ChangeIsKey/open-riksdag huggingface dataset:
mot · H002C326 · 2012-10-04 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att modernisera och liberalisera löneutmätningsreglerna. Utmätning i lön, som inkluderar utmätning av pension, sjukpenning, föräldrapenning och arbetslöshetsersättning, drar in över 200 miljoner till fordringsägarna. Detta motsvarar ungefär en tredjedel av kronofogdens samlade indrivning. En löneutmätning pågår kontinuerligt tills skulderna blivit betalda. Detta har medfört att över hälften av de personer som har löneutmätning har haft detta . Var sjätte gäldenär har haft löneutmätning . Detta att löneutmätningen pågår år har medfört att berörda personer kommit att kallas evighetsgäldenärer. Det är inte ovanligt att skulderna växer trots löneutmätningen. De innehållna beloppen räcker helt enkelt inte till för att ens täcka dröjsmålsräntorna. Inom OECD-området har vi i de strängaste verkställighetsreglerna gentemot skuldsatta. Varför det har blivit så har väl enbart historiska förklaringar. I kan t.ex. enbart skatteskulder drivas in genom löneutmätning. I finns rätt till s.k. fria månader när utmätningen pågått oavbrutet . Det behövs en översyn av reglerna av den anledningen att löneutmätning inte tar hänsyn till vilket ansvar den som ursprungligen beviljat krediten har. En utgångspunkt när reglerna fastställdes var att förbehållsbeloppet vid löneutmätning skulle ligga på en högre nivå än för socialbidrag. Skillnaderna är mycket små och det kan t.o.m. hända att förbehållsbeloppet blir lägre än socialbidragsnormen. lade fram en rapport till regeringen, Förenklad löneutmätning, som innehåller flera olika förslag till förändringar. I stort kan sägas att dessa förändringar utgör förenklingar av utmätningsförfarandet och innebär en mindre betungande situation för gäldenärerna. Förslagen har remissbehandlats. Ett fyrtiotal remissyttranden inkom och den alldeles övervägande delen av remissinstanserna var positiva till de framlagda förslagen. Endast ett fåtal var direkt emot förändringarna. Såväl för arbetssituation som i synnerhet för alla de skuldsatta som kontinuerligt är föremål för löneutmätning är det angeläget att regeringen lägger fram förslag till en modernisering och liberalisering av löneutmätningsreglerna i enlighet med vad som föreslagits av .
mot · H002C327 · 2012-10-04 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att se över laglottssystemet. Det svenska laglottssystemet innebär att bröstarvingar äger rätt till sina föräldrars kvarlåtenskap även när detta är emot den avlidnes vilja. Laglottens storlek är hälften av arvslotten och är alltså omöjlig att testamentera bort. Det kan utan närmare eftertanke te sig sympatiskt att bröstarvingar genom laglottssystemet skyddas från att bli arvlösa men dagens lagstiftning strider rimligen mot den grundlagsskyddade rätten att disponera sin egen egendom. I 2 kap. 18 § regeringsformen står att läsa att Vars och ens egendom är tryggad genom att ingen kan tvingas avstå sin egendom till det allmänna eller till någon enskild genom expropriation eller något annat sådant förfogande eller tåla att det allmänna inskränker användningen av mark eller byggnad utom när det krävs för att tillgodose angelägna allmänna intressen. För att laglottssystemet ska anses vara förenligt med regeringsformen förutsätts alltså att systemet krävs för att tillgodose angelägna allmänna intressen. Vilka dessa intressen skulle vara ter sig inte alldeles självklart. Ett intresse som skulle kunna betraktas som allmänt och angeläget, i alla fall när systemet tillkom , är bröstarvingarnas försörjning och möjlighet till utbildning. När laglottssystemet tillkom var medelåldern i betydligt lägre och de allmänna utbildnings- och