrande uppräkning skulle kunna fortsätta nästan hur länge som helst. För och inte minst den del som omfattas av många öar, farleder, badstränder, hamnar och bryggor är båtar i alla dess former av extrem vikt för bilden av denna vackra del av vårt land men allra mest för de boendes utkomstmöjligheter. Det är orimligt att en myndighetstolkning skall leda till näringsförbud om inte säkerhetsmotiv kan påvisas. Ty om ster hos S/S Blidösund eller andra traditionsfartyg föreligger, så att säkerheten skulle vara i fara för passagerare eller personal, skall naturligtvis Transportstyrelsen utfärda nyttjandeförbud alldeles oavsett om fartygen är helt nya, 100 eller kanske rent av . S/S Blidösund har möjlighet att köra i berörda vatten, dock under förutsättning av ett visst högsta antal passagerare (mindre än 60). Det har anförts som motiv för att inte påtala för regeringen den till näringsförbud gränsande myndighetstolkningen av EU-direktivet. Det är korrekt. Likväl innebär detta utöver de ingrepp i fartygets historiska komposition som då nödvändiggörs kostsamma, ekonomiskt oförsvarliga, ombyggnader för att kunna öka antalet tillåtna passagerare, 59, till det antal som fartyget en gång byggts för, cirka 200. I praktiken betyder det ett genom en tolkning av ett EGU-direktiv praktiskt näringsförbud i yttre skärgården. Det är ingen bra tur- och turismpolitik.