mot · H002Kr253 · 2012-10-01 00:00:00 — Ett handslag för folkbildningen tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör ta initiativ till årliga överläggningar med Kommuner och Landsting (SKL) om bidragen till folkbildningen. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen för redovisar de överläggningar som har genomförts . Svensk folkbildning spelar en viktig roll för demokrati, lärande och bildning. Många människor har genom folkbildningens pedagogik fått ny och ökad kunskap. Man har fått möjligheter att påverka sin egen livssituation och inspirerats till samhällsengagemang. På så sätt har människors makt över sina egna liv ökat. Folkbildningen ska vara fri och obunden. Det hindrar inte att folkbildningen i sin roll som aktör för utveckling och förändring kan ha en nära och god dialog med offentliga myndigheter, ideella organisationer och näringsliv. Tvärtom, i sin fria och obundna roll kan folkbildningen agera kraftfullt med ett underifrånperspektiv. Det är få organisationer som når så långt och brett ut i det svenska samhället som folkbildningens aktörer. Folkhögskolor och studieförbund kan vara drivkrafter för lokal och regional mobilisering och utveckling. Staten har utifrån denna grundhållning förstått vikten av att fördjupa samtalet om demokrati, lärande och samhällsutveckling genom att stödja folkbildningens organisationer med ett generellt statsbidrag och med särskilda medel för särskilda satsningar. antog en ny folkbildningsproposition Lära, växa, förändra (prop. 2005/06:192). I propositionen betonades att folkbildningen är en angelägenhet för hela samhället och att ansvaret för det ekonomiska stödet till folkbildningen delas mellan stat, landsting och kommuner. Vi kan konstatera att det ekonomiska ansvarstagandet på nivå inte levt upp till propositionens intention. En sammanställning över kommunernas bidragsgivning till studieförbunden visar på en mycket negativ utveckling. Kommunernas generella bidrag till studieförbunden var , vilket är en minskning med jämfört med föregående år. har bidragen nästan halverats från till . Kommunbidragens storlek relaterat till statens bidrag har också blivit allt lägre. motsvarade kommunbidraget av statens bidrag till studieförbunden. var motsvarande relation . Även landstingens/regionernas bidrag till studieförbund och länsbildningsförbund har minskat . har en minskning skett från till , . till statens bidrag innebär det en minskning från . Landstingens/regionernas totala bidrag till folkhögskolorna har ökat från till , . Bidragets andel i relation till statens bidrag har dock minskat från . En dialog mellan regeringen och SKL är aktuell och nödvändig. Ovanstående redovisning pekar otvetydigt på att det fortsatt är angeläget att säkerställa det offentligas gemensamma ansvarstagande för finansiering av folkbildning i . Regeringens angivna ambition i folkbildningspropositionen har fortfarande sin aktualitet. Ett grundläggande skäl för samhällets stöd till folkbildningen är att den bidrar till en demokratisk utveckling av samhället. Ett annat viktigt skäl är att folkbildningen bidrar till att ge kvinnor och män möjligheter att påverka sin livssituation och skapar engagemang för att delta i samhällsutvecklingen. Folkbildningens verksamhet utgör också ett viktigt bidrag för att utjämna utbildningsklyftor och höja bildnings- och utbildningsnivån i samhället samt bredda intresset för och öka delaktigheten i kulturlivet. Staten kan självklart inte kommendera vare sig landsting eller kommuner att öka sitt ekonomiska stöd till folkbildningen. Men regeringen kan ytterligare tydliggöra ambition med ett delat ansvar för stödet till folkbildningen. Därför bör ge regeringen till känna att det är angeläget att regeringen tar initiativ till årliga överläggningar med Kommuner och Landsting (SKL) om bidragen till folkbildningen. Vi anser också att regeringen ska återkomma till med en skriftlig redogörelse över de samtal som förts med SKL med inriktning på bidragen till folkbildningen.