mot · GZ02Fi15 · 2012-04-23 00:00:00 — Utifrån dess omfattande skadeverkningar finns det inget skäl att fortsätta den glamorisering och avdramatisering av alkohol och droger som blivit vanlig. Systembolaget, bryggerierna och krogarna har här en viktig roll att spela och är aktörer som kommer att påverkas. Även övriga aktörer i det offentliga rummet har här en skyldighet att agera med försiktighet, särskilt när det gäller barn och unga. anser att det finns anledning att se över styrmedlen för organisationer och myndigheter som skattefinansieras. Vi anser vidare att konkreta styrmedel ska tillsättas kommunerna i syfte att fånga upp missbruk och risk för missbruk. Därmed underordnas den nuvarande politiska linjen gällande personlig integritetskränkning till fördel för den samhällsnytta som ger en friskare befolkning och ett tryggare samhälle. Obligatoriska drogtester och utbyggd skolhälsovård är ett viktigt verktyg till skolor för att upptäcka riskbeteenden, vilket möjliggör mer framgångsrika behandlingsinsatser. Vi vill att skolor ska tillåtas ingripa och samhället markera mot droger i större grad för att grupptrycket ska minska på elever att testa sinnesförändrande substanser. Vi anser även att ökad kompetens i beroendelära bland skolans anställda och socialtjänst är nödvändig för att de ska kunna möta den verklighet som råder och därmed stå trygga i sin yrkesroll. Barn som öppet far illa i missbrukshem där även våld och övergrepp förekommer är en extra utsatt grupp som behöver ett väl fungerande skyddsnät. Brist på vuxna som vågar anmäla missförhållanden beror på rädsla för konfrontation eller osäkerhet om var gränsen går för att den egna tolkningen av missförhållandena ska vara relevant. I en del fall görs dock anmälan till socialtjänst men även då sker ibland att det inte leder någon vart, på grund av resursbrist och bristande riskbedömningsanalys. anser att barn på ett så tidigt stadium som möjligt ska omhändertas då det råder uppenbara bevis på vanvård och fysisk och psykisk misshandel. ska stor vikt läggas på att återupprätta familjen i, under och efter behandling, i den mån det anses lämpligt. Kommuner har mycket svårt att få tag på familjehem trots att efterfrågan kraftigt ökar, varför jourhem förekommer för dem som inte får tillgång till familjehem. Då missbruk och våld i familjer ökar anser vi det vara av yttersta vikt att personer som driver jourhem ska garanteras utbildning som även innefattar missbruksproblematik, familjemönster och konflikthantering. Vi anser att missbruksvården ska falla under landstingens och regionernas ansvar då det är de som förfogar över medicinsk tillämpning av neurologisk diagnostisering i de fall det behövs. Detta skulle också leda till att det medvetandegörs bland allmänheten att missbruk är en sjukdom, vilken likställs med annan behandlingsbar sjukdom. För att kunskap kring beroendesjukdomar ska öka inom anser vi att prioriteringar ska göras för ökad forskning i det att psykiatrin står bättre . Rutiner för utskrivningskontroller är även av stor vikt i syfte att upptäcka läkare som överskrider befogenheter i samband med receptbelagda läkemedel. Det goda samhället fördelar inte bara resurser rättvist mellan medborgarna, utan strävar även efter att få dem att växa till nästkommande generationer. Med framtidstro och en förmåga att se potential hos såväl individ som nya idéer skapas goda förutsättningar för ett gott företagarklimat och en inspirerande marknad. Underhållet av det svenska järnvägsnätet är extremt eftersatt, vilket har fått till följd att många människor kommer för sent till sina arbeten, avtalade möten, läkarbesök med mera. Detta är oerhört kostsamt för staten på grund av förlorad arbetskraft och ersättningar för resegaranti. En ökning av underhållet kan ge möjlighet att proaktivt avhjälpa en större andel av de avvikelser i infrastrukturen och de tekniska system som annars riskerar att skapa störningar i trafiken. Exempel på åtgärder är komponentbyten av de mest utsatta