mot · GZ02Fi18 · 2012-05-02 00:00:00 — Vårt mål är att hälften av 3034-åringarna ska ha genomgått en minst 2-årig högre utbildning (högskola och yrkeshögskola) . Vi ser också ett stort behov av åtgärder för att höja kvaliteten i den högre utbildningen, bl.a. genom mer lärarledd undervisning. Den ökade arbetslösheten bland unga akademiker är oroande. För att öka möjligheterna att efter examen snabbt komma in på arbetsmarknaden vill vi skapa särskilda traineeplatser för personer med examen från högskola eller universitet (se även ovan). För att brygga över till de nya jobben är det viktigt att människor ges goda förutsättningar att röra sig mellan arbete och högre studier. Därför anser vi att arbetslivserfarenhet bör vara meriterande när man söker till högskolan. Utan gymnasiekompetens är utsikterna på arbetsmarknaden mycket dystra. var arbetslösheten bland dem med endast förgymnasial utbildning, vilket kan jämföras för dem med gymnasieutbildning och för dem som hade läst vidare på högskola.40 Statistiken visar med brutal tydlighet vikten av att ge människor utan tillräcklig utbildningsbakgrund en andra chans. Vi ser därför ett betydande behov av att bygga ut antalet platser på vuxenutbildningen och inom den yrkesinriktade arbetsmarknadsutbildningen . Studier har visat att personer som under långa perioder inte ges möjlighet till vare sig studier eller arbete riskerar att aldrig komma tillbaka till arbetsmarknaden. fanns det närmare 70 000 personer som har varit arbetslösa , en grupp som har mer än fördubblats sedan 2006.41 Inom stora delar av arbetsmarknaden, inte minst inom äldreomsorgen, står man nu inför betydande omställningsproblem till följd av en stor generationsväxling. Behoven av såväl vidareutbildning av befintlig personal som av nyrekryteringar växer, något som bör kunna öppna dörrar även för personer som står lite längre bort från arbetsmarknaden. För att ge personer som har varit långvarigt arbetslösa ny och efterfrågad arbetslivserfarenhet och stimulera till livslångt lärande vill vi införa ett system med utbildningsvikariat. Den arbetsgivare som vikariatsanställer en långtidsarbetslös för att ge en fast anställd möjlighet att fortbilda sig inom sitt yrkesområde ska ges ett betydande ekonomiskt stöd från staten. Den fast anställde behåller sina ordinarie löneförmåner , men arbetsgivaren kan få ersättning för utbildningskostnaderna. Åtgärden har en dokumenterat positiv effekt. I en utvärdering av (), konstateras en signifikant högre sannolikhet för den arbetssökande att hitta ett reguljärt jobb om man har haft ett utbildningsvikariat.42 Arbetslivet ställer allt större krav på människors förmåga till flexibilitet. Allt fler kommer att vilja och behöva byta jobb och yrkesinriktning under sitt yrkesverksamma liv. Nyfikenhet på det nya och oprövade förutsätter trygghet. Förbättrade försäkringar vid arbetslöshet och sjukdom är därför centrala delar i vår politik för en ökad omställningsförmåga. En fungerande arbetslinje på en snabbt föränderlig arbetsmarknad förutsätter en fungerande arbetslöshetsförsäkring. En OECD-studie har visat att en bra arbetslöshetsförsäkring förbättrar matchningen på arbetsmarknaden genom att den arbetslöse ges ekonomiska förutsättningar att leta efter och hitta ett jobb som motsvarar hans eller hennes utbildning och arbetslivserfarenhet.43 Den arbetslöshetsförsäkring som vi har svarar inte mot dessa krav. Regeringens försämringar av arbetslöshetsförsäkringen har skadat den svenska modellen och gjort att många arbetslösa hänvisas till försörjningsstöd. Enligt uppger av dem som uppbär ekonomiskt bistånd att arbetslöshet är det främsta försörjningshindret.44 En annan hörnsten i en politik för förbättrad omställningsförmåga är skapandet av en förutsägbar, modern och rättssäker sjukförsäkring. Även i detta avseende menar vi att regeringens ekonomiska politik har skadat konkurrenskraft. Vår utgångspunkt är att välfärden bygger på att alla som kan jobba också gör det. Men den