mot · H002So557 · 2012-10-01 00:00:00 — Utgiftsområde 9 Hälsovård, sjukvård och social omsorg Hälso- och sjukvårdspolitikens inriktning8 En sammanhållen och gemensam hälso- och sjukvård för alla8 Patientkontrakt för trygghet och tillgänglighet9 Nationell kvalitetscertifiering av hälso- och sjukvården10 Personalen i hälso- och sjukvården14 En modern it-strategi för hälso- och sjukvården15 Hälsofrämjande och jämlik hälso- och sjukvård16 Fri etablering i specialistsjukvården18 Jämställd hälso- och sjukvård19 Driftsformer i hälso- och sjukvården21 Den sociala barn- och ungdomsvården47 Äldres vård och omsorg56 Ekonomiskt bistånd (socialbidrag)64 anvisar med följande ändringar i förhållande till regeringens förslag anslagen under utgiftsområde 9 Hälsovård, sjukvård och social omsorg enligt uppställning i tabell 1. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om patientkontrakt. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en nationell kvalitetscertifiering. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om nationella riktlinjer. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att vården ska vara baserad på vetenskap och beprövad erfarenhet också när det gäller att fördela vårdresurser. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om patientsäkerhet. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om handlingsprogrammet Tid för vård. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om meddelarskydd.1 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en it-strategi för hälso- och sjukvården. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om ersättningssystemen i vården. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om ett nej till en lag om fri etablering i specialistsjukvården. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en nationell genomförandeplan för en jämställd hälso- och sjukvård. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om myndighetsstrukturen. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om ett investeringsskydd för skattefinansierad verksamhet.2 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att det inte ska vara tillåtet med förtur (gräddfiler) för privatbetalande patienter i den offentligt finansierade vården. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att det inte ska vara tillåtet att sälja, privatisera eller stycka upp universitets- och regionsjukhus. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om organdonation. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om insatser för hbt-personers hälsa. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om hbt-certifiering för landets samtliga ungdomsmottagningar. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en utredning av levnadsvillkoren för transpersoner. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om insatser när det gäller smittskydd och hiv. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om ett nationellt initiativ för säkrare läkemedelshantering. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om apoteksmarknaden. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en strategi mot antibiotikaresistens och vårdrelaterade infektioner. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om narkolepsi. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om stödet till Rett Center. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en långsiktig handlingsplan för psykiatrin. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om samverkansmodeller i varje kommun för barn och ungdomar med problem (barnens räddningstjänst). tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om tandvårdsförsäkringen. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att inrätta en kommission för jämlik hälsa. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om obligatoriska bildvarningar på cigarettpaket. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om dold försäljning av tobak. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om tillståndsplikt för försäljning av tobak. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om ett samlat åtgärdspaket för att minska tobaksbruket. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om alkoholreklam. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om licensplikt för folkölsförsäljning. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att ompröva beslutet att låta privatpersoner föra in alkoholdrycker i också för andra personers räkning. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om ett nej till en gårdsförsäljning som hotar Systembolagets detaljhandelsmonopol. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en nationell handlingsplan för minskat alkoholbruk bland ungdomar. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om alkolås.3 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om näthandel. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om missbrukarvården. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om Ett kontrakt för livet. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om snabb kartläggning av ungdomsmottagningarnas öppettider och kompetens. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om funktionshinderspolitikens inriktning. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om äldrepolitikens inriktning. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om ett förbättrat omhändertagande av svårt sjuka äldre patienter. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om ett ökat inflytande för de äldre som har hemtjänst. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om viss hemtjänst utan biståndsbedömning för personer över en viss ålder. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om genomförandet av en parbogaranti. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om insemination för ensamstående. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att skyndsamt ta bort steriliseringskravet i könstillhörighetslagen. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om ekonomiskt bistånd (socialbidrag). tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om överskuldsatthet.4 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om barnfattigdom.5 tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en nationell handlingsplan för spelförebyggande arbete. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om insatser för att motverka hemlöshet. 1 Yrkande 8 hänvisat till KU. 2 Yrkande 14 hänvisat till FiU. 3 Yrkande 40 hänvisat till TU. 4 Yrkande 54 hänvisat till CU. 5 Yrkande 55 hänvisat till SfU. (anslag i tusental kronor) Nytt anslag: Äldresatsning Nytt anslag: Patientkontrakt Nytt anslag: Missbrukarvård 2:5 Insatser mot hiv/aids och andra smittsamma sjukdomar 1:6 Bidrag till folkhälsa och sjukvård. Stimulansbidrag 100 000 för att öka användningen av LOV i specialistsjukvården slopas. En väl fungerande hälso- och sjukvård kan vara skillnaden mellan liv och död för en människa. När en svårt sjuk kan botas och återvända till ett aktivt liv eller när ett för tidigt fött barn kan räddas är det för den enskilde, familjen och de närstående det viktigaste och mest betydelsefulla som hänt i livet. Inget är mer avgörande för livskvalitet. Det som utförs i svensk hälso- och sjukvård kan upplevas som ett mirakel för den enskilde men är ett resultat av professionellt och hårt arbete av engagerade medarbetare. Det är också ett resultat av gemensamma investeringar där strävan att erbjuda alla, inte bara några, den allra bästa hälso- och sjukvården har drivit på utvecklingen och bidragit till att svensk hälso- och sjukvård i internationella jämförelser rankas mycket högt när det gäller medicinsk kvalitet. Ska svensk hälso- och sjukvård kunna behålla den toppositionen måste den ha tillgång till den allra senaste kunskapen, professionella medarbetare, de mest avancerade behandlingsmetoderna, teknik och läkemedel för att kunna bota, lindra och förebygga sjukdomar och ohälsa. Målet måste vara att ständigt flytta fram positionerna genom investeringar i forskning och utveckling så att fler med dödliga sjukdomar kan räddas till livet, att kroniska sjukdomar kan behandlas så att människor kan leva ett gott och självständigt liv och att behandlingsbara sjukdomar kan förebyggas och botas. Forskning och utveckling måste vara en central och integrerad del i svensk hälso- och sjukvård så att ny kunskap snabbt når ut och används i vården och kommer patienten till del. Hälso- och sjukvårdspolitikens inriktning Alla har rätt till en god sjukvård. Den som blir sjuk ska veta att han eller hon får hjälp av en personal som har den bästa utbildningen, tillräckligt med tid och som arbetar med de mest moderna metoderna och den senaste medicinska tekniken. Vi vill genomföra ett brett reformprogram för en jämlik sjukvård och vi vill modernisera, utveckla och förstärka sjukvården. Vi vill införa ett patientkontrakt där patientens alla delar inom behandling ingår och inom vilken tid det ska ske. När vården och patienten har kommit överens om vad som ska göras och när, ska kontraktet fungera som en vårdgaranti. Vi vill införa en nationell kvalitetscertifiering för alla offentligt finansierade vårdgivare, med lika höga kvalitetskrav på alla