växlarna i storstadsregionerna, installation av modern växelvärmestyrning för att minska vinterproblematiken och ett ökat antal detektorer för felaktiga strömavtagare för att minska antalet nedrivna kontaktledningar. För att utnyttja infrastrukturen så effektivt som möjligt behövs trimningsåtgärder i signalsystem, mötesplatser och förbigångsspår. Vi anser inte att upprustningen ska finansieras genom höjda banavgifter då det leder till en prisökning som gör att utnyttjandet av järnvägen kommer att minska. Det är vår mening att det ska finansieras genom statligt och regionalt stöd. Regeringens fem-i-tolv-satsning är fullständigt otillräcklig. Lappa-och-laga-mentaliteten som karakteriserat det svenska järnvägsnätet måste få ett slut. Vår ambition är att öka anslagen under utgiftsområde 22 med fokus på upprustning och utbyggnad av järnvägsnätet. Det svenska järnvägsnätet är hårt belastat och än mer belastat blir det när den senaste avregleringen träder i kraft och ytterligare operatörer ska in på samma redan hårt nyttjade järnvägsnät. Vissa sträckor är så pass hårt belastade att de i princip är fullbelagda; antalet sträckor som anses fullbelagda har ökat från 2005 till 2010. Den totala sträckan har ökat under perioden.58 Enligt är det till att börja med viktigt att prioritera en kapacitetsökning på Södra och Västra stambanan, Ostkustbanan, samt runt storstäderna. Det beräknas ta innan dessa kapacitetsökningar ger effekt, varför det är viktigt att initiera arbetet omgående.59 Fokus bör i första hand ligga på , vilken bedöms vara viktigast för gruvnäringens vidare expansion.60 En utbyggd och väl fungerande järnvägstrafik leder till att fler utnyttjar tågen för såväl person- som godstransporter, vilket leder till en energieffektivisering som i längden ger mindre miljöförstöring. 9.1.39.1.3 Återreglering av järnvägen vill se en återreglerad järnväg. Avtalen mellan operatörer och trafikhuvudmännen omfattar dock som regel tre till . Då marknaden för järnvägen har avreglerats skulle kostnaden för att lösa dessa avtal bli för kostsam för staten. Återregleringen måste därför göras för att berörda avtal ska löpa ut. Efter att de första avtalen har löpt ut bör regeringen tillsätta en statlig utredning som får visa avregleringens konsekvenser. Under den fortsatta avregleringen ska det, för att öka utnyttjandet av järnvägen, utarbetas ett gemensamt biljettbokningssystem och samordnade tidtabeller mellan de olika operatörerna. Det krävs också en samordning och samarbete mellan operatörerna för att identifiera och lösa problem som uppstår vid ett gemensamt utnyttjande av järnvägssystemet. Den svenska avregleringen av järnvägen har legat före den av EU-direktiv (91/440/EG) tvingande avregleringen; i den konsoliderade versionen av direktivet uppges att järnvägsföretag vars verksamhet är begränsad till uteslutande stadstrafik, förortstrafik eller regional trafik inte omfattas av direktivet. Endast tre länder i världen har tidigare genomfört en fullskalig avreglering av järnvägen: , och . Samtliga har slutat med att man har återreglerat. Det finns således ingen positiv utvärdering av projektet, men trots detta vill EU driva igenom ett direktiv som kräver att medlemsstaterna ser till att järnvägsföretagen görs oberoende av regeringarna, introducerar kommersiell förvaltning samt skiljer förvaltningen av infrastrukturen (det vill säga spåren) från transporterna. Enligt brittiska studier ledde avregleringen till att operatörerna drev sin verksamhet i rent vinstsyfte med följd att underhållet blev eftersatt, löner hölls nere och ett antal olyckstillbud inträffade. En fortsatt statlig styrning av den svenska järnvägen kan tillåtas ha ett fåtal mindre ekonomiskt försvarbara nät om de i kombination med lönsamma nät ändå genererar en viss vinst. Detta bidrar till att hålla priset nere för konsumenten och även till att kunna bevara vissa mindre utnyttjade järnvägslinjer som är viktiga för glesbygden. Gruvnäringen har en lång tradition i och gjorde oss en gång