som är sjuk och inte kan arbeta ska ha rätt till både snabb rehabilitering tillbaka till arbete och ekonomisk trygghet det tar. Vi vill ha en sjukförsäkring som bygger på arbetslinjen, ger bra inkomsttrygghet, finansieras solidariskt och där ingen faller mellan stolarna. Det ska vara lätt att växla mellan anställning och företagande, och även i detta avseende är trygghet centralt. Det innebär alltid en risk att starta företag, men om otrygghetsgapet blir för stort kommer många goda affärsidéer att förbli just idéer. Den trygghet som anställda har vid sjukdom, föräldraskap eller arbetslöshet bör i större utsträckning gälla även företagare. Företagande måste också på olika sätt bli en mer naturlig väg in på arbetsmarknaden efter arbetslöshet. Ökade drivkrafter till arbete för personer med försörjningsstöd Försörjningsstödet är utformat för att utgöra ett yttersta skyddsnät för personer med sociala problem och är ursprungligen inte tänkt för personer vars främsta försörjningshinder är arbetslöshet. () uppger emellertid av mottagarna av försörjningsstöd arbetslöshet som försörjningshinder. Särskilt allvarligt är att det långvariga biståndsmottagandet fortsätter att öka. har antalet långvariga biståndsmottagare ökat . fick av samtliga vuxna biståndsmottagare () bistånd . Problemet finns främst i storstadsområden och i större städer.45 Ett problem för personer med försörjningsstöd som försöker etablera sig på arbetsmarknaden är den behovsprövning som innebär att försörjningsstödet minskas fullt ut med intjänad inkomst. För den som är ekonomiskt beroende av försörjningsstöd innebär detta att försörjningsstödet minskar krona för krona motsvarande den intjänade arbetsinkomsten efter skatt. Det nuvarande jobbskatteavdraget är här helt verkningslöst. Då arbetslösa med försörjningsstöd sällan kan påräkna ett heltidsarbete utan vanligtvis erbjuds deltidsarbete eller enstaka timmar blir följden ofta att en arbetsinsats inte leder till någon som helst förbättring av personens ekonomiska situation. Detta är inte rimligt. I syfte att stödja arbetsinträde för personer med försörjningsstöd föreslår vi en tidsbegränsad skattekreditering för personer med försörjningsstöd som börjar arbeta. Försörjningsstödet ska inte kunna reduceras med anledning av skattekrediten. Modellen innebär en stimulans till att utöka arbetsinkomsterna . undviks permanenta skillnader i lön efter skatt för lika arbetsinsatser. Riktade till rätt individer kan inkomstskillnaderna accepteras övergångsvis. För att få skattekreditering ska man ha varit arbetslös och fått försörjningsstöd . Skattekreditering ska endast utgå för bruttoinkomster upp till socialbidragsnormen. En bättre fungerande bostadsmarknad En väl fungerande arbetsmarknad med en rörlig arbetskraft förutsätter en bostadsmarknad som präglas av rörlighet, tillgänglighet och låga trösklar. Enligt råder det bostadsbrist i av kommuner.46 Brist på bostäder utgör ett hinder för såväl arbetssökande som studerande som behöver flytta till jobb eller utbildning. Dessutom finns det ett stort behov av renoveringar, inte minst i det bostadsbestånd som byggdes . Det krävs en bred palett av åtgärder för att förbättra bostadsmarknadens funktionssätt. Viktigast är att långsiktigt få upp bostadsproduktionen på en betydligt högre nivå än . På kort sikt är det dock svårt att bygga bort hela bostadsbristen. Därför behöver det befintliga bostadsbeståndet utnyttjas bättre. Att underlätta uthyrning av privatbostäder är en åtgärd som kan prövas. Vi vill dock betona att detta måste omgärdas av ett tydligt regelverk. Den som står långt från bostadsmarknaden ska inte betala priset för en illa fungerande bostadspolitik. För att långsiktigt lösa bostadsbristen krävs det också en ökad nyproduktion. Bostadsbyggandet motsvarar inte befolkningstillväxten. Bostadsbyggandet var det lägsta sedan 2001.47 De låga investeringsnivåerna framgår även vid internationella jämförelser.48 De negativa konsekvenserna är omfattande, både