vårdenheter och all omsorg. Vi vill inte att staten ska bestämma vilka organisationsformer landstingen ska välja. Regeringen försöker genom stimulansbidrag styra landstingen att införa etableringsfrihet. Vi anser inte att detta är en fråga som staten ska engagera sig i och vi avvisar därför det tidsbegränsade stimulansbidrag till landstingen som syftar till att öka användningen av LOV i specialistsjukvården. Vi vill att alla ska ha rätt till sjukvården på lika villkor. Den som har haft möjlighet att teckna en privat sjukvårdsförsäkring ska inte kunna få snabbare vård än andra på ett offentligt finansierat sjukhus. Så såg lagstiftningen tidigare ut, men den avskaffades skyndsamt av den borgerliga regeringen . Vi anser att det bara är hälsotillståndet som ska avgöra när och hur du får vård på ett offentligt finansierat sjukhus aldrig plånbokens tjocklek eller olika privata försäkringar. Vi vill i lag förbjuda möjligheten att köpa sig förtur (gräddfiler) på offentligt finansierade sjukhus. Vi vill slå vakt om universitets- och regionsjukhusen. De har en avgörande betydelse för att ge högkvalitativ och jämlik vård. Samarbetet mellan sjukhusen är viktigt för hela vårdorganisationen. Att bryta ut ansvaret för sjukhusen riskerar att slå sönder vårdkedjor för patienter och försämra samverkan mellan olika delar i vården. Vi anser att universitets- och regionsjukhusen ska ägas gemensamt. Sjukhusen har en avgörande betydelse för landstingens möjlighet att leva upp till lagstadgat ansvar för vården, vilket gör dem olämpliga att privatisera. En sammanhållen och gemensam hälso- och sjukvård för alla En jämlik hälso- och sjukvård är en av grundvalarna i den svenska välfärden. Alla människor har lika rätt till bra kvalitet och god tillgänglighet till vården, oavsett var man bor, vem man är, vad man tjänar eller vilket kön eller religion man tillhör. Det är patienter med störst behov som ska prioriteras först inte de med störst plånbok. Det krävs ett tydligt politiskt ledarskap för att prioritera vården för de sjukaste och sköraste. Hälso- och sjukvården ska därför styras demokratiskt och finansieras gemensamt och solidariskt. Studier och olika jämförelser visar att svensk hälso- och sjukvård är öppen för hela befolkningen och håller hög kvalitet som kostnaderna är måttliga. Men det finns fortfarande omotiverade köns- och klasskillnader i den svenska vården. Kvinnor och män behandlas olika. Social bakgrund och var i landet man bor kan ibland ha betydelse för vilken vård man får och vilka resurser man får tillgång till. Det finns också brist på kunskap om hbt-personers situation inom hälso- och sjukvården och psykiatrin. Kvinnor och män, oavsett kön, könsidentitet, etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning, funktionsnedsättning, sexuell läggning och ålder, ska utifrån sina behov behandlas likvärdigt i sjukvården när det gäller resurser och insatser. Omotiverade skillnader i bemötande och omhändertagande ska bort. Det går att säkra en högkvalitativ vård för alla. Patientkontrakt för trygghet och tillgänglighet God tillgänglighet i hälso- och sjukvården är en prioriterad fråga. Köer och väntetider är besvärande för patienten och dyrt för samhället. Bristen på exakta besked är ibland lika besvärligt som väntan i sig. Att inte veta när en behandling ska genomföras är frustrerande för patienten och skapar missnöje med vården. Det har gått den nationella vårdgarantin infördes () som en överenskommelse mellan den socialdemokratiska regeringen och Kommuner och Landsting (SKL). Vårdgarantin anger inom vilken tid vården ska ges. lanserade den borgerliga regeringen den så kallade kömiljarden för att ge ett ekonomiskt incitament för landstingen att uppfylla vårdgarantin. Om tillräckligt många patienter fick vård inom vårdgarantins ramar fick del av kömiljarden. Konstruktionen av kömiljarden inbjöd dock till fiffel med siffrorna. För att kunna nå regeringens mål flyttade en del landsting över väntande patienter till en annan kö för passivt (frivilligt) väntande, som inte räknades med i underlaget för att landstingen skulle få del av kömiljarden. I verkligheten hade många av patienterna i den passiva kön inte alls bett om att få vänta med ingreppet. har även andra problem med kömiljarden och vårdgarantin framkommit. Läkare har pekat på att sjukhusen prioriterar yngre och friskare patienter på bekostnad av kroniskt sjuka. Orsaken är att landstingen vill få del av kömiljarden och då räknas nybesök men inte återbesök. Erfarenheterna av vårdgarantin och kömiljarden visar på betydelsen av att stimulanspengar fokuserar på rätt