till ett rikt land. Med stigande råvarupriser ser vi hur näringen upplever en renässans, där nya gruvor startas och där gamla återöppnas. Rätt hanterad kan situationen få mindre orter i glesbygden att blomstra, bidra med fler arbetstillfällen och skapa enorma exportintäkter för staten. har en mycket hög geologisk potential, i huvudsak bra minerallagar och en låg risk för potentiella investerare. EU:s ambitioner om ökad självförsörjning inom och marknadsbehovet i övrigt pekar på en bärkraftig näring framöver. En lågkonjunktur torde i princip bara försena behoven rent volymmässigt.61 Trots att det från politiskt håll finns mycket att bidra med väljer regeringen att passivt stå vid sidan av och se på. vill ge gruvnäringen det stöd och de verktyg den behöver för att kunna skapa än fler arbetstillfällen och bidra till gemensamma välstånd. Att starta en gruva är en lång och kostsam process och medför många olika utmaningar. En viktig sådan är självfallet den logistiska biten. Ofta rör det sig om oerhörda mängder som på ett eller annat sätt ska transporteras, från gruvan och eventuell vidareförädling till slutkund. transporterade exempelvis drygt malm från sina respektive gruvor under 2010.62 Huvudinriktningen måste vara att denna typ av mycket tung godstrafik inte ska transporteras på lastbil och över huvud taget inte på våra gemensamma vägnät. I stället måste järnvägssatsningar till och där det bedöms vara samhällsekonomiskt försvarbart är det statens uppgift att finansiera välbehövliga satsningar. Behoven är som störst i där gruvnäringen väntas leda till stora belastningar på befintlig infrastruktur . Det kommer att krävas ökad kapacitet på bland annat. Det kommer även att finnas behov för en ny sträckning mellan och för att kunna transportera de enorma fyndigheter som gjorts utanför . prioriterar dessa satsningar och har som ambition att avsätta resurser för dem i kommande höstbudget. Även om staten finansierar satsningarna så kommer de de facto att bära sig själva, dels genom vår reformering av mineralersättningen, dels genom banavgifter. Banavgifterna ska dock hållas på en rimlig nivå för att inte utkonkurrera tåget som transportmedel. I sammanhanget måste det poängteras att och är starka gruvnationer och att stora mängder malm transporteras till djuphamnen i . En koordinering med våra grannländer vad avser satsningar på infrastruktur faller sig därmed fullt naturlig. har pekat på de strukturella problemen på arbetsmarknaden i stort. Många företag skriker efter arbetskraft som arbetslösheten biter sig fast på oroväckande höga nivåer. I synnerhet är ungdomsarbetslösheten mycket alarmerande, där vi ligger sämst till i och under genomsnittet i EU.63 Vi utbildar, men inte åt arbetsmarknaden. Gruvsektorn kan i mångt och mycket tjäna som ett typexempel på denna problematiska missmatchning på arbetsmarknaden. som gruvnäringen sysselsätter fler människor än någonsin och flera gruvor står inför antingen nystart eller expansion har arbetsmarknaden svårt att erbjuda den kompetens som näringen såväl behöver. Från politiskt håll behöver vi göra ett flertal saker för att åtgärda detta. I första hand ska vi satsa på de utbildningar som näringen behöver, allt ifrån längre ingenjörsutbildningar till kortare KY-utbildningar som exempelvis maskinoperatörer och dylikt. Vi avser att skjuta till resurser för ändamålet i kommande höstbudget. De flesta människor vill ogärna pendla längre avstånd till sina arbeten. Det gäller i synnerhet småbarnsföräldrar. För att våra gruvkommuner ska kunna attrahera varaktig arbetskraft krävs fundamentala saker såsom bostäder och en fullgod service i övrigt, exempelvis dagisplatser. Med vår reformerade mineralersättning får kommunerna ett värde från gruvorna och får därmed en ökad möjlighet att finansiera och erbjuda dessa och andra saker som människor efterfrågar och kan därigenom enklare attrahera en varaktig arbetskraft. Den nuvarande mineralersättningen är konstruerad i då den utländska konkurrensen inte var