mot · H002N406 · 2012-10-05 00:00:00 — Energieffektivitet och minskad energianvändning tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att införa ett mål för minskad total energianvändning. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att införa ett system för vita certifikat. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att timmätning av el bör införas i alla hushåll. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att nätavgiften för eldistribution bör slopas och läggas in i det rörliga elpriset. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att stärka energideklarationen.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att anta mål för energieffektivitet i nybyggnation.1 1 Yrkandena 5 och 6 hänvisade till CU. Den billigaste, säkraste och renaste energin är den som inte produceras. Varje kilowattimme som används har konsekvenser, stora eller små beroende på varifrån den kommer. Att använda energi smartare, till exempel genom att byta ljuskällor, ventilation, styrutrustningar och liknande, är därför det i särklass säkraste, snabbaste och mest lönsamma sättet att utveckla energisystemet. För de gröna är därför en ökad effektivitet i energianvändningen en prioritet och vårt mål är att användningen av energi minskar även när ekonomin växer. Det första steget i omdaningen av energisystemet är därför att använda energin på ett smart sätt så att den räcker längre. slösar vi svenskar med energi som om det fanns hur mycket som helst, en vana som vi har lagt oss till med då energin har varit billig. Potentialen för energieffektivisering är stor. Det behövs en politik som ger hushåll och företag verktyg för att använda energin smartare. I denna motion presenterar vi sex förslag. Regeringen har valt att anta ett effektiviseringsmått mätt i energiintensitet. Det innebär att användningen av energi per producerad krona i BNP ska minska. Det ska gå åt mindre energi för att producera en krona än vad som behövdes 2010. Detta är inte något särskilt radikalt mål, det är den takt som redan sker till följd av teknikutvecklingen. förutser i sin prognos, baserad på styrmedel beslutade till och med alltså innan regeringen la sitt förslag, en energieffektivisering på . Alldeles oavsett regeringens förslag kommer alltså energianvändningen i att effektiviseras med . Regeringens mål är att bedriva vad som brukar kallas business as usual. Eftersom den ekonomiska tillväxten kan antas bli större än regeringens effektiviseringsmål kommer energianvändningen i att vara minst lika stor som , kanske högre. Detta ska ställas mot att EU:s mål är att energianvändningen ska minska . Målet bedöms bli svårt att uppnå till följd av att länder som inte tänker vidta åtgärder för att minska sin energianvändning. menar att det behövs ett tydligt effektiviseringsmål och stöder mål till 2020, vilket innebär att energianvändningen i skulle minska med jämfört med . Om även elanvändningen minskar med lika mycket kommer den uppgå till (TWh) istället för de som anger i sin prognos. Det är en skillnad på , vilket motsvarar ett antal kärnreaktorer och flera tusen vindkraftverk. På blir skillnaden ännu större. Med den effektivisering som föreslår skulle elanvändningen då uppgå till , jämfört med , en skillnad på nästan . anser att det är viktigt att fokusera på en minskad energianvändning, inte bara på att användningen ska bli mer effektiv. Effektiviseringsmål är som framgår ovan komplexa och resultatet är inte nödvändigtvis en minskad energianvändning. För miljön är det däremot den totala energianvändningen som räknas eftersom den är direkt kopplad till utsläpp av växthusgaser och annan miljöpåverkan. Sådana mål finns på flera ställen i världen. I finns till exempel en partiöverskridande överenskommelse om att minska energianvändningen jämfört med . de gröna anser att mål för energianvändning bör omformuleras så att det innebär en minskning av energianvändningen i i absoluta tal, inte bara relativt. Målet bör gå som är det målår EU föreslagit för energieffektivisering. Detta bör ge regeringen till känna som sin mening. Ansvar för smart energianvändning För att öka effektiviteten i energianvändningen har flera länder infört system som skapar en marknad för energieffektivisering och minskad energianvändning, en sorts ansvar för att energianvändningen ska vara genomtänkt, effektiv och smart. Sådana system finns i , , , och i samt i över hälften av delstater. Utformningen av systemen för ett sådant ansvar varierar stort, men ofta används så kallade vita elcertifikat. Dessa