mot · H002A367 · 2012-10-05 00:00:00 — Utgiftsområde 13 Integration och jämställdhet anvisar med följande ändringar i förhållande till regeringens förslag anslagen inom utgiftsområde 13 Integration och jämställdhet enligt uppställning i motionen. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om jämställdhet som tillväxtfrämjande faktor. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om kvinnors ställning på arbetsmarknaden. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om lönekartläggning. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om jämställdhetsplaner. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om heltid som norm på arbetsmarknaden. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om visstidsanställningar. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om kvinnors arbetsmiljö. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att föreslå lagstiftning om kvotering till bolagsstyrelser.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om etableringsreformen. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om ett nationellt valideringssystem.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om vikten av insatser för invandrade akademiker. 1 Yrkande 9 hänvisat till CU. 2 Yrkande 11 hänvisat till UbU. Ramanslag (tkr) Avvikelse från regeringen (S) Ersättning till etableringslotsar och insatser för vissa nyanlända invandrare Ökad samverkan med kommunerna kring högre kvalitet i etableringsinsatserna Kvinnor och män ska ha samma makt att forma samhället och sina egna liv. Det borde vara en självklarhet i ett modernt och framgångsrikt samhälle som . Dagens arbetsmarknad är mycket segregerad. Yrken och hela branscher är kvinnodominerade eller mansdominerade. I kvinnodominerade yrken och branscher där kvinnor är i majoritet är arbetsvillkoren generellt sämre och lönerna lägre. Ett högt arbetskraftsdeltagande är grunden för ekonomisk självständighet för både kvinnor och män. Därför måste kvinnors ställning på arbetsmarknaden bli starkare. Hade kvinnor haft samma sysselsättningsgrad som män skulle cirka 150 000 fler kvinnor vara i arbete. Om man dessutom jämför veckoarbetstiden för de kvinnor som lönearbetar med arbetstiden för lönearbetande män så visar det sig att kvinnor i genomsnitt arbetar väsentligt färre timmar. Kvinnors, i relation till mäns, allt för låga sysselsättning är ett tydligt tecken på bristande jämställdhet. Vidare syns bristen på jämställdhet inom familjen, exempelvis i uttaget av föräldraförsäkringen och fördelning av det obetalda hemarbetet. Utformningen av välfärdstjänsterna, till exempel barnomsorg och äldreomsorg är viktig för kvinnors möjlighet till arbete och till familjers möjlighet att leva jämställt. När stora delar av arbetsmarknaden inte erbjuder heltidstjänster får det negativa konsekvenser för sysselsättningen mätt i antalet arbetade timmar. Framför allt drabbas kvinnor. En grupp har visat att ökad jämställdhet stärker tillväxten. har exempelvis en femtedel av den genomsnittliga årliga tillväxten i skapats av att den kvinnliga sysselsättningen närmat sig den manliga. Om den kvinnliga sysselsättningen i euroområdet höjdes till nuvarande manliga nivåer skulle resultatet kunna bli en BNP-ökning på . I flera av de svagaste och minst jämställda ekonomierna är potentialen större. I , och skulle det handla om BNP-ökningar på upp till 13, . Det är uppskattningar som pekar på en väldigt stor utvecklingspotential. I har vi redan gjort stora tillväxtvinster eftersom vårt land kommit så pass långt i jämställdhetsarbetet jämfört med många andra länder. Ändå finns det kvar en potential på . Det råder inget tvivel om att också skulle tjäna mycket på att driva upp framför allt kvinnors arbetade timmar och kvinnors sysselsättningsgrad. Kvinnors ställning på arbetsmarknaden måste stärkas Kvinnor och män ska ha samma frihet och självständighet, samma möjligheter, rättigheter och skyldigheter och samma makt