trygghetssystemen var minst sagt grovmaskiga. Då var det vanligt att arvlåtaren efterlämnade omyndiga barn utan möjlighet till egen försörjning. Därför var laglotten viktig. Utifrån den kontexten ter sig laglottssystemet rimligt men i dagens samhälle utgör systemet ingenting annat än en förlegad och principiellt förkastlig lagstiftning. ärver de flesta sina föräldrar när de själva är i medelåldern och då förhoppningsvis har en stabil egen ekonomi. Tack vare generösa trygghetssystem behöver ingen heller vara beroende av laglotten för sin försörjning även i händelse av sjukdom eller arbetslöshet. Däremot kan dagens laglottssystem leda till stora negativa konsekvenser för en efterlevande make eller maka. Särkullbarn har nämligen rätt att få ut sin laglott genast och behöver inte ens vänta på att styvföräldern har avlidit. I praktiken kan detta innebära att tvångsarvet, genom laglottssystemet, också tvingar den avlidnes make eller maka från deras gemensamma bostad. Att inskränka någons rätt att fritt disponera sin egen egendom på detta sätt kan knappas betraktas som ett angeläget allmänt intresse. Det nuvarande laglottssystemet är helt enkelt en stötande kvarleva. Tvångsarv hör inte hemma i en modern liberal rättsstat. Med anledning av ovan bör regeringen se över laglottssystemet i enlighet med motionens intentioner. Rimligt är dock att omyndiga barn även i fortsättningen genom lag tryggas en del av sina föräldrars eventuella kvarlåtenskaper.
mot · H002C332 · 2012-10-04 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om lagstiftning om betalningstider. Förmågan att kunna betala sina räkningar, likviditeten, är frågan om att vara eller inte vara för varje småföretagare. Oron för att inte i rätt tid fullgöra sin betalningsskyldighet, inte minst gentemot staten, har hållit mången företagare vaken om natten. När man lyssnar runt bland de små företagen nämns ofta just frågan om likviditet som den faktor som begränsar möjligheter till expansion och därigenom fler anställda. Småföretagaren är alltid i underläge. bara gentemot staten utan framförallt kanske mot de stora företagen. Utvecklingen har gått i fel riktning för de små företagen. Storföretagen har förlängt betalningstiderna mot sina underleverantörer till 60 . På detta sätt har miljarder kronor i likviditet flyttats från små och medelstora företag till storföretagen. Staten, som för tidigarelade momsinbetalningarna, har inte hängt med i utvecklingen och på motsvarande sätt följt efter med att senarelägga företagens momsinbetalningar. Således tvingas ofta företagare betala in i moms innan de själva fått betalt av de stora företagen. På det här sättet använder till och med staten de små företagen som finansiär. En lindring finns dock som handlar om att momsinbetalning för de allra minsta företagen sker genom kvartalsvisa betalningar. De nya jobben kommer till allra största delen att skapas bland de små och medelstora företagen. Men för att de ska kunna växa och anställa alla våra ungdomar som behöver komma in på arbetsmarknaden, krävs att de får rimliga förutsättningar för sin finansiering. kom en statlig utredning med förslag om max 60 dagars betalningstid men med frivillighet, alltså om leverantören accepterar längre betalningstid kan betalningstiden som vara hur lång som helst. Inslaget av frivillighet gör att förslaget är fullständigt tandlöst. De stora företagen brukar hänvisa till att man har ännu längre betalningstider i . Men har infört en lag om max 30 dagars betalningstid utan frivillighetsklausuler. Kan så kan ! En lagstiftad betalningstid skulle få stora positiva konsekvenser för tillväxten bland de mindre och medelstora företagen, och på ett mycket träffsäkert och snabbt sätt få fart på jobbtillväxten.