för enskilda hushåll, för den ekonomiska utvecklingen och för samhällsutvecklingen i stort. Riktade ekonomiska stimulanser från staten kan komma att krävas för att öka nyproduktionen. Insatser för bättre riskkapitalförsörjning De senaste tio femton åren har präglats av en mycket god kapitaltillgång i den globala ekonomin, en era som synes vara på väg mot sitt slut. Parallellt med att i övergången mot en mer konsumtionsinriktad tillväxt av allt att döma kommer att minska sina placeringar i utländska tillgångar sker nu också en bred global uppstramning av de institutionella ramverken kring finansmarknaderna. Därtill kommer den statliga upplåningen, inte minst i och ett antal europeiska länder, att vara fortsatt stor , vilket riskerar att ytterligare hålla tillbaka de privata investeringarna. Sammantaget talar detta för att det kommer att dröja mycket länge innan vi når samma nivå på kapitaltillgången i ekonomin som vi har vant oss vid under det senaste dryga decenniet. Den brist på privat riskkapital i tidiga utvecklingsfaser som redan nu är påtaglig inom vissa segment av den svenska ekonomin kommer därför sannolikt bli än mer uttalad . Det finns således goda argument för att intensifiera och effektivisera de statliga insatserna på riskkapitalområdet. Vi vill skapa en statlig riskkapitalfond. Fonden ska ha ett särskilt fokus på innovativa små och medelstora företag. Fonden ska agera i tidiga utvecklingsfaser och vara tydligt marknadskompletterande, vilket innebär att enskilda engagemang ska avslutas när företaget har nått en mognad som möjliggör privat finansiering. Fonden finansieras genom en avveckling av det statliga venture capital-bolaget som synes ha misslyckats i sitt uppdrag att stimulera fram investeringar i svensk fordonsteknikutveckling. Sedan starten har bolaget endast beslutat om investeringar för av sitt totala kapital på . De offentliga riskkapitalinsatserna i präglas av en långtgående fragmentisering. Vår bedömning är att det finns betydande skalfördelar att hämta genom att bättre samordna de olika aktörerna och i vissa fall även fusionera dem. Vi vill i dialog med näringslivet genomföra en kartläggning och analys i syfte att hitta potentialer för att effektivisera de statliga riskkapitalinsatserna. Vi vill stärka de ekonomiska incitamenten för investeringar i externt tillväxtkapital i onoterade bolag. En möjlig lösning är att koppla en skattereduktion till den typen av investeringar. Det viktiga är dock inte den exakta tekniska lösningen utan att vi så snabbt som möjligt kan få en modell på plats som undanröjer hinder för tillväxt i företagen. Globaliseringen innebär mer av möjligheter än av hot. Det gäller såväl för svensk forskning som för svenska företag. andel av den totala forskningen i världen kommer att minska när allt fler länder nu genomgår en snabb ekonomisk utveckling och etablerar sig både som ekonomiska aktörer och inom forskningssamfundet. Detta är i sig inget problem, men den svenska forskningen måste ha en kvalitet och en inriktning som gör den fortsatt konkurrenskraftig. Många av utmaningarna för den framtida forskningen gäller problemställningar som vi delar med resten av världen, t.ex. i fråga om livsmedelsproduktion, läkemedelsförsörjning och energi och klimatförändringar. Rätt utnyttjat innebär detta stora möjligheter för svensk forskning och svenska företag. En framsynt klimatomställning och utveckling av förnybara energikällor byggd på svensk forskning och utveckling kan exempelvis ge nya arbetstillfällen och exportinkomster samt bidra till en hållbar utveckling globalt. Långsiktigt ökade resurser till statlig forskning Den statligt finansierade forskningen är en viktig hörnsten i innovationspolitiken. Grundforskningen tillhör den absoluta kärnan i det offentliga åtagandet. Vi ser ett tydligt behov av att långsiktigt öka investeringarna i statlig forskning. I samband med riksdagsbehandlingen av den kommande forskningspropositionen ser vi fram emot att ytterligare