mot · GZ02Fi15 · 2012-04-23 00:00:00 — Det som utmärkt svensk invandringspolitik har varit invandringens massiva omfattning, sett till befolkningsstorlek. Faktum är att 2011 var , trots sin förhållandevis lilla befolkningsmängd, det femte största mottagarlandet av asylsökande bland alla i-länder på jorden, sett till absolut antal sökande. Om man ser till asylsökande per capita så ligger klart högst upp, bortsett från en del mininationer. Trenden för är en rekordstor och ihållande invandring. Vi kan inte se hur detta förhållande går att betrakta som något annat än massinvandring.70 Figur 1 Antal asylsökande Källa: Asylum Levels and Trends in Industrialized Countries, UNHCR 2011. Figur 2 Asylsökande per capita Källa: Asylum Levels and Trends in Industrialized Countries, UNHCR 2011. Den förda politiken har bland annat lett till att vi i hög hastighet har tagit emot mycket svårintegrerade invandrargrupper med dåliga förutsättningar att kunna bidra till välfärden och smälta in i samhället. Det faktum att vi i valt att dela ut permanenta uppehållstillstånd där andra länder skulle ha gett tillfälliga sådana har dessutom resulterat i att denna invandring, som i andra länder alltså betraktats vara tillfällig, fått permanenta effekter på vårt samhälles sammansättning. har beviljat över 1,5 miljoner uppehållstillstånd71. Få andra länder i världen har haft en lika omfattande invandringspolitik sett till sin folkmängd. extrema invandringspolitik har, förutom uppenbara inhemska problem, också medfört svårigheter inom bland annat EU-samarbetet där de svenska representanterna har haft svårt att få något gehör för sina ståndpunkter. Den före detta statssekreteraren kommenterade situationen på följande sätt i , Studio 1 : Alla politiska partier i har varit överens om att vi ska ha en mycket liberal asyl- och migrationslagstiftning. Det här skiljer ju oss från i stort sett alla andra medlemsstater i . Effekten blir då att dom andra ser oss som lite tokiga extremister. Även om många enskilda invandrare lämnat positiva bidrag till det svenska samhället, har den sammantagna effekten av massinvandringspolitik, i kombination med en samhällsupplösande mångkulturalism, enligt mening skapat stora och allvarliga problem i form av segregation, utanförskap, sjunkande kunskaps- och betygsnivåer i skolan, etniska och religiösa motsättningar, ökad kriminalitet, skenande kostnader och försämrad välfärd.72 73 74 75 ambition är att totalt reformera invandringspolitiken, på så sätt att den blir ansvarsfull, human och samhällsvårdande. Det primära målet med vår politik är att återupprätta en gemensam nationell identitet, och därmed uppnå en stark inre solidaritet i det svenska samhället. Detta innebär ett självklart avståndstagande från såväl mångkulturalism som rasism. Vi står för en öppen svenskhet, som ställer krav på invandrares anpassning och assimilering till det svenska samhället men i övrigt är uppnåelig för alla, oavsett ursprung. För att göra detta praktiskt möjligt ser vi det som väsentligt att föra en restriktiv invandringspolitik, som vi satsar på stärkningar av den svenska kulturen. Våra beräkningar är att dessa satsningar kommer att frigöra stora resurser, som dagens kostsamma och ineffektiva politik binder upp. En del av dessa resurser vill vi använda till en långt mer effektiv flyktinghjälp ute i krishärdars närområden, främst genom UNHCR men också genom att fokusera biståndet på humanitära insatser. 