mot · H002A394 · 2012-10-05 00:00:00 — Hedersrelaterat våld och förtryck Det svenska samhället har en lång tradition av jämställdhetsarbete. Det präglas av en människosyn där alla individer har rätt att göra egna val och forma sina liv utan påtryckningar från den närmaste omgivningen. har dock ett alternativt synsätt växt sig allt starkare till följd av en ansvarslös invandringspolitik, kulturrelativism och en stor dos naivitet. I dagens hörs allt oftare rapporter från personer som lever i en förtryckande och våldsam hederskultur, i en verklighet som existerar parallellt med majoritetssamhället. Offren för hederskulturen begränsas kraftigt i sin vardag. De tvingas finna sig i att deras rätt att göra egna livsval inskränks och det krävs av dem att de försakar den egna viljan för att alltid sätta familjens eller släktens anseende först. I hederns namn utsätts de ofta för trakasserier, hot och våld från de personer som borde stå dem närmast. Alternativt tvingas de att själva utsätta sina närmaste för våld och förtryck. De mest extrema fallen har gått så långt att offren fått sätta livet till i rena avrättningar till försvar av familjenamnet. Hederskulturen står för raka motsatsen till det svenska och västerländska samhällets syn på varje människas egenvärde och rätt till en fri vilja. Problemet med dess växande utbreddhet i måste därför tas på största allvar och åtgärdas. Det är oacceptabelt att förtryck, våld och mord sker i hederns namn. I motionen presenteras förslag på ett intensifierat och konkretiserat arbete för att motverka hederskulturen och för att hjälpa alla dess offer. har mycket energi lagts på forskning och analys av hederskulturen och dess uttryck. Detta arbete är även i fortsättningen viktigt, och vi ger i motionen förslag på hur det kan vidareutvecklas. I avvaktan på forskningens resultat anser vi dock att det är hög tid att agera utifrån befintlig kunskap. Därför föreslås flertalet åtgärder av förebyggande samt hjälpande karaktär. Vad är hederskultur?6 Lika värde för människor inte för värderingar11 Kunskap är nyckeln till det svenska samhället13 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behovet av en omedelbar omställning från integrationspolitik till assimilationspolitik. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om krav på ett tydligt ställningstagande från det offentliga för grundläggande värderingar om människors inbyggda egenvärde, jämställdhet mellan män och kvinnor samt individers rätt att göra egna livsval. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om totalstopp för integrationsåtgärder som innebär eftergifter för kulturella uttryck som bryter mot svensk värdegrund. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om intensifierat arbete med informationsspridning om och förankring av det svenska samhällets värdegrund, riktat mot nyanlända och personer som lever i utanförskapsområden. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om utökade satsningar på att sprida kunskap om hedersproblematikens grunder till företrädare för det offentliga som i sitt arbete möter individer som lever i en hederskultur. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behov av ökade medel till och tydliga direktiv om forskning och uppföljning av hederskulturers utbreddhet och uttryck i Sverige.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om regelbundna lokala kartläggningar av elevers attityder och erfarenheter gällande våra demokratiska fri- och rättigheter såväl som skyldigheter.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behov av att utveckla undervisningen om mänskliga rättigheter samt fördjupa skolans arbete med att förankra grundläggande svenska värderingar hos alla elever.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om kontinuerliga utbildningar för skolpersonal i att förstå, identifiera och agera säkert gällande hedersförtryck.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om anmälningsplikt för skolpersonal vid misstanke om hedersrelaterat våld eller förtryck i elevers hemmiljö.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om nolltolerans mot särbehandling av elever baserad på kulturella eller religiösa trosuppfattningar.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om förbud mot att bära slöja för flickor i all offentligt anordnad verksamhet.