mot · GZ02Fi15 · 2012-04-23 00:00:00 — Det är vår övertygelse att möjligheter att också kunna konkurrera i en alltmer globaliserad värld är beroende av förbättringar inom utbildningsområdet i allmänhet och inom den högre utbildningen i synnerhet. Som en följd av försämrad resurstilldelning får dagens studenter allt färre timmar lärarledd undervisning som undervisningsgrupperna blir allt större. Detta i sin tur leder till en kraftig sänkning av utbildningskvaliteten. kan inte acceptera den pågående kvalitetsförsämringen av den högre utbildningen, varför vi menar att resurstilldelningen måste ses över. Rapporter gör gällande att det på högskolor och universitet ges kurser med så få lärarledda lektioner och så pass stora studentgrupper att den viktiga interaktionen mellan lärare och elev i det närmaste är helt eliminerad.23 Lärare vittnar om många timmar obetald arbetstid, arbetsgivare vittnar om svårigheter med att behålla kompetent personal på grund av bristande konkurrensfördelar rörande såväl lön som arbetsmiljö och såväl studenter som deras organisationer vittnar om allt större undervisningsgrupper och allt färre lektioner. Kostnadsnivån har vida överstigit anslagsnivån, i synnerhet vad avser naturvetenskapliga ämnen, och den så kallade Grundbultens beräkningar om minsta godtagbara undervisningsnivå vilket innebär att komma åter till 1994/köpkraft indikerar ett stort tillskottsbehov till de högre lärosätena under de kommande åren.24 Vi kommer i vår höstbudget att anslå medel för att komma till rätta med dagens brister. Detta är en viktig del i strävan efter att höja nivån på utbildningssystem och i förlängningen komma till rätta med den bristande matchningen på arbetsmarknaden. För är det en självklarhet att meningen med utbildning är att den skall förbereda för livet och leda till arbete. Vi efterfrågar därför en allmän effektivisering bland högskolorna med förväntningen att de bättre ska matcha sitt utbildningsutbud mot näringslivets behov av kompetens. Ett annat led i samma strävan att öka matchningen på arbetsmarknaden är vårt förslag om en utökning av antalet platser på komvux. Den kommunala vuxenutbildningen fyller en viktig funktion i vårt samhälle genom att erbjuda en andra chans för individer att skaffa sig en stabil grundutbildning och därmed stärka sitt utgångsläge på arbetsmarknaden. Vi har därför för avsikt att anslå tillräckliga medel för att skapa närmare 10 000 nya komvuxplatser, samt finansiera de utökade studiestödskostnaderna för dessa, redan under det första budgetåret. vill också öka stödet till Myndigheten för , vilken analyserar arbetsmarknadens behov och därefter avsätter medel till lärosäten som anordnar de av marknaden efterfrågade utbildningarna. Myndigheten har aviserat att den har organisatorisk kapacitet att bygga ut verksamheten men givet dagens anslagsnivåer saknas resurser för detta. Då myndigheten visat sig vara mycket effektiv i sitt matchningsarbete menar vi att medel bör tillskjutas enligt myndighetens egen hemställan. efterfrågar många arbetsgivare att deras anställda har någon form av eftergymnasial utbildning, men inte nödvändigtvis en femårig universitetsutbildning. Många ungdomar vill också vidareutbilda sig men ser inte nödvändigtvis universitetsstudier som sitt förstaval. Där är de 1- och 2-åriga utbildningarna som erbjuds via yrkeshögskolor bra alternativ. För såväl arbetsgivare som arbetstagare är därmed utökat stöd till Myndigheten för att betrakta som positivt. Det är en satsning för bättre matchning på arbetsmarknaden och lägre ungdomsarbetslöshet. Av de elever som genomgått en utbildning genom myndighetens försorg har hela sju av tio haft ett faktiskt arbete inom efter examen.25 Myndighetens egen bedömning är att fler personer än kan utbildas och få ett arbete, givet ökade medel. avser att satsa mer på myndigheten och skapa tusentals nya utbildningsplatser. Även för denna satsning avser vi att anslå nödvändiga medel till CSN till följd av de utökade kostnaderna för