mot · H002U288 · 2012-10-03 00:00:00 — politik för internationellt bistånd Ett bistånd för fattiga, mot fattigdom3 tematiska prioriteringar i biståndet4 Jordbruksutveckling, skogsbruk och hållbar miljö6 Demokrati och mänskliga rättigheter8 Konflikt, fred och säkerhet9 Andra prioriteringar i biståndet9 Ökad hjälp till världens flyktingar9 internationellt utvecklingssamarbete (Sadev)10 Svenska organisationer i det civila samhället11 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att öka satsningar på humanitärt bistånd. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att kraftigt öka biståndet till insatser för rent vatten och grundläggande sanitet. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen i högre utsträckning ska öka medvetenheten kring vikten av satsningar på vatten och sanitet i sin dialog med multilaterala organisationer och internationella aktörer. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att kraftigt öka biståndet till insatser för jordbruksutveckling och hållbart skogsbruk. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen i högre utsträckning ska öka medvetenheten kring vikten av satsningar på jordbruksutveckling och hållbart skogsbruk i sin dialog med multilaterala organisationer och internationella aktörer. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att stärka biståndet till utbildningsinsatser och i högre grad rikta insatserna till de minst utvecklade länderna. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att stärka biståndet riktat till insatser för bättre hälsa. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om bistånd riktat till demokrati och mänskliga rättigheter. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att stärka biståndet riktat till ekonomisk utveckling. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att öka biståndet till organisationen för att kunna hjälpa fler flyktingar i krisens närområde. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att inte göra avräkningar i biståndet för flyktingmottagning i . tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att i biståndet prioritera de minst utvecklade länderna och avsluta biståndet till medelinkomstländer. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att avsluta reformsamarbete i . tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att internationellt utvecklingssamarbete (Sadev) inte ska läggas ned utan få möjligheten till en omstart. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att avveckla biståndsformen budgetstöd i dess nuvarande form i det svenska bilaterala biståndet. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att i högre grad kanalisera bistånd genom svenska organisationer i det civila samhället. Ett bistånd för fattiga, mot fattigdom tror på ett ansvarsfullt bistånd där varje satsad krona ska göra så mycket nytta som möjligt. nöjer sig inte med en kvantitativ målsättning utan fäster större fokus vid kvaliteten och ett bistånd som är inriktat på effektivitet och resultat. Bistånd ska vara till för en positiv utveckling i mottagarlandet och inte för att givarländer ska ha kvantitativa målsättningar. Det långsiktiga målet med bistånd måste vara att länder utvecklas till den grad att de inte längre behöver något bistånd. Genom en grundlig översyn av ineffektivt bistånd, en större koncentration av biståndet till de minst utvecklade länderna och genom färre inriktningar kan vi gradvis effektivisera utvecklingsbiståndet och ha en biståndsram på av BNI, vilket är i linje med . vill stärka det humanitära biståndet, öka stödet till världens flyktingar samt verka för ett långsiktigt utvecklingsbistånd som utgår ifrån fattiga människors vardag, behov och levnadsvillkor. För att det svenska biståndet ska kunna göra mer nytta för pengarna vill vi också fokusera på färre inriktningar än vad som är gällande. har i en stor studie (Voices of the poor) konsulterat runt 60 000 människor och gjort 