utveckla våra förslag gällande den statliga forskningen. Här kommer vi bl.a. återkomma till hur forskningsresurserna inom den befintliga ramen kan fördelas och organiseras på ett effektivare sätt. Det finns sannolikt en rad sätt att få bättre utväxling på insatta resurser. Det kan t.ex. röra sig om att utveckla miljöer för spetsforskning och för samverkan med externa aktörer. Det är också intressant att överväga om det behövs mer av satsningar på tvärvetenskaplig och tillämpad forskning för att öka kommersialiseringen av forskningsresultat. Utvidgad avdragsrätt för FoU-investeringar Under har näringslivets struktur förändrats påtagligt. Nettotillskottet av nya jobb sker nästan uteslutande i små och medelstora företag. Det är dock inte bara jobbtillväxten som har ombalanserats till de mindre företagens fördel. Det har även skett en tyngdpunktsförskjutning när det gäller FoU-verksamheten. Små och medelstora företag står inte bara för en allt större del av de nya jobben; även den innovativa verksamheten sker i allt högre grad inom mindre företagsstrukturer.49 Vi vill förstärka den utvecklingen. De svenska privata FoU-investeringarna är fortfarande mycket starkt koncentrerade till ett fåtal stora företag. För att driva på investeringarna och skapa en mer differentierad och därmed mindre sårbar privat forskningsbas vill vi utöka avdragsrätten för FoU-utgifter. Utgifter för FoU får dras av mot bolagsskatten. Möjligheten att reducera sin skatt genom avdrag för FoU-utgifter förutsätter alltså att verksamheten genererar vinst, vilket sällan är fallet i mindre, nystartade forskningsintensiva företag. Vi föreslår därför att företag under ett uppbyggnadsskede får göra avdrag för FoU-utgifter mot arbetsgivaravgiften. Ytterligare skatteincitament för att stimulera FoU-investeringar Vi vill se över ytterligare möjligheter att skapa mer gynnsamma skattemässiga förutsättningar för FoU-investeringar. Det finns en rad internationella exempel på olika typer av skatteincitament för ökade investeringar i FoU som är värda att studera närmare. I ges t.ex. skattelättnader (Skattefunn) som innebär att företagen utöver de normala kostnadsavdragen får göra 1820 procents skatteavdrag för FoU-investeringar. En annan intressant modell är det nederländska systemet med innovationsboxar som innebär att de intäkter som genereras av investeringar i immateriella tillgångar belastas med en lägre bolagsskatt. Ett liknade system är även under utveckling i . Det faktum att så många svenska exportföretag har vuxit fram som en direkt följd av samverkan med staten belyser en viktig insikt: är en extremt liten marknad för teknik- och innovationsdrivna företag. Stora investeringar i FoU är synonymt med dels hög risk, dels betydande skalfördelar i produktionen. Under många decennier kompenserades den lilla hemmamarknaden genom att staten övertog riskerna i stora utvecklingsprojekt och bidrog till skalfördelar genom egna beställningar. Detta har varit tydligast inom försvarsindustrin, men gäller också i varierande grad flera andra industrigrenar. Funktions- eller innovationsupphandling har varit en viktig faktor bakom de svenska industriella framgångarna. Under har dock förutsättningarna för samverkan mellan staten och näringslivet förändrats i grunden. Företagen agerar på en väsentligt mer internationaliserad marknad. , hemmamarknaden, är inte längre det naturliga brohuvudet för kommersialisering av nya innovationer. Vidare är några av de statliga monopol som var spelplanen för ett långtgående FoU-samarbete mellan staten och näringslivet avreglerade, till exempel telemarknaden. I och med EU-medlemskapet har det också satts upp betydligt snävare juridiska ramar för samverkan mellan staten och enskilda bolag. Som en följd av den snabba globaliseringen och utvecklingen mot mer specialiserad och innovationsdriven tillväxt har emellertid den svenska hemmamarknadens relativa litenhet inte blivit mindre uttalad, tvärtom. Det finns en uppenbar risk att nu