mot · H002T7 · 2012-11-07 00:00:00 — välkomnar att regeringen sedan förra infrastrukturpropositionen höjt sina ambitioner för transportsystemet. Mot bakgrund av miljö- och klimatskäl och de stora brister i kapacitet och tillgänglighet som resenärer och godstrafik ställts inför är nivån dock otillräcklig. menar att vi måste genomföra ett systemskifte inom infrastrukturen. För en sådan omställning krävs ökade anslag på hållbara transportslag och införande av nya styrmedel. Transportinfrastrukturen ska planeras så att den verkar i enlighet med våra nationella miljö- och klimatmål och ger människor möjlighet att färdas med hållbara transporter och så att fler företag kan frakta sina varor med en godstrafik som minimerar utsläppen och ger svensk industri ökad konkurrenskraft med snabba, leveranssäkra transporter. Med anledning av det ovan anförda bör den ekonomiska ramen för åtgärder i den statliga transportinfrastrukturen m.m. uppgå till , och av denna ram ska användas till utveckling av transportsystemet. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Regeringen föreslår att av den ekonomiska ramen ska användas för att utveckla transportsystemet. Det betyder att medlen får användas för investeringar i statliga järnvägar och vägar, trimningsåtgärder och statlig medfinansiering till vissa regionala kollektivtrafikanläggningar m.m., och för medfinansiering till stora och strategiska åtgärder i hamnar, farleder och slussar. Ramen ska även användas till att täcka kostnader för räntor och amorteringar för investeringar som finansieras med lån. Låga investeringar är generellt ett stort samhällsproblem. Brister i infrastrukturen försvårar resandet till och från arbete och försämrar möjligheten till en funktionell arbetsmarknad med hållbara transporter. Med regeringens redan presenterade preliminära ökade järnvägsinvesteringar, jämfört med den tidigare planperioden, på i genomsnitt ca är gapet ändå stort för att investeringarna ska kunna växa i takt med BNP. anser att det är en stor brist att regeringen inte specificerar hur stor andel som ska gå till investeringar i vägar respektive järnvägar. Vi anser att det krävs stora järnvägsinvesteringar och nationella satsningar på lokal spårtrafik för att möta behov hos medborgare och företag på klimatsmarta transporter i både storstäder och övriga delar av landet. föreslår en investeringsram för järnvägsinvesteringar och lokal spårtrafik på för utveckling av transportsystemet enligt följande: till lokal spårtrafik. Vad som ovan nämns om investeringsram och fördelning för järnvägsinvesteringar och lokal spårtrafik bör som sin mening ge regeringen till känna. Regeringen specificerar vissa prioriterade investeringsåtgärder i spår för planperioden: Förhandlingar i syfte att bygga ut blå linje. Även utformning av en östlig vägförbindelse (Österleden) ska diskuteras i anslutning till tunnelbanans förlängning till . Planering för en ny stambana för snabbtåg. ska delsträckor påbörjas. Dessa är Ostlänken mellan och samt en del av sträckan mellan och (MölnyckeBollebygd). välkomnar att regeringen nu insett behovet av ovan nämnda objekt som vi tidigare föreslagit skulle ingå . Vi har dock invändningar mot inriktningen för en del av dessa objekt som t.ex. Österleden och utformningen av Ostlänken. Med vårt förslag på större ekonomisk ram för åtgärder i transportinfrastrukturen skapas dessutom utrymme för mer omfattande investeringar i spår. Vi vill därför inför kommande åtgärdsplanering tydliggöra några av dessa satsningar. Följande investeringsåtgärder och inriktningar bör även prioriteras : Höghastighetsbanor skapar attraktiva resmöjligheter för långväga resenärer som invånarnas regionala tillgänglighet till arbetsplatser och utbildning förbättras. Dessutom frigörs ökad godskapacitet på andra järnvägssträckor genom byggande av höghastighetsbanor. Första etappen av höghastighetsbana bör vara Ostlänken (StockholmLinköping) och sedan sträckan GöteborgBorås samt i ett senare skede ända ned till . En planering bör påbörjas för att vi ska få ett sammanhängande nät av höghastighetsbanor i . Högre hastigheter längs Ostkustbanan, Dalabanan och . Om tåget ska konkurrera med flyget krävs avsevärt kortare restider längs de stora stråken. Regeringen har klargjort att höghastighetsbanor inte ska vara aktuellt på Ostlänken. I olika utspel har företrädare för regeringen klargjort att banorna ska byggas för trafik i . I underlag från framgår dock att myndigheten rekommenderar att sträckan förbereds så att den kan bli en del av ett framtida höghastighetsnät och att tåg som går i ger bättre lönsamhet än andra studerade alternativ. anser att standarden för Ostlänken och GöteborgBorås bör vara en topphastighet . Byggande av Norrbotniabanan. Den nya banan på sträckan UmeåLuleå har stor betydelse för att öka det regionala resandet, och i ännu högre grad för att öka kapaciteten för hållbara godstransporter. Utbyggnad av kollektivtrafiken i . För att öka kapaciteten för kollektivtrafik i regionen bör följande projekt prioriteras: förlängd tunnelbana OdenplanNya /Hagastaden, tunnelbana från till /Orminge utan östlig vägförbindelse i form av Österleden, utbyggnad av trådbusstrafik längs Syds sträckning med standard som möjliggör framtida konvertering till spårväg. Dubbelspårsutbyggnad påbörjas av Ostkustbanan med sträckan GävleSundsvall. För att skapa hållbara transporter mellan järnmalmsgruvan i i kommun och befintliga bör kostnadsförslag utarbetas. Investeringar för att höja kapacitet måste kompletteras med att starta utbyggnaden av dubbelspår mellan och . Investeringar för utökad kapacitet för hållbara godstransporter på med tillhörande tvärbanor måste utvecklas . Investeringsinriktning Godsstråket genom Bergslagen för att säkerställa god person- och godstrafik . Med inriktning att och godsstråket genom Bergslagen används mer som ett funktionellt dubbelspår för godstrafiken. Kapacitetshöjande åtgärder på Västra stambanan och . Ökad järnvägskapacitet HallsbergDegerön. Gemensam finansieringslösning tas fram tillsammans med och EU för att långsiktigt garantera att färjetrafiken UmeåVasa ingår i en intermodal transportlösning. Vad som ovan anförs om vissa prioriterade investeringsåtgärder och inriktningar för perioden 20142025 bör som sin mening ge regeringen till känna. Regeringen anvisar ingen specifik ram som ska gå till nya vägar. Investeringar i järnväg och väg ingår i potten Utveckling av transportsystemet. Dock tydliggör regeringen att nuvarande och kommande intäkter från trängselskatten i även fortsättningsvis ska gå till finansieringen av bl.a. Förbifart . Dessutom planeras en förstärkning och utbyggnad av vägen mellan och för att säkerställa malmtransporter. För att stärka konkurrenskraften för järnvägstrafiken krävs byggande av nya järnvägar, men även att utbudet av vägar inte ökar. Ett ökat utbud av vägar leder till ökad vägtrafik och ökad efterfrågan. Förbifart är inte att betrakta som annat än en gigantisk felinvestering i där behov av hållbara transportlösningar är som störst. I klimatscenario konstateras följande: Om klimatmål, andra samhällsmål samt nytta och trender pekar mot ett samhälle med mindre biltrafik och lastbilstrafik ställer det inte lika stora krav på utbyggnad av väginfrastruktur. I stället ställs desto större krav på effektiva kollektivtrafiksystem och ett järnvägssystem som klarar att ta emot den ökade mängden person- och godstransporter. I några enstaka fall anser vi att det behövs medel till nya vägar, men huvuddelen av väginvesteringar anser vi bör gå till projekt som redan är påbörjade. I stället för nya vägar vill vi inom vägtrafiken satsa mer på bärighet, miljöåtgärder, trafiksäkerhet, kollektivtrafik och cykeltrafik. Det är åtgärder som leder till ett klimatanpassat och socialt hållbart transportsystem som i stor utsträckning bidrar till ökad kapacitet i befintligt transportsystem. För att öka kapaciteten i transportsystemet och stimulera hållbart resande måste det statliga stödet för t.ex. cykelbanor och cykelparkeringar i kommunerna öka. I den ekonomiska ramen för utvecklingen av transportsystemet bör avsättas för riktade åtgärder för cykelinfrastruktur. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Staten har ett ansvar för utveckling och stöd till kollektivtrafiken. anser därför att man i den ekonomiska ramen för utvecklingen av transportsystemet bör avsätta till riktade åtgärder för kollektivtrafiken. Riktade åtgärder för kollektivtrafik ska bidra till: Satsning på snabbussar s.k. BRT. bör ges i uppdrag att genomföra två systemförsök med BRT, Bus Rapid Transit. Bussystemet ges tydliga företräden i trafiken eller egna vägbanor. Stationerna är upphöjda som vid spårvagnar, och stationerna påminner om dem som finns för spårtrafik. Kollektivtrafik på vatten. För att utnyttja den potential som finns för dessa hållbara transporter bör riktat statligt stöd utgå till nya linjer. I större orter vid sjöar eller vattendrag kan sjöburen kollektivtrafik avlasta kollektivtrafiken på land. Ökad tillgänglighet och jämställdhet. Exempel på åtgärder är attraktiva bytespunkter, säkra hållplatser och cykelparkeringar vid resecentrum. Anpassa kollektivt resande för personer med funktionsnedsättning. Kollektivtrafiken är trots tidigare riksdagsbeslut inte tillgänglig för många personer med funktionsnedsättning och åtgärder saknas för att målet ska uppfyllas. Vad som ovan anförs om avsättning av medel till riktade åtgärder för kollektivtrafiken bör som sin mening ge regeringen till känna. 5.1.3Flexibel pott för investeringar i hållbara transportlösningar för näringslivet Behovet av hållbara transportlösningar för näringslivet kan uppstå inom och kan vara svåra att förutse. Den uppkomna efterfrågan på hållbara godstransporter för gruvnäringen är ett exempel. Införande av adekvata styrmedel för att flytta godstrafik från väg till spår eller sjöfart krävs men även tillgång till statliga medel för investeringar inom en relativt kort tidsrymd. För att möjliggöra tillgång till t.ex. godstransporter till sjöss eller på järnväg bör ekonomiskt utrymme skapas för kortsiktiga investeringar för hållbara transportlösningar. En flexibel investeringsram inom utvecklingen av transportsystemet för investerings- och trimningsåtgärder på kort sikt för hållbara transportlösningar på bör avsättas. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. är en landsbygdsregion som trots nedläggning av storföretag och militära förband haft en relativt positiv utveckling . En viktig orsak till det är övergången till moderna snabbfärjor som förkortat restiden och gjort en bättre tidtabell möjlig. Förutsättningarna för att bo, leva och driva företag på förbättrades genom detta. Det nuvarande avtalet för trafiken har dock genom sin konstruktion inneburit problem, då resenärer och fraktköpare drabbas av kraftiga prishöjningar på grund av stigande oljepriser. utgör de höga priserna ett hot mot öns näringsliv, och speciellt utsatta är två av de viktigaste näringarna: lantbruket med förädlingsindustri och besöksnäringen. anslår i sin motion Utgiftsområde 22 Kommunikationer (2012/13:T479) medel på för att sänka priserna på Gotlandstrafiken 2013. Vi ser det som ett första steg till att börja övergå till ett system med vägpriser. Efterföljande år höjer vi nivån med ytterligare och därmed har vi täckt statens nettokostnad för övergången. På pågår ett arbete med att ta fram underlag inför nästa upphandlingsperiod som beräknas starta . Kraven inför en ny avtalsperiod måste bygga på att Gotlandstrafiken ska främja öns regionala utveckling. Det sker genom att trafiken har en god tillgänglighet vad avser tidtabell, turlista och pris. Bastrafiken måste året runt bygga på moderna snabbfärjor () som helst ska drivas