mot · H002Sf223 · 2012-10-01 00:00:00 — 4.5Retroaktiva återkrav och bidrag5 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att höja den högsta bidragsgrundande inkomsten innan bostadsbidraget minskas. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att tillsätta en utredning om bostadsbidragen. Bostadsbidragen ska vara ett bostadspolitiskt instrument med uppgift att ge ett skydd när hyran är för hög i förhållande till inkomsten och därmed ge hushållen en möjlighet att efterfråga bostad efter behov och inte enbart efter betalningsförmåga. Bostadsbidragen ska även bidra till möjligheten att behålla sin bostad vid oförutsedda händelser som arbetslöshet eller sjukdom. Bostadsbidraget är ett fördelningspolitiskt instrument som ska bidra till att omfördela resurser i samhället och minska de ekonomiska klyftorna. Ett fungerande bostadsbidrag minskar behovet av ekonomiskt bistånd i kommunerna. Med bostadsbidrag i stället för försörjningsstöd minskar risken för individen att hamna och stanna kvar i fattigdom eftersom ingen tvingas göra sig av med eller leva upp sina tillgångar. Bostadsbidraget är exempelvis neutralt i förhållande till boendeformen och de som bor i bostadsrätt eller egnahem tvingas inte sälja dem för att få bidrag. Människor kan alltså behålla resurser som kan bidra till att de kan förbättra sin ekonomiska situation. Eftersom marginaleffekten i bostadsbidraget dessutom endast är , jämfört för försörjningsstödet, är incitamentet att öka sina inkomster större. Förbättringar av bostadsbidraget borde därför vara bättre än att ändra reglerna för det ekonomiska biståndet, som regeringen föreslår. första hälft ökade kostnaderna för bostadsbidragen. Orsaken var dels en kompensation för ökade bostadskostnader p.g.a. skattereformen 1990, dels att ambitionsnivån för bostadsbidragen höjdes genom att de skulle gälla även för nyproduktion. steg därför kostnaderna för bostadsbidraget från 3 miljarder till . Därför infördes nya regler som hade till syfte att minska kostnaderna med . hade utgifterna minskat till . Anslaget har fortsatt att minska och 2011 betalades ut i bostadsbidrag. Minskningstakten har dock varit mindre , som en följd av krisen och den stigande arbetslösheten. Antalet hushåll som fick bostadsbidrag minskade med två tredjedelar enligt statistik. gjorde 2006 en analys av hur de nya regler som infördes påverkade barnfamiljers möjligheter att få bostadsbidrag och i ett vidare perspektiv hur hushåll med sämre ekonomi kan ta del av den standard som råder i samhället. konstaterar också att de önskade besparingarna på , som staten önskade göra, hade kunnat uppfyllas utan regelförändringarna. De har i stället lett till att utsatta familjer har fått det svårare att bo bra till en rimlig kostnad. Trångboddhet är vanligare. Skyddsnätet för fattiga barn har blivit sämre. Liknade resultat finns i en nyligen publicerad studie från Inspektionen för socialförsäkringen, Housing allowance, housing consumption and lock-in effects (Working paper 2012:3), som visar att de regler som infördes har lett till inlåsningseffekter och ökad trångboddhet. I ett svar på ett regeringsuppdrag från om resultatindikatorer för den ekonomiska familjepolitiken, som överlämnades , undersöks bl.a. vilken betydelse försäkringar och bidrag har haft för inkomsterna i olika hushållstyper . De behovsprövade bidragen har relativt stor betydelse för ensamstående med barn. Men dessa bidrags inverkan på den ekonomiska omfördelningen i samhället har blivit mycket mindre . Den minskade effekten av behovsprövade bidrag sammanfaller med försämringarna av bostadsbidragen. Den allt sämre ekonomiska standarden för många och särskilt för ensamstående med barn har tvingat regeringen att agera. I budgetpropositionen genomfördes några förbättringar av bostadsbidraget. Det särskilda bidraget för ensamstående föräldrar höjdes med beroende på antalet barn och sänktes den nedre gränsen för alla