23 specifika landstudier. I denna studie fick människor i fattigdom såväl i stad som på landsbygd beskriva hur de ser på sin livssituation och ange vilka problem de har samt prioritera dem. Flertalet fattiga människor lever på landsbygden och majoriteten av dem gav högsta prioritet åt problem som har med säker tillgång till livsmedel samt inkomster att göra. I två studier framkom att otillräcklig tillgång till eller dåligt dricksvatten var det främsta problemet (2011). Med de fattigas behov som utgångspunkt ter det sig därför naturligt att vi i högre grad vill prioritera satsningar på jordbruksutveckling, hållbart skogsbruk, rent vatten och grundläggande sanitet för att främja en säker tillgång till livsmedel. Detta kan rädda liv, samt motverka ohälsa, hunger, extrem fattigdom och svältkatastrofer. För att främja en ekonomisk utveckling som kan ge möjlighet till ökade inkomster vill vi även prioritera satsningar på utbildning samt stimulera företagande, där det är särskilt viktigt att verka för flickors och kvinnors rätt till utbildning. Utöver säker tillgång till livsmedel uttryckte kvinnorna i studie (Voices of the poor) även att problem som har med ohälsa att göra, dåliga utbildningsmöjligheter för barnen samt brist på mödravård och möjlighet till familjeplanering var prioriterade. Därför anser vi att satsningar även på hälsovård, familjeplanering och barns rätt till skolgång borde vara prioriterade områden. Även om vi utgår från dessa prioriteringar, är det naturligtvis viktigt att det finns en flexibilitet och att biståndet kan ta sig olika former beroende av behoven hos folket och situationen i det aktuella samarbetslandet. Vi vill även ge fortsatt stöd till det breda och viktiga arbete som FN och utför. tematiska prioriteringar i biståndet I Sidas årsredovisningar redovisas svenskt utvecklingssamarbete genom Sida per huvudsektor. I regeringens budgetproposition går det dock inte att utläsa hur mycket regeringen avser att satsa på respektive huvudsektor. Vi vill däremot redovisa vår målsättning med fördelning av resurser per huvudsektor i det svenska utvecklingssamarbetet som går genom Sida. I vårt budgetförslag avsätter vi ca för biståndsverksamhet genom Sida. Vi vill se följande fördelning av dessa resurser (). jordbruksutveckling, skogsbruk, miljö demokrati och mänskliga rättigheter konflikt, fred och säkerhet Konflikter, naturkatastrofer och andra humanitära kriser är något som kan skapa en stor förödelse för ett land för . Det är för oss en självklarhet att efter bästa förmåga ska bidra vid dylika katastrofer. De humanitära behoven är något som ökat bland annat beroende på ett ökat antal naturkatastrofer och mycket konflikter. anser därför att anslagen till humanitära insatser bör öka, och vår ambition är att runt 3,2 miljarder av det totala biståndet genom Sida ska gå till humanitära insatser. Humanitära insatser ska vara opartiska och handla om att lindra nöd och rädda liv för de drabbade människorna. Vi vill främja en god samordning vid humanitära insatser, och vi ser det därför som viktigt att insatserna samordnas av stora väletablerade organisationer och myndigheter, såsom FN:s kontor för humanitär samordning (Ocha). ser även positivt på insatser som handlar om att förebygga, så att konsekvenserna av en katastrof ska bli mindre omfattande, och verkar för en snabb återuppbyggnad efter katastrofen. Tillgången till rent vatten och grundläggande sanitet är en avgörande faktor för hälsa och utveckling i utvecklingsländer. Bristen på tillgång till vatten och grundläggande sanitet är något som drabbar kvinnor och barn extra hårt och hindrar deras möjligheter till utveckling. Kvinnor och flickor i bland annat östra spenderar en stor del av dagen att vandra långa sträckor för att hämta vatten som i de flesta fall är förorenat. Att vandra långa sträckor ökar också risken för kvinnor att bli utsatta för våld och övergrepp, och risken för skador av att