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om förbud mot omskärelse av pojkar utan att medicinska skäl föreligger.3 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att utreda hur åtgärder mot kvinnlig könsstympning kan anpassas för att motverka även manlig omskärelse.3 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om kriminalisering av utfärdandet eller underlättandet av tvångs- och barnäktenskap liksom motsvarande äktenskapsliknande förbindelser.4 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om borttagande av möjligheten att begära undantag från lagen i fråga om när minderåriga kan ingå äktenskap.5 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om inrättandet av ett nationellt kompetensteam med spetskunskaper om hederskulturer samt tvångs- och barnäktenskap. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om ökade krav på trossamfund och vigselförrättare att visa nolltolerans mot äktenskap under tvång och barnäktenskap.5 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om krav på att utländska äktenskap ska ha ingåtts på sätt som motsvarar den svenska lagstiftningen för att erkännas av den svenska staten.5 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om införandet av en svensk motsvarighet till den danska 24-årsregeln.6 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en omfördelning motsvarande från generella jämställdhetssatsningar till ett riktat arbete för att stoppa hedersförtrycket. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en statlig samordning för att erbjuda alla kommuner nödvändiga verktyg att ta fram specifika handlingsplaner mot hedersförtryck. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om inrättandet av särskilda hedersjourer som är särskilt anpassade för arbetet med att ge stöd och skydd för dem som försöker bryta sig loss från hederskulturer.3 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att personer som lyckats bryta sig loss från ett liv under hedersrelaterat förtryck av tilldelas kontaktpersoner som ska ge fortsatt stöd i etablerandet av ett självständigt liv.3 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om skärpta krav på alla former av trossamfund eller föreningar baserade på etnicitet där statsbidrag dras in om någon form av hedersrelaterade strukturer understöds.7 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om fördjupade dialoger med religiösa samfund och kulturellt eller etniskt baserade föreningar för att införliva dem i arbetet med förankringen av den svenska värdegrunden hos deras medlemmar.7 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om utvecklat föräldrastöd med särskild inriktning på att lära föräldrar med bakgrund i hederskulturer hur de bör agera för att vara goda föräldrar i enlighet med svenska värderingar.3 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om stärkta skyddsmöjligheter för personer som lever under en ständig hotbild till följd av hedersförtryck.4 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om kraftiga skärpningar av de straff som utdelas för all form av hedersrelaterad brottslighet.4 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att utreda eventuella lagändringar som möjliggör att även de som underblåser hedersrelaterat förtryck men inte själva utför våldshandlingar kan ställas till svars.4 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om automatisk utvisning av utländska medborgare som döms för hedersrelaterad brottslighet.6 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att göra det möjligt att återkalla svenskt medborgarskap från förövare med dubbelt medborgarskap vid särskilt allvarliga fall av hedersrelaterad brottslighet.2 1 Yrkandena 611 hänvisade till UbU. 2 Yrkandena 12 och 32 hänvisade till KU. 3 Yrkandena 13, 14, 23, 24 och 27 hänvisade till SoU. 4 Yrkandena 15 och 2830 hänvisade till JuU. 5 Yrkandena 16, 18 och 19 hänvisade till CU. 6 Yrkandena 20 och 31 hänvisade till SfU. 7 Yrkandena 25 och 26 hänvisade till KrU. Vad är hederskultur? Det första steget i arbetet med att en gång för alla sätta stopp för hedersförtryck är att identifiera och förstå den kultur som är bakomliggande. Den enskilt största och grundläggande skillnaden mellan hederskultur och det vi avser när vi talar om västerländsk kultur är synen och värderingen av kollektivet kontra individen. Den svenska och västerländska kulturen baseras på insikten att varje person har ett egenvärde. Människovärdet är grundläggande och får inte kränkas. Våra kollektiva strukturer bygger på ömsesidig respekt och en solidaritet med bas i medmänsklighet och empati, en vilja att formera oss och tillsammans arbeta för att uppnå gemensamma mål. Inom hederskulturer sätts alltid kollektivet främst. De enskilda individerna har en roll att fylla som en del av kollektivet, och det är i denna roll deras värde sitter. Kollektivets grund är blodsband och den motsvarighet till solidaritet som finns har sin bas i plikt, krav och tvång. I och med släktskapets starka betydelse är särskilt kvinnor extra utsatta, kontroll