sak, det vill säga patientens möjlighet att få vård inom garanterad tid och vårdgivarens ansvar att se till att detta blir möjligt. Incitamenten för landstingen bör utformas så att det ska löna sig att hjälpa patienter snabbt inte flytta runt dem mellan olika statistiska kolumner. har i en studie visat att felprioriteringarna inte bara handlar om att återbesök prioriteras bort på grund av kömiljarden utan att problemen är mer utbredda än så och även finns inom undersökning och diagnostik. Det innebär att patienter får vänta för länge på sin diagnos. Patienter i alla åldrar och samhällsgrupper drabbas, men de mest drabbade är alltjämt patienter med komplexa och tidskrävande diagnoser. Ett problem med dagens vårdgaranti är att det är väntetiden vid varje undersökning/besök/behandling som regleras och inte patientens sammanlagda väntetid. För individen är det viktigt att den sammanlagda väntetiden i vården blir dels kort och dels förutsägbar så att det är möjligt att planera in undersökningstillfällen när det passar patienten. Vi föreslår att ett system införs med patientkontrakt som omfattar alla delar i hälso- och sjukvården: besök, undersökningar, röntgen, remisser. I kontraktet ska det finnas en tidsplan för remisser och eventuella behandlingar och det ska framgå vem som ska utföra behandlingarna. När vården och patienten har kommit överens om vad som ska göras och när, ska kontraktet fungera som en vårdgaranti som säkerställer att patientens sammanlagda tid för undersökning och behandling blir kort. I patientkontraktet ska följande preciseras: Tidsplan för remisser, återbesök och eventuella behandlingar. Att övergångar mellan olika vårdenheter fungerar. Patienten ska inte själv behöva ringa runt till olika vårdgivare eller kökanslier. Det ska vara vårdgivarens ansvar att säkerställa att patienten får vård . Att det finns uppgifter till de personer patienten kan kontakta. Patienten ska känna sig trygg med vad som kommer att hända och till vem han eller hon ska vända sig om frågor uppstår. Att vårdgarantin är en rättighet för patienten och en skyldighet för vårdgivaren. Patienten ska inte behöva vara aktiv och gå runt och handla på en sjukvårdsmarknad för att få vård och en fungerande vårdkedja. Det krävs ett politiskt ansvar för att säkerställa att alla patienter även den som har begränsade möjligheter att hävda sina rättigheter får vård . Vårt alternativ för att korta vårdköerna och klara vårdgarantin är tydligt: tillför mer resurser till sjukvården, gynna de landsting som bäst klarar vårdgarantin och tillförsäkra patienter ett patientkontrakt med tids- och behandlingsplan. Patientkontrakt ingår som en del i vår strävan att modernisera sjukvården, strukturera kvalitetsarbetet och höja kvaliteten i vården. Vi föreslår i budget 60 miljoner på ett stimulansbidrag till landsting som inför patientkontrakt. Det finns belägg för att tillfrisknande och välmående ökar när patienten är medveten och tar aktiv del i vårdprocessen. Patientkontrakt är ett verktyg för detta. Nationell kvalitetscertifiering av hälso- och sjukvården För att säkerställa att alla offentligt finansierade vårdgivare erbjuder vård av hög kvalitet föreslår vi att ett system med nationell kvalitetscertifiering införs. Oavsett var jag som patient bor och oavsett om vårdgivaren jag väljer är offentlig, kooperativ, ideellt driven eller privat ska jag vara garanterad en vård av hög kvalitet. Den nationella certifieringen ska därför gälla alla offentligt finansierade vårdgivare, offentliga såväl som privata. Certifieringen ska vara tidsbegränsad och omprövas med jämna mellanrum. Den ska kunna dras in när vårdgivare har brister i vården. Det ska utvärderas om en verksamhet svarar upp mot gemensamma standarder. För att få certifiering ska vårdgivare visa att vården har hög kvalitet och är evidensbaserad, håller god tillgänglighet, uppfyller krav på patientsäkerhet med mera. Certifieringen innebär också att alla vårdgivare måste följa nationella riktlinjer, ingå i samma nationella system för kvalitetsregister och öppna jämförelser. Andra länder, till exempel , har kommit längre än när det gäller certifiering av vårdkvalitet. För att genomföra kvalitetscertifiering krävs noggranna förberedelser. Nationell kvalitetscertifiering handlar i grunden om att vända på perspektivet och inte bara ingripa när något gått fel, utan satsa på att det ska bli rätt från början. Detta ökar tryggheten och säkerheten för patienten som det främjar kvalitetsarbete och ger en gemensam plattform för alla offentligt finansierade vårdgivare. Nationella riktlinjer är nationella