mot · H002A303 · 2012-08-14 00:00:00 — En sammanhållen arbetsförmedling och en aktiv arbetsmarknadspolitik 3Behovet av en aktiv arbetsmarknadspolitik3 4.1Skärpt kontroll av arbetsgivare som tar emot subventioner6 4.2Lika villkor för kvinnor och män6 4.3Avveckla de privata coacherna och de kompletterande aktörerna6 4.4Aktiva åtgärder av hög kvalitet som leder till jobb7 4.4.2Anställning och utbildning istället för fas 38 4.6Mer utbildning inom ramen för arbetsmarknadspolitiken11 4.6.2Utbildning inom det reguljära utbildningssystemet11 5Samlat ansvar för arbetsmarknadspolitiken12 6Ett arbetsliv tillgängligt för alla13 6.1Brett och flexibelt stöd13 6.1.2En myndighet bör ansvara för alla arbetshjälpmedel14 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att alla lediga platser ska anmälas till Arbetsförmedlingen. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om Arbetsförmedlingens arbetssätt och organisering. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om skärpta krav och kontroller av arbetsgivare som tar emot subventioner och stöd. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att kvinnor och män ska ha lika tillgång till Arbetsförmedlingens program. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att systemet med de s.k. kompletterande aktörerna bör avvecklas och kontrakten med de privata s.k. jobbcoacherna avslutas. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om utformningen av de arbetsmarknadspolitiska programmen. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att avskaffa arbetsmarknadsprogrammet fas 3. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att ändra reglerna för nystartsjobben. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att alla subventionerade anställningar ska anvisas av Arbetsförmedlingen. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om inrättande av övergångsjobb som alternativ till fas 3. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om stöd till lärlingsanställningar. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om utbildningsvikariat. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om företagsvikariat. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att kraftigt utöka antalet platser i arbetsmarknadsutbildningen och öka kvaliteten i utbildningen. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att ta bort sexmånadersgränsen för arbetsmarknadsutbildningens längd. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att det ska vara möjligt att delta i reguljär utbildning med aktivitetsstöd. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om möjlighet till kompletterande högskoleutbildning för arbetssökande. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att alla inskrivna vid Arbetsförmedlingen ska ha lika tillgång till individuellt anpassade insatser. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att socialtjänstlagen bör ändras så att det uttryckligen blir förbjudet att kräva motprestationer för ekonomiskt bistånd, utöver att stå till arbetsmarknadens förfogande och vara inskriven på Arbetsförmedlingen. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att utöka resurser i syfte att anställa tillgänglighetskonsulter. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att en myndighet bör ges det fulla ansvaret för alla arbetshjälpmedel. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om personliga arbetshjälpmedel. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att utöka möjligheten för den som har en anställning att beviljas lönebidrag. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att taket för lönebidragsersättningen bör höjas. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att möjligheten till direkt statligt stöd till sociala arbetskooperativ ska ses över. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om arbeten där personer med psykiska funktionsnedsättningar kan få möjlighet att prova på att arbeta under trygga former. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att socialförsäkringarna behöver bli mer flexibla när det gäller arbetstider och möjligheten att pröva arbete eller studier utan att riskera att falla ur försörjningssystemet. 3Behovet av en aktiv arbetsmarknadspolitik En aktiv arbetsmarknadspolitik är en förutsättning för en väl fungerande arbetsmarknad och för att nå målet om full sysselsättning. Att arbetslösa har goda möjligheter till försörjning, omskolning och matchning till nya arbetstillfällen skapar positiv rölighet på arbetsmarknaden och underlättar strukturomvandling. har den aktiva arbetsmarknadspolitiken successivt utarmats och monterats ned. , då vi hade full sysselsättning, användes av BNP till aktiva arbetsmarknadsåtgärder. Efter 1990-talskrisen och fram till finanskrisen sänktes de offentliga utgifterna på detta område kraftigt, både under socialdemokratiska regeringar och under regeringen . , då drabbades av den värsta krisen , med kraftig ökning av arbetslösheten, användes av BNP för en aktiv arbetsmarknadspolitik. med en arbetslöshet som närmar sig och en långtidsarbetslöshet som mer än fördubblats på bara , ligger anslagen för aktiv arbetsmarknadspolitik fortsatt kvar på anmärkningsvärt låga nivåer. De kraftigt minskade utgifterna beror främst på minskade satsningar på arbetsmarknadsutbildning och stöd till anställning och rehabilitering för personer med funktionsnedsättningar. Nedskärningarna vad det gäller arbetsmarknadsutbildning har varit så kraftiga att låg väsentligt under medeltalet för 13 jämförbara europeiska länder. Det är inte bara utgiftsnivån som har urholkats. Arbetsmarknadspolitiken har också ändrat inriktning. Kvalitet har fått ge vika för kvantitet. Denna utarmning började redan under 1990-talskrisen, då volymerna i de arbetsmarknadspolitiska programmen fyrdubblades. Stora ökningar till så liten kostnad som möjligt medförde att många medborgare fick erfarenhet av ineffektiva arbetsmarknadsåtgärder av låg kvalitet. infördes aktivitetsgarantin, det program som under regeringen ändrats till jobb- och utvecklingsgarantin. Kvaliteten och aktiviteten inom denna typ av program är låg och utflödet till arbete litet. Nuvarande regerings inriktning på arbetsmarknadspolitiken består i huvudsak av social disciplinering, ökad kontroll av de arbetssökandes beteende och insatser med avskräckningseffekter. Betoningen ligger på att de arbetslösa ska söka så många jobb som möjligt och Arbetsförmedlingen lägger allt mer resurser på att kontrollera de arbetssökande. Förberedande insatser, jobbcoachning och cv-skrivande är de klart dominerande inslagen i de arbetsmarknadspolitiska programmen. var 390 000 arbetslösa inskrivna vid Arbetsförmedlingen. Av dem hade mer än hälften, , varit utan arbete . Närmare 100 000 personer hade varit utan arbete så länge att de blivit inskrivna i jobb- och utvecklingsgarantin och drygt 30 000 ungdomar var inskrivna i jobbgarantin för unga. Bara 4 700 arbetslösa deltog i arbetsmarknadsutbildning. Det är hög tid att byta inriktning och satsa de resurser som krävs för en fungerande arbetsmarknadspolitik. ansvarar för den offentliga arbetsförmedlingen och dess arbetsmarknadspolitiska verksamhet. Arbetsförmedlingen ska verka för att förbättra arbetsmarknadens funktionssätt genom att effektivt sammanföra dem som söker arbete med dem som söker arbetskraft. I detta arbete ska Arbetsförmedlingen prioritera dem som befinner sig långt från arbetsmarknaden. Arbetsförmedlingens verksamhet ska bidra till att stadigvarande öka sysselsättningen på lång sikt. En sammanhållen statlig Arbetsförmedling med nationell överblick är en förutsättning för en väl fungerande arbetsmarknad. Ett krav på att alla lediga platser ska anmälas till Arbetsförmedlingen skulle ge bättre överblick och bidra till ökad geografisk rörlighet. Vi vill därför att det ska införas krav på att alla lediga platser anmäls till Arbetsförmedlingen. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Arbetsförmedlingen ska utgöra en integrerad del i den svenska arbetsmarknadsmodellen. Det är därför viktigt att organiserad samverkan sker med arbetsmarknadens parter på central nivå. Det måste också finnas fasta former för samverkan med arbetsmarknadens parter och andra aktörer på lokal och regional nivå. Arbetsförmedlingen ska erbjuda relevant stöd åt alla som söker arbete som anses lämplig i det enskilda fallet. De arbetsmarknadspolitiska insatserna måste bättre anpassas till den enskilde arbetssökandes behov och förutsättningar samt bättre svara mot de behov som finns på arbetsmarknaden. Arbetsförmedlingens personal måste användas till det som gör mest nytta. Regeringen satsar, i med massarbetslöshet, mer resurser på ökad kontroll och aktivitetsrapporter. Arbetsförmedlingens viktigaste uppgift är inte att lägga skulden för arbetslösheten hos den enskilde arbetssökande. Vad som behövs är en förbättrad förmedlingsverksamhet och mer kraftfulla och riktade insatser för dem som har störst behov, som personer med kort utbildning, utomeuropeiskt födda, personer med funktionsnedsättningar och för arbetssökande som är fyllda . Arbetsförmedlingen måste också arbeta mer med arbetsgivarkontakter, utveckla branschförmedlingar och anordna rekryteringsmässor. Arbetsförmedlingen ska underlätta omställning och koppla ihop lediga arbeten med arbetssökande, förbättra matchningen. Regeringen har istället lagt ökad vikt vid sökaktivitet. Det är självklart viktigt att den som är arbetslös aktivt ska söka jobb. Men att ensidigt fokusera på antalet ansökningar är direkt kontraproduktivt. Att söka ett stort antal jobb som man inte har någon realistisk möjlighet att få är demoraliserande för den sökande. Fokuseringen på sökaktivitet har också medfört att många arbetsgivare undviker att använda sig av Arbetsförmedlingen eftersom de får för många eller fel typ av sökande. I förlängningen riskerar detta leda till att allt fler lediga jobb istället tillsätts via informella kontakter, och att de som saknar sådana kontaktnät får allt sämre chanser att hitta ett jobb. Arbetsförmedlingens uppdrag måste ändras så att mer resurser läggs på kvalitativ förmedlingsverksamhet och effektiv matchning mellan arbetssökande och lediga jobb. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 4.1Skärpt kontroll av arbetsgivare som tar emot subventioner Ett uppmärksammat problem är att oseriösa arbetsgivare som inte lever upp till kravet på kollektivavtalsenliga villkor eller ens tecknat försäkringar för sina anställda beviljats lönebidrag och andra former av anställningsstöd. Det har bland annat medfört att anställda stått utan försäkringar när olyckor eller dödsfall inträffat. anser att de arbetsgivare som tar emot subventioner och stöd från Arbetsförmedlingen måste följa lagar och leva upp till god sed på arbetsmarknaden. Det bör därför ställas krav på att de arbetsgivare som tar emot anställda med stöd eller praktikanter från Arbetsförmedlingen ska omfattas av kollektivavtal eller erbjuda villkor som minst motsvarar kollektivavtal i branschen. Arbetsförmedlingen måste också skärpa efterkontrollen av att de arbetsgivare som beviljats någon form av stöd verkligen lever upp till villkoren. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 4.2Lika villkor för kvinnor och män är det stor skillnad mellan de åtgärder som erbjuds arbetssökande kvinnor respektive män. Kvinnor får fortfarande t.ex. inte ta del av arbetsmarknadsutbildningar i samma utsträckning som män. Det är inte acceptabelt att kvinnor inte erbjuds samma möjligheter till omskolning och andra stöd för att hitta ett arbete som män. Arbetsförmedlingen måste därför se över både utbud och anvisningar till arbetsmarknadsutbildningar och andra aktiva åtgärder så att kvinnor och män får lika tillgång till programutbudet. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 4.3Avveckla de privata coacherna och de kompletterande aktörerna Regeringen har satsat stort på s.k. jobbcoacher. Ett stort antal företag har anlitats. Några av dem har visat sig ägna sig åt olika former av ovetenskapliga terapimetoder och andra har visat sig drivas av personer med konkurser, skatteskulder och ekonomiska brott i bagaget. Det är extra anmärkningsvärt att staten finansierar verksamheter, som aldrig skulle få statligt stöd om de bedrevs som hälso- och sjukvård. Det finns vare sig teoretiska resonemang eller empiriska studier som talar för att det ger någon positiv effekt att ha en stor del av deltagare i jobbgarantin för unga och jobb- och utvecklingsgarantin hos privata kompletterande aktörer. och Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen har påpekat att det är svårt att upphandla kompletterande aktörer, att mäta kvalitet och att kontrollera utförandet. Arbetsförmedlingens myndighetsutövning har inte heller säkerställts och för enskilda arbetssökande har rättssäkerheten och integriteten blivit lidande. Förmedlingsverksamheten är en viktig del av den aktiva arbetsmarknadspolitiken. Den sköts bäst i Arbetsförmedlingens egen verksamhet som går att kontrollera och utvärdera. Systemet med de s.k. kompletterande aktörerna bör avvecklas och kontrakten med de privata s.k. jobbcoacherna avslutas. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 4.4Aktiva åtgärder av hög kvalitet som leder till jobb placeras alla arbetslösa efter en viss i förväg bestämd tid i någon av massåtgärderna, jobb- och utvecklingsgarantin eller jobbgarantin för unga. Deltagarna ska i dessa ägna sig åt olika typer av aktiviteter . De som inte lyckats ta sig ur jobb- och utvecklingsgarantin förs över till den tredje fasen. Regeringen gör , i stor skala, det som allianspartierna tidigare beskyllt socialdemokratiska regeringar för att göra gömmer undan arbetslösa i arbetsmarknadspolitiska åtgärder. En majoritet av deltagarna i dessa åtgärder får dessutom inga aktiva insatser för att öka sina möjligheter att få jobb. av deltagarna i massgarantierna har tillgång till utbildning och mindre än en femtedel får ta del av någon annan aktiv åtgärd utöver vad Arbetsförmedlingen ska erbjuda alla arbetslösa. Den nuvarande politiken får inte ens stöd av regeringens egen långtidsutredning. Utredarna är kritiska till garantiernas stora dominans. Även har varnat för de kraftigt ökade volymerna i denna typ av program. Arbetsförmedlingens egen rapport visar att ju du varit i garantin, desto mindre sannolikt är det att du lämnar den för ett arbete. Ett särskilt problem är att det inte går att utvärdera garantiprogrammen eftersom alla individer går in i dem vid ett och samma tillfälle. Det finns därför ingen kontrollgrupp. Det vore rimligare att var och en får rätt insats . Arbetsförmedlingen bör systematiskt försöka identifiera vilka som riskerar att bli långtidsarbetslösa och vilka som antas hitta ett jobb fort och anpassa insatserna utifrån det så att varje enskild arbetssökande får de åtgärder som passar bäst. Vi vill avveckla de rigida garantiprogrammen och istället satsa på aktiva åtgärder med högre kvalitet som stärker de arbetssökandes möjligheter till anställning. Arbetsförmedlingen ska ha större frihet att erbjuda arbetslösa aktiva insatser som yrkesinriktad arbetsmarknadsutbildning, utbildning i det reguljära utbildningssystemet och riktade anställningsstöd som efter en individuell bedömning anses lämplig, utan att invänta en fast tidsgräns. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Den som efter ungefär av arbetslöshet inte lyckats få ett nytt jobb placeras i jobb- och utvecklingsgarantins tredje fas, fas 3, och ska anvisas varaktig samhällsnyttig sysselsättning, motsvarande hela sitt arbetsutbud. var närmare 32 000 personer hänvisade till fas 3 och antalet stiger månad för månad. Den som deltar i fas 3 har ingen anställning eller lön. Anordnarna, offentliga arbetsgivare, privata företag och ideella organisationer, får däremot /månad i bidrag från staten för varje deltagare de tar emot. Det är mer än vad en del deltagare får i ersättning. Fas 3 har blivit en lukrativ marknad för dem som har som affärsidé att tjäna pengar på arbetslösheten. Tanken är att deltagarna i fas 3 ska utföra sådana arbetsuppgifter som annars inte skulle bli utförda och som kan ses som kvalitetshöjande. Praktiken har visat att deltagare utnyttjas för att utföra ordinarie arbetsuppgifter som oavlönad arbetskraft. I andra fall erbjuds fas 3-deltagare inte någon meningsfull sysselsättning över huvudtaget, utan får bara sitta av tiden för att anordnaren ska kunna få bidrag. Möjligheten att delta i någon form av utbildning är starkt begränsad för dem som har skrivits in i fas 3. Programmet har blivit en slutstation som mycket sällan leder till anställning. Vår principiella inställning är att den som arbetar ska ha anställning och lön. Det är förkastligt att staten tvingar långtidsarbetslösa att arbeta utan lön. Exploatering av människor är inbyggd i själva åtgärden. Det är en kränkning av den enskildes rätt att få skälig ersättning för sitt arbete och ett flagrant exempel på regeringens beredvillighet att använda utsatta människor i syfte att dumpa löner och arbetsvillkor. Eftersom deltagarna inte är anställda och står under hot om att bli av med sitt aktivitetsstöd eller försörjningsstöd är möjligheterna att ställa krav eller framföra kritik i praktiken mycket små. Utsattheten är i det närmaste total. Det har inte heller kunnat visas att åtgärden har några positiva arbetsmarknadseffekter. Regeringen skriver själv i budgetpropositionen att övergångarna från fas 3 till den reguljära arbetsmarknaden är mycket få. Av alla arbetsmarknadspolitiska åtgärder som prövats är fas 3 den som rimligen tränger undan flest reguljära jobb. Varför anställa någon när det går att få arbete utfört gratis och dessutom få i bidrag ? Jobb- och utvecklingsgarantins fas 3 bör därför avvecklas helt. Inga nya anvisningar ska ske och de som redan är placerade i fas 3 ska istället erbjudas aktiva insatser utformade utifrån den enskildes behov. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. 4.4.2Anställning och utbildning istället för fas 3 Långtidsarbetslösa är inte en homogen grupp och därför behövs flera vägar ut ur fas 3 och vidare in i arbetslivet. Vi vill därför satsa brett på olika insatser. Vi föreslår att fas 3-deltagare erbjuds meningsfullt arbete till kollektivavtalsenliga villkor i nyinrättade övergångsjobb i offentligt finansierad verksamhet och ideella organisationer eller yrkesutbildning inom ramen för arbetsmarknadsutbildningen, , yrkesvux eller som anställd lärling. De bör också ges möjligt att med rimliga ekonomiska villkor läsa in grundskole-, gymnasie- eller högskolekurser för att öka sina chanser på arbetsmarknaden. Även andra individuellt anpassade åtgärder kan bli aktuella och några kommer själva att finna en plats på den reguljära arbetsmarknaden. har dock mycket få personer lämnat fas 3 för ett arbete utan stöd. Därför behövs bättre arbetsmarknadsinsatser. I våra motioner Utgiftsområde 14, 15 och 16 (2012/13:A368, Ub467 och Ub475) anslår vi medel för alternativa insatser för samtliga Fas 3-deltagare, totalt 19 500 platser i subventionerade anställningar och 13 500 utbildningsplatser reserveras för dem som har deltagit i fas 3. Forskning har visat att ju mer lik en ordinarie anställning en arbetsmarknadspolitisk insats är, desto bättre effekt har den. Ur denna aspekt är anställningsstöd en bra insats. Ett problem med sådana är dock att de har stor undanträngningseffekt. Det problemet blir dock mycket mindre om stödet riktas in mot långtidsarbetslösa som inte i någon större utsträckning konkurrerar om de befintliga arbetstillfällena. Till skillnad från regeringen anser vi att subventionerade anställningar ska anvisas av Arbetsförmedlingen. Vi vill därför ändra reglerna för nystartsjobben så att de i fortsättningen ska anvisas av Arbetsförmedlingen, godkännas av berörd facklig organisation och att anställnings- och lönevillkoren ska vara i enlighet med kollektivavtal. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Regelverket och subventionsgraderna i de olika formerna av anställningsstöd behöver ses över. Vi vill satsa mer på anställningsstöd riktat till dem som har svårast att få en ny anställning. Det ska vara möjligt för fas 3-deltagare att ta del av befintliga anställningsstöd. Alla subventionerade anställningar ska anvisas av Arbetsförmedlingen, efter godkännande av berörd facklig organisation. Arbetsförmedlingen ska också ha ansvar för att kontrollera att lön och arbetsvillkor är kollektivavtalsenliga. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Vi vill inrätta 14 000 årsplatser i det vi kallar övergångsjobb. Dessa anställningar liknar de tidigare plusjobben men reserveras för dem som varit anvisade till fas 3 och som behöver ett övergångsjobb för att finna sin plats på den reguljära arbetsmarknaden. Anställningar ska kunna ske inom stat, kommun, landsting eller entreprenör anlitad av dessa organisationer samt i ideella organisationer. Tanken är att övergångsjobbet ska få pågå i högst . Om anställningen inte kan övergå i en osubventionerad anställning ska en ny prövning av vilken insats som är den mest lämpliga ske. Deltagarna ska ha lön enligt kollektivavtal. Anställningsstödet är upp till minimilönenivå enligt gällande kollektivavtal. Den bidragsgrundande lönekostnaden omfattar bruttolön inklusive sjuklön och semesterlön samt sociala avgifter och för försäkringar. Stöd för merkostnader kan lämnas med högst per dag. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. behöver fler yrkesutbildade arbetare och i ett föränderligt arbetsliv är det nödvändigt att goda förutsättningar skapas för livslångt lärande. ser därför gärna fler lärlingsanställningar. Det ökar möjligheterna för vuxna att skaffa sig en kvalificerad yrkesutbildning. Lärlingsanställningar är bra både för lärlingen som har anställning och lön under utbildningen till ett yrke som det finns behov av på arbetsmarknaden och för företaget som anställer. Anställningen tillför motivation för en så bra utbildning som möjligt såväl hos lärlingen som hos arbetsgivaren. För att uppmuntra till lärlingsanställningar inom bristyrken vill vi satsa på anställningsstöd och bidrag till handledartillägg. Det är brist på t.ex. byggnadsplåtslagare, VVS-montörer och betongarbetare. En satsning på stöd till anställning av lärlingar är en långsiktig investering. Vi vill att arbetsgivare som anställer en arbetslös som lärling ska kunna få stöd till halva lönekostnaden samt bidrag till handledartillägg. Stödet ska kunna betalas ut under det första lärlingsåret. Stödet ska kunna omfatta såväl företagsrekryterade lärlingar, som genomgår hela sin yrkesutbildning som anställd, som färdigutbildning för dem som har examen från yrkesförberedande gymnasieprogram. Lärlingarna ska garanteras handledning. Parterna ska vara med och utforma utbildningen och kontrollera att dess kvalitetsmål uppnås. Anställnings- och utbildningsbevis ska upprättas och villkoren för lärlingarna ska regleras i kollektivavtal mellan parterna. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Äldre- och handikappomsorg samt psykiatri är områden där det finns ett stort behov av både grund- och vidareutbildning av de anställda. En stor andel av personalen inom dessa omsorgsverksamheter saknar relevant yrkesutbildning. är många av dem som genomgått det yrkesförberedande omvårdnadsprogrammet utan jobb. Den som blir arbetslös direkt efter gymnasieskolan har sämre chanser på arbetsmarknaden även på lång sikt. Det är därför viktigt att underlätta arbetsmarknadsinträdet. Även långtidsarbetslösa behöver fler vägar till arbete.