bära tunga vattenbehållare är också stor. Istället för att spendera en stor del av dagen till att hämta vatten, skulle barnen kunna gå till skolan och kvinnor ägna sig åt utbildning eller verksamhet som kan generera inkomst för familjen (, 2012). Enligt uppgifter från organisationen saknar två och en halv miljard människor en toalett att gå till vid behov. När det saknas latriner hamnar istället avföringen i naturen på landsbygden, i avloppsdiken eller i storstädernas slumområden. Därmed förorenas mat och dricksvatten, och dessutom kan avföringen spridas vidare till brunnar och andra vattentäkter via regnvattnet. Detta är ett allvarligt miljö- och hälsoproblem. Att få i sig vatten med mänsklig avföring kan vara förenat med livsfara. dör 4 000 barn i diarré som orsakas av smutsigt vatten och bristande sanitet. Upprepade diarréer är den näst vanligaste dödsorsaken bland små barn i fattiga länder. Förorenat vatten och brist på tillgång till sanitet utgör också en hälsorisk för gravida och vid förlossning. Rent vatten och grundläggande sanitet kan förebygga mödradödligheten. För kvinnor innebär det en ökad risk att bli utsatt för våld och övergrepp om de måste göra sina behov ute i det fria eller gå långa sträckor i slumområden och natten. Bristen på tillgång till toalett kan hindra tonårsflickor att gå till skolan som de har sin menstruation då de saknar möjligheter att privat kunna sköta sin hygien. Sammanfattningsvis är tillgång till vatten och sanitet grundläggande mänskliga rättigheter. Satsningar på vatten och sanitet kan rädda liv, främja hälsa, jämställdhet och ge förutsättningar för att fattiga människor ska kunna förbättra sina levnadsvillkor på många olika områden. Mot denna bakgrund är det anmärkningsvärt att regeringen endast satsade ca 400 miljoner av den totala biståndsverksamheten genom Sida. Detta utgör av det bilaterala biståndet (Dnr 2012:1122). Av dessa 400 miljoner var det endast ca 90 miljoner som satsades på konkreta insatser för vatten och grundläggande sanitet. Övriga satsningar som räknades in var bland annat politisk påverkan, utbildning och avfallshantering. vill kraftigt öka anslagen till detta område, och av det bilaterala biståndet genom Sida vill vi öronmärka 2 miljarder för satsningar på vatten och grundläggande sanitet vilket skulle utgöra av det bilaterala biståndet genom Sida. Vi menar att regeringen kraftigt borde öka denna del av biståndet samt att regeringen är med och ökar medvetenheten kring vikten av satsningar på vatten och sanitet i sin dialog med multilaterala organisationer och internationella aktörer. Detta vill vi att ska ge regeringen tillkänna. Jordbruksutveckling, skogsbruk och hållbar miljö En stor majoritet av de fattigaste människorna lever på landsbygden och är beroende av jordbruket för sin överlevnad. studie Voices of the poor visade att tillgång till livsmedel var ett av de områden som fattiga människor prioriterade högst. En annan rapport från framhåller att satsningar på jordbruksutveckling är ett av de mest grundläggande och viktiga verktygen i att kunna bekämpa fattigdom och gynna utvecklingen i utvecklingsländer (World Development report, 2008). Jordbruket är både en källa till familjens livsmedel samt en möjlighet att generera inkomster. På landsbygden i utvecklingsländer är det ofta kvinnorna som axlar ett tungt ansvar för jordbruket och de dagliga livsmedlen. En ökad tillgång till livsmedel och jordbruksprodukter kan lyfta kvinnor från att inte bara försörja familjen utan också kunna generera inkomster till familjen genom att sälja varor. Att ge fattiga människor förutsättningar att säkra tillgången till livsmedel och förbättra sin ekonomiska ställning kan också vara avgörande för att de ska kunna förbättra sin ställning och göra sin röst hörd i sin och få inflytande i sin närmiljö. Ett avgörande problem med jordbruket söder om är utarmade näringsfattiga jordar. Man har inte på samma sätt som i