studiestöd jämte de nya utbildningsplatserna. Vår bedömning är att matchningen på arbetsmarknaden kan öka avsevärt genom detta initiativ. Ett välfungerande samhälle är ett samhälle som kan garantera trygghet för sina medborgare. Dess mål ska vara att alla invånare ska kunna röra sig fritt, göra fria val och känna sig säkra i sin vardag. Det tar krafttag mot kriminalitet och strävar efter en lugn tillvaro för alla, en tillvaro där även den lilla människan och offret sätts i fokus. Ett tryggt samhälle är ett gott samhälle. Begreppet trygghet kan betyda många saker. Det kan avse ekonomisk trygghet såväl som fysisk och psykisk trygghet och det kan handla om situationen på så vitt skilda platser som arbetsplatsen, skolan eller hemmet. Dagens är ett land som står inför stora utmaningar gällande medborgarnas trygghet. En av de mest grundläggande tryggheterna är den att inte behöva utsättas för ett brott. Tyvärr har just denna trygghet kommit att bli nedprioriterad och den diskuteras sällan i det politiska samtalet. ser tryggheten att inte utsättas för brott som grundläggande för att andra former av trygghet ska ha möjlighet att existera. Vi menar att det är statens viktigaste uppgift att garantera medborgarna trygghet och säkerhet. Brottsoffers och potentiella brottsoffers intressen måste sättas före brottslingarnas. I dagens samhälle har dock vård- och rehabiliteringstanken fått en alltför dominerande ställning i den kriminalpolitiska debatten. anser att detta är fel sätt att angripa problematiken och därmed fel prioriteringar. För oss står det klart att om respekten för lag och ordning ska upprätthållas måste grov brottslighet straffas hårt och rättvist. Detta markerar att samhället sätter laglydiga medborgares intressen i första rummet. Det är för oss också en självklarhet att straffen alltid ska stå i samklang med den allmänna rättsuppfattningen. föreslår omfattande reformer för att komma till rätta med den utveckling som sker i dagens . menar att utvecklingen inom kriminalpolitiken i har gått åt fel håll . höjdes, med all rätt, röster för bättre villkor i fängelser och möjlighet till rehabilitering och återanpassning av brottslingar. Tyvärr har dessa idéer nu nästan helt ersatt brottsofferperspektivet. Ett straff har reducerats till vård som fokus har flyttats från brottsoffer och samhällets bästa till brottslingens perspektiv. Sociologin har getts ett alltför stort fokus och genom detta urskuldat grova brottslingar utifrån uppväxt, socioekonomiska förhållanden samt olika psykosociala omständigheter. Det är naturligtvis viktigt ur ett samhällsperspektiv att analysera varför brott begås för att på bästa möjliga sätt kunna stävja brottsligheten. Negativa sociala faktorer avseende socioekonomisk bakgrund, uppväxtförhållanden och andra bakomliggande faktorer bör motverkas genom en rättvis fördelningspolitik där varje barn ska ha rätt till en trygg uppväxt, en bra skola och ett fungerande skyddsnät. En bra välfärd med rätt prioriteringar är det bästa sättet att motverka nyrekrytering i brottslighet. Rättvisa handlar dock även om upprättelse för brottsoffret, om skydd mot fortsatt brottslighet och om ett samhälle som tydligt markerar mot dem som skadar andra. ser inget motsatsförhållande mellan att å ena sidan värna brottsoffren och de laglydiga medborgarna och å andra sidan vårda samt återanpassa dömda brottslingar. är anhängare av den absoluta straffrätten och ställer upp tre mycket tydliga principer: Ekvivalensprincipen: att lika fall behandlas lika. Proportionalitetsprincipen: att ett straff ska stå i proportion till det brott som begåtts. Skuldprincipen: att gärningsmannen från subjektiv synpunkt kan betraktas som ansvarig för sina handlingar. 