ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · H002So299 · 2012-10-01 00:00:00 — Marknadsföring av receptfria läkemedel tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en skärpt lagstiftning för marknadsföring av receptfria läkemedel. Marknadsföring av läkemedel ska enligt lagen främja en ändamålsenlig användning av produkten genom en aktuell, saklig och balanserad presentation. Den får därmed inte riskera att vara vilseledande och den ska stå i överensstämmelse med god sed för marknadsföring. Som konsument ska man klart kunna se att det är en annons för läkemedel. Man ska kunna förstå texten så att det inte finns risk för att användningen av läkemedlet kan medföra skada. I reklamen ska även all information lämnas som är av betydelse för allmänheten och för personer som är behöriga att förordna eller lämna ut läkemedel. Endast sådan information som finns angiven på läkemedlets förpackning och bipacksedel får användas i detta syfte. Det finns skäl att skärpa läkemedelslagen ytterligare. Läkemedel marknadsförs i stora annonser i pressen och i radio och tv på ett alltmer påträngande sätt som det talas tyst om de biverkningar som kan uppstå om man tar läkemedlet. Beslutet om att riva upp apoteksmonopolet och de ökande möjligheterna att sälja receptfria läkemedel på andra försäljningsställen än apotek gör att försäljningen av receptfria läkemedel ökat utan att det finns indikationer på att behoven ökat i samma utsträckning. Fler försäljningsställen och mer reklam driver upp försäljningen. Det finns därför många goda skäl att skärpa reglerna för läkemedelsreklam på flera punkter. Det bör vara obligatoriskt att i samband med marknadsföring av receptfria läkemedel redogöra för läkemedlets biverkningar, kontraindikationer och effekt. Den svenska lagstiftningen bör också kräva att de mest väsentliga biverkningarna och kontraindikationerna återges med ljud eller ljud och bild vid reklam via radio och tv. Marknadsföringen bör anses vara vilseledande om biverkningar inte anges eller tonas ned.
mot · H002So301 · 2012-10-03 00:00:00 — Legitimera kuratorer inom hälso- och sjukvården tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att införa legitimation för kuratorer inom hälso- och sjukvården. Kuratorernas arbete inom hälso- och sjukvården förkortar människors sjukdomsperioder, vilket innebär att personer snabbare kan komma tillbaka till arbete efter en sjukdomsperiod. Kuratorn fungerar ofta som en länk mellan hälso- och sjukvården, och Arbetsförmedlingen. De har också i många fall samarbete med kommunernas socialtjänst. Den ökande psykosociala ohälsan i samhället gör att kuratorns kompetens inom hälso- och sjukvården blir allt viktigare. Olika undersökningar visar att andelen patienter som söker primärvård för just psykosociala problem står för en stor del av besöken hos doktorn. Vi vet att ungefär en tredjedel av primärvårdens patienter lider av depressioner, ångest eller andra besvär som orsakas av psykosociala skäl. Det kan handla om stress, livskriser eller ett missbruk. Inom hälso- och sjukvården är kuratorn den enda yrkesgruppen som har utbildats i hur det offentliga systemet är uppbyggt, lagar och regelsystem och dessutom har en teoretisk grund i ämnet social arbete. Kuratorernas kompetens är absolut nödvändig för att tillvarata och erbjuda patient och anhöriga en professionell behandling. En legitimation är en garanti för att personalen har en viss kunskapsnivå och är ett bevis på att den som har legitimation också står under tillsyn. Missköter man sig kan legitimationen dras in. Beställare och många chefer anställer därför hellre legitimerad personal för att bedriva psykosocialt arbete än socionomer som faktiskt är specialutbildade för den uppgiften. Det innebär att denna kompetens riskerar att försvinna ur hälso- och sjukvården. Det drabbar framförallt patienter och anhöriga men innebär också en mer ineffektiv sjukvård. En överväldigande del av kuratorerna inom hälso- och sjukvården har socionomexamen. De har kompetens både inom socialtjänstlagen och hälso- och sjukvårdslagen. har dessutom akademiska påfyllnadsutbildningar. Utbildningens längd, möjligheter till forskning och vetenskaplig förankring överensstämmer med de krav på legitimation som ställs på övriga legitimerade yrkesgrupper som finns inom hälso- och sjukvården. Den psykosociala kompetensen inom hälso- och sjukvården är viktig och måste värnas. Detta bör ge regeringen tillkänna.