att forma sina liv. Det förutsätter en inkomst som det går att leva på, både som yrkesarbetande och som pensionär. visar dessvärre att skillnaderna är stora: Den genomsnittliga månadslönen (heltidsarbete) för kvinnor är och för män . När kvinnors och mäns löner jämförs utan att hänsyn tas till att de i stor utsträckning arbetar inom olika sektorer och yrken har kvinnor i genomsnitt av mäns lön. Den ovägda löneskillnaden mellan kvinnor och män är . Om man tar hänsyn till skillnader i yrke, sektor, utbildning, ålder och arbetstid blir den så kallade oförklarade löneskillnaden . Att kvinnor och män arbetar inom olika yrken och att dessa yrken är förknippade med olika lönenivåer är en viktig förklaring till att löneskillnaderna grundläggs redan på det första jobbet efter examen. visar i en analys att löneskillnader mellan nyexaminerade kvinnor och män visade att skillnaden är negativ för kvinnor inom majoriteten av utbildningsgrupperna. Kvinnor och ungdomar används dessutom alltför ofta som flexibilitetsbuffert på arbetsmarknaden. Kvinnor anlitas vid behov och vid arbetstoppar men slås ut lika snabbt som de kommer in. Kvinnor får i högre grad deltids- och tidsbegränsade anställningar istället för fasta jobb. visar att i genomsnitt har kvinnor högre försörjningsbörda än män, eftersom kvinnor försörjer barn i högre utsträckning än män. Trots det ses män fortfarande som huvudförsörjare. Korta anställningar innebär mer ensidiga och monotona arbetsuppgifter, mindre frihet och sämre möjlighet till utveckling i jobbet. Att sakna anställningstrygghet ökar också utsattheten på själva arbetsplatsen och gör det svårare att ställa krav och sätta gränser. Arbetsförmedlingen visar att utvecklingen på arbetsmarknaden, efter den ekonomiska krisen, i större utsträckning gynnat män än kvinnor. Skillnaden i sysselsättningsgrad mellan män och kvinnor är stor. Bland kvinnorna är sysselsättningsgraden medan männens sysselsättningsgrad är . Utifrån detta menar vi att det framöver krävs en politik som är inriktad på att fler ska kunna arbeta och på att öka sysselsättningsgraden, framför allt bland kvinnor. I den socialdemokratiska budgetmotionen 2012/13 finns förslag om ett sysselsättningspolitiskt ramverk. Vi tror att det kommer att gynna kvinnors ställning på arbetsmarknaden. Kvinnor tjänar på lönekartläggningar Lönekartläggningar är ett väl fungerande instrument för att bland annat synliggöra löneskillnader mellan kvinnor och män. Genom att åskådliggöra strukturell lönediskriminering kan riktade insatser sättas in för att minska löneskillnaderna. (tidigare ) visar att av personalcheferna i kommuner och landsting anser att lönekartläggning är ett bra verktyg för att uppnå jämställda löner. Av de kommuner och landsting som genomfört lönekartläggning uppger drygt hälften att de hittat osakliga löneskillnader, har därefter upprättat en handlingsplan. Olika former av lönediskriminering synliggörs också genom lönesamtal på arbetsplatsen. visar att just lönesamtal lönar sig för både kvinnor och män men särskilt för kvinnor. Män som haft lönesamtal har i genomsnitt högre lön 2010 än män som inte haft det. Kvinnor som haft lönesamtal har i genomsnitt högre lön än de som inte haft det. Räknat på en snittlön på tjänar kvinnor som haft lönesamtal mer än de som inte haft lönesamtal. I samband med att reformen om en samlad diskrimineringslagstiftning genomfördes gjorde regeringen flera försämringar för kvinnor. Lönekartläggning och upprättande av jämställdhetsplaner behöver numera bara göras mot tidigare . Dessutom är företag med färre än 25 anställda undantagna från skyldigheten att upprätta en jämställdhetsplan. gällde att endast företag med färre än tio anställda var undantagna från regeln. Flera fackliga organisationer vittnar om hur arbetet med lönekartläggningar försvåras när det inte sker regelbundet i en årlig lönerevision. Vi vill ha en lagstiftning som slår fast att lönekartläggningar och