12.1.1Massinvandring eller välfärd? kalkyl över invandringens kostnader visar tydligt hur massinvandringen tar betydande offentliga medel i anspråk. Med den politik vi förespråkar hade dessa medel i stället kunnat användas till att värna välfärdens kärna och åtgärda de befintliga bristerna inom vården, skolan och omsorgen. Massinvandringen utgör på så sätt ett direkt hot mot den svenska välfärden och vår samhällsuppbyggnad. Ett kanske ännu allvarligare men indirekt hot mot det svenska samhället är det sätt på vilket massinvandringen minskar det sociala kapitalet genom att underminera och erodera gemenskapen, tilliten och den inre solidariteten.76 De nämnda faktorerna har inte bara betydelse för den ekonomiska tillväxten, graden av korruption, utbildningsväsendets effektivitet och invånarnas allmänna välbefinnande, de utgör också det fundament på vilket vår solidariskt finansierade välfärdsmodell vilar. En lång rad vetenskapliga studier har det visat att det föreligger ett starkt negativt samband mellan graden av tillit och socialt kapital relativt ett samhälles etniska/kulturella heterogenitet.77 Professor , en av mest välrenommerade statsvetare, har beskrivit detta samband på följande sätt: Det går att hävda att känslan av samhörighet beror på hur homogent ett samhälle är. En hög invandringsnivå kan då hota den samhörighetskänsla på vilken välfärdsstaten vilar.78 Då graden av tillit och socialt kapital alltså inte bara påverkar hur resurser fördelas inom ett samhälle, utan också i vilken utsträckning de skapas, innebär massinvandringen till även i detta hänseende i slutändan en reell kostnad. Eftersom vi inte har kunnat finna någon tillämpningsbar modell för att beräkna denna kostnad har vi valt att tills vidare utelämna denna del av invandringens kostnader i våra konkreta kalkyler. Ytterligare belägg för massinvandringens samhällskostnader återfinns i professor rapport till (Expertgruppen för studier i offentlig ekonomi). I denna rapport dras slutsatsen att invandrare i snitt betalar mindre i skatt än vad de får ut i välfärd i form av bidrag, sjukvård, skola och andra offentliga tjänster.79 Det är dock bedömning att rapport ändå underskattar kostnaderna för massinvandringen specifikt. Bland annat beror denna underskattning på en felaktig bedömning av storleken på det totala bidraget till den offentliga sektorn från invandrarna. tar inte hänsyn till sammansättningen av migrationsströmmarna till och de skillnader som råder mellan olika invandrargrupper vad gäller deras inträde på den svenska arbetsmarknaden. På samma sätt utgår rapportens beräkningar från att alla grupper i samhället nyttjar välfärden exakt lika mycket när det de facto är så att mer samhällssvaga grupper tenderar att exempelvis ha större behov i skolan, eller nyttja vården i större utsträckning då deras hälsosituation generellt är sämre. Dessutom har ingen hänsyn tagits till överrepresentationen hos vissa invandrargrupper när det gäller brottslighet och hur denna påverkar kostnaderna för rättssystemet och kriminalvården. Sammantaget kan man säga att rapporten ger en bra ögonblicksbild, men att den på grund av en sammanbuntning av alla utlandsfödda inte ger en nyanserad bild av hur kostsam de senaste decenniernas massinvandringspolitik faktiskt har varit. Trenden för massinvandringen till är ihållande. anlände totalt 24 194 asylsökande till Sverige.80 Motsvarande siffra för vårt grannland visar på en knapp sjättedel så många asylansökningar som och i var ansökningarna en knapp fjärdedel så många som de svenska.81 ökade antalet asylsökande till med till 31 819.82 har rekordtrenden hållit i sig med 29 648 sökanden.83 Om man återigen jämför antalet asylsökanden till 2011 med de andra nordiska länderna så tog emot mindre än en tredjedel, runt en åttondel och runt en tiondel. Trenden visar på att ligger på rekordhöga nivåer medan de andra nordiska länderna minskar sett till en tvåårsperiod.84 Detta är för ett tydligt tecken på att nuvarande regering inte bara cementerar tidigare regeringars extremliberala syn på invandring, utan dessutom öppnar upp för en än mer ansvarslös politik. Det är nämligen svårt att finna några andra skäl till detta förhållande än att våra grannländer har en betydligt mer restriktiv och ansvarsfull invandringspolitik och att detta starkt påverkar antalet personer som försöker få asyl i respektive land. Den generösa svenska invandringspolitiken genererar gradvis större invandring och högre kostnader. Även de utlänningar som inte får sin asylansökan beviljad kostar