lika stark som . Den är heller inte kompatibel med synen på att politiken ska spela en aktiv roll inom gruvnäringen. Om staten inte har någon direkt ersättning för det värde som bryts ur en gruva, kan man heller inte vänta sig att staten ska vara villig att ställa upp med finansiering av exempelvis järnvägar. Denna laissez-faire-inställning som alltför länge präglat svensk mineralpolitik måste brytas. I stället menar vi att det finns ett ömsesidigt intresse mellan stat och gruvbolag vad avser en reformering av mineralersättningen, syftandes till att möjliggöra en mer aktiv gruvpolitik. Den enskilde markägaren kan , med rätta, känna sig något överkörd. Han eller hon har ringa möjligheter att ifrågasätta beviljandet av ett koncessionstillstånd och prospekteringsrättigheter, som oundvikligen kan upplevas som både stötande och störande. Dessvärre måste detta förhållande råda; vi kan inte ge den enskilde markägaren en total vetorätt mot att bryta mineraler, som trots allt måste betraktas som våra gemensamma tillgångar. Däremot vill vi ge markägaren rätt till en större del av värdet på det som bryts, på det att den eventuella olägenhet som en prospektering faktiskt medför till fullo också kompenseras. Markägaren bör kompenseras bättre än vad som är fallet . Att det skapas arbetstillfällen är givetvis positivt för alla parter. skapar det också ett ökat tryck på den primär- och landstingskommunala sektorn och ett behov av ökad service. Detta gestaltar sig i form av ökad efterfrågan på bostäder, barnomsorg, sjukvård och allt annat som hör det offentliga till. Att kommuner och landsting kompenseras för denna ökade efterfrågan tycker vi är självklart och kommer därmed att justera mineralersättningen så att även de erhåller ett värde av det som bryts. Om staten över huvud taget ska ha möjlighet och incitament att bedriva en aktiv och gruvvänlig politik måste den även tillföras resurser för det ändamålet. Statens roll ska vara att bygga lämplig infrastruktur, att bedriva en aktiv utbildnings- och arbetsmarknadspolitik, en aktiv prospektering samt att skyndsamt behandla frågor om koncessionstillstånd och prospekteringsrättigheter med högt satta miljömål. Staten ska enligt mening erhålla ett tillräckligt stort värde av det som bryts i en gruva för att möjliggöra en aktiv gruvpolitik. syn är att det finns ett ömsesidigt givande förhållande mellan det offentliga och gruvnäringen och att utmaningen inte ligger i att fördela värdet av det vi bryter utan att tillsammans få det att växa. Mineralersättningen ska spegla detta ömsesidiga förhållande. 9.2.5Sveriges geologiska undersökning och Bergsstaten geologiska undersökning (SGU) spelar en nyckelfunktion inom en aktiv gruvpolitik. Utöver att vara expertmyndighet för berg, jord och grundvatten vill ge SGU en mer proaktiv roll i själva prospekteringsarbetet, i likhet med de norska och finska motsvarigheterna. Vi tror att SGU, med dess unika spetskompetens, kan tillföra näringen väldigt mycket om myndigheten också får uppgiften att aktivt prospektera områden med troliga halter av värdefulla mineraler. Uppgiften ska däremot begränsas till själva prospekteringsarbetet. Myndigheten ska inte kommersialiseras eller börja ägna sig åt själva brytningen. SGU kommer, i samband med utökade uppgifter, även tillskjutas resurser i kommande höstbudget. Även Bergsstaten spelar en nyckelroll i vår aktiva gruvpolitik. ambition är att Bergsstaten måste bli snabbare och mer effektiv i sin roll som koncessionstilldelare. Våra miljömål ska vara högt satta och för att kvaliteten i Bergsstatens verksamhet inte ska bli lidande kommer vi att skjuta till erforderliga resurser. Ett långsamt förfarande vad avser tilldelning av rättigheter riskerar i värsta fall att potentiella investerare helt avstår från vad som redan är riskfyllda projekt, vilket innebär en förlust för hela samhället. har av sin tradition som gruvnation en stark kompetens inom gruvnäringen. Denna kompetens är dock inte given för alltid utan vi måste kontinuerligt