hushåll med barn för vilka bostadskostnader som ger rätt till bostadsbidrag. För hushåll utan barn höjdes den andel av bostadskostnaden som ger ersättning. Regeringen har lappat och lagat lite, men de grundläggande problemen med bostadsbidragen består. Hela systemet behöver därför ses över och förändras för att stärka rätten till en bra bostad. Bland de frågor som måste belysas är reglerna för inkomstgränser, bostadskostnader, ytnormer samt återkrav. Sedan den stora reformen av bostadsbidragen genomfördes har den högsta bidragsgrundande inkomsten, när bostadsbidraget börjar trappas ned, legat stilla på . De allra flesta grupper har ökat sina inkomster . Allt fler hamnar därför över gränsen och det innebär att bostadsbidraget reduceras. För att stoppa den utvecklingen föreslår vi att denna gräns höjs till och därmed anpassas till dagens inkomstnivåer. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Det behövs också en analys av hur denna gräns ska förhålla sig till framtida inkomstutveckling och kostnadsökningar. Inkomstgränsen är hälften så stor för en individ som är sammanboende, . Om en av makarna/samborna tjänar reduceras bostadsbidraget även om partnern inte tjänar någonting. Ett par med barn kan alltså få lägre bostadsbidrag trots att de har en lägre sammanlagd inkomst än någon som är ensamstående. Antalet makar/sambor med bostadsbidrag har också minskat kraftigt, från 163 1996 till 37 2011. Behovet av stöd finns även bland makar och sambor. Bland samboende med barn har låg ekonomisk standard. Bland de ensamstående med barn har låg ekonomisk standard. Men eftersom gruppen samboende med barn är så mycket större än den senare gruppen så lever 100 000 fler vuxna och barn i gruppen samboende med barn med låg ekonomisk standard. Enligt minskade t.o.m. den genomsnittliga månadsinkomsten (i löpande priser) för sammanboende med barn, som fick bostadsbidrag, från till . För ensamstående föräldrar ökade inkomsterna något . Därför bör det göras en analys av hur inkomstgränsen för sammanboende ska anpassas till det faktum att fler vuxna personer i ett hushåll betyder ökade kostnader och inte bara ökade inkomster. Även den högsta bidragsberättigande bostadskostnaden har varit oförändrad . För ett hushåll med ett barn lämnas inget bidrag för den del av hyran som överstiger . Finns det två barn är gränsen och för tre eller fler barn är den . Precis som inkomsterna har boendekostnaderna också ökat. Bostadsbidragen ersätter därför en allt mindre del av bostadskostnaden. Den förändring som genomfördes , att gränsen för den lägsta bostadskostnad som kan ersättas togs bort, har inneburit att en större andel av hyran är bidragsberättigande. Denna förbättring är dock bara tillfällig. kommer bidragen att sjunka igen eftersom bostadskostnaderna fortsätter att öka. Därför behöver det redas ut vilka gränser som ska finnas för boendekostnader och hur dessa gränser kan indexregleras. infördes vidare en gräns för högsta möjliga bostadsyta som kan ge bidrag. För ett hushåll med ett barn ges inte bidrag för den bostadsyta som överstiger . Denna ytnorm höjs med för varje ytterligare barn upp till fem barn. Ytan är inte heller relaterad till kostnaden på något sätt. För att få bostadsbidrag kan det därför bli nödvändigt att flytta till en mindre bostad även om den är dyrare. visar att den genomsnittliga bostadsytan 1996 var större i alla hushåll med barn än de ytnormer som infördes . I rapporten konstateras också att andelen trångbodda med bostadsbidrag ökade som trångboddheten minskade generellt. Ingen hänsyn tas dock till trångboddhet och till antalet rum när bostadsbidrag beräknas. För det ekonomiska biståndet är en sådan utveckling redan igång. I en dom i förvaltningsdomstolen i har en familj fått rätt till ekonomiskt bistånd efter att ha bytt till en större och dyrare bostad eftersom barnen, en flicka på och en pojke på , skulle få eget rum. Domen har överklagats av