mot · H002MJ451 · 2012-10-04 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att förbjuda delfinarier. Den grymma delfinslakten i Taiji i väckte stor uppmärksamhet och stark avsky när den skildrades i dokumentären . Den blodiga slakten på tiotusentals delfiner ledde till stora protester, men däremot fick kopplingen till delfinarier inte lika stor uppmärksamhet. Delfinarier som köper vildfångade delfiner bidrar till mer eller mindre grymma infångningsmetoder, om än inte alltid lika grymma som i Taiji. Även delfinarier där alla delfiner är födda i fångenskap bidrar dock till djurlidande. Ett delfinarium har dåliga förutsättningar att erbjuda en god djurvälfärd. Den begränsade ytan ger små möjligheter för delfinerna att uttrycka sitt naturliga beteende. I frihet kan delfiner dyka hundratals meter och röra sig över stora avstånd under en och , ofta runt åtta men ibland , i /h. Den möjligheten finns naturligtvis inte i en bassäng. Bassängen är inte heller i första hand utformad för att erbjuda en så stimulerande miljö som möjligt utifrån förutsättningarna, utan utifrån besökarnas intressen samt ekonomiska, hygieniska och skötselmässiga överväganden. Kemikalierna i vattnet kan dessutom orsaka ögoninfektioner. Begränsningarna som den kala och sterila bassängmiljön utgör leder till understimulans som i sin tur orsakar stress. De konster som delfinerna måste träna in är ett klent substitut för naturliga beteenden som jakt. Delfiner använder ekolokalisering för att utforska sin omgivning, det vill säga de navigerar med hjälp av serier av klickljud som de skickar ut och sen tolkar av studsarna på. Det har de nästan ingen möjlighet till på delfinarier eftersom bassängen stör denna funktion. Därtill kommer störningar i form av musik och ljud från publiken. Detta kan skapa allvarlig stress hos delfinerna. Delfiner är intelligenta varelser med komplexa sociala interaktioner och starka släktband. I delfinarier blandas delfiner köns-, ålders- och släktmässigt på ett sätt som inte skulle förekomma i det vilda och som utmanar deras sociala relationer. Just delfinernas intelligens är en av anledningarna till att de är så tacksamma att träna och visa upp. Intelligensen i sig är knappast moraliskt relevant, men däremot medför delfinernas högt utvecklade förmågor, med självmedvetande, komplex kommunikation och visst abstrakt tänkande, att livet i fångenskap kan utgöra ett större lidande än för en art med lägre intelligensnivå. Två argument brukar framhållas till delfinariernas försvar. Det första är att delfinarier ger möjligheter för människor, inte minst barn, att lära sig mer om delfiner. Men vad är det egentligen för bild av delfiner som förmedlas? Att delfiner finns till för att utföra konster för människor? Vill man ge en mer rättvisande bild av delfiner, deras livsförhållanden och beteenden så är naturfilm som visar delfiner i frihet ett betydligt bättre alternativ. Ett annat argument för delfinarier, liksom för andra former av djurparker, är att dessa bidrar till artbevarande. Just flasknosdelfinen, den art som förekommer på enda delfinarium, är dock inte hotad. Om något är delfinarier globalt sett snarare ett hot mot delfinbestånden, då många delfinarier fortfarande använder viltfångade delfiner. Trots de etiska invändningarna mot delfinarier, och trots deras tveksamma värde för utbildning och artbevarande, har debatten om delfinarier i varit ytterst begränsad. Andra länder, som och , har gått före och förbjudit delfinarier och många andra däggdjur på zoo. Andra länder, som och , har skärpt sin lagstiftning och håller nu inga valdjur i fångenskap. djurskyddslagstiftning kräver att djur ska skyddas mot onödigt lidande och ges rätt till naturligt beteende, men trots detta är delfinarier fortfarande tillåtna. Det är dags att tar konsekvensen av sin djurskyddslag och, liksom andra länder redan har gjort, förbjuder delfinarier.