rekommendationer och beslutsstöd för behandling av vanligt förekommande sjukdomar. På ett antal områden saknas sådana riktlinjer. På andra områden finns nationella riktlinjer men de följs inte av alla vårdgivare, vilket kan bidra till att vårdkvaliteten skiljer sig på olika ställen i landet. För att förbättra likvärdigheten och patientsäkerheten vill vi att nationella riktlinjer utarbetas på fler områden . Vi vill att all offentlig finansierad vård ska vara skyldig att följa de nationella riktlinjerna. Att följa nationella riktlinjer är att säkerställa att de modernaste och effektivaste metoderna används och att inte bostadsort, kön eller socioekonomisk tillhörighet avgör vilken vård du får. De nationella riktlinjer som tar fram måste genomföras. Vi föreslår att nationella riktlinjer, liksom vissa läkemedelsrekommendationer, ska utformas så att de kan göras obligatoriska i vården. Ett exempel på problem men också utvecklingsmöjligheter när det gäller arbetet med riktlinjer är cancervården. presenterade nationella riktlinjer för cancervården. kom en nationell cancerstrategi som håller på att genomföras. Enligt de nationella riktlinjerna ska alla vårdregioner ha särskilda vårdprogram för de vanligaste cancersjukdomarna. Men riktlinjer genomförs inte överallt på en gång. En granskning visade att det fanns vårdregioner som saknade vårdprogram, och vården varierade kraftigt mellan olika delar i landet till exempel när det gäller prostatacancer och mammografi. Det har varit svårt att komma åt skillnader trots att cancersjukvården haft en särskild cancerstrategi. Cancerpatienter måste kunna känna sig trygga i sin visshet att de kommer att få god, medicinskt relevant och likvärdig vård oavsett var i landet de bor. cancerriktlinjer hade en mer vårdprogramsliknande ansats där man ville täcka hela cancervården. Därefter har regionala vårdprogram tagits fram. Uppdateringen av de nationella riktlinjerna 2013 kommer inte att ta upp områden där vården fungerar utan fokusera på åtgärder som är förknippade med höga kostnader och tveksamheter om nytta praxisskillnader (omotiverade skillnader i landet) olika uppfattningar i professionen om vad som är rätt behov av utmönstring (ineffektiva eller skadliga åtgärder). Svensk hälso- och sjukvård har ett ansvar för vilken sjukvård och vilka behandlingsmetoder som erbjuds. Även har det uppmärksammats att läkare fått ersättning för verkningslösa homeopatiska behandlingsmetoder. Det är allvarligt. Den som besöker den allmänna sjukvården ska vara tryggt förvissad om att behandlingsmetoderna säkert vilar på vetenskap och beprövad erfarenhet. Att tillförsäkra detta borde vara en självklar del av nationella riktlinjer. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Alla patienter ska kunna veta att de får en säker vård av god kvalitet oavsett var i landet de bor eller vilken sjukdom de söker för. Säker vård av hög kvalitet är grundläggande för den svenska vården. Ändå drabbas runt 100 000 patienter av vårdskador i , och för cirka 3 000 patienter kan vårdskadan ha varit en bidragande dödsorsak. Vårdskador kostar samhället . Statens insatser för att säkerställa kvalitet och säkerhet har i alltför hög grad varit fokuserad på tillsyn när något händer. Men, det räcker inte att granska och bedöma en enskild händelse. Hälso- och sjukvård är en riskfylld och komplex verksamhet. Hälso- och sjukvården måste därför dels arbeta systematiskt med patientsäkerhet och dels lära av sina misstag för att förbättra och utveckla kvaliteten och bekämpa ojämlikheter i vården. För att all personal ska känna sig trygg med att rapportera in avvikelser är det viktigt att misstag och tillbud används i lärande och förebyggande syfte och inte för att peka ut syndabockar även om självklart alltid felbehandlingar ska utredas och leda till konsekvenser för den som brister i ansvar. Det bör genomföras regelbundna vårdskadeundersökningar inom hälso- och sjukvården där data presenteras köns- och åldersuppdelat. Alla vårdskadeundersökningar ska åtföljas av särskilda åtgärdsprogram. Arbetet kräver naturligtvis flera insatser och bygger på att det bedrivs ett aktivt arbete över hela landet och i alla delar av vården. Det arbete som bedrivs med nationella riktlinjer och öppna jämförelser är ett bra första steg liksom satsningen på statliga stimulansmedel till landstingen om de uppfyller vissa krav. Den nya patientsäkerhetslagen är ett steg i riktning mot att titta på system och styrning snarare än att bara fokusera på enskilda mänskliga misstag. Tyvärr skedde införandet av den nya lagen på ett alltför snabbt och ogenomtänkt sätt.