mot · H002So303 · 2012-10-03 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en uppföljning av bemötandet av unga homosexuella, bisexuella och transpersoner. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att följa upp vilka effekter den nya diskrimineringslagstiftningen får för hbt-personer inom utbildningsområdet.1 1 Yrkande 2 hänvisat till AU. Många ungdomar lever på grund av omvärldens fördomar i en mycket utsatt situation, bestående av otrygghet och rädsla. Det förekommer att ungdomar misshandlas av sina familjemedlemmar eller kastas ut från föräldrahemmet på grund av sin sexuella läggning eller könsidentitet. Undersökningar tyder också på att frekvensen av självmordsförsök är väsentligt högre bland unga homosexuella än bland deras heterosexuella jämnåriga. Det är angeläget att de yrkesgrupper som möter unga homosexuella, bisexuella och transpersoner själva har tillräcklig kompetens för att ge adekvat hjälp, men tyvärr är detta inte alltid fallet. Inom ramen för det allmänna tillsynsarbetet bör det göras en översikt av bemötandet av unga homo- och bisexuella samt transpersoner som söker hjälp hos olika samhällsinstanser, t.ex. ungdomsmottagningar eller den psykiska barn- och ungdomsvården. Den nya lagstiftningens utformning ger ett bredare och mer enhetligt skydd mot diskriminering än vad som gällt förut. Det är därför av hög prioritet att regeringen följer den nya diskrimineringslagstiftningens effekter för hbt-personer inom utbildningsområdet och återkommer till om det visar sig att förändringar behöver göras. Detta bör ge regeringen till känna.
mot · H002So304 · 2012-10-03 00:00:00 — Etiska principer för prioriteringar inom omsorgerna tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en parlamentarisk utredning om prioriteringsprinciper inom omsorgerna. presenterade sitt slutbetänkande Vårdens svåra val (SOU 1995:5). Bakgrunden var bland annat att det fanns tecken på svårigheter att fördela resurser inom vården. Utredningen sammanfattade sin syn på prioriteringar i en etisk plattform bestående av tre generella principer: människovärdesprincipen, behovs- och solidaritetsprincipen och kostnadseffektivitetsprincipen. Med utgångspunkt från detta arbete beslöt 1996 (1996/97:60) om riktlinjer för prioriteringar i hälso- och sjukvården. kompletterade utredningen med en allmän prioriteringsregel i 2 § hälso- och sjukvårdslagen som fastlägger målet för hälso- och sjukvården. Det uttrycks som att den som har det största behovet av hälso- och sjukvård ska ha företräde till vården. Lagen ger också alla medborgare rätten till en första bedömning, varefter den enskildes behov av hälso- och sjukvård kan bedömas om det inte är uppenbart obehövligt. Hälso- och sjukvårdslagen är en ramlag och lämnar därför stort utrymme för sjukvårdshuvudmännen och för vårdpersonal att tolka intentionerna i lagen. , , , regioner och landsting lägger nu ner stort arbete på olika arbetsmodeller främst med vertikala prioriteringar men också horisontella så att ramlagens intentioner kan förverkligas. Kommunerna har ett hälso- och sjukvårdsansvar som de delar med landstingen för främst äldre multisjuka och funktionshindrade med både medicinska och sociala behov. Kommunerna har alltså att följa hälso- och sjukvårdslagen, men den lagstiftning som huvudsakligen styr kommunernas handlande är socialtjänstlagen. Här finns ingenting om etiska principer för prioritering mellan olika omsorgstagares behov. Av studier som Prioriteringscentrum i genomfört framgår att kommunerna av olika skäl inte känt sig direkt berörda av riksdagsbeslutet om prioriteringar i hälso-och sjukvårdslagen. En förklaring kan vara att kommunerna genom lagstiftningen i socialtjänstlagen och i lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade har flera prioriteringsordningar att följa och att oklarheter finns om vilka behov, de sociala behoven eller hälso- och sjukvårdsbehoven, som i första hand bör lyftas fram. Inte heller fungerar samverkan mellan kommuner och landsting kring prioritering av de grupper med komplexa och sammansatta vårdbehov för vilka dessa har ett gemensamt ansvar. Snarare tycks dessa grupper ha sämre tillgång till vård och omsorg än vad andra delar av befolkningen har. Därför behovs riktlinjer för prioriteringar också inom omsorgerna så att kommunerna i sitt prioriteringsarbete har en etisk plattform att grunda sina beslut på. Regeringen bör därför tillsätta en parlamentarisk utredning med uppdrag att utarbeta sådana riktlinjer.
