ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · GZ02XSD246 · 2012-01-26 00:00:00 — med anledning av prop. 2011/12:58 Eftersök av vilt vid sammanstötning med spårbundna fordon tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att tillsätta en utredning för att utvärdera bestämmelserna och behoven av eftersök av vilt vid incidenter utöver spårbundna fordon och motorfordon. Oavsett antal incidenter där vilt och motordrivna fortskaffningsmedel är inblandade, är det av största vikt att djuren inte utsätts för onödigt lidande. Att förebygga och minimera eventuella oklarheter i bestämmelserna, gör att djur bör kunna spåras upp på mest humana sätt oavsett hur olyckan uppstod. För att minimera onödigt lidande vid alla incidenter med motordrivna fortskaffningsmedel, bör det göras en översyn av bestämmelserna i detta avseende.
mot · GZ02Fi5 · 2012-02-23 00:00:00 — med anledning av skr. 2011/12:71 om stabilitetsfonden tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att värdet på de statliga teckningsrätter i Nordea som nyttjas av Stabilitetsfonden ska återbördas staten. beslutade att inrätta en stabilitetsfond syftandes till att motverka risker för allvarliga störningar i det finansiella systemet. Regeringen har slagit fast att Stabilitetsfonden ska leda till att kostnader för det finansiella systemet bekostas av kreditinstituten själva och alltså inte av skattebetalarna, bl.a. i berörd skrivelse där det konstateras att: regeringen instämmer i uppfattning att den finansiella sektorn ska stå för de kostnader som är knutna till statliga stödåtgärder som vidtas gentemot kreditinstitut med anledning av finansiella kriser. delar den bedömningen, och motsätter sig således att det offentliga , antingen direkt genom skattepengar eller indirekt genom vad som är att betrakta som medborgarnas tillgångar, ska överföras till nämnda fond. Det är således beklagligt att regeringen lät Stabilitetsfonden delta med statens pro rata-andel i Nordeas nyemission. Statens ägarandel i Nordea motiverade teckningsrätter till ett värde om . De facto överfördes alltså denna summa från det offentliga till en fond vars syfte är att underlätta för privata aktörer och som enligt regeringen liksom ska finansieras via samma aktörer. Tillika är det tveksamt om förfarandet över huvud taget är juridiskt korrekt. Exempelvis säger professor att hon anser att det inte finns utrymme i lagen för innehållet i förordningen. själva påpekar att det varit mer rättframt att delta i nyemissionen via statsbudgeten. Denna felaktighet bör åtgärdas, och staten bör återbördas de från Stabilitetsfonden, vilka i stället bör krävas in från berörda privata finansiella aktörer, i syfte att nå upp till målsättningen om att det finansiella systemet ska bära sina kostnader självt och att skattebetalarna inte ska drabbas vid störningar i det finansiella systemet. Detta bör ges regeringen tillkänna.
mot · GZ02Ju10 · 2012-02-28 00:00:00 — med anledning av skr. 2011/12:73 Ansvar och engagemang en nationell strategi mot terrorism tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen i sin förebyggande strategi mot terrorism bör redovisa en klar koppling mellan översiktliga riskanalyser över olika former av terrorism och riskgrupper, åtgärder anpassade efter dessas olika beskaffenheter samt vetenskapligt underlag som ger stöd för att åtgärder ger avsedd preventiv effekt eller att nya obeprövade åtgärder följs upp vetenskapligt. Regeringens skrivelse om sin nationella strategi mot terrorism består i huvudsak av tre delar: förebyggande, förhindrande och förberedande strategier. I den förstnämnda delen om förebyggande arbete skriver regeringen att det är viktigt att det förebyggande arbetet baseras på vetenskapliga undersökningar och beprövade metoder1. Detta tolkar vi som att de är viktigt att de förebyggande åtgärder som används har utvärderats vetenskapligt och att de har visat sig ge avsedd preventiv effekt. Denna förebyggande del av skrivelsen är ändå full med riktlinjer och exempel på hur det förebyggande arbetet bedrivs och ska bedrivas utan klar koppling till vetenskapligt stöd. Det är också oklart hur regeringen resonerat i sin prioritering av åtgärdsresurser: hur olika åtgärder anpassats efter olika hotbilder. Vi vill därför se att regeringen redovisar sin förebyggande strategi mot terrorism med en klar koppling mellan för det första översiktliga riskanalyser över olika former av terrorism och riskgrupper, för det andra åtgärder anpassade efter dessas olika beskaffenheter samt för det tredje och slutligen vetenskapligt underlag som ger stöd för att åtgärder ger avsedd preventiv effekt eller att nya obeprövade åtgärder följs upp vetenskapligt. Ett exempel är den tidigare behandlade handlingsplanen för att värna demokratin mot våldsbejakande extremism som är en del av den förebyggande strategin.2 Jag anser inte att handlingsplanen utifrån mina tidigare yrkanden uppfyller ovan anförda krav. Regeringens skrivelse 2011/12:73 s. 9. Regeringens skrivelse 2011/12:73 s. 9.
mot · GZ02Ju7 · 2012-02-27 00:00:00 — med anledning av prop. 2011/12:63 Ökad säkerhet i domstol tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att göra det möjligt för domstolar att införa permanenta säkerhetskontroller. Utvecklingen med fler våldsbrott och ett ökat inslag av grov organiserad brottslighet i samhället innebär ett betydligt hårdare samhällsklimat . har vi kunnat se att antalet anmälda övergrepp i rättssak ökat kraftigt. Många av de som arbetar inom rättsväsendet drabbas av hot och trakasserier och allt fler känner otrygghet och osäkerhet vid domstolsförhandlingar. Polisen vittnar om att det är svårt att få vittnen att vittna. Det har även förekommit ett flertal incidenter vid domstolar, och farliga föremål tas kontinuerligt i beslag vid olika domstolar. Mot denna bakgrund menar vi att det finns ett starkt behov av att förbättra säkerheten vid domstolar. Regeringens proposition syftar till att förstärka säkerheten i domstolarna genom förändringar i lagen (1981:1064) om säkerhetskontroll i domstol. Regeringens förslag innebär ökade möjligheter att genomföra säkerhetskontroll om en säkerhetsrisk kan konstateras. Vi ifrågasätter dock om regeringens förslag är tillräckliga. Både och förordar någon form av permanenta säkerhets-kontroller. Vi menar att en sådan ordning skulle ha en preventiv effekt och öka tryggheten och säkerheten i rättsprocessen. Svårigheten att utgå från en riskbedömning är att det är förenat med betydliga svårigheter att i förväg bedöma vilka mål som resulterar i våld, hot eller andra brottsliga gärningar. Utredningen visar att det finns andra länder i som har permanenta lösningar för säkerhetskontroller. Permanenta säkerhetskontroller kräver ökade resurser, men rättstryggheten måste i längden anses överväga ökade kostnader. Vi menar därför att inriktningen i säkerhetsarbetet på domstolarna bör vara att gå mot permanenta säkerhetskontroller vid domstolarna. Regeringen bör därför göra det möjligt för alla domstolar att införa permanenta säkerhetskontroller. Arhe Hamednaca (S)
mot · GZ02Ju9 · 2012-02-28 00:00:00 — med anledning av prop. 2011/12:63 Ökad säkerhet i domstol tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behovet av ett förbättrat skydd och ökad säkerhet i domstolar för vittnen och målsägande. I propositionen redovisas ett antal åtgärder för att domstolarna ska kunna höja säkerheten under förhandlingarna. Några förslag som handlar om skyddet i domstolslokalerna före och efter, liksom i pauser under förhandlingarna finns inte, vilket de gröna anser är en brist. I rapporten påverkan mot brottsoffer och vittnen (2008:8) har Brå studerat hur denna typ av brottslighet ser ut och hur den kan förebyggas. I studien utkristalliserar sig tre grupper av gärningspersoner: brottsaktiva ungdomar, personer inom den organiserade brottsligheten och män som misshandlar sin partner. Studien visar också att den som hotar och den som blir hotad ofta har någon form av relation till varandra. Det handlar väldigt ofta om män som utsätter kvinnor för våld och andra övergrepp i hemmen. Väldigt sällan drabbas någon helt utomstående. Hot mot vittnen och målsägande för vad de berättar till de rättsvårdande myndigheterna, kan i vissa fall utgöra övergrepp i rättssak. Detta brott är också ett artbrott, vilket innebär att samhället markerat hur allvarligt brottet är. Det förhindrar dock inte uppkomsten av brottet eller verkar på något sätt mildrande mot den person som utsatts för hotet eller kränkningen. Det förekommer att tilltalade, vänner eller släktingar till dem eller andra parter i rättegångar, före, under eller efter rättegångar agerar på sätt som är avsedda att skrämma målsäganden och vittnen. Det förekommer också att vittnen och målsäganden av olika skäl är rädda för att framträda i rätten och framföra sin utsaga. Denna rädsla kan medföra att rättegångar ställs in, att skyldiga befinns oskyldiga eller att i värsta fall oskyldiga befinns skyldiga. Det är mot denna bakgrund av mycket stor vikt att vittnen och målsäganden när de väl befinner sig i domstolen ska känna sig trygga och säkra och inte behöva riskera att få gärningen de tidigare varit med om återupprepad genom att behöva möta den tilltalade utanför förhandlingssalen, i väntrummet eller på andra sätt i omedelbar anslutning till rättegången. Kostnaden för inställda rättegångar och rättegångar som förlängs är också stor. och har arbetat för att motverka de problem som beskrivits ovan. Någon heltäckande bild av arbetet i domstolarna för att skydda vittnen och målsäganden och vilken effekt detta fått finns emellertid inte. Frågan belyses till viss del i huvudförhandlingar i brottmål (RiR 2010:7), men alls inte på ett heltäckande sätt. Det finns mot bakgrund av detta ett behov av att närmare utreda hur det ser ut med säkerheten för vittnen och målsäganden i domstol. I arbetet bör särskilt ingå hur skyddet för personer som utsatts för våld i nära relationer kan utvecklas. Detta bör ge regeringen tillkänna.
mot · GZ02Sf3 · 2012-02-16 00:00:00 — med anledning av prop. 2011/12:60 Genomförande av återvändandedirektivet tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att återreseförbudet ska vara . tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att den generella tiden som utlänningar kan hållas i förvar ska vara . tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att den tid som en utlänning kan hållas i förvar, då det finns synnerliga skäl eller då utlänningen inte samarbetar eller då det tar att införskaffa handlingar, ska vara utöver den generella tiden . Regeringens proposition 2011/12:60 om genomförande av återvändandedirektivet bygger på Alliansens migrationsöverenskommelse med . EU-direktivet stipulerar att samtliga medlemsstater ska införa minimikrav vad gäller återvändande av människor som vistas i unionen utan tillstånd, dvs. Det finns alltså ett visst handlingsutrymme enligt direktivet, så länge miniminivåer uppfylls. Inledningsvis ska sägas att avvisar gemensamma normer och regler på det migrationspolitiska området i EU, och hellre skulle se att varje land själv formar sin migrationspolitik. Då direktivet emellertid ska införas fordras att det tas ställning till dess innehåll. Det finns flera faktorer som talar för en kraftig skärpning i jämförelse med de förslag som regeringen lagt fram i propositionen. Ett anmärkningsvärt förslag i propositionen är att den som befunnits uppehålla sig olagligt i och vägrar lämna landet inom den givna tidsfristen för avvisade och för utvisade tilldelas återreseförbud på endast . Direktivet medger återreseförbud på maximalt men regeringspartierna tillsammans med har lagt sig på den nedre gränsen. återreseförbud är att betrakta som mycket generöst, och det behövs hårdare regler i linje med direktivets maxgräns om återreseförbud för den som uppehållit sig illegalt i landet. Ett återreseförbud , förutom att vara synnerligen milt, skulle också innebära att utmärker sig som ett av de länder i EU med kortast tid för återreseförbud. Ett återreseförbud ser vi som fullt rimligt då det rör sig om utlänningar som enligt inte befunnits ha någon godtagbar anledning att uppehålla sig i . Vad gäller den generella tiden som utlänningar kan hållas i förvar innan återsändande till hemlandet verkställs föreslås i propositionen en maxgräns . Även här finns goda anledningar att förorda , enligt den maximala tid som direktivet tillåter. Undantag kan göras i fall då det finns synnerliga skäl (i propositionen föreslagen maxgräns ) eller då utlänningen inte samarbetar eller då det tar att införskaffa nödvändiga handlingar (i propositionen föreslagen maxgräns ). Direktivet ger möjlighet att i dessa undantagsfall utöka förvarstiden utöver den generella gränsen, vilket i praktiken innebär arton månader. En generell gräns och en gräns om ytterligare förvarstid för såväl synnerliga skäl som i fall då utlänningen inte samarbetar eller då det tar att införskaffa handlingar bör införas. Det ovan anförda bör ges regeringen till känna.
mot · GZ02A5 · 2012-03-21 00:00:00 — med anledning av prop. 2011/12:107 Samverkan mellan kommuner om samhällsorientering m.m. avslår regeringens förslag till ändringar i 49 § lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring och 95 § lagen (1997:239) om arbetslöshetskassor. Nämndemän bör medverka i kammarrätten I propositionen föreslås att kammarrätternas sammansättning ändras på så sätt att nämndemän inte längre ska medverka i kammarrätten i mål enligt lagen om arbetslöshetsförsäkring eller lagen om arbetslöshetskassor. Det är nödvändigt att domstolarna har medborgarnas förtroende. Ett viktigt inslag i syfte att uppnå detta är nämndemännens aktiva deltagande i domstolarna. Nämndemännen ska vara allmänhetens garant för insyn i den dömande verksamheten. De tillför domstolen en breddad livserfarenhet och representation för den allmänna rättsuppfattningen. Lekmannadomarna bidrar också till att juristerna blir tvungna att göra sina tankegångar begripliga för icke-jurister. Nämndemännen är viktiga för domstolarnas legitimitet och förtroende hos medborgarna. De har en viktig roll och betydelse i ett modernt och demokratiskt rättssystem. Genom tiderna har lekmannarepresentationen setts som en garanti för rättssäkerhet och folkfrihet. Det är därför angeläget att slår vakt om och utvecklar nämndemannafunktionen. Regeringen har en gång tidigare föreslagit att nämndemannamedverkan i kammarrätten i mål om arbetslöshetsförsäkring ska avskaffas. avstyrkte det förslaget och anförde att lekmannamedverkan är av särskilt värde när det gäller bedömningsfrågor och skälighetsavvägningar. Sedan regeringsskiftet har strategiska och förödande försämringar av arbetslöshetsförsäkringen verkställts. Dessa har inte bara medfört att försäkringen har blivit sämre, dyrare och mer orättvis, utan också att regelverket har blivit onödigt krångligt. Otaliga förändringar och provisoriska undantagsbestämmelser har skadat tilltron till arbetslöshetsförsäkringen. Reglerna gäller inte längre lika för alla i samma situation, och villkoren för ersättning är inte längre tydliga och logiska. En grundläggande förutsättning för rättssäkerhet är att en medborgare har möjlighet att förutse konsekvenser av en händelse. Det nuvarande regelverket är svårt att förstå och tillämpa på ett rättssäkert sätt. Regeringen menar nu att de mål som kommer till kammarrätten är så komplicerade att det kräver särskild kompetens och vill därför avskaffa kravet på nämndemannamedverkan. menar att det vore bättre att införa tydliga, logiska och rättssäkra regler i arbetslöshetsförsäkringen än att avskaffa nämndemännen för att regelverket har blivit för krångligt. Det finns inte heller några effektivitetsvinster med förslaget, och kostnaden för nämndemannamedverkan är försumbar. Mot bakgrund av vad som har anförts föreslår vi att avslår regeringens förslag om borttagande av nämndemäns medverkan i kammarrätten i 49 § lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring och 95 § lagen (1997:239) om arbetslöshetskassor.
mot · GZ02Fi11 · 2012-03-14 00:00:00 — med anledning av prop. 2011/12:66 Godkännande av Europeiska rådets beslut om ändring av artikel 136 i EUF-fördraget stabilitetsmekanism för euroländer tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att de demokratiska principerna måste värnas när åtgärder för att hantera skuldkrisen i genomförs. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att insynen och den demokratiska kontrollen av ESM:s verksamhet måste förstärkas. I snabb takt införs nu reformer inom EU för att hantera den djupa ekonomiska kris som drabbat eurozonen. Det är viktigt att konstatera att eurosamarbetet är en bidragande orsak till den ekonomiska krisen. Systemet med en valuta och en ränta för så olika ekonomier har bidragit till att länder haft en konstgjort låg ränta som lett till en hög skuldsättning som bidragit till en överhettning i ekonomin. Detta grundläggande problem löses inte genom de nu föreslagna mekanismerna. Det finns också en fara i att den snabba reformtakten gör att demokratiska principer sätts åt sidan. Att införa långtgående reformer som inte har stöd bland befolkningen skapar inte stabilitet och trygghet i ekonomin utan riskerar snarare att bygga in en ökad osäkerhet i det europeiska politiska och ekonomiska systemet. Den nu föreslagna stabilitetsfonden ESM har fått hård kritik för att den inte styrs enligt demokratiska principer och att konstruktionen inte möjliggör insyn och demokratisk granskning av verksamheten. Enligt fördraget ska exempelvis ordförande, ledamöter och suppleanter samt den verkställande direktören och övrig personal åtnjuta immunitet mot rättsliga förfaranden när det gäller handlingar som de utför i sin tjänsteutövning. Fördraget säger också att ESM, dess egendom, fonder och tillgångar ska ha immunitet mot varje form av juridisk behandling. Detta rimmar illa med principerna om att ansvariga ska kunna ställas till svars för de handlingar de utför och att misstag som begås ska kunna rättas till med juridiska medel. Fördraget slår också fast att och alla handlingar som tillhör eller innehas av ESM ska vara okränkbara, vilket väcker allvarliga frågor kring hur insynen i ESM:s verksamhet ska kunna ske och hur verksamheten på ett rimligt sätt ska kunna granskas. Regeringen bör verka inom det europeiska samarbetet för att påverka utformningen av ESM i demokratisk riktning. Verksamheten bör inte medföra juridisk immunitet och måste vara möjlig att granska demokratiskt. Per (MP)
mot · GZ02Fi12 · 2012-03-21 00:00:00 — med anledning av prop. 2011/12:106 Offentlig upphandling från eget företag och vissa andra frågor tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att även undanta koncerninterna transaktioner från kravet på upphandling. I propositionen föreslås att det i lagen (2007:1091) om offentlig upphandling () införs ett nytt så kallat in house-undantag från kravet på upphandling. Det nya undantaget innebär att avtal som sluts mellan en upphandlande myndighet och en juridisk person eller en gemensam nämnd inte anses utgöra ett kontrakt enligt . Undantaget gäller endast under förutsättning att kontroll- och verksamhetskriterierna, de så kallade Teckalkriterierna, är uppfyllda. Vi stödjer det permanenta undantag från lagen om offentlig upphandling som föreslås i propositionen. Vi anser emellertid att undantaget borde ha fått en mer generell utformning så att även koncerninterna transaktioner mellan kommunala bolag hade omfattats. Med den lagstiftning som regeringen nu föreslår finns en uppenbar risk att kommuner och landsting tvingas till betydande och för skattebetalarna mycket kostsamma förändringar i hur man organiserar sin verksamhet. Vi har självfallet förståelse för att regeringen beaktat det oklara EU-rättsliga läget när det gäller möjligheten att undanta koncerninterna transaktioner från kravet på upphandling. Men istället för att utgå från att i ett framtida utslag inte kommer att godta koncerninterna transaktioner så anser vi att regeringen borde ha främjat praxisbildning genom att föreslå en nationell bestämmelse som sedan kunnat ligga till grund för en prejudicerande dom i .
mot · GZ02Fi13 · 2012-03-29 00:00:00 — med anledning av prop. 2011/12:119 Utlåning till avslår proposition 2011/12:119 Utlåning till . Det är grundläggande bedömning att det inte är ansvar att reda ut de problem som orsakats av att andra länder valt att avskaffa sin självständiga penningpolitik och hållit sig med osunda statsfinanser. Om hjälp ändock behövs, utöver den som kan stå till förfogande genom IMF, EFSM, EFSF och andra institut, i form av bilaterala lån är vi öppna för den möjligheten vad avser länder i vår omedelbara närhet. Detta definierar vi som övriga nordiska länder samt . Hållningen utesluter således att bilaterala låneavtal upprättas med republiken . Vi anför vidare följande: IMF och EFSM har ställning som prioriterade borgenärer. Deras fordringar kan således regleras före övriga långivares. Risken med ett bilateralt upprättat låneavtal blir därmed markant högre om skulle få svårigheter att återbetala sina lån. Den rörliga räntan som tillämpas har bestämts till tremånadersräntan för internbanklån i euro (Euribor) med ett påslag om . Detta är under inga som helst omständigheter tillräckligt och innebär en undermålig riskpremie. Risk/reward-ration är ej acceptabel. I låneavtal med och är räntepåslaget . Som propositionen själv konstaterar så är kreditrisken vid utlåning till en stat betydligt svårare än när det gäller andra typer av låntagare. För det första är den makroekonomiska utvecklingen svår att förutse, vilket illustreras väl av den senaste finansiella och ekonomiska krisen. [] Svårigheterna är givetvis särskilt stora när det gäller en stat som befinner sig i en akut ekonomisk kris. I den nu aktuella situationen är den pågående krisen i euroområdet ytterligare en komplikation. [] är kreditbetyget för relativt lågt för att gälla ett utvecklat industriland. Risken är således inte negligerbar. vidhåller sin ståndpunkt att det inte är statens uppgift att spekulera med medborgarnas pengar. Skattemedel ska behandlas vördsamt och med respekt och ska inte riskutsättas på föreslaget sätt. Med det ovan anförda bör propositionen i sin helhet avslås.
mot · GZ02Fi6 · 2012-03-07 00:00:00 — med anledning av skr. 2011/12:71 om stabilitetsfonden tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma med förslag på hur Stabilitetsfondens nivå kan relateras till banksektorns storlek snarare än till den svenska ekonomin som helhet. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma med förslag på hur Stabilitetsfonden kan förändras så att kreditinstituten står för den absoluta merparten av finansieringen av fonden. granskning av Stabilitetsfonden visar att det är tveksamt att som koppla fondens storlek till BNP snarare än till banksektorns storlek. är målet att Stabilitetsfonden i genomsnitt ska uppgå till av BNP . Som påpekar har de svenska bankernas tillgångar vuxit betydligt snabbare än BNP , vilket visar på att fondens storlek snarare bör relateras till banksektorns storlek och risktagande än till den svenska ekonomins storlek som helhet. Regeringen bör återkomma till med förslag i denna riktning. konstaterar också i sin rapport att det trots regeringens uttalanden om att Stabilitetsfonden ska bekostas av kreditinstituten finns en risk att skattebetalarna i slutändan kommer att ha stått för mer än hälften av finansieringen av Stabilitetsfonden. Det är inte acceptabelt. Regeringen har redan överfört stora summor till Stabilitetsfonden, dels genom ett kapitaltillskott på , dels genom att regeringen låtit Stabilitetsfonden använda statens teckningsrätter i Nordea utan ersättning. Regeringen måste nu agera så att detta kapital återförs till skattebetalarna. Fonden måste konstrueras om så att den absoluta merparten av finansieringen i slutändan har kommit från kreditinstituten själva. Statens roll bör vara att administrera fonden och se till att resurserna används effektivt i svåra ekonomiska lägen för att förhindra finansiell oro, inte att stå för stora delar av fondens resurser. Per (MP)