samhället stora resurser i form av uppehälle, juridiska prövningar och övriga ersättningar.85 Enligt har denna kostnad dessutom stigit kraftigt bara på grund av mer komplicerade ärenden, från per utskrivet ärende 2009 till 2011.86 uppfattning är därför att omfattande förändringar måste vidtas för att minska samhällets invandringsrelaterade kostnader, risken för asylmissbruk samt risken för ökade motsättningar och segregation. Vi menar att nedanstående åtgärder är nödvändiga för att upprätthålla trovärdigheten för asylinstitutionen: Asyl ska huvudsakligen beviljas åt personer som uppfyller kriterierna i alternativt omfattas av det avtal om kvotflyktingar som har tecknat med UNHCR. Alla uppehållstillstånd som tilldelas nytillkomna utlänningar ska vara tillfälliga och möjliga att återkalla om brott begås. Asylsökande ska, vid ankomst, noggrant informeras om svenska lagar och samhällsregler. Den som trots detta begår någon form av kriminell handling under sin handläggningsperiod ska utvisas utan vidare prövning av ansökan. Visumtvång ska gälla för medborgare i alla länder som är, eller misstänks vara, baser för terrorism. Visumtvång ska också gälla för medborgare i alla länder som genererar omfattande illegal invandring till . Den asylsökande ska uppvisa handlingar som styrker identitet och nationalitet. Asylsökande som inte följer dessa anvisningar ska inte få sitt ärende prövat utan genast avvisas till det land han/hon senast kom ifrån. I syfte att säkerställa en persons identitet vid exempelvis anhöriginvandring, och för att underlätta polisens arbete, ska det vara obligatoriskt för den som söker asyl eller uppehållstillstånd att lämna tillförlitliga biometriska kännetecken. I syfte att bromsa segregationen och underlätta situationen för redan invandrartäta kommuner ska asylsökande bo på anvisad förläggning till dess att frågan om uppehållstillstånd är behandlad. Lagen om eget boende bör därför rivas upp. bedömning är att ovanstående regelskärpningar tillsammans med införandet av partiets övriga invandrings- och integrationspolitiska åtgärder skulle medföra en minskning av asylinvandringen med tillsammans med en kraftig minskning av samhällets kostnader för denna invandring. Det skulle gynna de som på allvar vill komma till och som har en önskan om att göra rätt för sig och delta i det svenska samhällslivet. 12.1.3Skärpta krav för anhöriginvandring Enligt siffror beviljades totalt 76 997 uppehållstillstånd . Av dessa var 34 082, vilket motsvarar , uppehållstillstånd som beviljats av anhörigskäl. 2005 beviljades totalt 21 908 uppehållstillstånd av anhörigskäl. På enbart ökade alltså antalet uppehållstillstånd inom denna kategori med hela 55,8 procent87. 2010 beviljades 69 916 uppehållstillstånd, varav 24 626, eller , kan hänföras till anhöriginvandring.88 beviljades 75 257 uppehållstillstånd där anhöriginvandringen utgjorde 32 114 personer, eller . Med andra ord fortsatte anhöriginvandringen att utgöra den enskilt största invandringskategorin, med en tydlig ökning . bedömning är dock att denna ökning kommer att stiga rejält till följd av ändrade krav på somaliska invandrare att uppvisa någon form av identifikation. Sedan och regeringen träffade sin överenskommelse om att liberalisera anhörigreglerna så har en dom i rivit upp kravet på identifikationshandlingar, vilket får stora konsekvenser för anhöriginvandring till från främst Somalia.89 90 Enligt kostnadsprognos så väntar man sig en kraftig ökning av antalet invandrare från . Enbart skrivs siffrorna upp med 18 500, vilket ger ett totalt antal sökande anhöriginvandrare på strax under 60 000.91 Den mycket omfattande anhöriginvandringen har varit möjlig för att vi i , vid en internationell jämförelse, har mycket generösa regler för anhöriginvandring. Även med den nuvarande regeringens skärpning av bland annat försörjningskrav är dessa tämligen generösa då undantagen är så många att hela den så kallade skärpningen ter sig vara ett populistiskt slag i luften. För att