mot · H002C336 · 2012-10-04 00:00:00 — Umgängesrätt för far- och morföräldrar tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om umgängesrätt för far- och morföräldrar. Barn behöver trygghet i uppväxten inte enbart av föräldrarna utan även i form av andra vuxna, inte minst mor- och farföräldrar. Den äldre generationen betyder mycket för barnbarnen. De är ett stort stöd i olika sammanhang. Vid separationer i ett äktenskap eller ett förhållande slits barnen alltför ofta mellan föräldrarna. Många barn far illa i en separation och tappar kontakten med släkt och vänner. Många mor- och farförälder berövas umgängesrätten med sina barnbarn vid separationer. Den efterlevande föräldern hindrar och till och med förbjuder mor- eller farföräldern att träffa sina barnbarn. Socialnämnderna runt om i landet har varit restriktiva med att föra talan om umgänge med mor- och farföräldrar och det saknas prejudicerande domar. Andra nordiska länder har lagstiftat om mor- och farföräldrars rätt till umgänge med sina barnbarn. Det måste bevisas att mor- och farföräldrarna är olämpliga att träffa barnbarnen för att det ska kunna förhindras. I av ökande rotlöshet och när många barn saknar kontakter med vuxna personer är det viktigt att även ser över möjligheten att ge mor- och farföräldrar rätt till umgänge med sina barnbarn.
mot · H002C337 · 2012-10-04 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behovet av att ta initiativ till att revidera och modernisera lagstiftningen inom överförmyndarens verksamhet för att göra systemet mer ändamålsenligt utifrån de behov som finns . Det ligger i varje demokratisk välfärdsregerings intresse att alla medborgare omfattas av rättssäkerhet och trygghet. Anledningen till att någon har en ställföreträdare förordnad för sig enligt är att den enskilde inte själv har möjlighet att bevaka sin rätt, förvalta sin egendom eller sörja för sin person. Problematiken med att en person som inte förstår eller kan bevaka sina intressen lätt blir utnyttjad av andra är uppmärksammad av lagstiftaren sedan århundraden. Genom att utöva tillsyn över ställföreträdarskapen säkerställs den enskildes rättssäkerhet. Tillsynen har ålagts överförmyndarna. har överförmyndarnas verksamhet expanderats. Lagar och regler som finns kring överförmyndarens verksamhet är i många fall otidsenliga och möter inte upp de nya behov som finns . De svåra fallen ökar, andra målgrupper som söker hjälp har kommit till. Till exempel har det nya moderna konsumtionssamhällets möjligheter att sluta avtal via telefon, sms och internet skapat stora problem för många människor med sjukligt köpbeteende eller som är psykiskt funktionshindrade. bedömer i sin granskning (Länsstyrelsernas tillsyn av överförmyndare RiR 2006:5 samt uppföljning RiR 2009:31) att problemen börjar bli av en sådan art och omfattning att överförmyndarna och i praktiken även tingsrätterna har sett sig tvungna att i varierande utsträckning sätta gällande reglering åt sidan för att hitta lösningar på de situationer de ställs inför. Detta riskerar rättssäkerheten och likabehandlingen för den som bäst behöver samhällets försorg. De synpunkter som framförts av och den kritik JO riktat mot ett antal överförmyndare pekar på att det är svårt för många överförmyndare att klara tillsynsverksamheten. Kunskapen är på vissa håll otillräcklig med ojämn kvalitet som följd. En helhetsöversyn av området är nödvändig för att råda bot på bristerna. En utredning (dir. 2012:16, Bättre förutsättningar för gode män och förvaltare) har tillsatts med syfte att säkerställa att det finns tillgång till kvalificerade och lämpliga ställföreträdare. Denna ska vara klar . Problemet är att utredningen bara tittar på en kortsiktig lösning på vissa akuta frågeställningar. Huvudproblemet finns fortfarande kvar lagstiftningen i sin helhet behöver ses över. Hur skyddar samhället på bästa sätt människor som är i behov av en god man, förvaltare eller har en förmyndare? Är det nuvarande systemet verkligen ändamålsenligt för dagens behov? Därför behövs ett initiativ till att revidera och modernisera lagstiftningen inom överförmyndarens verksamhet för att göra systemet mer ändamålsenligt utifrån de behov som finns . Detta bör ges regeringen tillkänna.