6.3.1Statlig garanti för skadestånd till brottsoffer kan en person som döms för ett brott dömas att betala skadestånd till brottsoffret. Dock finns ett stort problem i det att brottsoffret självt, med hjälp, måste kräva gärningsmannen på det utdömda beloppet. Om gärningsmannen inte betalar är det upp till offret att vända sig till sitt försäkringsbolag i ett försök att få ersättning. Fungerar inte detta ska brottsoffret självt ta kontakt med . Här ska offret skriftligen ansöka om att få det som kallas brottsskadeersättning, vilket kan skilja sig från det skadestånd personen i fråga blivit tilldömd. Denna procedur, där offret återigen måste förklara sig och vädja till gärningsmannen, utgör ytterligare en förnedring och ett ifrågasättande av offret. Dessutom finns ingen garanti för att offret får den ersättning som en domstol en gång beslutat. vill i stället se ett system där staten betalar ut det utdömda skadeståndet till brottsoffret och därefter kräver in pengarna från gärningsmannen. Detta skulle innebära att offret så snart domslutet vunnit laga kraft får sitt skadestånd, som staten tar hand om vidare behandling och kontakt med gärningsmannen. Vi menar att det är ett system som bör vara självklart i en rättsstat. Vårt förslag skulle minska frustrationen och det onödiga lidande som åsamkas brottsoffer på grund av dagens system för skadeståndsutbetalningar. 6.3.2Vittnesskydd och ökad säkerhet i domstol Många av de goda medborgare som sätter sig i vittnesbåset är utsatta och de vittnar alltför ofta med fara för sitt eget liv. Rättsväsendet har inte förmått hantera den organiserade brottslighetens grenar som spridit sig ända in i rättssalen. Vittnestrakasserier blir allt vanligare och antalet vapen som smugglas in i svenska domstolar är alarmerande.26 27 Övergrepp i rättssak är ett mycket allvarligt brott då det inte bara riktar in sig mot individer utan utgör ett hot mot rättsstaten, och i slutändan det demokratiska statsskicket. vill se ett kraftigt utökat stöd till vittnesskyddet. Det handlar om polisskydd, hjälp med bostadsbyte och andra säkerhetsåtgärder. har även de juridiska ombuden fått motta hot, trakasserier, och rena våldsdåd från kriminella nätverk. Också här förordar vi ett ökat skydd. Utöver detta vill vi även att permanenta säkerhetskontroller ska införas i anslutning till domstolsentréer i förebyggande syfte. Ett genomförande av förslaget innebär att entréer måste byggas om och att viss teknisk utrustning måste införskaffas. Betydligt fler ordningsvakter kommer också att behövas. Vi avser att allokera resurser för ändamålet i kommande höstbudget, i likhet med tidigare budgetar. 6.3.3Offentligt register över dömda pedofiler menar att ett offentligt register över dömda pedofiler och flerfaldigt dömda våldtäktsmän bör inrättas till skydd för medborgarna. För föräldrar ska möjligheten finnas att via detta register få information om sådana gärningsmän bor i, eller är på väg att flytta till, det egna närområdet. Ett register har en preventiv verkan i det att barnfamiljer kan välja att inte bosätta sig i ett område där en dömd sexualbrottsling bor. Dessutom kommer den dömda brottslingen känna att det finns en kontrollfunktion, något som antas ha en avskräckande effekt. De uppgifter om gärningsmännen som enligt vårt förslag kommer att ingå i registret omfattas förvisso redan av offentlighetsprincipen, då domar i regel är en offentlig allmän handling, men det tilltänkta registret vore ett effektivt sätt för vanliga människor att få tillgång till dessa uppgifter. Det finns flera exempel på länder med liknande offentliga register, exempelvis , och . I dessa länder har man insett värdet av att värna om de laglydiga medborgarnas rätt till trygghet och frihet. Vi anser att det är av största vikt att skapa en nolltolerans mot alla grova sexualbrott som sker i Sverige.28 29 30 Detta bör göras för att skydda våra barn och kvinnor som också är de mest utsatta, och även för att förhindra att utvecklingen tar samma väg som i , där man talat om en våldtäktsvåg, om så inte redan är fallet..31 32 33 6.4Hårdare tag mot brottsligheten 6.4.1Straffskärpningar och riktigt livstidsstraff vill se kraftiga straffskärpningar för våldsbrott. Detta innebär inte minst en rejäl höjning av miniminivåerna eftersom svenska domstolar