hävda vår position. Regeringen lämnar i detta avseende mycket i övrigt att önska. önskar anslå medel till ett nytt forskningscentrum för att flytta fram våra positioner inom mineralogi och geovetenskap. Då samtliga nordiska länder (huvudsakligen genom ) är starka gruvnationer och de nordiska länderna har mycket gemensamt i de flesta avseenden är vår ambition att ett nytt forskningscentrum ska etableras inom ramen för ett gemensamt, nordiskt initiativ. Detta förutsätter självklart en vilja hos våra grannländer, men vår övertygelse är att vi blir mycket starka och konkurrenskraftiga om vi söker samordna våra forskningsresurser. har en pragmatisk och öppen inställning till uranbrytning i . Det finns oerhörda värden i en eventuell framtida brytning av uran. De svenska urantillgångarna bedöms uppgå till av samlade urantillgångar.64 Vi respekterar och ser positivt på att kommunerna fortsättningsvis får behålla vetorätten mot eventuell brytning. Vår bedömning är att kommunerna inte får del av värdet av en brytning och har därmed små incitament att öppna upp för det. För att ska kunna upprätthålla en hög internationell konkurrenskraft och levnadsstandard vill föra en energipolitik som säkerställer en prisvärd och tillförlitlig energiförsörjning för såväl hushåll som näringsliv. Det är viktigt för en nation att ha kontroll över sin egen energiförsörjning, men detta utesluter inte att energisystem kan delas och utvecklas genom samarbete mellan nationer i vårt närområde. En hög grad av självförsörjning är dock att föredra för att säkerställa att vi uppnår målen med vår energipolitik. strävar därför efter att bibehålla och utveckla landets energisystem, med fokus på leveranssäkerhet och miljöansvar. Tillgång till energi är en grundförutsättning för att vi ska kunna behålla och utveckla vårt välstånd. Näringslivets konkurrenskraft får inte försämras till följd av en osäker inhemsk energiprissituation och energiproduktion. Elpriserna måste sammantaget sänkas och kapaciteten för elproduktionen måste också öka så att hushållen kan hålla sina boendekostnader på en rimlig nivå. Energieffektivisering är ett av flera områden som har en betydande potential och som måste utnyttjas. Den offentliga sektorn ska sträva efter en energieffektiv verksamhet. Det görs genom upphandling av ny och innovativ energieffektiv teknik inom alla led, från produktion till slutanvändning. ser positivt på dagens konkurrensutsatta och öppna nordiska elmarknad, men detta kräver också att myndigheter bevakar eventuella missbruk av exempelvis produktionsmonopol. Vi ställer oss negativa till en gemensam EU-elbörs. står ett fåtal bolag för den klart största delen av elproduktionen i . Det finns därför skäl att fortlöpande granska och utvärdera den avreglering av elmarknaden som har skett. För att undvika undanträngningseffekter av mer kostnadseffektiva energislag och motverka ett bestående framtida högre elpris bör en utvärdering av elcertifikatssystemet utföras. eftersträvar en situation där har en elproduktion som klarar av efterfrågan och motverkar de pristoppar som riskerar att uppstå . bör förbli i statlig ägo och ska ha till sin främsta uppgift att förse svensk industri och svenska folket med tillförlitlig och prisvärd el. bör flytta fokus från expansion i utlandet till att värna den svenska elförsörjningen ur ett långsiktigt perspektiv. I detta värnande ingår bland annat ansvar för produktionsanläggningar och inte minst elnät. ska ha som mål att avveckla miljöskadlig kolkraft. arbetar för att överbrygga politisk oenighet med målsättningen att marknaden ska vilja investera i långsiktigt hållbara energilösningar. Kärnkraften står för nästan hälften av elproduktion och kommer inom överskådlig framtid utgöra grunden för svensk energiförsörjning. En nedläggning av svensk kärnkraft skulle utgöra ett direkt hot mot svensk basindustri och svensk ekonomi. Hushållen skulle dessutom riskera att bli drabbade av än högre elpriser och ökad import av elektricitet som i många