mot · H002C338 · 2012-10-04 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om konsumentrådgivning i kommunerna. Marknaden översvämmas av ständigt nya varor och tjänster. vill allt fler medvetna konsumenter handla miljövänligt och rättvist för att spara på våra gemensamma resurser. Konsumentrådgivning har en stor betydelse för människors möjlighet att vara aktiva och kunniga konsumenter. De flesta kommunerna i landet har en konsumentvägledning, men inte alla. Det borde vara ett obligatorium. Alla kommuninvånare borde ha konsumentvägledning att vända sig till, när det till exempel handlar om att teckna ett telefonabonnemang, där villkoren är så snåriga att de är omöjliga att jämföra för en vanlig kund. Det finns otaliga andra frågor som sms-lån, bluffakturor, osaklig telefonförsäljning och annat som kräver att medborgarna har pålitlig rådgivning att vända sig till. är det dessutom naturligt att också erbjuda konsumentvägledning på nätet, där man ska kunna ställa frågor, ta del av jämförelser av varor och tjänster eller få annan aktuell information i konsumentfrågor.
mot · H002C339 · 2012-10-04 00:00:00 — Fler bostäder genom billigare bostadsproduktion tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att se över möjligheten för att bli ett frilän för billigare bostadsproduktion. i har genom en bostadsberedning tittat närmare på hur länet kan få en bättre bostadsmarknad med fler bostäder. Beredningen har presenterat sina slutsatser i en rapport med 28 punkter. Genomlysningen visar att sju av länets nio kommuner anses ha bostadsbrist . Höga produktionskostnader anges av samtliga länets kommuner som det främsta hindret för byggande. Ett förslag i rapporten är att ska bli ett frilän en testbädd för smartare lösningar och därmed lägre byggkostnader. I huvudsak handlar det om en friare syn på bostadsbyggande, förenkla planprocesserna i kommunerna och bättre samarbete mellan de olika lokala aktörerna. Med dessa åtgärder vill man halvera tiden för hela planeringsprocessen från idé till inflyttning, vilket leder till billigare och effektivare bostadsproduktion. Både beredningen och vi tror att resultatet av detta frilänsprojekt kan bli ännu bättre om staten ger möjlighet att fritt få pröva nya lösningar på bostadsproduktion i hela länet. Genom att låta bli ett frilän kan man testa nya vägar och se vad som fungerar. Genom att ett helt län omfattas ger det en tillräcklig variation för att forma nya smarta lösningar både i tätorterna och på landsbygden. Detta tror vi är en bra väg för att sedan gå vidare med reformer för billigare bostadsproduktion i hela .
mot · H002C340 · 2012-10-04 00:00:00 — Tillgänglighet i bostaden och samhället tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en inventering av tillgängligheten för äldre personer och personer med funktionsnedsättning i ett vidare samhälleligt perspektiv. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behovet av en översyn av systemet med bostadsanpassningsbidrag. beräkningar visar att det saknas hiss i stora drag: ca 75 000 trappuppgångar i flerfamiljshus med tre våningar. För den allt äldre befolkningen innebär det en allt mer begränsad tillgänglighet och därmed ett begränsat livsrum. Äldres livskvalitet minskas av problemet med den personliga hygienen. Många äldre som är stela i kroppen eller drabbade av yrsel kan ha svårt sköta sin hygien, exempelvis när de måste upp i ett badkar för att duscha. Många äldre människor i äldre lägenheter vill byta ut sina badkar mot duschar. I vissa fall gör tyvärr inte fastighetsägaren det utan hänvisar till kommunen och att äldre kan få söka bostadsanpassningsbidrag. Vår ambition inom äldrevården är att fler ska bo kvar hemma så länge som de själva önskar med hjälp av service i hemmet från . Därför finns det all anledning att göra en översyn av behovet av hissar i flerfamiljshus. En sådan inventering bör göras i syfte att möta behovet av ökad hemtjänst i hemmen samt att möjliggöra för äldre att delta i samhällslivet. En ökad tillgänglighet innebär att äldre och funktionshindrade kan bo kvar hemma längre. Som ett resultat av detta skulle vi se ett minskat lidande men även lägre kostnader för vård och omsorg. Men tillgänglighetsproblematiken tar inte slut i lägenheten. Den fysiska planeringen av och strukturen på samhället påverkar i allra högsta grad tillgängligheten. Det står klart att vi behöver bygga fler attraktiva och tillgängliga bostadsområden. Då lägenheternas bristande tillgänglighet är ett problem bör det göras en översyn av systemet med ansökan om bostadsanpassningsbidrag. Det bör även genomföras en inventering av den övergripande tillgängligheten i samhället. Något som en sådan översyn kan överväga är investeringsstimulanser för exempelvis byggande av hissar i flerfamiljshus. Behovet samt resultatet ska sedan presenteras för .