mot · H002So307 · 2012-10-01 00:00:00 — Internet bör ingå i för ekonomiskt bistånd tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att kostnader för ett internetabonnemang bör ingå i riksnormen för ekonomiskt bistånd enligt 4 kap. 1 § SoL, alternativt läggas utanför , som exempelvis kostnaden för hemförsäkring. Allt fler av våra dagliga ärenden sköts via internet och allt fler myndigheter och företag hänvisar till sina hemsidor för information och kontakt. Exempelvis sker ofta ansökningar till lediga jobb via nätet samt bokning av tid inom hälsovården. Samma utveckling präglar också skolan där elever förutsätts ha tillgång till dator med internetuppkoppling hemma. Något alla inte har. Dessa elever riskerar att halka efter och att inte kunna tillgodogöra sig de kunskaper som förväntas av elever . Det är eftersträvansvärt att så få som möjligt är beroende av ekonomiskt bistånd för sin försörjning, och så som möjligt. Vi vet dock att många hushåll erhåller bistånd och att det finns familjer med barn som under stora delar av uppväxten lever under dessa ekonomiska förhållanden. Därför bör riksnormen höjas avseende gemensamma kostnader alternativt kostnaden för internetabonnemang läggas utanför norm på samma sätt som a-kassa och hemförsäkring. Detta är särskilt viktigt för hushåll med barn som är beroende av ekonomiskt bistånd. Detta bör ges regeringen tillkänna.
mot · H002So308 · 2012-10-01 00:00:00 — Inkorporera i svensk lag tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att inkorporera i svensk lag. I FN:s konvention för barns rättigheter, , definieras barns universella rättigheter. Där uttrycks bland annat att barns bästa alltid ska stå i centrum för beslut som berör barn och att barn alltid ska behandlas med respekt och få komma till tals. Konventionen antogs 1989 och ratificerade som ett av de första länderna denna . har därmed förbundit sig att följa konventionen. Till skillnad från FN:s konvention om mänskliga rättigheter har dock inte inkorporerats i svensk lag, vilket ger den en lägre juridisk status. I stället har formuleringar om barns bästa tillförts lagstiftningen. I påbörjades en inkorporering av i norsk lag och konventionen har getts företräde framför annan lagstiftning vid eventuella motstridigheter. Enligt utvärderingar har detta generellt stärkt barns ställning i lagstiftningen, och lyfts därför ofta fram som ett positivt exempel vad gäller arbetet med barns rätt. En inkorporering av skulle på samma sätt stärka barns rätt i svensk lagstiftning och öka likvärdigheten i behandlingen av barn med olika bakgrund. Till exempel skulle detta tydliggöra barnperspektivet i frågor om asyl och rätt till vård och skola för papperslösa barn. bör följa det norska exemplet och påbörja arbetet med att införliva i svensk lagstiftning. Detta bör ges regeringen tillkänna.