minska samhällets invandringsrelaterade kostnader och minska risken för ökad segregation liksom förekomsten av arrangerade tvångsäktenskap vill bland annat införa nedanstående regelskärpningar beträffande anhöriginvandringen. För att äkta makar och därmed jämställda personer ska få uppehållstillstånd ska följande krav vara uppfyllda: Bägge parter ska vara över . Äktenskapet får inte ha ingåtts under tvång. Den härboende personen ska påta sig fullt försörjningsansvar för den anhörige och ska dessutom betala en engångssumma, uppgående till ett prisbasbelopp, som ett bidrag till statens utgifter för den anhöriges svenskundervisning och övriga anpassningskostnader. Den härboende personen ska inte ha mottagit försörjningsstöd under innan ansökningen sker. Den härboende personen får inte vara dömd för våld eller liknande mot en partner . Den härboende personen ska kunna erbjuda en bostad av rimlig storlek. Parets samlade anknytning till ska vara större än till något annat land. Detta gäller dock inte om den härboende personen är svensk medborgare eller har varit boende i landet . Bägge parter ska underteckna en anpassningsförklaring där man förbinder sig att delta i det svenska samhällslivet efter bästa förmåga och att följa svenska lagar och regler. bedömning är att införandet av dessa regler tillsammans med partiets övriga invandrings- och integrationspolitik kommer att minska anhöriginvandringen med . 12.1.4Från mångkultur till assimilering Eftersom den mångkulturella samhällsmodellen uppmuntrar olika etniska grupper att odla sina kulturer sida vid sida har den av naturliga skäl lett till omfattande och stadigt tilltagande segregation. tror inte på mångkulturalism, eller någon annan segregationspolitik, som en hållbar utgångspunkt för att bygga ett harmoniskt och välfungerande samhälle. Det samhälle vi eftersträvar bygger i stället på gemenskap och delaktighet. Vi vill bryta segregationen genom att gå från mångkulturalism till en politik som värnar nationen och den gemensamma identiteten. Vår modell för att ena och hålla ihop landet går ut på att å ena sidan ställa krav på invandrare som kommer till att de ska anpassa sig efter svenska lagar, normer, värderingar och sociala koder, å andra sidan framhäva det svenska språket och den svenska kulturen, historien och identiteten. Vi vill sluta dela ut skattemedel till segregerande verksamheter såsom etniska friskolor och kulturföreningar och i stället satsa betydligt mer resurser på verksamheter som bevarar, stärker och levandegör det svenska kulturarvet. Vi vill sluta dela ut skattemedel till modersmålsundervisning och i stället lägga mer resurser på att stärka undervisningen i svenska. Genom en politik som främjar anpassning och assimilering, kombinerat med en restriktiv invandringspolitik som inte ytterligare stärker segregationen, kommer vi att kunna föra in på en väg som leder bort från segregation och utanförskap till en starkare samhällelig gemenskap. inställning till mångkulturalismen delas av framstående ledare runtom i . har bland annat förbundskansler och premiärminister uttalat sig negativt om den massinvandringspolitik och den mångkulturalistiska utopi som präglat deras respektive länder . 12.1.5Asylrätten urholkas avslag leder inte till återvändande Alliansen har tillsammans med ingått en ramöverenskommelse för migrationspolitiken som sträcker sig , av statsministern beskriven som historisk.92 Även om uppgörelsen är mycket oklar pekar den ändå ut en tydlig riktning för invandringspolitiken. Det är uppenbart att en generell önskan finns om mer invandring till . Tydligast har uppgörelsen varit i synen på människor som vistas i illegalt. Människor som fått avslag på sina asylansökningar men vägrat att följa dessa beslut ska enligt överenskommelsen få tillgång till offentligt finansierad vård, skola och möjligen även i någon form till arbetsmarknaden. noterar här en tydlig svängning i regeringens politik från att tidigare ha varit tydlig med att inte premiera