stadsdelsförvaltningen och är i skrivande stund inte avgjord. Det behöver utredas vilka konsekvenser ytbegränsningen har fått samt om trångboddhet bör vara ett kriterium som ingår i regelverket för bostadsbidraget. Vidare behöver man ta ställning till frågan om och hur bostadens storlek kan relateras till bostadskostnaden. Alla partier i är överens om behovet av det livslånga lärandet och rätten att studera när man blivit äldre. För att samhället ska få den kompetensutveckling som behövs är det betydelsefullt att alla har en möjlighet att förstärka sin kompetens. Trots insikten om bostadsbidragets betydelse för den studerandes ekonomi ställs en stor grupp utanför rätten till bostadsbidrag. Åldersgränsen för bostadsbidrag för vuxna utan barn kan ha en direkt hämmande effekt för just dessa gruppers möjlighet att studera. har i sitt slutbetänkande bl.a. lyft fram de negativa effekterna av åldersgränsen i bostadsbidraget. Där konstateras att flertalet hemlösa är ensamstående utan barn och . Avsaknaden av möjlighet till bostadsbidrag försvårar denna grupps möjlighet att få egen bostad. Fler grupper bör därför omfattas av bidraget än vad dagens regler medger. Den regel som hindrar alla ensamstående utan barn att söka bostadsbidrag, bör således ingå i en översyn. 4.5Retroaktiva återkrav och bidrag Ett av de mera uppmärksammade problemen med bostadsbidraget är regeln om att det ska baseras på den taxerade inkomsten och att den fördelas lika på alla årets månader. Det är svårt att förutse vilka inkomster man får och därför kan behovet av bostadsbidrag variera starkt . Kraftigt ändrade inkomster leder antingen till återbetalning eller till ett ökat bidrag, dock alltid i efterskott. Den totala inkomstskatten blir däremot oförändrad. Kopplingen till inkomstskattesystemet är därmed svag. Kopplingen mellan bostadsbidragssystemet och socialbidragssystemet är däremot starkare. Båda är behovsprövade utifrån hushållets inkomster och tillgångar. Systemen är också relaterade till varandra. Har man sökt socialbidrag och även beviljats bostadsbidrag baseras beräkningen av socialbidraget utifrån detta faktum. Om socialbidraget upphör på p.g.a. förvärvsarbete kan bidragstagaren bli skyldig att återbetala bostadsbidraget, men kompenseras inte av en höjning av socialbidraget i efterskott, då det inte betalas ut retroaktivt. Trots den svaga kopplingen av bostadsbidragen till inkomstskattesystemet påverkar detta starkt utfallet av bostadsbidragen. Detta gör att många upplever bostadsbidraget som ett tillfälligt lån och inte som en social rättighet. Bostadsbidragets egentliga syfte urvattnas och ekonomiskt svaga hushålls möjlighet att hålla sig med goda och tillräckligt rymliga bostäder försämras. Ett förslag kan vara att i bostadsbidragsreglerna införa en godtrosparagraf. Det skulle betyda att den som handlat i god tro och som lämnat korrekta uppgifter om ändrade inkomstförhållanden ska få bostadsbidraget baserat på en avstämd inkomst som ger ett förlåtandeintervall om exempelvis , där inte bostadsbidragets storlek påverkas och följaktligen inga återkrav ställs. En annan lösning skulle vara att bostadsbidraget, som betalas ut , baseras på inkomsten den aktuella månaden. När inkomsten ändras kan således bostadsbidraget justeras uppåt eller nedåt. Det förekommer också återbetalningskrav p.g.a. tillfälliga engångsinkomster under inkomståret. Det kan t.ex. vara retroaktiv ersättning av försäkringsförmån eller ett avgångsvederlag som betalas ut , men som avser ersättning för förlorad arbetsinkomst under påföljande år och bör därför ingå i inkomsten . För att skapa ett bostadsbidrag som stärker människors med svag ekonomi rätt och möjlighet att hålla sig med bra och rymliga bostäder föreslår därför att det tillsätts en utredning som analyserar de frågor och lämnar förslag till lösning av de problem som tas upp i motionen. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Amineh Kakabaveh (V)