mot · H002C344 · 2012-10-04 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om ändring i 16 kap. 7 § . En person som har god man eller förvaltare har enligt offentlighets- och sekretesslagen rätt att ta del av de handlingar som rör ställföreträdarskapet och som förvaras hos överförmyndaren. Det angelägna i detta är lätt att förstå. Men enligt 16 kap. 7 § har den enskildes make, sambo och närmsta släktingar samma rätt. Detta kan inte anses förenligt med förhållandena i dagens samhälle. Om den enskilde inte har några nära släktingar utvidgas dessutom den krets som har rätt att ta del av dessa handlingar till mer avlägsna släktingar. Enligt är denna rätt, familjens och släktens, ovillkorlig. Överförmyndaren kan inte pröva lämpligheten av att utge handlingarna, även om dessa gäller läkarintyg och andra känsliga uppgifter. Den bestämmelse i som reglerar släktingars rätt att ta del av handlingar om ställföreträdarskapet tillkom 1994. var det kanske ganska okontroversiellt för släkten att ta del av handlingar eftersom god man- och förvaltarskap huvudsakligen gällde ekonomiska förhållanden. Vid hade dock utskrivningen från institutioner och psykiatrisk slutenvård påbörjats och därefter har kretsen av personer med god man eller förvaltare förändrats med det omgivande samhället. Antalet personer med omfattande behov av stöd i det öppna samhället, däribland av gode män och förvaltare, hade börjat öka. , , ser vi bland dem som har god man eller förvaltare en kraftig ökning av personer med sammansatt psykiatrisk och neuropsykiatrisk problematik. Utredningar som inom sjukvården och helt naturligt är strikt sekretessbelagda är tillgängliga för nära och mindre nära släktingar. Denna handlingarnas tillgänglighet gäller oavsett den enskildes önskan om dess hemlighållande. 16 kap. 7 § bevisar en brist i rättssäkerheten i och bör utredas för att se över möjligheterna för en ändring av lagen.
mot · H002C345 · 2012-10-03 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om åtgärder för fortare avskaffande av fideikommiss i . En lika märklig som orättvis kvarleva i svensk egendomsrätt är så kallade fideikommiss. Instiftandet av fideikommiss var ett sätt att behålla framför allt adliga egendomar odelade vid arvskiften, eftersom inte tillämpat så kallad primogenitur, det vill säga rätten för äldste sonen att ärva merparten eller allt, i en sammanhållen egendom vid arvsskifte. Fideikommiss utgjorde ett legalt undantagsmedel som satte arvslagstiftningen ur spel. infördes förbud mot nyinrättande av fideikommiss i fast egendom. utvidgades förbudet till att gälla lösöre. gäller att alla fideikommiss ska upphöra när innehavaren avlider. har ett stort antal kommissariat också upphört. Bland dem som fortlever finns dock ett antal av större lantegendomar. Fortlevnaden för bestående fideikommiss är beroende av att regeringen utnyttjar den undantagsmöjlighet som gavs i avvecklingslagen, att ge dispens från avvecklingstvånget. Den bestämmelsen har tillämpats allt oftare när det gäller kvarvarande fideikommiss. Det kan därför befaras att målet att få detta ingrepp i arvs- och egendomsrätten att en gång för alla upphöra inte kan uppnås utan ytterligare åtgärder. Det finns flera andra möjligheter att hålla en egendom samlad, som innebär att enskilda inte behöver fråntas sin arvsrätt. Såväl lös som fast egendom kan förvaltas i form av bolag eller stiftelser, där inflytande ges åt alla efterlevande, som förbehåll mot splittring skrivs in i urkunden eller bolagsordningen. har här en viktig uppgift och bör ges i uppdrag att genom ökad upplysning och aktiva åtgärder försöka uppnå att kvarvarande kommissariat ombildas. Detta bör ge regeringen till känna.