fall produceras med fossila energikällor. Kärnkraftverken börjar dock bli ålderstigna och det finns ett stort behov av att ersätta befintliga reaktorer med nya. ser därför positivt på en satsning i form av forskning och utveckling av svensk kärnkraft. anser således att vi ska satsa på kärnkraft i den omfattning som krävs för att upprätthålla och säkerställa en trygg elförsörjningssituation för i första hand . Gränsen på tio kärnkraftverk bör omprövas för att undvika överlappningsproblem mellan gamla och eventuella nya verk. Statliga kan vara en av flera betydelsefulla aktörer när det gäller att ersätta befintliga kärnkraftreaktorer och även bygga nya kärnkraftverk. Forskning och utveckling inom kärnkraftssäkerhet är ett av flera utvecklingsområden. Teknikutbildningar inom kärnkraftteknik bör stöttas ekonomiskt och byggas ut. är inte negativa till vindkraften som energikälla, men den kommer aldrig att helt kunna ersätta kärnkraften. En storskalig utbyggnad av vindkraften kommer också att kräva en kostsam utbyggnad av såväl stamnät som regionnät samt skapa behov av en omfattande upprustning av landets befintliga vattenkraftverk för att denna ska kunna fungera som reglerkraft för stora mängder vindkraft. Vindkraften kan heller inte fungera som baskraft, med elproduktion, då effekten varierar utifrån rådande vindförhållanden. Stor hänsyn måste tas till den lokala opinionen samt till miljö- och naturintressen. Vindkraftverk bör företrädesvis placeras i glesbefolkade delar av landet. Om fastighetsägare drabbas av sänkt marknadsvärde till följd av en vindkraftsetablering ska de ersättas ekonomiskt av ägaren till vindkraftsparken. Vattenkraften är tillsammans med kärnkraften basen för vår elproduktion. Då vattenkraften är förhållandevis enkel att reglera används denna, till skillnad från kärnkraften, också som en reglerkraft vid snabba förändringar av efterfrågan eller ojämn försörjning från till exempel vindkraft. Den storskaliga utbyggnaden av vattenkraften får ses som ett avslutat kapitel. Det finns dock en viss potential i effektivisering av befintliga anläggningar. vill bevara de orörda nationalälvarna från utbyggnad. Det är av största vikt att landets befintliga vattenkraftsstationer underhålls och moderniseras. Många av de äldre stationerna har stått verksamma och är i stort behov av renovering. anser att statliga bör därför lägga större vikt vid underhåll och modernisering av sina befintliga produktionsanläggningar för att därmed bidra till att trygga landets elförsörjning på lång sikt. Vid modernisering och underhåll av produktionsanläggningar ska stor hänsyn tas till närmiljö och den biologiska mångfalden. 9.3.5Biobränslen och nya energikällor är biobränslen en stor och växande resurs för produktion av värme och elektricitet. Biobränslen är en förnybar energikälla som inte bidrar till växthuseffekten. Det är dock viktigt att skog och mark brukas på ett sätt som är långsiktigt hållbart. Det finns en stor potential i en förädling av dagens biobränslen, så att de kan ersätta behovet av importerad olja och gas inom såväl transportsektorn som råvara inom industrin. Som ett led i vår ambition att ta ur oljeberoendet och för att utveckla den inhemska energiindustrin väljer vi att ta ansvar och avsätta resurser till en satsning på forskning, utveckling och innovation inom biobränslen och vidareutveckling av skogsråvara. Det finns en rad nya energikällor som har stor utvecklingspotential, varav vågkraften är en. har det gjorts stora tekniska framsteg och potentialen bedöms vara stor. vill därför stötta forskning, innovation och utveckling inom vågkraft. Elpriset består till stor del av diverse skatter och moms. Vi ser ett behov på lång sikt och en möjlighet att sänka dessa skatter. Elpriserna måste sammantaget sänkas så att hushållen kan hålla sina boendekostnader på en rimlig nivå. Ambitionen är att sänka elskatten med per kWh till 2016, vilket skulle ge en villa med en förbrukning på cirka 25 000 kWh/år en besparing på /månad.