av kvinnan är kollektivets enda möjlighet att veta vilka som är föräldrar till ett barn. Men även män som inleder relationer med kvinnor utan godkännande från kvinnans kollektiv faller offer för förtrycket. Individer som bryter mot heteronormen förskjuts eftersom de inte kan fullfölja sin plikt gentemot kollektivet genom att bilda familj. Enkelt uttryckt har hederskulturer växt fram i områden där samhällsstrukturerna varit svaga och snabbt förändrats. Sociala skyddsnät har inte existerat och kontrollen av familj och släkt har utgjort basen för överlevnad. Detta har i sin tur lett till ett behov av att vårda det varumärke släktnamnet utgör och därmed har hedersbegreppet etablerats. Utan ett gott anseende minskas möjligheterna att säkra släktens överlevnad genom giftermål. Alltefter som tiden har gått har listan över krav som ska vara uppfyllda för att släktens heder ska upprätthållas utökats och är det inte enbart en fråga om att kunna säkerställa barns blodsband. De exakta förväntningarna på de enskilda individerna kan variera men gemensamt för de olika hederskulturerna är att vikten av att säkra familjens anseende är stor nog att motivera förtryck av och våld mot varje person som på något sätt satt egna preferenser framför släktnamnet. Hedern måste försvaras, även om det innebär att förskjuta, skada eller mörda en familjemedlem. Hederskulturer är något som uppmärksammats i först . Det första uppmärksammade fallet av grovt hedersförtryck är mordet på , vilket följdes av mordet på . lyftes således frågan upp på agendan och fick genomslag i samhällsdebatten. Den röst som hördes starkast tillhörde en modig ung kvinna vid namn . talade hon inför riksdag om sina upplevelser och erfarenheter av att växa upp under hedersförtryck. blev hon mördad av sin far då han ansåg det nödvändigt för att återupprätta familjens heder. politiker och media gick starkt ut och fördömde det inträffade, det talades om krafttag för att stoppa hederskulturers fortsatta utbredning i det svenska samhället och om vikten av att arbeta för att ingen skulle behöva falla offer för hedersrelaterat våld igen. Tyvärr har alltför lite skett för att göra verklighet av dessa löften och problemen med hedersförtryck och hedersrelaterat våld kvarstår . Så sent som mördades ännu en ung kvinna i hederns namn i . Den statistik som finns tillgänglig gällande förekomsten av hedersförtryck i är i många avseenden bristfällig. Eftersom de individer som lever i en hederskultur generellt också lever utanför och har svag tilltro till majoritetssamhället beräknas mörkertalet vara stort. Enligt en studie1 kan så många som 100 000 flickor med utländsk bakgrund leva under restriktioner som kan kopplas till hedersförtryckande familjestrukturer, i . Den senaste större publikationen som kan kopplas till hedersproblematik är statens offentliga utredning Stärkt skydd mot tvångsäktenskap och barnäktenskap som släpptes . I den redovisas siffror som pekar på att minst 250300 personer upplevde en akut eller ganska akut risk att bli gifta mot sin vilja. I reportaget Balkongflickorna Framtvingade självmord av SR Kaliber Front2 kontaktades femton stödverksamheter, såsom telefonjourer, skyddade boenden och grupper inom , som fokuserar på hedersförtryck. Det framkom att tio av dessa hade erfarenheter av flickor som av sin familj uppmanats att begå självmord. Fem av verksamheterna vittnade om att de upprepade gånger hört om förtäckta mord som utförts i hederns namn. Detta visar dels att hedersförtryck i allra högsta grad är ett fenomen som existerar i , dels att det är mycket svårt att identifiera till och med när det gått så långt att dess offer fått sätta livet till. Som om det inte vore illa nog att det svenska samhället misslyckas med att hjälpa de som själva har bakgrund i hederskulturer att bryta sig loss från det hedersrelaterade förtrycket går det att observera effekter på majoritetssamhället och dess invånare. I takt med att enklaver präglade av hederskulturella strukturer växer fram ökar segregationen till den grad att parallella samhällen etableras. De personer som lever i dessa parallellsamhällen blir alienerade från det svenska samhället och dess normer, vare sig de är offer eller förövare i förhållande till hedersförtrycket. Kontrasten mellan majoritetssamhällets värderingar och normer respektive de som råder i det egna samhället leder i sin tur till en ovilja eller rädsla att bli en del av det svenska samhället. Otaliga gånger uppvisas exempel på bristande eller helt frånvarande respekt för det svenska. I dessa parallella samhällen är det inte ovanligt med ett allmänt rådande förtryck av kvinnor, oberoende av deras bakgrund. I ett uppmärksammat reportage3 