mot · H002C347 · 2012-10-02 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om ett förenklat fastställande av föräldraskap för ogifta par. I dagens samhälle där allt fler väljer att inte gifta sig utan leva under äktenskapsliknande förhållanden som sambor måste lagstiftningen också följa med. I 1 kap. 1 § stadgas att mannen i äktenskapet ska anses som barnets far. Det betyder att det inte behövs några som helst åtgärder för att fastställa faderskapet. Den som däremot får barn tillsammans med sin sambo förutsätts inte vara förälder till barnet utan detta skall fastslås genom en utredning hos . Den är visserligen förenklad , men innebär ändå både kränkningar av föräldrars integritet och onödig byråkrati. Det är provocerande att staten förutsätter att människor som sammanbor har sexuella kontakter utanför sitt förhållande på ett sätt som gifta personer enligt staten inte har. Fastställandet av föräldraskap för sammanboende skapar också byråkratiska problem. I flera kommuner går detta inte att göra i förväg utan måste göras efter att barnet är fött, vilket leder till att ena föräldern är ensam vårdnadshavare och medan byråkratin maler för jämställdhetsbonus. Det skapar också en otrygghet om något skulle ske i slutskedet av graviditeten eller precis efter att barnet fötts. Det är därför rimligt att även de som sammanbor under äktenskapsliknande former ska ha samma föräldraskapspresumtion som de som har gift sig. Om detta inte är genomförbart bör det övervägas om det inte skall vara en skyldighet för att tillhandahålla fastställande av föräldraskap även innan barnet är fött.
mot · H002C355 · 2012-10-04 00:00:00 — Revision - inte bokföringsjäv tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om vikten av tydlig gränsdragning mellan redovisningstjänster och revision. Efter det att beslutade att ta bort kravet på revision för aktiebolag med en omsättning har av berörda företag valt att göra detta. Många andra EU-länder har valt att lägga gränsen betydligt högre för när man inte är tvingad att anlita revision. och har lagt sig vid den övre gränsen som EU tillåter, . har lagt nivån på och på . Reformen har tveklöst inneburit besparingar som särskilt för små företag är viktiga. Motionen är skriven med anledning av en utredning som troligen kommer att resultera i ett förslag från regeringen . Enligt vad som kommit till min kännedom innebär förslaget en risk för fördyringar för småföretagen. Att öppna för revisorer att som en del av den tjänst de erbjuder delta i företagets löpande förvaltning gör att själva revisionen förlorar sin trovärdighet. Risken är även stor att kostnaden blir betydligt större om dessa tjänster utförs av ett revisionsföretag än om det utförs av en redovisningskonsult. Även om politiken gärna vill lägga fram förslag som minskar kostnaderna för företag får emellertid inte sådana argument enbart avgöra. I detta fall är det därför risken att själva revisionen som kvalitetssäkring urvattnas som är det viktiga argumentet. I resten av EU går man i en tydlig riktning där gränsdragningen mellan redovisningstjänster och revision blir allt skarpare. Att vi då i skulle gå åt motsatta hållet verkar märkligt. Varför skulle regeringen föreslå en reform där risken för bokföringsjäv ökar? Förslaget till åtgärd är egentligen ett förslag om att inte göra något åt nuvarande regler. Att behålla den tydliga gräns vi har mellan redovisning och revision gagnar alla berörda. Med tanke på att det sker en snabb utveckling för teknik på redovisningsområdet är risken växande att en revisor som är involverad genom sitt företag i själva redovisningen inte kan utföra den självständiga granskning som lagen eftersträvar. Dessutom blir systemfrågorna allt viktigare att granska för revisionen och därför även allt viktigare att under redovisningsfasen hålla en tydlig distans till. Om någon förändring skall göras så är det kanske snarare att höja gränsen för när kravet på revision skall gälla. borde kanske anpassa sig till våra grannländer på denna punkt.