fungerar ungefär som dagens gröna elcertifikat men syftar till att minska energianvändningen. I ett system med certifikat måste elleverantörer medverka till att elanvändningen effektiviseras med en viss andel av den mängd el de säljer. Det är valfritt för bolaget om man vill genomföra åtgärderna själv eller köpa intyg vita certifikat från andra aktörer som visar att de har minskat energianvändningen. Vilka investeringar, till exempel byte till treglasfönster eller elsnåla vitvaror i hyresfastigheter, som ger rätt till försäljning av vita certifikat bestäms av . Marknaden gör att de billigaste effektiviseringsåtgärderna efterfrågas, vilket ger möjlighet att styra resurserna till de mest kostnadseffektiva besparingsåtgärderna. Ett system med vita elcertifikat är ett mycket pedagogiskt verktyg för att stimulera till minskad elanvändning. Att införa ett system med ansvar för energinytta har diskuterats länge i . Tyvärr har i en utredning ställt sig negativ till metoden med vita elcertifikat bland annat med följande motivering: energipolitik bygger på energimarknader där styrmedel syftar till att ta bort marknadsmisslyckanden, exempelvis EU:s handelssystem men också till exempel energimärkning. Vita certifikat syftar inte till att hantera något marknadsmisslyckande som inte redan hanteras av något annat styrmedel. Detta påstående är närmast häpnadsväckande. Myndigheten menar alltså att problemet redan hanteras på ett tillfredsställande sätt får man anta genom andra styrmedel. Detta går stick i stäv med bedömningar från andra aktörer, till exempel . Där slår man fast att potentialen för effektivisering är mycket stor och att effektiviseringar är lönsamma redan på kort sikt för både den enskilde och samhället men att de ändå inte genomförs därför att styrmedel saknas och att de som finns inte fungerar i detta syfte. anser att behöver införa ett ansvar för smart energianvändning. Alla internationella erfarenheter visar att ett system med vita certifikat är effektivt och fungerar som drivkraft. Vi menar därför att ett system med vita certifikat skyndsamt bör införas i . Detta bör ge regeringen till känna som sin mening. Inför timmätning av el i alla hushåll är av övertygelsen att människor och företag som får större makt över sin energisituation använder energi klokare och mer sparsamt. har människor i praktiken inga andra möjligheter att reagera på det elpris de erbjuds än att avstå från att använda el. Konkurrensen på marknaden är begränsad, för att uttrycka sig försiktigt, och möjligheterna att kontrollera, eller att ens förstå, sin egen elanvändning är små. Möjligheterna att anpassa sig efter ändrad tillgång och ändrat pris på el är begränsade på grund av outvecklade system för prissättning och prisinformation. Med elmätare som registrerar elanvändningen timme för timme, i kombination med differentierade elpriser, får elkunderna mycket större möjlighet och motiv att styra sin elanvändning bort från de effekttoppar då elen är som dyrast att producera. Det innebär att energisystemet avlastas och utnyttjas effektivare. Om elkunderna kunde läsa av sin elmätare och elpriset kontinuerligt skulle många anpassa sin användning av el till tider då elen är billigast. Det skulle få positiva effekter både för konsumenten som får lägre energianvändning och kostnad och för samhället, som inte behöver använda lika mycket dyr och smutsig reservkraft eller importerad el. Att aktiva elkonsumenter nu ges möjligheten att ansöka om timmätning är ett första steg. Men regeringens egen bedömning är att detta enbart kommer omfatta ett begränsat antal elkonsumenter. Det som saknas är en plan för hur samtliga hushåll ska kunna få timmätning och debitering. Detta bör ge regeringen till känna som sin mening. Mellan av hushållens elkostnad utgörs av den fasta nätavgiften, som konsumenterna i praktiken inte kan påverka genom att minska sin elanvändning. Nätavgiften försvagar därför prisincitamentet för energieffektivisering i hushållen. För att få en bättre styrning bör distributionskostnaderna istället bakas in i det elpris elföretagen tar ut av sina kunder. Genom att ha ett rakt elpris utan fasta kostnader blir åtgärder för energieffektivisering i hushållen med en gång lönsammare. En minskad elanvändning minskar också behovet av utbyggd distributionskapacitet, vilket sänker distributionskostnaderna. Det är därför också bra för samhällsekonomin. menar därför att nätavgiften bör slopas och kostnaden integreras i elpriset. Detta bör ge regeringen till känna som sin mening. Det finns stor potential att göra energideklarationen till ett aktivt instrument som ger ordentliga resultat i form av minskad energiförbrukning. visar i rapporten få råd för pengarna att de flesta deklarationer inte ger några tillförlitliga råd. En tredjedel görs utan besiktningar och ger åtgärdsförslag men utan att man gjort någon besiktning av fastigheten. ser därför mycket positivt på att tillsammans med och Swedac haft uppdraget att se hur energideklarationerna kan utvecklas och stärkas. Deras arbete har lett fram till att beslutade om krav att energideklarationen ska visas upp för en spekulant innan en byggnad säljs och att besiktningen ska ske på plats när en byggnad energideklareras. För att göra energideklarationen till ett viktigt verktyg för energieffektivisering saknas dock de viktigaste förändringarna. För att bli ett effektivt verktyg bör energideklarationen innehålla förslag på åtgärder för minskad energianvändning. För att en nödvändig energieffektivisering ska uppnås föreslår att åtgärdsförslagen ska baseras på varje verkliga förutsättningar och att man inför ett mål för åtgärdsförslagen om hur det är möjligt att halvera byggnadens energianvändning. Åtgärdsförslagen ska prioritera långsiktighet och effektivitet samt ge ett bättre underlag till köparen. Många energieffektiviseringsåtgärder är lönsamma men genomförs inte , på grund av både okunskap och bristande intresse hos husägarna. Ett sätt att väcka intresse och sprida kunskap om potentialen i energieffektivisering är att man kopplar ett ekonomiskt incitament en morot till att genomföra åtgärdsförslagen i energideklarationen. föreslår därför att regeringen ska låta utreda hur man ekonomiskt kan motivera husägare att genomföra de åtgärder som föreslås i energideklarationen. Bostäder och lokaler står för en tredjedel av den totala energianvändningen i . Väldigt många hushåll betalar onödigt höga el- och värmekostnader eftersom deras hus inte är energieffektiva. Särskilt stora problem finns i de stora bostadsområden som byggdes , men även när det gäller många nya hus finns potential att bygga betydligt mer energisnålt. De hus vi bygger ska stå . Det betyder att om vi bygger hus som läcker energi så får vi dras med det framöver. Det kan på kort sikt kosta något mer att bygga ett hus med hög energieffektivitet, men varken bostädernas energiförbrukning eller klimatförändringarna lämpar sig för politisk kortsiktighet. Det viktiga är att den ekonomiska kalkylen går ihop på lite . Om man ser på en byggnad utifrån hela dess livscykel blir det en ren vinst att ställa höga krav på energieffektivitet. Energikostnaderna är höga och kommer sannolikt att öka än mer framöver. Byggföretagen, fastighetsägarna, hushållen och ledande kommuner vet detta, men regeringens låga ambitioner bromsar utvecklingen mot ett mer energieffektivt samhälle. EU har fastslagit en ambition att gå mot ett nära-nollenergi-byggande . delar den visionen. De hus som byggs bör vara det som i branschen går under beteckningen passivhus eller plushus, men regeringen har inte velat anta något sådant mål. Energiminister (C) skickade ut ett förslag i vilket hon menar att befintliga energikrav vid nybyggnation räcker, det vill säga per kvadratmeter och år (kWh/m2/år). Detta gör hon trots att det är vanligt att nya bostäder byggs betydligt energieffektivare än så. Hela 52 kommuner har krav på energieffektivitet som är tuffare än krav. Exempelvis kräver högst 55 kWh/m2/år för byggande på kommunens mark och motsvarande krav ligger på 4060 kWh. Istället för att välkomna att kommuner går före i arbetet så har bostadsminister (KD) kritiserat tuffare energikrav från kommuner som enligt honom enbart splittrar regelverket. anser att det krävs långsiktighet inom byggbranschen. Branschen ska veta vilka krav som kommer att ställas för att kunna planera och investera i rätt teknik. behöver en politik både för att de nya hus som byggs ska hålla så god standard som möjligt och för att det ska vara möjligt att renovera hus som redan är byggda. Byggbranschen bygger hus som använder långt mindre energi än vad som är tillåtet enligt regeringens riktlinjer. vill därför att det fastställs mål om att de nya hus som byggs ska ligga omkring passivhusstandard, det vill säga 45 kWh per kvadratmeter och år för södra klimatzonen och 55 kWh per kvadratmeter och år för den norra klimatzonen. Då skulle branschen få en tydlig signal om åt vilket håll man bör utveckla tekniken och äldre byggtekniker skulle fasas ut. Detta bör ge regeringen tillkänna som sin mening.