människor som bryter mot svensk lag och att tydligt påpeka att en grund för ett fungerande asylmottagande även är att återvändandet för människor som fått avslag på sina asylansökningar fungerar. Det är uppenbart att regeringens politik på detta område har varit fullständigt misslyckad. Trots erbjudna betalningar till människor för att återvända vägrar flertalet berörda att resa tillbaka frivilligt. har tvingats överlämna 40 209 ärenden till polisen för verkställande i de fall då utlänningen inte vill åka hem frivilligt efter ett avvisningsbeslut. Av dessa har endast 11 831 verkställts. Det betyder att polisen misslyckas i av fallen. till är siffran 75 procent.93 Det handlar totalt om nästan 60 000 personer som fått avslag på sina ansökningar men som ändå inte lämnat landet. Sammanfattningsvis innebär detta att det är ungefär varannan av dem som fått avslag på sina ansökningar som fortsätter att vistas i illegalt. Detta är naturligtvis djupt oroande och skadar allvarligt trovärdigheten för svensk asylpolitik. Till detta kommer alla de som tar sig in i landet men som inte ens väljer att söka uppehållstillstånd i någon form. Denna siffra är av naturliga skäl okänd. Genom att belöna dem som bryter mot svensk lagstiftning med offentligt finansierad välfärd sänder regeringen ut mycket märkliga signaler. Frågan är om det över huvud taget är någon mening med att ansöka om asyl före bosättning när personer utan uppehållstillstånd i stor utsträckning ändå ska ges samma rättigheter som individer med uppehållstillstånd. Det är bedömning att uppgörelsen kommer att minska respekten för negativa beslut i asylprocessen och skapa en bisarr situation där en del av samhället ska arbeta för att personer utan tillstånd avvisas som andra delar av samhället arbetar för att göra tillvaron för dessa människor bättre. Uppskattningar från visar att det kan röra sig om 80 000 personer som befinner sig i illegalt.94 Några exakta siffror är av naturliga skäl omöjliga att få fram men vi finner det sannolikt att denna grupp växer som går. anser att det även ur en ren human synvinkel är oacceptabelt att skapa incitament för människor att försätta sig i en osäker och otrygg tillvaro. Lösningen måste vara att minska möjligheterna för denna grupp att växa genom att bekämpa människosmuggling och se till att avvisningsbesluten verkligen verkställs. Migrationsminister har tidigare deklarerat att regeringen inte tänker medverka till några nya amnestier för asylsökande som fått avslag på sina ansökningar. Eftersom den nu föreslagna politiken öppnar för just krav på tillfällig asyllagstiftning, som inställning i denna fråga är känd, är det befogat att fråga sig om regeringens hållning står fast eller om vi framöver kommer få se just generella amnestier. uppfattning är att regeringen med den föreslagna politiken sänder ut dubbla signaler och urholkar asylrätten, vilket på kommer att leda till att förtroendet för asylinstitutet urholkas helt och hållet. 13Bistånd och internationell samverkan Alla i världen har det inte lika gott ställt. Att dela med sig av kunskap och hjälpa till att bygga upp svagare samhällen till att bli starka, fria och välmående är en självklarhet för oss som har det bättre ställt. Målet är givetvis att alla länder ska ha möjlighet att vara självgående och att deras medborgare ska känna sig trygga och kunna leva gott i sitt hemland. tror på ett ansvarsfullt bistånd där varje satsad krona ska göra så mycket nytta som möjligt. nöjer sig inte med en kvantitativ målsättning utan fäster större fokus vid kvaliteten och ett bistånd som är inriktat på effektivitet och resultat. Bistånd ska vara till för en positiv utveckling i mottagarlandet och inte för att givarländer ska ha kvantitativa målsättningar. Vi förespråkar även ett flexibelt bistånd som kan ta sig olika former, beroende på utvecklingslandet och skeenden däri. Det långsiktiga målet med bistånd måste vara att länder utvecklas till den grad att de inte längre behöver något bistånd. Vårt