mot · H002So312 · 2012-10-01 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att insulinpumpar ska garanteras inom ramen för läkemedelsförmånen. I finns omkring 50 000 personer som drabbats av diabetes typ 1 och av dessa är drygt 8 000 barn . Diabetes typ 1 är en autoimmun sjukdom som slår ut kroppens egen tillverkning av hormonet insulin. Sjukdomen är kronisk och det finns inget botemedel eller något vaccin utan insulin dör personen. Modern behandling av diabetes typ 1 sker genom så kallad flerdosbehandling, vilket för de allra flesta innebär att insulin tillförs kroppen genom flera dagliga injektioner med en så kallad insulinpenna. Ungefär 9 000 personer använder istället en insulinpump, som förskrivits av läkare efter en sedvanlig medicinsk bedömning. Syftet med förskrivningen av en insulinpump är att ge en bättre blodsockerkontroll och att undvika kraftigt svängande blodsocker; något som annars kan påverka den dagliga livsföringen mycket. Insulinpumpen har omfattats av läkemedelsförmånen och varit kostnadsfri för den enskilde. En pump kostar ca och livslängden är . Grunden till kostnadsfriheten har varit att insulinpumpen anses utgöra en förbrukningsartikel som behövs för att tillföra kroppen ett läkemedel. har () beslutat att insulinpumpar inte längre ska ingå i läkemedelsförmånerna. En insulinpump ska inte betraktas som en förbrukningsartikel eftersom den har en livslängd och kan komma att användas av flera personer. Pumparna ingår därmed inte i den statliga subventionen utan blir en fråga för varje enskilt landsting. Det finns en risk att möjligheten att få en insulinpump kan komma att begränsas i de hårda prioriteringar som landstingen måste göra. I slutändan kan den enskilde tvingas att helt eller delvis betala själv för pumpen och därmed för sin livsuppehållande behandling. Mot denna bakgrund finns det anledning att staten klargör att tillgången till insulinpumpar för de personer som behöver dem ska garanteras inom ramen för läkemedelsförmånen.
mot · H002So315 · 2012-10-03 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om vikten av folkbildningssatsningar och upplysning kring psykisk livräddning. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om vikten av att förhindra mobbning och därmed minska risken för suicid.1 1 Yrkande 2 hänvisat till UbU. Suicid är ett folkhälsoproblem som skördar nästan 1 500 liv i . Västsvenska nätverket för suicidprevention är ett av sex olika nätverk som finns under det nationella centret NASP (Nationell prevention av suicid och psykisk ohälsa). Nätverket ger råd och hjälp samt är en kunskapsbas för allmänheten och professionen om suicidalitet. En annan uppgift för nätverket är också att göra framforskade metoder och resultat tillgängliga för allmänheten. Regeringen har uttalat en nollvision inom området suicid. I detta arbete vore en satsning på en utbildning om psykisk livräddning ett viktigt verktyg. Folkbildningssatsningar och upplysning är några exempel, vilket bör komma regeringen till känna. Regeringens satsning på ökade resurser till folkbildning bör i sammanhanget uppmärksammas och tillvaratas. Det är av stor vikt att ta tag i och uppmärksamma mobbning i skolan. Alla skolor har ansvar för att ha en mobbningsplan, en plan för att förhindra och stoppa mobbning. Genom detta arbete kan förmodligen ett antal självmord förhindras.