oftast dömer i nedre delen av straffskalan. Svensk livstid innebär i praktiken fängelse enligt rättspraxis och enligt principen om två tredjedelars frigivning blir resultatet oftast fängelse. vill se införandet av verklig livstid där det även ska vara möjligt att utdöma livstid utan möjlighet till benådning. Riktiga livstidsstraff ska kunna utdömas för brott som enligt kan medföra livstidsstraff. Utöver detta ska riktiga livstidsstraff kunna utdömas för upprepad grov våldsbrottslighet av särskilt hänsynslös och våldsam natur, till exempel för synnerligen grov misshandel, grov våldtäkt eller en kombination av dylika grova våldsbrott. I dagens finns det generösa rabattsystem för den som valt en kriminell livsstil. Det handlar bland annat om en så kallad mängdrabatt, vilken innebär att ju fler brott en person begår desto mindre påföljd ges för varje efterkommande brott. Vid flerfaldig brottslighet gäller även en särskild straffskala. Utgångspunkten för denna straffskala är att det är det brott med högsta straffet som kan utdömas med ett visst tillägg. Detta utgör straffskalans maximum. Tillägget är som och som mest , beroende på hur allvarlig brottsligheten är. Moraliskt sett kan det visserligen anses mest korrekt att döma varje begånget brott för sig och tillämpa det som kallas kumulationsprincipen, där de utdömda straffen adderas för varje brott. anser dock att ett totalt avskaffande av mängdrabatten för alla typer av brott skulle kunna ge oönskade konsekvenser eftersom det rent teoretiskt skulle kunna innebära att en person som klottrat i praktiken fick ett högre straff än en person som begått ett mord. För merparten av brottsligheten anser vi därför att ett system likt dagens med strafftillägg är det bästa, även om vi vill se en förändring till skarpare tillägg. Vi förordar dels att det för varje nivå i den gemensamma straffskalan definieras ett minimitillägg, dels att de övre gränserna för strafftillägg kraftigt höjs. Genom att införa minimitillägg försäkras det att en gärningsman som begått flera brott alltid ges ett ordentligt förlängt straff. Detta ger också samhället bättre möjligheter att markera mot flerfaldig brottslighet. ser dock ett behov av att i vissa fall frångå regeln om strafftillägg. I fall då det rör sig om grövre upprepad våldsbrottslighet vill vi se ett totalt avskaffande av alla typer av rabatter. Där låter vi principen om brottsoffrens rätt till upprättelse få företräde och menar att det är oacceptabelt att bedöma denna typ av brott olika, beroende på om det är engångshandlingar eller inte. Det är vår mening att varje offer för grov våldsbrottslighet ska få upprättelse och att samhället tydligt ska markera mot varje enskilt dåd. vill också införa en princip om tredje gången gillt för vålds-, sexual- och narkotikabrott som resulterat i fängelsedom (också villkorlig sådan). Denna princip innebär att den person som för tredje gången fälls för sådan brottslighet per automatik bör dömas till lagens maxstraff för det av de begångna brotten som har det högsta maxstraffet samt utöver detta ges ett maximalt strafftillägg. Med hänvisning till det, initialt, ökade trycket på fängelseplatser avser vi att i kommande höstbudget ge Kriminalvården ökade resurser. 6.4.3Borttagande av preskriptionstid för grova brott Preskription av brott motiveras av rättspolitiska, humanitära och praktiska skäl. anser det vara rimligt att mindre brott som begåtts för skrivs av. Däremot har det uppkommit helt orimliga situationer där exempelvis en hivsmittad våldtäktsman som är misstänkt för över 100 våldtäkter har kunnat undgå straffansvar genom att hålla sig borta från rättsväsendet . Det finns många exempel på att rättvisan inte skipats på grund av att brottet preskriberats innan gärningsmannen kunnat ställas inför rätta. vill se ett avskaffande av preskriptionstiden för grova våldsbrott med motiveringen att det allmänna ska kunna garantera trygghet för de människor som blir utsatta för allvarlig brottslighet. anser inte att det