jämställdhetsplaner ska göras . med färre än tio anställda ska vara undantagna från denna skyldighet. Ett modernt arbetsliv kräver en anpassning till människors livssituation och förutsättningar. Det är viktigt att skapa incitament för att alla som vill ska kunna få heltidstjänster. Att det är fullt möjligt att förlägga arbetstider enligt heltidsmåttet bevisas av att heltid är norm inom manligt dominerande branscher. För att alla som vill, och kan, ska få möjlighet att arbeta heltid måste utbudet av heltidsanställningar öka. Här spelar arbetsmarknadens parter en central roll. De stora grupperna av ofrivilligt deltidsarbetslösa finns inom vård- och omsorgssektorn, handeln, hotellnäringen, restaurangbranschen och i delar av utbildningssektorn. Här dominerar kvinnliga arbetstagare som nästan hälften av de förvärvsarbetande kvinnorna arbetar i dessa sektorer. arbetar cirka 200 000 personer ofrivillig deltid på grund av att det inte finns tillräckligt med heltidstjänster och därför att det brister i barn- och äldreomsorgen. Av samtliga 3,9 miljoner anställda arbetar drygt en miljon, , deltid. Skillnaden är stor mellan arbetare och tjänstemän liksom mellan kvinnor och män. Mer än hälften av alla kvinnor mellan har en tidsbegränsad anställning, flertalet i ett LO-yrke. Som deltidsanställd har man förutom lägre inkomst ofta ett lägre deltagande i planeringen av arbetet och ett mindre inflytande över arbetet och arbetets förläggning. visar också att risken för sämre hälsa är högre bland deltidsarbetande. I kommuner och landsting jobbar över en miljon människor. Det är en framtidsbransch, där efterfrågan på arbetskraft väntas öka starkt . En verksamhet med många deltidsanställda och en dominans av visstidsanställda har inte samma förutsättningar för långsiktigt utvecklingsarbete. är av de kommunanställda deltidsanställda. Samma siffra för landstingsanställda är . Många av dessa personer skulle vilja jobba mer. Enligt vill exempelvis mer än var fjärde anställd inom vården jobba fler timmar. Enligt Kommuner och Landsting (SKL) behöver cirka 420 000 personer rekryteras för att pensionsavgångar och ökade behov i välfärden ska av. SCB tror att kommer det att saknas 170 000 personer inom vården och omsorgen. Även inom utbildningssektorn förväntas arbetskraftsbrist. Siffrorna är mycket tydliga och mycket illavarslande. Om vi inte tar krafttag för att förbättra arbetsvillkoren inom dessa sektorer, så kommer det att bli svårt att garantera en god välfärd . För att klara denna utmaning måste vår gemensamma sektor bli ett föredöme och erbjuda attraktiva arbetsvillkor som kvaliteten i välfärden ökar eftersom tryggare anställningar ger bättre förutsättningar för kontinuitet och kvalitetsutveckling. Det är förvisso vanligare att socialdemokratiskt styrda kommuner har infört rätt till heltid än borgerligt styrda trots detta saknar fortfarande av de socialdemokratiska kommunerna överenskommelser om rätt till heltid. Bland borgerliga kommuner är siffran . Totalt är det bara lite drygt var tredje kommun som har infört eller planerar att införa rätt till heltid. För landstingen/regionerna gäller det drygt hälften. Här måste en kraftfull förbättring ske. Därför har vi socialdemokrater bestämt oss för att bli bättre arbetsgivare i kommuner och landsting. Det handlar om konkreta åtgärder på följande områden: Rätt till heltid. Varje ny tjänst ska vara en heltid. Alla anställda ska erbjudas heltidsanställning. Ingen medarbetare ska vara visstidsanställd längre än , oavsett inom vilken tidsram visstidsanställningarna har skett. Alla kommuner, regioner och landsting ska genomföra regelbundna medarbetarenkäter med konkreta åtgärder och uppföljningsförslag. Vi vill tydliggöra att det faktum att vi ställer krav om allas rätt till heltid inte betyder att alla deltidsarbeten ska avvecklas. Vår grundinställning är att heltidsanställningarna måste bli fler. Heltidsarbete bör vara norm på hela arbetsmarknaden. Heltid