av SVT:s noteras i förbifarten att kvinnor inte är en vanlig syn på torget i och att kaféerna hänvisar kvinnliga gäster till särskilda, dolda avdelningar. Det är inte ovanligt att kvinnor blir utsatta för kränkningar av främlingar för att de exempelvis genom sitt sätt att klä sig anses uppvisa ett beteende som inte är värt heder eller respekt. Det finns flertalet fall där ungdomar som växt upp under starka hedersstrukturer har gett uttryck för sin rasism mot alla som inte passar in i deras normer. Exempelvis sa en ung man till : Men det är inte lika fel att våldta en svensk tjej som att våldta en arabisk tjej. Den svenska tjejen får ju massor av hjälp efteråt, och hon har nog redan knullat. Men arabtjejen får problem med sin familj. För henne är det en stor skam att bli våldtagen. Det är viktigt att hon har kvar oskulden när hon gifter sig.4 Detta citat sammanfattar på ett tydligt och skrämmande sätt hur hederskulturernas förtryck spiller över även på de som lever i majoritetssamhället. Det görs skillnad mellan individer baserat på etnicitet, där det är mer acceptabelt att våldta svenska kvinnor än de som lever i en hederskultur. Det framhålls att de svenska kvinnorna inte far lika illa, bland annat eftersom de förutsätts vara sexuellt aktiva och därmed inte skulle må lika dåligt över händelsen. visas hur kvinnor som lever i hederskulturer lever under så orimliga krav att de själva anses ansvariga om de blir våldtagna, och att hjälpen till de utsatta brister. Mycket av det arbete som utförts har fokuserat på forskning och kunskapsspridande. Ofta har dock utgångspunkten varit att identifiera, bemöta och motverka de sätt på vilket hederskulturernas förtryck tar sig uttryck. Exempel på detta är den statliga utredning som nämnts ovan liksom studie Gift mot sin vilja. Bägge dessa har alltså fokuserat på problem med tvångsäktenskap och vilka åtgärder som kan vidtas för att motverka detta symptom på hedersförtryck, inte förtrycket i sig självt. Kännetecknande för merparten av arbetet mot hedersrelaterat förtryck i är att det ses som en jämställdhetspolitisk åtgärd bland andra. Detta tycks bero på en ängslighet och ovilja att erkänna bakomliggande strukturer och den konflikt som uppstår mellan hederskulturers värdegrund och det svenska samhällets värdegrund. Därför bromsas arbetet av att problem som växt fram i en kontext bemöts med verktyg utvecklade i en annan. Flertalet ideella organisationer har riktat in sig på att arbeta mot hedersförtryck, och merparten av dessa drivs av individer som själva har erfarenhet av hedersförtryck. De arbetar genom direkt stöd till utsatta individer, insatser för informationsspridning och pådrivning i syfte att få till förändringar i lagar, direktiv och arbetsmetoder för att dessa ska anpassas bättre efter hela problembilden. Tyvärr tycks dessa ideella krafter ha svårt att få gehör för sina förslag. På ett hedersrelaterat område har arbetet resulterat i flertalet konkreta åtgärder. Den kvinnliga könsstympningen har uppmärksammats starkt och samhället har tydligt markerat sitt avståndstagande. Kvinnlig omskärelse är förbjuden i och bestraffas med mellan 2 och 4 års fängelse. Därutöver har det kriminaliserats även att förbereda könsstympning. Vid misstanke om könsstympning gäller ett särskilt undantag från offentlighets- och sekretesslagen som ger exempelvis sjukvårdspersonal möjlighet att meddela polismyndigheten. Vidare föreligger plikt att anmäla all kännedom om könsstympning till polisväsendet. Yrkespersonal har också plikt att anmäla till och privatpersoner uppmanas att göra detsamma. Slutligen har rätt att ingripa och omhänderta de flickor som misstänkts vara i akut risk för att utsättas för könsstympning och åklagare har möjlighet att utse en särskild företrädande för barnen som i sin tur kan bevilja att en läkarundersökning genomförs för att kontrollera om könsstympning har genomförts. Utöver ett väl utbyggt skydd via lagtexter har fått ett tydligt uppdrag att motverka kvinnlig könsstympning. I sitt arbete har myndigheten tagit fram omfattande informations- och utbildningsmaterial som riktats mot yrkesgrupper verksamma inom skola, sjukvård och rättsväsende. Utbildningsmaterialet har kompletterats med flertalet seminarier och konferenser för att väcka medvetenhet och ge dessa yrkesgrupper nödvändiga verktyg för att kunna stoppa den kvinnliga könsstympningen samt för att kunna upptäcka och hjälpa de som redan har utsatts. Särskilt informationsmaterial har också producerats och översatts till de språk som anses vara aktuella för att nå de riskgrupper som identifierats. har därtill knutit kontakter med religiösa företrädare för att även där förankra ett avståndstagande