mot · H002So317 · 2012-10-03 00:00:00 — Samarbete kring sällsynta sjukdomar tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att den nationella strategin för sällsynta sjukdomar måste följas upp och vidareutvecklas. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att utreda möjligheten att avsätta särskilda medel för att utveckla fungerande modeller för samarbetet i det arbete som utgår från den nationella strategin för sällsynta sjukdomar. Alltfler diagnoser och sjukdomar har fått nationella riktlinjer eller strategier. En del är initierade på EU-nivå, som till exempel strategin för sällsynta sjukdomar. ska visa ett strategiunderlag, som ett resultat av ett uppdrag från regeringen. I strategin kommer en rad insatsområden att ingå nationella nätverk/regionala center, vårdrekommendationer/program, kvalitetsregister, forskning, läkemedel/e-hälsa, definition/benämning och patient empowerment. Det är välkommet att strategin snart är i hamn. Stiftelsen Leading Health Care (LHC) presenterade resultatet av ett uppdrag som utförts för i samråd med den nyinrättade Nationella funktionen för sällsynta diagnoser, NFSD. Det arbete som på nationell nivå inrymmer den nyetablerade nationella funktionen, utredningen om prissättning på läkemedel och en nationell strategi för sällsynta sjukdomar är viktiga åtgärder och utgör på många sätt en utmaning för vårt samhälle. LHC ansåg att en förändrad uppföljning kan stödja de mål som eftersträvas för den nationella strategin. När det gäller förbättring av vården för sällsynta patienter sätter LHC stort hopp till att utvecklas. Kvalitetsregister är utan tvivel viktiga för att följa upp och jämföra specifika utfall per diagnos och mellan vårdgivare. De kan även fungera som källor för forskning och behandling. Kvalitetsregister stödjer dock inte per automatik en nödvändig och eftersträvad samordning mellan aktörer. För att samverkan ska främjas behöver man utveckla en uppföljning av resultat på systemnivå, liksom en verksamhetsspecifik sådan. Sådana generella komplement kan exempelvis vara mått på total livskvalitet och mått på funktionsförmåga. diagnoser är grundpelare för att strategin ska kunna förverkligas. En nationell samordning och samverkan mellan de center som etableras är nödvändig. Likaså måste insatserna som anges i strategin utföras i nära samarbete med brukarorganisationerna, vilket är en utmaning i sig då det är ett stort antal och vitt skilda diagnoser vars gemensamma nämnare är det sällsynta. Fungerande modeller för att detta samarbete ska vara till gagn för både vårdgivare och brukare behöver utvecklas på både regional och nationell nivå, inte minst för att i efterhand följa upp och vidareutveckla den nationella strategin. Att särskilda medel avsätts för detta ändamål är en nödvändighet. Detta bör ges regeringen tillkänna.
mot · H002So319 · 2012-10-03 00:00:00 — Värdighetsgaranti i hälso- och sjukvården tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att utreda möjligheten till en värdighetsgaranti inom hälso- och sjukvården. Regeringen har infört en nationell värdighetsgaranti för den kommunala äldreomsorgen. Den innebär att omsorg om äldre ska inriktas på att äldre personer får leva ett värdigt liv och känna välbefinnande och så långt som möjligt kunna få välja när och hur stöd och hjälp i boendet och annan lättåtkomlig service ska ges. Dessutom har primärkommunerna fått befogenheter att lämna ekonomisk kompensation till enskild person i de fall kommunen inte eller på ett visst sätt lyckats tillhandahålla biståndet. Motsvarande bör även införas för patienter inom hälso- och sjukvården. En värdighetsgaranti inom den landstingskommunala hälso- och sjukvården skulle kunna handla om ett värdigt och respektfullt bemötande, att vården kan leva upp till rimliga förväntningar samt att även sjukvården skulle få befogenheter att lämna ekonomisk kompensation till en patient om vårdgivaren inte lyckats leva upp till sina åtaganden. finns det landsting som lämnar ekonomisk kompensation till enskilda personer om en operation i ett sent skede ställs in och skjuts fram och patienten skickas hem från sjukhuset. En sådan kompensation borde vara en självklarhet i alla landsting. Även orimligt lång väntetid vid ett planerat besök eller en planerad behandling borde ingå i värdighetsgarantin, liksom om man inte får en ordinarie vårdplats på sjukhuset utan vårdas i en sjukhuskorridor eller ett sköljrum. Det här bör kunna vara grund för någon form av kompensation från sida. Det finns också behov av ett mer konsekvent medvetet och respektfullt förhållningssätt som kan betyda mycket för patientens trygghet och välbefinnande. Automatiska remissbekräftelser som går ut till såväl patient som remisskrivande läkare borde vara en självklarhet i alla landsting och på alla kliniker. Det skulle lätta bördan och oron som det skulle öka tryggheten för många patienter om de snabbt får besked om att sjukhuset har mottagit remissen. En sådan bekräftelse skulle också kunna ange eventuell väntetid samt kontaktuppgifter så att patienten har någon att vända sig till om det finns frågor. Det finns tekniska lösningar för detta som de flesta sjukhus och kliniker inte använder sig av. Det är inte ovanligt att patienter får vänta innan de får besked om provsvar trots att sjukvården haft tillgång till svaren . Det skulle stilla mycket oro och ängslan för många patienter och för närstående om de utan onödig fördröjning får sina provsvar. Det händer också att patienter får besked om elakartad diagnos på annat sätt än vid ett personligt möte på sjukhuset, där det finns professionell personal att tillgå för hjälp och stöd. Det är ovärdigt och helt förkastligt att lämna besked till en patient om elakartad diagnos via telefon, e-post eller brev. Patienter ska bemötas med värdighet när de söker vård. Regeringen bör därför utreda möjligheten att införa en värdighetsgaranti i hälso- och sjukvården.