utvecklat en kombination av djurhållning och odling för att kunna tillvarata gödsel. Därför är stöd för att bland annat öka användningen av handelsgödsel för att få ökad produktion en viktig insats för jordbruksutveckling. För långsiktiga lösningar på jordbruksutvecklingen i utvecklingsländer krävs också fortsatt forskning. Ökade bevattningsmöjligheter kan också öka produktionen för småbönder (2011). Att satsa på jordbruksutveckling är också viktigt för att kunna klara av plötsliga väderomsvängningar och förebygga svältkatastrofer. Satsningar på jordbruksutveckling är också avgörande om vi ska nå det första millenniemålet att halvera världens fattigdom och hunger. Av vikt är också att utveckla ett jordbruk som är hållbart för vår miljö. Ett viktigt område är också ett hållbart nyttjande av framför allt tropiska skogar. Trots all uppmärksamhet ökar avskogningen i tropikerna. Totalt försvinner ca 170 000 km² tropikskog , vilket motsvarar drygt en tredjedel av yta eller ca en procent av kvarvarande areal. Tropikskogens naturresurser är viktiga i många avseenden. Den tropiska skogen rymmer av alla jordens växt- och djurarter. Det är även en ekonomisk resurs i form av timmer, och skogens funktion som genbank för livsmedel, mediciner, råvaror för industrin m.m. Enligt FN:s livsmedels- och jordbruksorganisation (FAO) är av världens befolkning beroende av skogsresurser för sitt levebröd. Majoriteten av dessa lever i utvecklingsländer. Tropikskogen har även en viktig klimatfunktion. När omfattande skogsarealer huggs ned förändras det lokala och regionala klimatet bl.a. i form av minskad nederbörd. Avskogningen medför också omfattande utsläpp av koldioxid och ändrat globalt klimat. Tropikskogen fungerar också som en jord- och näringsbindare. Om tropikskogarna ses som en fri resurs och avskogas i stora mått görs endast kortsiktiga vinster. Därför är det viktigt att verka för att vissa delar ska kunna skyddas helt medan andra ska kunna nyttjas på ett sätt som är ekonomiskt, ekologiskt miljömässigt hållbart på (Världsnaturfonden). Mot denna bakgrund vill vi öka anslagen till jordbruksutveckling och hållbart skogsbruk. Trots att detta är områden som verkligen möter fattiga människors behov har regeringen valt att endast satsa runt 800 miljoner av det totala biståndet genom Sida 2011 (2012:1124). Vi väljer att mer än dubbla denna form av bistånd och vi vill satsa ca 2 miljarder, där jordbruksutveckling ska vara prioriterat. slår fast att alla barn har rätt till utbildning. Ändå saknar runt 67 miljoner barn möjlighet att gå till skolan, och majoriteten av dessa är flickor. Att lära sig läsa och skriva är förutsättningar för självständigt liv med god hälsa, inkomst och möjlighet att påverka. Utbildning kan bana vägen för att ta sig ur fattigdom och utsatthet. Att alla barn ska få gå i är också ett av millenniemålen. Vi vill stödja biståndsinsatser som verkar för alla barns rätt till utbildning och med särskilt stöd till flickor. Högre utbildningar som kan ge arbete är en förutsättning för viktiga samhällsfunktioner som lärare, läkare och ingenjörer och är också grundläggande för ett lands utveckling. Regeringen gav 2011 ca 1 miljard till utbildningsinsatser. Dock gick inte alla dessa till de fattigaste länderna utan en del gick till utbildningsinsatser i bland annat europeiska länder och till . Av denna miljard gick endast 100 miljoner till utbildningsinsatser kopplade till samarbetsstrategier i (2012:1124). Vi vill öka denna del av biståndet och satsa 1,4 miljarder på utbildning samt fokusera insatserna på de minst utvecklade länderna. Spridning av hiv/aids är ett angeläget problem som bör bemötas med flera olika metoder. Information för att öka kunskapen om hiv/aids, användande av preventivmedel, ansvarsfulla sexuella relationer och att verka för ökade rättigheter för kvinnor att bestämma över sin sexualitet och säga nej till sex är alla viktiga komponenter i detta arbete. Flera