ska vara en rättighet och deltid en möjlighet. I första hand bör frågan lösas av arbetsmarknadens parter genom förhandlingar och kollektivavtal. Om denna väg inte är framkomlig måste lagstiftningsvägen övervägas. Förutom ett utbrett utnyttjande av deltidstjänster tilltar den oroande utvecklingen med delade turer. Fenomenet breder framför allt ut sig inom omsorgen. Enligt är det en trend som många upplever som stressande. () visar att runt 150 000 människor arbetar delade turer, det vill säga delade arbetspass. Drygt en fjärdedel menar att arbetspassen skapar mycket stora problem. Utifrån detta drar vi slutsatsen att många av dem som har delade turer är missnöjd med sina arbetstider och det i sin tur påverkar arbetsmotivation och den långsiktiga hälsan. Det leder troligtvis också till ytterligare rekryteringsproblem i branscher där bristen på arbetskraft redan finns och förväntas öka. Lösningen på arbetslösheten är inte att öppna för mer otrygga anställningsförhållanden. Varannan visstidsanställd har en akademisk utbildning. Nästan var femte visstidsanställd har en anställning som löper . av kvinnorna och av männen har en visstidsanställning. En undersökning som fackförbundet har gjort visar att nästan nio av tio som har en tidsbegränsad anställning hellre skulle vilja ha en fast anställning. anger osäker inkomst som den största eller näst största nackdelen. Bland framför allt unga kvinnor och personer med invandrarbakgrund är andelen tillfälligt anställda mycket hög. visar dessutom på ett direkt samband mellan andel kvinnor i ett yrke och andel visstidsanställda. Andel kvinnor i förhållande till andel visstidsanställda (procent) Vår tids daglönare är en kvinna som inte har mössan i hand, men väl mobilen. Hon väntar på ett sms om att hon fått arbete , ännu någon dag. Kvinnor är hårdast drabbade av otrygga anställningar och väldigt många får inte ens ihop till en heltidslön. Ett vanligt argument för tidsbegränsade anställningar är att de antas leda till fasta jobb. För en majoritet av dem som arbetar visstid tar det att gå från en visstidsanställning till en tillsvidareanställning. har av dem som är anställda på visstid övergått till en tillsvidareanställning. har övergått ifrån en visstidsanställning till en tillsvidareanställning. Det innebär att hälften av visstidsanställda medlemmar, inom till exempel äldreomsorgen, fortfarande var visstidsanställda , och att var tionde fortfarande var det . Även är en liten andel kvar i visstidsanställningar. Ett annat vanligt argument är att visstidsanställningar framför allt kan kopplas hop med unga personer. uppger att snittåldern för tidsbegränsade anställningar är så hög som . Det är allvarligt eftersom visstidsanställningar ofta medför en sämre löneutveckling, mindre utbildnings- och utvecklingsmöjligheter, sämre semesterförmåner, lägre sjuk- och arbetslöshetsersättning samt lägre pension. Trenden mot fler visstidsanställningar innebär att arbetsmarknaden skapar ytterligare ekonomiska orättvisor mellan kvinnor och män, orättvisor som består under hela livet. Många visstidsanställda uppger själva att de har mindre inflytande på jobbet och sämre stöd av chefer. De har svårt att ställa rättmätiga krav på arbetsvillkor och arbetsförhållanden. Att arbetsplatser med många visstidsanställda riskerar att bli tystare och fungera arbetsmiljömässigt sämre är givetvis både till nackdel för de anställda och för varje arbetsgivare som månar om och vill utveckla sin verksamhet. I likhet med de fackliga organisationerna är vi starkt kritiska till de förändringar i regelverket som regeringen genomfört och som öppnar för missbruk av tidsbegränsade anställningar. Vår uppfattning delas av som anser att den svenska lagen som ger arbetsgivare stora möjligheter att undvika fasta tillsvidareanställningar strider mot krav. kräver i en formell underrättelse att ändrar sin lagstiftning så att den lever upp till krav. Vi föreslår att det införs en