är rimligt att en utländsk medborgare som begått en våldtäkt, ett mord eller något annat grovt våldsbrott ska belönas med uppehållstillstånd och svenskt medborgarskap. Tyvärr är det dock så att utlänningar i får stanna i landet trots att de begått grova brott såsom mord, dråp, misshandel och våldtäkt och trots att lagen medger utvisning. Detta sker för att utvisningsprövning inte är obligatorisk och för att dagens lagstiftning och rättspraxis verkar bry sig mer om förövare än om samhälle och brottsoffer. I de fall där utvisning döms ut så rör det sig ofta om . Vi anser att utvisning som regel ska ske på livstid om det inte finns särskilda förmildrande omständigheter som talar emot detta. En person utan svenskt medborgarskap ska inte få förmånen att stanna i om personen i fråga inte kan eller vill respektera våra lagar och regler. Det bör därför vara obligatoriskt att alltid pröva frågan om utvisning när en utlänning begått ett brott i . Vi anser vidare att endast om det föreligger synnerligen starka skäl ska en utlänning, som blivit dömd för ett brott som kan leda till utvisning, kunna undgå att utvisas. Svensk domstol bör inte tillmäta någon större vikt till utlänningens levnadsomständigheter, eller hur länge utlänningen vistats i , när frågan om utvisning behandlas. Inte heller ska en utlänning som begått grova brott i få stanna på grund av flyktingstatus. För att kunna kontrollera att utvisade individer inte kommer åter till under annan identitet ska foto, fingeravtryck och dna-prov tas och lagras i ett register som alla nya immigranter ska kontrolleras mot. Återfinns en person i detta register ska denna frihetsberövas och en ny utvisning ska utföras. Det är inte rimligt att vårt land som praxis åtar sig ansvaret att straffa individer som inte är svenska medborgare. Därför anser vi att när en utlänning blir dömd till fängelse med efterföljande utvisning ska sträva efter att straffet ska avtjänas i den dömdas hemland eller i annat anvisat land. ska därmed arbeta för att upprätta avtal med andra länder för att möjliggöra detta. Utdömande och verkställande av fler utvisningar medför givetvis ökade kostnader för dessa verksamheter, varför avser att höja anslaget Utresor för avvisade och utvisade under utgiftsområde 8. 6.4.5Fotboja vid frisläppande av grova brottslingar Enligt kriminalstatistiken återföll av de personer som lagfördes för nytt brott och . Sett ur ett tioårsperspektiv har återfallen ökat inom samtliga åldersgrupper som det finns uppgifter om rörande återfall i brott. De högsta återfallsandelarna återfinns i nämnd ordning bland dem som dömts till sluten ungdomsvård (), överlämnande till vård inom (), skyddstillsyn () eller fängelse () som huvudpåföljd.34 Statistiken visar att risken för återfall ökar med de lagförda personernas tidigare brottsbelastning. Det är ett mönster som kan observeras över en längre tidsperiod. Med tidigare brottsbelastning avses här antalet lagföringar före ingångslagföringen. Bland dem som lagförts vid en återföll i brottslighet , medan återfallen bland dem med stor brottsbelastning (minst tio tidigare lagföringar) uppgick till . Även för förstagångsförbrytare är alltså andelen som återfaller hög nästan hälften. Denna statistik visar på behovet av att tydligare agera för att motverka att frisläppta återfaller i brott. Med anledning av detta anser att grova våldsbrottslingar, sexualbrottslingar samt narkotikabrottslingar vid frisläppandet ska förses med elektronisk fotboja. ska bäras som står i proportion till det avtjänade fängelsestraffet. En brottsling som begått något av ovanstående brott och som suttit i fängelse eller ungdomsvård bör exempelvis bära sådan elektronisk fotboja därefter. En person som suttit bör ha med fotboja, exempelvis . På så sätt kan en dämpande effekt på den frisläppte uppnås som eventuella återfall blir lättare att utreda. 