av dessa komponenter är också viktiga för att förebygga oönskade graviditeter hos kvinnor. Ett av millenniemålen är att minska barn- och mödradödligheten och öka insatser för att kvinnor ska kunna föda barn på ett säkert sätt, och ökad tillgång till grundläggande sjukvård är därför av vikt. Med enkla medel som information om hur man förhindrar spridning av mygg och att använda myggnät går det också minska risken för malaria. Vi stärker denna del av biståndet och avser att satsa 1,3 miljarder på hälsofrämjande insatser och anser att regeringen bör stärka denna del av biståndet. Demokrati och mänskliga rättigheter Vi anser det viktigt att komma ihåg att även rätten till en skälig levnadsstandard, rätten till utbildning och rätten till hälsa är grundläggande mänskliga rättigheter och insatser för till exempel rent vatten, grundläggande sanitet, utbildning och hälsa är också insatser för att främja mänskliga rättigheter. I regeringens arbete med demokrati och mänskliga rättigheter finns ett tydligt fokus på medborgerliga och politiska rättigheter och stöd till statliga institutioner och myndigheter. Detta har i grunden ett gott syfte, men det är värt att understryka att denna inriktning utgör en mycket stor del av biståndet. I sammanhanget tvingas man ställa sig frågan i vilken grad en alltför långtgående fokus på detta bidrar till fattiga människors prioriteringar och att uppfylla millenniemålen. Därför vill vi se ett ökat fokus på sociala och ekonomiska rättigheter. Att uppnå fungerande demokratiska samhällen där alla mänskliga fri- och rättigheter respekteras och människor kan uppnå ett välstånd inte bara vad gäller tillgång till livsmedel, ökade inkomster, hälsa och utbildning är däremot en viktig utgångspunkt och målsättning för utvecklingssamarbetet. En sådan förändring tar tid och behöver i första hand komma inifrån och drivas av inhemska krafter och individer som har en förståelse och kunskap om lokala förutsättningar. Studier visar även på att för fattiga marginaliserade människor är frågan om att göra sin röst hörd och utöva inflytande i första hand en fråga om deras ställning i den omedelbara närmiljön. Det avgörande sättet att förbättra deras ställning förefaller vara att utgå från fattiga människors prioriteringar och ge dem förutsättningar att förbättra sin ekonomiska ställning och säkra tillgången till livsmedel, vilket i högsta grad även gäller kvinnor (Birgergård 2011, Hyden ). Därför menar vi att våra prioriteringar i biståndet på fattiga människors grundläggande behov också främjar deras möjligheter att verka för andra rättigheter. Vi anser även att i arbetet för demokrati och mänskliga rättigheter bör det svenska bilaterala biståndet i högre grad prioritera satsningar i det civila samhället för att stödja människor och organisationer i att verka för demokrati och mänskliga rättigheter. Däremot menar vi att och FN spelar en viktig roll i uppbyggnad och påverkan av demokratiarbete på statlig nivå. I arbetet för demokrati och mänskliga rättigheter i andra länder är det dock viktigt att skilja mellan att verka för grundläggande mänskliga rättigheter och demokratiska principer och att gå in och detaljstyra länders politiska inriktningar t.ex. med att överföra svensk abortpolitik och genuspedagogik. I det långsiktiga målet att länder ska bli oberoende av bistånd är det givet att insatser som bidrar till ökad sysselsättning och god ekonomisk utveckling är avgörande för en framgångsrik fattigdomsbekämpning, och vi anser att regeringen bör stärka den delen av biståndet. Vi ser positivt på en ökad samverkan med näringsliv och privata aktörer för jobbskapande insatser. Det kan även handla om utbildning i företagande för att stimulera människor att starta företag och att förstärka goda företagarinitiativ. Om utvecklingsländer ska ha en chans till ökad ekonomisk tillväxt är också handelslättnader av olika slag en viktig åtgärd. För att dessa insatser ska