begränsningsregel för hur länge rullande visstidsanställningar kan fortgå. Allmän visstidsanställning, vikariat och provanställning hos samma arbetsgivare ska räknas samman. ska det övergå till en fast anställning, en tillsvidareanställning. Kvinnors arbetsmiljö måste förbättras sade man att det var män som jobbade i riskbranscherna. är det i högre grad kvinnor som finns i riskbranscher. Dödsolyckor och invalidiserande olyckor, som främst drabbar män, har fått stor uppmärksamhet. För kvinnor handlar det ofta om mer smygande problem. Kvinnor och män jobbar till stor del i olika branscher. Också på en och samma arbetsplats kan villkoren vara olika. I städbranschen kan det vara så att kvinnor städar med mopp, medan männen kör städmaskiner. Det innebär olika risker. Vi menar att arbetsgivarna måste bli bättre på att göra olika riskanalyser av kvinnor och mäns arbetsmiljöer. Stress och högt tempo är den vanligaste orsaken till kvinnors ohälsa på jobbet. har gjort en större granskning av kvinnors arbetsförhållanden på typiska kvinnoarbetsplatser. På ungefär hälften av de cirka 1 300 granskade arbetsplatserna konstaterades brister i arbetsmiljön. Den könsuppdelade arbetsmarknaden kan mycket väl vara en orsak till att kvinnor i större utsträckning än män är sjukfrånvarande. Att kvinnor dubbelarbetar genom att ta det största ansvaret för hem och barn kan vara en annan bidragande orsak. Kvinnor får helt enkelt inte samma chans till återhämtning på sin fritid som män. En del av lösningen på problemet ligger således i en omfördelning av ansvaret för det obetalda hemarbetet. Dubbelt så många kvinnor som män får belastningsskador på jobbet. Huvudorsaken är att kvinnor har mer ensidiga arbetsuppgifter och att de mer sällan än män kan bestämma sin egen arbetstakt. Detta är framför allt ett arbetsorganisatoriskt problem som kan och ska åtgärdas i arbetslivet genom till exempel internutbildningar för att lära sig fler befattningar och därigenom få avlastning eller genom att olika arbetsredskap måste anpassas till kvinnor. Forskningsresultaten visar att kvinnor med monotona arbetsuppgifter, bland annat olika typer av montering, i högre grad än män riskerar att få arbetsrelaterade skador som till exempel muskelvärk. Ju fler handledsrörelser en person har, desto större är sannolikheten att personen drabbas av besvär. Eftersom handledsrörelserna är lätta att mäta går det att sätta gränsvärden för handledsrörelsehastigheten. Ett sådant gränsvärde skulle komplettera den nuvarande lagstiftningen så att värsta sortens belastande arbeten blir förbjudna. Detta enligt samma modell som det finns gränsvärden för till exempel buller och luftföroreningar. Vi menar att en förutsättning för att kunna minska skillnaderna mellan kvinnor och män på arbetsmarknaden är ökad kunskap om kvinnors arbetsmiljö. tillsynsverksamhet måste förstärkas och vi föreslår i vår budgetmotion utökade resurser till med . Inför kvotering till bolagsstyrelser Kvinnor som gör karriär slår förr eller senare i glastaket hit men inte längre. Detta inträffar i näringslivet och i samhället, men även i politiken. toppade vd-toppen, så kallat Anders-index. har seglat upp på första plats. Det är alltså vanligare bland börs-vd:ar att heta eller än att vara kvinna och vd. I årets Anders-index finns det 11 stycken kvinnliga börs-vd:ar. Det är lika många som det finns börs-vd:ar som heter . På Stockholmsbörsen finns en kodex, en regelsamling, för alla bolagen som slår fast att bolagen ska sträva efter jämn könsfördelning i styrelserna. har andelen kvinnor ökat i blygsam takt men har trenden vänt och andelen kvinnor minskar och är nu . Stockholmsbörsens uppförandekodex har i detta avseende uppenbart inte varit ett tillräckligt starkt styrinstrument. Vi menar att det är ett slöseri med resurser att så få kvinnor finns representerade i bolagsstyrelser och i företagsledningar. Vi föreslår en lagstiftad könskvotering till börsstyrelserna. Inget av könen ska ha en representation på . Det är ett berättigat krav utifrån att samhället ska ge kvinnor och män lika möjligheter och det faktum att det till exempel redan finns regler om arbetstagarrepresentanter i styrelserna. Fler ska arbeta och ha en egen försörjning Det demografiska tillskottet av personer i arbetskraften kommer nästan uteslutande från utlandsfödda. Eftersom arbetskraftsdeltagandet i delar av gruppen är lågt, inte minst bland kvinnorna, finns här den största arbetskraftspotentialen. Sysselsättningsgraden bland utrikes födda kvinnor ligger . Att öka deltagandet i arbetslivet bland de utrikes födda kvinnorna bör vara en prioriterad uppgift. Vårdnadsbidrag och barnomsorgspeng är missriktade reformer som försvårar eller försenar etableringen på arbetsmarknaden för många kvinnor med utländsk bakgrund. Vi vill prioritera utbildningsinsatser som leder till att fler kvinnor med utländsk bakgrund kommer ut i arbetslivet. Många invandrade kvinnor jobbar i serviceyrken där det är vanligt med kvälls- och helgarbete. Därför blir det extra viktigt att det finns barnomsorg på obekväm arbetstid så att dessa kvinnor kan arbeta och dessutom delta i till exempel sfi-undervisning. Sysselsättningsgraden för utrikes födda varierar mellan olika regioner i landet och variationen är betydligt större för utrikes födda än för inrikes födda. I drygt åtta av tio av de så kallade socialt utsatta områdena har långtidsarbetslösheten stigit. Slutsatsen är att arbetslösheten är väsentligt mycket högre än genomsnittet och sysselsättningsgraden lägre. Reformerna som gjorts tycks inte ha gett önskat resultat i form av arbete och självförsörjning för nyanlända. Det tar för nyanlända invandrare att komma i arbete. Det var bakgrunden till den så kallade etableringsreformen som genomfördes . Reformen innehåller följande huvudkomponenter: Arbetsförmedlingen (AF) har numera det samordnande ansvaret för etableringsinsatserna för att nyanlända snabbt ska få kontakt med arbetsmarknaden. Tillsammans med AF upprättar den nyanlände en individualiserad etableringsplan i . Den nyanlände har möjlighet att därefter välja en etableringslots som stödjer den nyanlände (upp till ). Alla nyanlända som har en etableringsplan ska delta i arbetsförberedande insatser, svenskundervisning för invandrare och samhällsorientering. Deltagande är ett krav för att ersättning ska betalas ut. har det gått etableringsreformen infördes. Det är hög tid att utvärdera och åtgärda bristerna. För att långsiktigt öka sysselsättningen bland utrikes födda vill vi göra omprioriteringar av de statliga medlen i syfte att höja kvaliteten på etableringsinsatserna för nyanlända. Vi ifrågasätter sfi-bonusen, som infördes permanent , eftersom vi menar att den är ineffektiv och orättvis. Bonusen gynnar ensidigt personer med goda förutsättningar att tillgodogöra sig sfi-undervisningen. har personer med stora svårigheter att lära sig svenska ingen möjlighet att ta del av bonusen, trots relativt stora framgångar i sin språkinlärning. Vi föreslår att även kommuner ska kunna komma i fråga för att bedriva lotsverksamhet genom avtal med Arbetsförmedlingen. Totalt för vi i vårt budgetalternativ från sfi-bonusen samt från lotsverksamheten för insatser i Arbetsförmedlingens regi i syfte att få samverkan med kommunerna kring högre kvalitet i etableringsinsatserna för de nyanlända. De som regeringen avsatt för integrationsåtgärder i vissa s.k. utsatta områden vill vi använda för att förbättra resultaten i skolorna i dessa områden, vilket beskrivs utförligare i vår kommittémotion om skolpolitiken. Vi vill därför överföra från utgiftsområde 13 (Integration och jämställdhet) till utgiftsområde 16 (Utbildning och universitetsforskning). Kommunerna har ofta goda möjligheter att erbjuda språk- och arbetspraktik samt ansvarar för grundläggande utbildning Det är viktigt att kommunernas intresse av effektiva insatser tidigt i etableringsprocessen beaktas.