mot · H002So326 · 2012-10-01 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om apotek och tillgänglighet. Vi motsatte oss privatiseringen av apoteken som den borgerliga regeringen genomförde. För att öka lönsamheten och göra det attraktivt att köpa loss apotek höjde regeringen handelsmarginalen. Det har lockat nya apotekskedjor att etablera sig. Resultatet har blivit att det på vissa håll i landet går att välja mellan fyra olika apotekskedjor i samma kvarter som apoteken lyser med sin frånvaro i glesbygden. Det är heller inte säkert att det apotek du väljer att gå till har din medicin på lager eller att de kan få fram den . Och de kan inte hänvisa till ett närliggande apotek som har ditt läkemedel på hyllan de tillhör ju inte samma kedja. Det har alltså blivit dyrare och sämre både för skattebetalarna och för sjukvården eftersom regeringen har beslutat om högre påslag i apoteksledet för att öka de privata apotekens lönsamhet. Trots det finns inga garantier för apotek i glesbygd . Vi vill göra förändringar i reglerna för apoteksmarknaden för att stärka patienternas rättigheter. Det ska finnas fungerande garantier för att man kan få sin medicin och det ska vara enkelt att få reda på vilket apotek medicinen finns på, oavsett vilken apotekskedja som har den.
mot · H002So327 · 2012-10-01 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att se över möjligheten att i lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS) reglera att den som tillhandahåller ledsagarservice för den enskilde också ska ha skyldighet att stå för ledsagarens kostnader i samband med aktiviteter som kostar pengar. konstaterade i en dom att det vare sig i lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS) eller i dess förarbeten finns skrivningar som anger att en kommun är skyldig att stå för eventuella utlägg som ledsagare kan ha i samband med sina uppdrag. Det innebär att den person som beviljats ledsagare ska stå både för sina egna utlägg och för ledsagarens och att den enskilde har möjlighet att söka ekonomiskt bistånd enligt socialtjänstlagen för att få täckning för sådana utlägg. Effekten av domen är också att Kommuner och Landstings jurister uppmanat kommunerna att följa Högsta förvaltningsdomstolens dom och därmed besluta att inte längre stå för ledsagarnas utlägg i samband med uppdrag. Många kommuner har följaktligen gått på Kommuner och Landstings linje. Konsekvenserna för enskilda, som vill delta i fritidsaktiviteter, blir ohållbara om man måste ha dubbla utlägg för att exempelvis gå på teater, idrottsevenemang eller annat som kostar pengar. Detta riskerar att urholka ledsagarservicen och göra den enskilde begränsad så att hon/han inte kan delta i fritidsaktiviteter. Möjligheten att göra ett tillägg i LSS där det framgår att den som tillhandahåller ledsagarservice för den enskilde också ska ha skyldighet att stå för ledsagarens kostnader i samband med aktiviteter som kostar pengar, bör ses över.