6.4.6Ändra regeln om frigivning efter två tredjedelar av tiden tillämpar så kallad två tredjedelarsfrigivning, vilket innebär att den kriminelle automatiskt blir villkorligt frigiven efter att två tredjedelar av straffet avtjänats på anstalt. Detta skapar en stor diskrepans mellan den allmänna rättsuppfattningen och den lagstiftning som finns. För att öka förståelsen för svensk lagstiftning och för att försvåra för en kriminell livsstil vill avskaffa den automatiska frigivningen efter två tredjedelar av tiden för personer dömda för vålds- och narkotikabrott. Den ökade globaliseringen i världen innefattar även en ökad rörlighet för kriminella nätverk och gränser står numera närmast oskyddade, i och med medlemskapet i EU. Tullen har förlorat en del av sina befogenheter och passkontroller är förbjudna mellan Schengenländer. I detta klimat frodas människo-, narkotika- och vapensmuggling som kriminella individer kan röra sig fritt inom området. Det är viktigt att tullen ges de verktyg den behöver för att kunna möta dessa nya förutsättningar. Eftersom EU förbjuder tullen att utföra en väsentlig del av sitt arbete är det på lång sikt ambition att återvinna vår nationella suveränitet på detta område. På kortare sikt vill vi se en möjlighet för att införa temporära gränskontroller när det bedöms behövas. betraktar uppgift huvudsakligen som brottsbekämpande/brottsförebyggande och inte skatteindrivande. I enlighet med detta ämnar vi flytta från kontroll till och följaktligen även från utgiftsområde 3 Skatt, tull och exekution till område 4 Rättsväsende. kommer även att tillskjutas extra resurser. Brottsprovokation är ett verktyg som många poliser världen över använder sig av för att komma åt brottslighet som annars är svår att beivra effektivt. I är det dock förbjudet för polisen att använda sig av detta verktyg. Förbudet mot brottsprovokation är baserat på principen om att polisen aldrig ska provocera eller på annat sätt förmå någon att inleda en brottslig aktivitet utan ska ha som enda uppgift att klara upp redan begångna brott. anser dock att brottsprovokation rätt använd kan vara ett effektivt verktyg för att förhindra framtida brott och identifiera brottslingar innan verkliga offer drabbas och utan att i sig föranleda en ökning av brottsligheten. Vi menar att brottsprovokation under reglerade former bör tillåtas då det rör sig om grov organiserad brottslighet. Det bör även tillåtas för olika typer av sexualbrott, såsom trafficking, barnpornografibrott och grooming (att ta sexuella kontakter med barn via internet). Dessa brott är särskilt svåråtkomliga och brottsprovokation skulle därför utgöra ett effektivt motmedel. I normalfallet bör brottsprovokation inte tillåtas när det gäller brott av vardagskaraktär såsom snatteri, stöld, misshandel eller liknande. Undantag bör dock göras om det rör sig om mängdbrottslighet som sker under organiserad form eller om det är särskilt påkallat ur ett samhällsperspektiv: exempelvis vid tobaks- och alkoholförsäljning till minderåriga. 6.5.3Svenska polismyndigheter blir till en Polisen består av 21 separata polismyndigheter med () som övervakande myndighet. Alla polismyndigheter agerar formellt och i praktiken självständigt även om det finns olika typer av samarbeten som i stort bygger på frivillighet. Vissa direktiv och förordningar ges av RPS, men mandatet som dessa vilar på är inte särskilt starkt. Tyvärr fungerar inte polisorganisationen som det är tänkt. Styrningen från RPS är alltför dålig på grund av begränsade befogenheter som förhindrar implementering av nationella program. Det är även otydligt vilka befogenheter de lokala polisstyrelserna har i förhållande till RPS. Eftersom polisväsendet är så splittrat innebär det ökade kostnader; helhetsansvaret saknas då det inte finns en chef som har ett övergripande ansvar och kompetensförsörjningen inom organisationen blir lidande. vill se att alla polismyndigheter slås ihop till en enrådighetsmyndighet, att denna myndighet kort och gott namnges Polisen och att myndigheten får en chef som har ett helhetsansvar för dess verksamhet. 6.6Punktinsats mot den organiserade brottsligheten