mål är att genom en grundlig översyn av ineffektivt bistånd och en större koncentration av bistånd till de minst utvecklade länderna gradvis kunna minska kostnaderna för biståndet. Konflikter, naturkatastrofer och andra humanitära kriser är något som kan skapa en stor förödelse för ett land för . Det är för oss en självklarhet att efter bästa förmåga ska bidra vid dylika katastrofer. De humanitära behoven är något som ökat , bland annat beroende på ett ökat antal naturkatastrofer och mycket konflikter och oroligheter. vill därför öka anslaget som går till humanitära insatser och konflikthantering. Att främja en god samordning vid humanitära insatser är av stor vikt och FN:s kontor för humanitär samordning (OCHA) fyller där en viktig uppgift. Vi anser även att insater som handlar om att förebygga att konsekvenserna av en katastrof blir mindre omfattande är av vikt. Ett förebyggande arbete för att minska risken för krig och konflikter, parat med ett arbete för fred och försoning, är även av stor vikt. Krig och konflikter försvårar också för ett gott utvecklingssamarbete och direkta humanitära insatser. En god samordning med säkerhetsfrämjande insatser är därför angeläget. 13.1.2Ökad hjälp till världens flyktingar Krig och naturkatastrofer tenderar allt som oftast att skapa oerhörda migrationsströmmar. Ofta flyr människor inom det egna landet, eller till direkt närliggande länder. ser det som viktigt att bidra med insatser för att bistå dessa utsatta människor på flykt. Av de drygt 1,3 miljoner invandrare som tagit emot har varit flyktingar med ett konstaterat skyddsbehov. Av dessa har enbart drygt hälften klassats som flyktingar enligt flyktingkonventionen. erhåller , som ansvarar för mer än 43 miljoner människor varav mer än en tredjedel är verkligt nödställda flyktingar, endast från regeringen. i kontrast mot de flyktingmottagningen i kostar, som i jämförelse kan erbjuda enbart ett fåtal människor hjälp, ter sig nuvarande satsningar oerhört felprioriterade. Med vetskapen att det för varje satsad krona går att hjälpa betydligt fler människor i krisområdenas närhet än vad som är möjligt i anser det vara en varken klok, rättvis eller human flyktingpolitik som bedrivs. Vi ämnar därför föreslå utökade medel till UNHCR med delar av de besparingar vi beräknar göra genom en balanserad invandringspolitik. Även om humanitära insatser för att lindra nöd och rädda liv är av stor vikt är det långsiktiga målet att ha förebyggande arbete som i den mån det är möjligt kan förebygga att akuta humanitära kriser uppstår och att landet självt blir bättre på att hantera kriser av olika slag. En långsiktig plan med tydliga målsättningar och tidsbegränsning i biståndet torde också vara viktigt för att motverka att mottagarländernas regeringar förlitar sig så mycket på långsiktig hjälp utifrån att de själva inte tar eget ansvar för sitt lands utveckling. Det långsiktiga målet måste vara ett bistånd som ger verkligt resultat och leder till att länder blir oberoende av bistånd. En målsättning med svenskt bistånd bör vara att förstärka länder som går i en positiv riktning och att det inte ska löna sig att missköta landets ekonomi, välfärdssatsningar och bryta mot internationella konventioner gällande mänskliga rättigheter. Denna ambition är dock inte alltid förenlig med viljan att prioritera de minst utvecklade och fattigaste länderna då de också ofta brister i kapaciteten att hantera biståndsmedel. Det är därför viktigt med ett flexibelt bistånd anpassat efter situationen som råder i olika länder, där bistånd till länder med svaga institutioner i första hand bör gå genom det civila samhället. Det bör även finnas en flexibilitet i att kunna avbryta eller fasa ut bistånd om det visar sig att det sker så allvarliga brott mot grundläggande mänskliga rättigheter att det är läge att visa tydligt avståndstagande eller att biståndet visar sig vara fungibelt, det vill säga möjliggör att resurser frigörs för skadliga och kontraproduktiva ändamål.