tappar mark jämfört med länder som har en tätare koppling mellan politik och näringsliv. För att öka den svenska konkurrenskraften vill vi därför vidta åtgärder för att öka inslagen av så kallad innovationsupphandling. Innovationsupphandling kan definieras som upphandling av i förväg okända lösningar på ett definierat problem eller behov för vilka det ännu inte har etablerats någon marknad. Den offentliga upphandlingen i berör tiotusentals upphandlande myndigheter och enheter, och värdet av den offentliga upphandlingen uppskattas till ca . Offentlig upphandling borde kunna nyttjas på ett mycket bättre sätt som ett verktyg för att driva på förnyelsen av den svenska ekonomin. De innovationsupphandlingar som görs av exempelvis och en rad kommuner och regioner fungerar ofta väl men ingår inte i någon samlad nationell strategi. Vi anser att det finns starka behov av en sådan nationell strategi. Fler sektorsmyndigheter än skulle kunna ingå i denna, exempelvis . Myndigheterna skulle inom ramen för sina verksamheter kunna ges uppdrag som utöver myndigheternas behov av lösningar även inkluderade bredare samhälleliga behov av nya systemlösningar. I arbetet med att ta fram en nationell strategi bör det bl.a. formuleras mål kring hur stor andel av den totala volymen offentlig upphandling som ska användas för innovationsupphandlingar. Vi vill att staten inom ramen för strategisk samverkan mellan politik, näringsliv och akademi inleder att arbete kring innovationsupphandling syftande till lösningar på centrala samhällsutmaningar vilket kan bidra till att stärka den svenska konkurrenskraften. På så sätt kan fler av de företag och arbetstillfällen som behövs för att lösa framtidens utmaningar, nationellt och globalt, komma att lokaliseras i i stället för i andra länder och regioner. Investeringar i infrastruktur en nyckel för hållbar tillväxt Det är klokt och ansvarsfullt att öka investeringarna i infrastruktur när konjunkturen är svag. Även om väg- och järnvägsbyggande har blivit mindre arbetsintensivt är satsningar på infrastruktur fortfarande ett relativt effektivt sätt att hålla uppe sysselsättningen när det råder ett lågt resursutnyttjande i ekonomin. Investeringar i infrastrukturen, inklusive it-infrastruktur, handlar dock framför allt om att öka långsiktiga konkurrenskraft. Förbättringar i infrastrukturen ger lägre transportkostnader och mer tillförlitliga transporttjänster, vilket i sin tur ger en rad positiva effekter på ekonomin. Forskningen framhåller bl.a. transportinfrastrukturens betydelse för att skapa större lokala marknader för arbete, bostäder och konsumtion, något som är starkt förknippat med ökad produktivitet, kortare arbetslöshetstider och högre sysselsättningstillväxt. En effektiv godslogistik är givetvis också oerhört centralt för konkurrenskraften i de varuexporterande delarna av näringslivet.50 Infrastrukturpolitiken har även en nyckelroll när det gäller klimatomställningen av . Trafiksektorn är det enda samhällsområde som sett över de senaste två decennierna uppvisar en fortsatt mycket kraftig ökning av utsläppen av växthusgaser. Hela transportsystemet står för av de svenska växthusgasutsläppen, inklusive utrikes sjöfart och flyg.51 Ökade investeringar och prioritering av miljövänliga transporter Som vi har berört finns det en hel del som tyder på att investeringarna i det svenska transportssystemet är låga, både i ett historiskt och internationellt perspektiv. ser vi ett behov av att öka investeringarna i infrastruktur, framför allt järnvägen. av bristande resurser till underhåll och begränsad kapacitetsökning är det svenska järnvägsnätet starkt ansträngt. Ett järnvägssystem som befinner sig farligt nära, eller t.o.m. på vissa sträckor, har passerat vad som i praktiken är kapacitetsutnyttjande är extremt känsligt för störningar. Arbetspendlare, inte minst i storstadsregionerna, drabbas av ständiga förseningar och industrins godstransporter utsätts för återkommande störningar. Sammantaget leder bristerna i järnvägsinfrastrukturen till betydande samhällsekonomiska förluster, framför allt på lång sikt.52 Ökade investeringar i järnvägsnätet kan även, framför allt i kombination med andra styrmedel, ge ett kraftfullt bidrag till den gröna omställningen av transportsystemet. Kapacitetsbristen i järnvägssystemet gör att många företag, trots höga ambitioner när det gäller gröna transporter, inte ser någon annan utväg än att frakta sitt gods på lastbil. Även för enskilda personer, inte minst i storstadsregionerna, gör ständiga förseningar och fullsatta tåg att det är svårt att kombinera en fungerande vardag med miljövänliga, kollektiva arbetsresor. Det är självfallet orimligt att företag och hushåll på detta sätt hålls tillbaka i sina strävanden att bidra till en hållbar tillväxt. Investeringar i vägar och järnvägar ska finansieras på ett ansvarsfullt sätt. I det ligger att investeringar i infrastruktur huvudsakligen ska finansieras över anslag i statsbudgeten. Vi är dock öppna för att i vissa väl avgränsade fall pröva den modell för avgiftsfinansiering som regeringen har tillämpat inom ramen för Stockholmsöverenskommelsen och det västsvenska infrastrukturpaketet, där lån i Riksgälden finansierar större väg- och järnvägsprojekt, bl.a. Förbifart och pendeltågstunneln i . I finansieringslösningen ges emellertid staten full kostnadstäckning för dessa lån genom att räntor och amorteringar betalas med överskottet från trängselskatten. På så vis skapas en robust ekonomi i projekten som står i mycket god samklang med intentionerna bakom det finanspolitiska ramverket. Vi ser även en stor potential i att utveckla andra former av alternativ finansiering, inte minst genom att på olika sätt utnyttja de ibland mycket betydande markvärdesstegringar som blir effekten av att man bygger ny infrastruktur. En finansieringsmodell byggd på exploateringsintäkter har bl.a. prövats med framgång vid bygget av tunnelbana. För att få utrymme för fler angelägna investeringar anser vi att man utöver trängselskatt även bör kunna öka inslaget av andra typer av brukaravgifter. Det är viktigt att poängtera statens ekonomiska ansvar för grundläggande infrastruktur såsom europavägar, riksvägar och järnvägens stamnät. Infrastruktursatsningar ska styras utifrån samhällsekonomisk nytta på nationell nivå, inte enskilda kommuners eller regioners ekonomi. Vi föreslår ett system med stegvisa miljöbilsbonusar där bilar med lägre utsläpp får en premie. Men vi tror också att vi kan driva på utvecklingen ännu mer genom att införa en registreringsavgift för bilar med koldioxidutsläpp över en viss nivå. I finns ett sådant kostnadsneutralt system med registreringskatt och miljöbilsbonus. Det system vi föreslår bör samordnas med den nya miljöbilsdefinition som ska börja gälla 2013. En kunskapsskola för alla. Kunskapsresultaten sjunker och likvärdigheten minskar. har andelen elever som inte når mål ökat . De internationella kunskapsmätningarna visar även att svenska elevers kunskaper har försvagats jämför med andra länder. Studier har visat att tillsammans med är de två länder som har rasat mest . Det som är mycket bekymmersamt är att våra svenska elever har försämrat sina resultat på samtliga områden. har tappat den tidigare tätpositionen vad gäller en likvärdig skola. Skillnaderna mellan eleverna har ökat och den sociala bakgrundens betydelse i har blivit större och t.o.m. större än OECD-genomsnittet. I spelar elevernas sociala bakgrund numera lika stor roll för resultaten som för eleverna i och . var det av eleverna med minst en högskoleutbildad förälder som nådde behörighet till något av gymnasieskolans program, medan motsvarande andel för elever vars föräldrars högsta utbildningsnivå är gymnasieskola respektive grundskola var respektive . Varje elev ges således inte chansen att lyckas i skolan. Det är ett uppenbart misslyckande för skolpolitiken. Den minskade likvärdigheten är också en av förklaringarna till att resultaten i skolan sjunker.