med miljövänligt bränsle. Tillgängligheten får inte försämras. Färjetrafiken till måste ses som vägen till . Den ersätter de broar, vägar och vägfärjor som erbjuds invånarna i andra delar av . Den måste därför ses som en del av den nationella infrastrukturen. Regeringen bör återkomma med ett konkret förslag till ett vägprissystem för Gotlandstrafiken. Regeringen föreslår att av den ekonomiska ramen ska avsättas för drift och underhåll av järnväg och väg. beskriver i att det finns behov av utökade underhålls- och reinvesteringsåtgärder motsvarande ca för järnväg och ca för väg jämfört med nivån i gällande nationell plan. Sammanlagt således en föreslagen utökning med . I propositionen framgår att regeringen delar bedömning av behoven för att återställa och anpassa transportsystemet men bedömer att endast behöver tillskjutas. Dessa ökade resurser ska möjliggöra en upprustning av standarden av det befintliga järnvägssystemet och en höjd ambition för vägunderhållet. Regeringen föreslår att ska avsättas till drift och underhåll av och reinvestering i statliga järnvägar. Det motsvarar en genomsnittlig ram på ca . ser positivt på att regeringen höjt ambitionerna för banunderhållet men att det fortfarande inte når nödvändiga nivåer. beräknar i en ram för underhåll och reinvestering på . Vi menar att föreslagna nivå bör betraktas som en absolut miniminivå. Dessutom anser regeringen att intäkterna från banavgifterna i högre utsträckning ska täcka kostnaderna för banunderhållet och successivt höjda avgiftsnivåer är planerade . Intäkterna från banavgifterna ska utgöra ett komplement till finansiering av banunderhållet genom anslag. menar att höjda banavgifter allvarligt riskerar att påverka järnvägstrafikens konkurrensförutsättningar gentemot andra trafikslag. Vi delar därmed många remissinstansers oro för att detta tvingar fram en överflyttning av transporter till väg från järnväg. anser att alla transportslag ska bära sina samhällskostnader och har inget principiellt motstånd till banavgifter. Men så länge flygtrafik och vägtrafik inte betalar för sina fullständiga samhällsekonomiska kostnader är det inte rimligt att ytterligare belasta ett hållbart transportslag, vilket i längden leder till dyrare resor för resenärer och ökade transportkostnader för godstrafiken. I stället bör ökat anslag för banunderhåll och moratorium för fortsatta höjningar av banavgiften införas så länge jämbördiga villkor inte är uppnådda med konkurrerande trafikslag. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Av den ekonomiska ramen för drift och underhåll av och reinvestering i järnväg bör det avsättas inkluderande upprustning av lågtrafikerade banor och kapillärspår. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Regeringen föreslår att ska avsättas till drift och underhåll av statliga vägar inklusive bärighet, tjälsäkring och rekonstruktion av vägar samt till statlig medfinansiering av enskilda vägar. Det innebär en genomsnittlig ram på ca . Det innebär att regeringen med avseende på underlaget i kapacitetsutredning något överstiger föreslagen ram för underhåll av vägar. Regeringen väljer åter att lägga huvudfokus på nya vägar och vägtrafik trots rådande klimathot. Att i sitt klimatscenario visar på behov av att minska biltrafiken till 2030 för att nå klimatmålen får ingen återspegling i regeringens fördelning av medel i propositionen. delar bedömningen att det finns behov av ökade medel till drift och underhåll för vägar. Den infrastruktur vi har bör vårdas väl. Vi prioriterar dock satsningar på nya vägar i betydligt mindre omfattning än regeringen, vilket innebär lägre drifts- och underhållskostnader . Av den ekonomiska ramen ska det avsättas till drift och underhåll av statliga vägar inklusive bärighet, tjälsäkring och rekonstruktion av vägar samt till statlig medfinansiering av enskilda vägar. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna.