mot · H002Fi219 · 2012-10-02 00:00:00 — Skydd genom spridning är kostnadseffektivt och ger ett stort strategiskt värde. uppfattning är att anskaffning av 100 39 E/F ska förberedas inom möjliga och rimliga tid. En utveckling av flygvapnets kapacitet är nödvändig för att kunna möta den nivå som andra flygvapen i vårt närområde kommer att ha . () är i tider av nya hotbilder och ökad terrorism en första försvarslinje, och det är viktigt att FRA har möjlighet att teknikutveckla för att kunna upptäcka utländska förhållanden som utgör ett hot mot vår nation eller mot enskilda svenska medborgare. Försvarsunderrättelsedomstolen och statens inspektion för försvarsunderrättelseverksamhet ska garantera att den personliga integriteten inte hotas på ett orimligt sätt när signalspaningen söker nya metoder att fånga säkerhetshot. Försvaret och är i behov av forskningsbaserad kunskap. () är därför nödvändigt för en självständig utveckling av vår försvars- och säkerhetspolitik. Den svenska modellen där bestämda myndigheter har krisberedskap på sitt verksamhetsområde och där regeringen har nationellt områdesansvar, länsstyrelserna regionalt och kommunerna lokalt områdesansvar är en effektiv modell. Jämte områdesansvaret finns sektorsansvar. Det är viktigt att myndigheten för samhällsskydd och beredskaps (MSB) utredande och samordnande roll inte tar över den som de faktiska utförarna av krisberedskap och krishantering har. Försvarsmakten bör upprätthålla en tätare kontakt med det civila, regionala och kommunala områdesansvaret. Olika elkraftskonsumenter är olika beroende av säker el. För samhällsviktig verksamhet kan oacceptabla konsekvenser uppstå snabbt vid elavbrott. Med hjälp av modern styrteknik kan olika användare sättas i prioriteringsordning vid brist på el. Forskning visar att särskilda reservkraftnät med viss radie är kostnadseffektiva när det finns flera samhällsviktiga verksamheter nära varandra. Regeringen bör utreda reglering och planering av särskilda reservkraftnät i våra residensstäder. menar att det är statens kärnuppgift att upprätthålla lagen och därigenom garantera medborgarna trygghet och säkerhet. Brottsoffers och potentiella brottsoffers intressen måste sättas före brottslingarnas. I dagens samhälle har dock vård- och rehabiliteringstanken fått en alltför dominerande ställning i den kriminalpolitiska debatten. anser att detta är fel sätt att angripa problematiken på. För oss står det klart att om respekten för lag och ordning ska upprätthållas måste grov brottslighet straffas hårt och rättvist. Detta markerar att samhället sätter laglydiga medborgares intressen i första rummet. Det är för oss också en självklarhet att straffen alltid ska stå i samklang med den allmänna rättsuppfattningen. föreslår omfattande reformer för att komma till rätta med den utveckling som sker i dagens . Vi avsätter 2013, 2014, 2015 och 2016. Totalt avsätter vi för att stärka de brottsbekämpande myndigheterna. Kriminellas perspektiv har under allt mer kommit att få stå över den allmänna rättsuppfattningen. Ett straff har reducerats till vård som fokus har flyttats från brottsoffer och samhällets bästa till brottslingens perspektiv. Sociologin har getts alltför stort fokus och genom detta urskuldat grova brottslingar utifrån uppväxt, socioekonomiska förhållanden samt olika psykosociala omständigheter. Rättvisa handlar om upprättelse för brottsoffret, om skydd mot fortsatt brottslighet och om ett samhälle som tydligt markerar mot dem som skadar andra. ser inget motsatsförhållande mellan att å ena sidan värna brottsoffren och de laglydiga medborgarna, å andra sidan vårda och återanpassa dömda brottslingar. är anhängare av den absoluta straffrätten och ställer upp tre mycket tydliga principer: Ekvivalensprincipen: att lika fall behandlas lika Proportionalitetsprincipen: att ett straff ska stå i proportion till det brott som begåtts Skuldprincipen: att gärningsmannen ur subjektiv synpunkt kan betraktas som ansvarig för sina handlingar. 8.5.2.1Statlig garanti för skadestånd till brottsoffer kan en person som döms för ett brott dömas att betala skadestånd till brottsoffret. Dock finns ett stort problem i det att brottsoffret själv, med hjälp, måste kräva gärningsmannen på det utdömda beloppet. Om gärningsmannen inte betalar är det upp till offret att vända sig till sitt försäkringsbolag i ett försök att få ersättning. Fungerar inte detta ska brottsoffret själv ta kontakt med . Här ska offret skriftligen ansöka om att få det som kallas brottsskadeersättning, vilket kan skilja sig från det skadestånd personen i fråga blivit tilldömd. Denna procedur, där offret återigen måste förklara sig och vädja till gärningsmannen, utgör ytterligare en förnedring och ett ifrågasättande av offret. Dessutom finns ingen garanti för att offret får den ersättning som en domstol en gång beslutat. vill istället se ett system där staten betalar ut det utdömda skadeståndet till brottsoffret och därefter kräver in pengarna från gärningsmannen. Detta skulle innebära att offret så snart domslutet vunnit laga kraft får sitt skadestånd, som staten tar hand om vidare behandling och kontakt med gärningsmannen. Vi menar att det är ett system som bör vara självklart i en rättsstat. Vårt förslag skulle minska frustrationen och det onödiga lidande som åsamkas brottsoffer på grund av dagens system för skadeståndsutbetalningar. Vi avsätter 2013, 2014, 2015 och 2016. Totalt avsätter vi till en statlig garanti för skadestånd till brottsoffer. 8.5.2.2Vittnesskydd och ökad säkerhet i domstol Många av de goda medborgare som sätter sig i vittnesbåset är utsatta, och de vittnar alltför ofta med fara för sitt eget liv. Rättsväsendet har inte förmått hantera den organiserade brottslighetens grenar som spridit sig ända in i rättssalen. Vittnestrakasserier blir allt vanligare och antalet vapen som smugglas in i svenska domstolar är alarmerande.68 69 Övergrepp i rättssak är ett mycket allvarligt brott då det inte bara riktar in sig mot individer utan utgör ett hot mot rättsstaten, och i slutänden mot det demokratiska statsskicket. vill se ett kraftigt utökat stöd till vittnesskyddet. Det handlar om polisskydd, hjälp med bostadsbyte och andra säkerhetsåtgärder. har även de juridiska ombuden fått motta hot, trakasserier och rena våldsdåd från kriminella nätverk. Också här förordar vi ett ökat skydd. Utöver detta vill vi även att permanenta säkerhetskontroller ska införas i anslutning till domstolsentréer i förebyggande syfte. Ett genomförande av förslaget innebär att entréer måste byggas om och att viss teknisk utrustning måste införskaffas. Betydligt fler ordningsvakter kommer också att behövas. Vi avsätter 2013, 2014, 2015 och 2016. Totalt avsätter vi till domstolar. 8.5.3Hårdare tag mot brottsligheten 8.5.3.1Straffskärpningar och riktigt livstidsstraff vill se kraftiga straffskärpningar för våldsbrott. Detta innebär inte minst en rejäl höjning av miniminivåerna eftersom svenska domstolar oftast dömer i nedre delen av straffskalan. Svensk livstid innebär i praktiken fängelse enligt rättspraxis, och enligt principen om två tredjedelars frigivning blir resultatet oftast fängelse. vill se införandet av verklig livstid där det även ska vara möjligt att utdöma livstid utan möjlighet till benådning. Riktiga livstidsstraff ska kunna utdömas för brott som enligt kan medföra livstidsstraff. Utöver detta ska riktiga livstidsstraff kunna utdömas för upprepad grov våldsbrottslighet av särskilt hänsynslös och våldsam natur, till exempel för synnerligen grov misshandel, grov våldtäkt eller en kombination av dylika grova våldsbrott. I dagens finns det generösa rabattsystem för den som valt en kriminell livsstil. Det handlar dels om en så kallad mängdrabatt vilken innebär att ju fler brott en person begår desto mindre påföljd ges för varje efterkommande brott. Vid flerfaldig brottslighet gäller även en särskild straffskala. Utgångspunkten för denna straffskala är att det är det brott med högst straff som kan utdömas med ett visst tillägg. Detta utgör straffskalans maximum. Tillägget är som och som mest beroende på hur allvarlig brottsligheten är. Moraliskt sett kan det visserligen anses mest korrekt att döma varje begånget brott för sig och tillämpa det som kallas kumulationsprincipen där de utdömda straffen adderas för varje brott. anser dock att ett totalt avskaffande av mängdrabatten för alla typer av brott skulle kunna ge oönskade konsekvenser eftersom det rent teoretiskt skulle kunna innebära att en person som klottrat i praktiken fick ett högre straff än en person som begått ett mord. För merparten av brottsligheten anser vi därför att ett system likt dagens med strafftillägg är det bästa, även om vi vill se en förändring till skarpare tillägg. Vi förordar dels att det för varje nivå i den gemensamma straffskalan definieras ett minimitillägg, dels att de övre gränserna för strafftillägg kraftigt höjs. Genom att införa minimitillägg försäkras det att en gärningsman som begått flera brott alltid ges ett ordentligt förlängt straff. Detta ger också samhället bättre möjligheter att markera mot flerfaldig brottslighet. ser dock ett behov av att i vissa fall frångå regeln om strafftillägg. I fall då det rör sig om grövre upprepad våldsbrottslighet vill vi se ett totalt avskaffande av alla typer av rabatter. Där låter vi principen om brottsoffrens rätt till upprättelse få företräde och menar att det är oacceptabelt att bedöma denna typ av brott olika beroende på om det är engångshandlingar eller inte. Det är vår mening att varje offer för grov våldsbrottslighet ska få upprättelse och att samhället tydligt ska markera mot varje enskilt dåd. vill införa en princip om tredje gången gillt för vålds-, sexual- och narkotikabrott som resulterat i fängelsedom (också villkorlig sådan). Denna princip innebär att den person som för tredje gången fälls för sådan brottslighet per automatik bör dömas till lagens maxstraff för det av de begångna brotten som har det högsta maxstraffet samt utöver detta ges ett maximalt strafftillägg. tillämpar så kallad två tredjedelars frigivning, vilket innebär att den kriminelle automatiskt blir villkorligt frigiven efter att två tredjedelar av straffet avtjänats på anstalt. Detta skapar en stor diskrepans mellan den allmänna rättsuppfattningen och den lagstiftning som finns. För att öka förståelsen för svensk lagstiftning och för att försvåra för en kriminell livsstil vill avskaffa den automatiska frigivningen efter två tredjedelar av tiden för personer dömda för vålds- och narkotikabrott. anser inte att det är rimligt att en utländsk medborgare som begått en våldtäkt, ett mord eller något annat grovt våldsbrott ska belönas med uppehållstillstånd och svenskt medborgarskap. Tyvärr är det dock så att utlänningar i får stanna i landet trots att de begått grova brott såsom mord, dråp, misshandel och våldtäkt och trots att lagen medger utvisning. Detta beror på att utvisningsprövning inte är obligatorisk och på att dagens lagstiftning och rättspraxis verkar bry sig mer om förövare än om samhälle och brottsoffer. I de fall där utvisning döms ut rör det sig ofta om . Vi anser att utvisning som regel ska ske på livstid om det inte finns särskilda förmildrande omständigheter som talar emot detta. En person utan svenskt medborgarskap ska inte få förmånen att stanna i om personen i fråga inte kan eller vill respektera våra lagar och regler. Det bör därför vara obligatoriskt att alltid pröva frågan om utvisning när en utlänning begått ett brott i . Vi anser vidare att endast om det föreligger synnerligen starka skäl ska en utlänning som blivit dömd för ett brott som kan leda till utvisning kunna undgå att utvisas. Svensk domstol bör inte lägga någon större vikt vid utlänningens levnadsomständigheter eller hur länge utlänningen vistats i när frågan om utvisning behandlas. Inte heller ska en utlänning som begått grova brott i få stanna på grund av flyktingstatus. För att kunna kontrollera att utvisade individer inte kommer åter till under annan identitet ska foto, fingeravtryck och dna-prov tas och lagras i ett register som alla nya immigranter ska kontrolleras mot. Återfinns en person i detta register ska denna frihetsberövas och en ny utvisning utföras. Det är inte rimligt att vårt land som praxis åtar sig ansvaret att straffa individer som inte är svenska medborgare. Därför anser vi att när en utlänning blir dömd till fängelse med efterföljande utvisning ska sträva efter att straffet ska avtjänas i den dömdas hemland eller i annat anvisat land. ska därmed arbeta för att upprätta avtal med andra länder för att möjliggöra detta. Den ökade globaliseringen i världen innefattar även en ökad rörlighet för kriminella nätverk, och gränser står numera i och med medlemskapet i EU närmast oskyddade. Tullen har förlorat en del av sina befogenheter och passkontroller är förbjudna mellan Schengenländer. I detta klimat frodas människo-, narkotika- och vapensmuggling som kriminella individer kan röra sig fritt inom området. Det är viktigt att tullen ges de verktyg den behöver för att kunna möta dessa nya förutsättningar. Eftersom EU förbjuder tullen att utföra en väsentlig del av sitt arbete är det på lång sikt ambition att återvinna vår nationella suveränitet på detta område. På kortare sikt vill vi se en möjlighet för att införa temporära gränskontroller när det bedöms behövas. betraktar uppgift huvudsakligen som brottsbekämpande och brottsförebyggande och inte skatteindrivande. I enlighet med detta ämnar vi flytta från kontroll till och följaktligen även från utgiftsområde 3 Skatt, tull och exekution till utgiftsområde 4 Rättsväsendet. Vi avsätter och totalt för att stärka gränskontrollerna. 8.5.4.2Svenska polismyndigheter blir till en Polisen består av 21 separata polismyndigheter med () som övervakande myndighet. Alla polismyndigheter agerar formellt och i praktiken självständigt även om det finns olika typer av samarbeten som i stort bygger på frivillighet. Vissa direktiv och förordningar ges av RPS, men mandatet som dessa vilar på är inte särskilt starkt. Tyvärr fungerar inte polisorganisationen som det är tänkt. Styrningen från RPS är alltför dålig på grund av begränsade befogenheter som förhindrar implementering av nationella program. Det är även otydligt vilka befogenheter de lokala polisstyrelserna har i förhållande till RPS. Eftersom polisväsendet är så splittrat innebär det ökade kostnader, helhetsansvaret saknas då det inte finns en chef som har ett övergripande ansvar och kompetensförsörjningen inom organisationen blir lidande. vill se att alla polismyndigheter slås ihop till en enrådighetsmyndighet, att denna myndighet kort och gott namnges Polisen och att myndigheten får en chef som har ett helhetsansvar för dess verksamhet. 8.5.5Inga fler papperspoliser! Det har uppmärksammats att Polisen ägnar en väldigt liten del av sin arbetstid åt synligt polisarbete på gator och torg. inser att problemen med effektiviteten inom hela rättskedjan i allmänhet och polisen i synnerhet härrör från strukturella problem snarare än avsaknad av ekonomiska resurser. Det finns även en bred politisk enighet om behovet av en omorganisation av polisen. Detta kommer dock att ta , och vill därför redan nu sjösätta en riktad satsning för att möjliggöra fler synliga poliser på gator och torg. Detta kan handla om att resurser avsätts såväl till nya poliser, till civil personal som kan avlasta poliserna som till ny teknisk utrustning som kan förbättra effektiviteten inom polisarbetet. Vi avsätter och totalt för att möjliggöra fler synliga poliser. 8.6.1En arbetslöshetsförsäkring med folklig förankring betraktar arbetslöshetsförsäkringen som en del av de grundläggande ekonomiska trygghetssystemen, i form av försörjningsstöd, pension, föräldraförsäkring och sjukförsäkring. Vi anser därmed att a-kassan ska vara garanterad samtliga medborgare som uppfyller kraven för ersättning och att den ska vara solidariskt finansierad. ser vi en a-kassa i förfall, en a-kassa som saknar folklig förankring. Endast en av tio heltidsarbetande får ut av sin tidigare inkomst.70 2011 var det knappt 300 000 som fick arbetslöshetsersättning, till skillnad då det var dubbelt så många, 600 000.71 efter den borgerliga valsegern 2006 hade antalet medlemmar i a-kassan minskat med 500 000.72 Även om en liten ökning har skett kvarstår faktumet att en stor del av svenska folket tappat tilltron till arbetslöshetsförsäkringen. Sett ur såväl rättviseperspektiv som matchningsperspektiv menar att dagens a-kassa inte fungerar tillfredsställande. Vi vill därför reformera a-kassan och föreslår tre övergripande åtgärder. Det är problematiskt att så pass många inte får ut av sin tidigare inkomst trots att detta varit ambitionen. Vi höjer därför taket till per dag som sjukpenningen höjs till per dag. Det är tillika problematiskt för den arbetslöse att redan från dag 1 i arbetslöshet förväntas söka arbeten i hela landet. Initialt, , ska möjligheten att söka arbeten endast i sin hemregion och inom sitt kompetensområde finnas. vänder sig också emot att den arbetslöse får sin rätt till a-kassa inskränkt för att denne tar en deltidsanställning. Deltidsarbete är ofta en språngbräda till en heltidsanställning och det är därför oklokt att minska incitamenten att söka deltidsarbeten. Vi höjer antalet dagar som deltidsarbetslösa kan få a-kassa från 75 till 300. Vi avsätter 2013, 2014, 2015 och 2016. Totalt avsätter vi till att reformera och förstärka a-kassan. förekommer stora variationer mellan landets 30 olika arbetslöshetskassor. Förutom kraftigt differentierade avgifter har de separata administrationer, vilket leder till olika tolkningar och tillämpningar av regelverket. Dessutom finns en stor variation gällande hanteringstider där många arbetslöshetskassor är sena med sina utbetalningar. Eftersom val av a-kassa sker genom val av fackföreningsmedlemskap innebär detta i praktiken att yrkesval avgör individers skydd och trygghet vid arbetslöshet. menar att detta system inte är gångbart. En persons yrkesval och bostadsort ska inte påverka tillgången till och villkoren för arbetslöshetsförsäkring. och till viss del 2008 genomfördes en större myndighetsreform då samt de 21 länsbaserade allmänna försäkringskassorna avvecklades och inrättades som en sammanhållen statlig myndighet för stora delar av socialförsäkringssystemet. har det visat sig att lyckats minska handläggningstiderna väsentligt för de flesta ärendeslag.73 En jämförelse av siffrorna mellan ger vid handen att antalet ärenden som avslutats inom det uppsatta tidsmålet har ökat, inte sällan med för respektive ärendeslag.74 De regionala skillnaderna mellan olika kontor har minskat, även om det fortfarande finns mycket kvar att göra för att uppnå full enhetlighet. menar att reformen av försäkringskassorna i huvudsak har varit positiv och att den bör tjäna som exempel för reformen av arbetslöshetskassorna. Att låta ta över arbetslöshetsförsäkringen skulle vara ytterligare ett steg för att koncentrera socialförsäkringssystemet till att vara en nationell angelägenhet snarare än en regional eller yrkesspecifik sådan. är arbetslöshetsförsäkringen till stor del utformad i enlighet med socialförsäkringssystemen. Det finns ett etablerat samarbete där arbetslöshetskassorna skickar uppgifter till som därefter betalar ut aktivitetsstöd till deltagare i arbetsmarknadspolitiska program.75 Att fortsatt hålla a-kassan skiljd från skapar onödig byråkrati och risk för att människor faller mellan stolarna. Detta äventyrar den trygghet vid såväl arbetslöshet som sjukdom vilken är grundläggande för oss sverigedemokrater. En flytt av ansvaret för arbetslöshetsersättning till möjliggör också för fackförbunden att kunna fokusera mer på sin kärnverksamhet, det vill säga arbetsrättsliga frågor och trygghet för arbetstagarna. Därutöver minimeras risken för att a-kassan används som ett sätt för fackförbunden att värva medlemmar. vill se en sammanslagning av . är det tyvärr alltför många individer som anses vara för friska för att sjukskrivas men för sjuka för att vara arbetssökande. Resultatet av detta blir att ingen av myndigheterna har ansvar för den medborgare som hamnar i en sådan situation. är det vanligt att människor slussas mellan myndigheterna om när de genomgår en längre process från att vara sjukskrivna till att ingå i arbetskraften. För den enskilde som fastnar i byråkrati och pappersexercis blir konsekvenserna betungande. Att möjliggöra för svensk arbetskraft att praktiskt återgå till arbetsmarknaden, oavsett om det är från sjukdom eller arbetslöshet, är grundläggande fokus. Vi menar att myndigheterna bör slås samman till en enda myndighet som prövar individers arbetsförmåga. En ny, sammanslagen myndighet kommer alltid att stå för kostnaderna för den enskilde, oberoende av anledningen till personens behov av stöd. Detta eliminerar möjligheten för endera myndigheten att som slussa över ärenden till den andra för att begränsa de egna utgifterna. I genomfördes sammanslagningen av de norska motsvarigheterna till och Arbetsförmedlingen till en enda myndighet, NAV, med syftet att fler sjukskrivna och arbetslösa får tillträde till arbetsmarknaden.76 För handlar allt i slutänden om att individen ska sättas i fokus och alltid ges nödvändigt stöd för att återgå till arbete. För att åstadkomma detta bygger vi broar mellan de tunga myndigheterna inom området. Administrativa tillkortakommanden i organisationen mellan myndigheterna får inte hejda svensk arbetskrafts återinträde på arbetsmarknaden. Den föreslagna myndighetsreformen är att slå ett slag för såväl sjukskrivna som arbetssökande. 8.7.3Ekonomisk trygghet för familjer och barn Det är övertygelse att kärnfamiljen är den samlevnadsform som har bäst grundförutsättningar att ge barnen en stabil och trygg uppväxtmiljö. är vi medvetna om att detta är en samlevnadsform som inte fungerar för alla och vill naturligtvis arbeta för ett fullgott samhällsstöd till alla samlevnadsformer där barn finns med i bilden. Det finns ett antal konkreta saker vi vill göra för att stärka stödet i dessa fall. Jämställdhetsbonusen i föräldraförsäkringen är en kostsam reform som syftar till att inskränka familjernas handlingsfrihet. Det är uppfattning att föräldrarna själva ska få bestämma hur föräldrapenningen ska disponeras. Det utrymme vi skapar genom att avskaffa reformen kan bättre användas i andra, mer prioriterade, satsningar inom familjeområdet. Vi skapar ett utrymme på 2013, 2014, 2015 och 2016. Totalt skapar vi ett utrymme på genom att avskaffa jämställdhetsbonusen. De allra flesta hushåll som får bostadsbidrag är barnhushåll. Av landets 1 300 000 barnhushåll fick bostadsbidrag under 2010.77 I synnerhet är det barnhushåll med ensamstående föräldrar som uppbär bidraget. Denna kategori lever ofta med små marginaler. Vi avser att förbättra den ekonomiska situationen för denna grupp genom att höja ersättningsnivån för bostadsbidraget med . Vi avsätter och totalt för att höja bostadsbidraget. Underhållsstöd betalas ut av samhället när en bidragsskyldig förälder inte fullgör sin underhållsskyldighet. Det rör sig så gott som alltid i av fallen om en pappa som lämnar kvar mamman med sitt barn.78 Den ensamstående småbarnsmamman får således själv ta hand om och uppfostra sitt barn. vill förbättra ensamstående småbarnsföräldrars ekonomiska situation genom att höja underhållsstödet med . Vi avsätter och totalt för att stärka underhållsstödet. Många gravida kvinnor nekas graviditetspenning, vilket får till följd att de tvingas fortsätta arbeta heltid, trots höggraviditet och inte sällan med fysiskt påfrestande uppgifter. Endast var femte gravid kvinna beviljades graviditetspenning av graviditet. Vår målsättning är att andelen gravida som beviljas graviditetspenning uppgår till en tredjedel. Vi avsätter och totalt för att stärka graviditetspenningen. För de flesta föräldrar innebär familjebildande en ekonomisk belastning i dubbel bemärkelse.