från kvinnlig könsstympning, något som gav resultat då representanter för imamråd, koptiska ortodoxa kyrkan, katolska kyrkan och kristna råd tillsammans undertecknade ett dokument som tydligt markerar just detta avståndstagande. Vårt vilar på en stabil grund av gemensamma grundläggande värderingar. Människans okränkbara egenvärde, jämställdhet mellan kvinnor och män samt individens rätt till tankefrihet och egna livsval utgör det fundament som möjliggör ett tryggt samhällsbygge. För oss är det självklart att utbredningen av hederskulturellt förtryck i har möjliggjorts av den rådande integrationspolitiken i kombination med en ansvarslös invandringspolitik. Vårt land har tagit emot ett, i förhållande till vår egen befolkningsstorlek, mycket stort antal individer från samhällen präglade av hederskulturer. Att de har varit många till antalet har fått till följd att det varit svårt för majoritetssamhället att möta upp och hantera varje enskild person. De nyanländas introduktion till har blivit bristande. har den politik som formats för att underlätta för invandrare att bli en del av det svenska samhället varit en integrationspolitik, baserad på kulturrelativism och ett mångkulturellt ideal. Målet för politiken har inte varit att införliva de nya invånarna i det befintliga samhället och den svenska identiteten, utan att skapa ett nytt samhälle där individer kan leva sida vid sida med olika kulturell identitet. Utgångspunkten har varit att en mångfald av kulturella uttryck alltid verkar berikande och att eventuella problem uteslutande beror på bristande tolerans mot det som är nytt eller annorlunda mot det egna. Därför har politiken fokuserat på att uppmuntra och förstärka bevarandet av kulturella identiteter i en förhoppning om att skapa ett samhälle där den kulturella diversiteten är så stor att samhället kan beskrivas som normlöst, och att det därmed inte ska gå att definiera vad som är annorlunda. Integrationspolitikens arbete med att stödja bevarandet av kulturella identiteter må vara baserat i en välvilja, men för att komma till rätta med hedersrelaterat förtryck är det nödvändigt att motverka de värderingar och det normsystem som ligger till grund för hederskulturen. Detta förutsätter ett erkännande av att vissa kulturella uttryck inte hör hemma i och inte kan accepteras av vårt samhälle. På samma sätt fordras ett erkännande av att vissa värderingar kan och bör anses grundläggande för deltagande i det svenska samhället. De grundläggande mänskliga rättigheterna anses visserligen vara universella, men faktum är att dessa är uttryck för den västerländska syn som sätter människans okränkbara egenvärde först. På samma sätt är det ett faktum att det existerar kulturer som inte bygger på dessa värderingar. Utöver att tolerera och stärka hederskulturer leder integrationspolitikens mångkulturella ideal till ett splittrat samhälle utan en gemensam identitet. I stället för ett enat samhälle uppstår segregation baserad på kulturell identitet, etniska och kulturella enklaver växer fram och det sociala kapitalet minskar. Detta i sin tur skapar ytterligare incitament att hålla fast vid det kollektiva tänk baserat på släktskap som präglar hederskulturerna, eftersom samhället inte längre ses som en gemenskap där alla invånare ingår. Mot bakgrund av detta menar vi att det enskilt viktigaste steget att ta för att kunna motverka hederskulturers utbredning i är att genomföra en omställning från integrationspolitik till assimilationspolitik. Principen om assimilation bygger på idén om öppen svenskhet och en politik för detta uppmuntrar samt förmedlar det svenska samhällets värderingar. Målet är att den som bosätter sig i ska upptas i den svenska gemenskapen och bli en del av det svenska samhället, utan att samhället förändras i grunden eller tvingas kompromissa med grundläggande värden. Lika värde för människor inte för värderingar Den kulturrelativism som utgör fundamentet för integrationspolitiken baseras i sin tur på en förlängning av idén om alla människors lika värde till att omfatta alla kulturers lika värde. Vi ställer oss givetvis bakom det inbyggda människovärdet men vi backar inte för att vara tydliga med att kulturer, kulturella uttryck, värderingar och normer precis som andra sociala konstruktioner såväl kan som bör utvärderas, granskas och diskuteras. Det är för oss en självklarhet att det finns vissa värderingar vi ser som fundamentala i vårt samhälle, och att det finns andra värderingar som vi anser vara oförenliga med det. Exempel på sådana grundläggande svenska och västerländska värderingar är just alla människors lika värde, individers rätt till sina egna åsikter och jämställdhet mellan kvinnor och män.