fungera behöver de kombineras med insatser som motverkar korruption och kapitalflykt. lade regeringen 724 miljoner på marknadsutveckling, och vi avser att satsa ca 1 miljard på företagande och handel. Konflikt, fred och säkerhet Krig och konflikter orsakar fattigdom, död, lidande och förstörelse för drabbade länder. Ett förebyggande arbete för att minska risken för krig och konflikter, parat med ett arbete för fred och försoning, är därför också viktigt. Krig och konflikter försvårar också för ett gott utvecklingssamarbete och direkta humanitära insatser. En god samordning med säkerhetsfrämjande insatser är därför angelägen. Tillgång till forskningsbaserad kunskap för att kunna utveckla och effektivisera biståndet anser vi vara viktigt. Vi anser dock att satsningar på forskning även görs genom det bistånd som kanaliseras via UD, som till exempel . och organisationer bidrar också med forskning. Därför menar vi att satsningar på biståndsverksamhet genom Sida i högre grad kan renodlas till insatser för fattigdomsbekämpning och humanitära insatser. Av de medel som vi ändå satsar på forskningsverksamhet genom Sida anser vi att ett viktigt område är att utveckla nya metoder för ett hållbart jordbruk som kan säkra tillgången till livsmedel i utvecklingsländer. Andra prioriteringar i biståndet Ökad hjälp till världens flyktingar Krig och naturkatastrofer tenderar allt som oftast att skapa oerhörda migrationsströmmar. Ofta flyr människor inom det egna landet, eller till direkt närliggande länder. ser det som viktigt att bidra med insatser för att bistå dessa utsatta människor på flykt. Av de drygt 1,3 miljoner invandrare som tagit emot har färre än varit flyktingar med ett konstaterat skyddsbehov (, 2010). Av dessa har enbart drygt hälften klassats som flyktingar enligt flyktingkonventionen. Dessutom gör regeringen avräkningar i biståndet på 4,4 miljarder för flyktingmottagning i som , som ansvarar för mer än 43 miljoner människor varav mer än en tredjedel är verkligt nödställda flyktingar, endast erhåller från regeringen ( Global Appeal 2011, UNHCR). Med vetskapen att det för varje satsad krona går att hjälpa betydligt fler människor i krisområdenas närhet än vad som är möjligt i anser det vara en varken klok, rättvis eller human flykting- och biståndspolitik som bedrivs, och vi anser att regeringen bör öka biståndet till . Vi anser det också vara en principiellt dålig utgångspunkt att betrakta kostnader för flyktingmottagande i som en del av den gängse biståndsramen och anser att regeringen bör upphöra med att lägga stora medel från biståndsramen på flyktingmottagning i istället för biståndsverksamhet i utvecklingsländer. Denna insikt leder oss till att kunna flerdubbla anslagen till , , som vi renodlar biståndsramen och därmed undviker att betrakta flyktingmottagande i som bistånd. En målsättning med svenskt bistånd bör vara att förstärka länder som går i en positiv riktning och att det inte ska löna sig att missköta landets ekonomi eller dess välfärdssatsningar och bryta mot internationella konventioner gällande mänskliga rättigheter. Denna ambition är dock inte alltid förenlig med viljan att prioritera de minst utvecklade och fattigaste länderna då de också ofta brister i kapaciteten att hantera biståndsmedel. Det är därför viktigt med ett flexibelt bistånd anpassat efter situationen som råder i olika länder, där bistånd till länder med svaga institutioner i första hand bör gå genom det civila samhället. Det bör även finnas en flexibilitet i att kunna avbryta eller fasa ut bistånd, till exempel om det visar sig att det sker så allvarliga brott mot grundläggande mänskliga rättigheter att det är läge att visa tydligt avståndstagande eller om biståndet visar sig vara fungibelt, det vill säga kunna möjliggöra att resurser frigörs för skadliga och kontraproduktiva ändamål. Vi menar också att biståndsmedel kan användas mer effektivt om det finns ett fokus på färre länder.