mot · H002K368 · 2012-10-02 00:00:00 — Svenska medborgare misstänkta för samröre med tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att agera för att uppgifter från det s.k. Rosenholzkartoteket rörande svenska medborgare överlämnas från till . tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att kontrollera med den tyska myndigheten om någon information angående svenska medborgare överlämnats från till rörande Rosenholzkartoteket . tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att återuppta de tidigare utredningarna angående svenska medborgare som misstänkts för samröre med sedan nya dokument återskapats vid de tyska vid BStU. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör ta ett initiativ för att begära ut material över de svenska medborgare som verkat som Stasimedarbetare enligt den tyska myndigheten . tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att de svenska Stasidokumenten ska göras tillgängliga för forskning utan några särskilda förbehåll och enligt samma principer som vid de tyska hos BStU. har fortfarande inte tvättat sin byk när det gäller de svenskar som arbetade för den östtyska säkerhetstjänsten . Den svenska säkerhetstjänsten har ännu efter murens fall och upplösningen av väldigt svårt att lämna ut trovärdiga uppgifter om dessa förhållanden. Att ett stort antal svenskar jobbade som spioner för betvivlar ingen men hur många dessa var är fortfarande höljt i dunkel och detta med den svenska säkerhetspolisens goda minne. I regeringens skrivelse 2011/12:67 Uppgifter hos om misstänkt samröre med framkommer följande uppgifter. verksamhet, som upphörde i samband med upplösning, innebar bl.a. att mycket stora mängder information, inte minst om enskilda individer, samlades in och arkiverades. Trots att avsevärda mängder dokument förstördes i samband med finns det fortfarande stora dokumentmängder bevarade. De bevarade och rekonstruerade arkiven från verksamhet förvaltas numera av den tyska myndigheten für die Unterlagen des Staatssicherheitsdienstes der ehemaligen Deutschen Demokratischen Republik (BStU). är ett av de största arkiven i med dokument, ca 1,7 miljoner foton m.m. Dessutom finns det ca 15 000 säckar med rester av dokument som strimlades i dokumentförstörare vid sammanbrott, men som successivt rekonstrueras. I arkivet finns både uppgifter som rör interna förhållanden i och uppgifter från utrikesspionaget HV A. Vid tiden för upphörande lyckades den amerikanska underrättelsetjänsten komma över mikrofilmade kartotekskort från HV A. Dessa mikrofilmer går inte sällan under benämningarna Rosenholzakterna eller Rosenholz-kartoteket. började lämna kopior av mikrofilmerna rörande tyska medborgare till . hade BStU fått 381 cd-romskivor. Dessa delar av Rosenholz-kartoteket ingår i BStU:s arkiv. har genom Svenska ambassaden i lämnat sitt samtycke till att uppgifter i Rozenholz-kartotektet som rör svenskar får lämnas från till . Huruvida så skett är emellertid oklart. Enligt samma skrivelse beskrivs svenska säkerhetstjänstens arbete kortfattat på följande sätt. Säkerhetspolisen kunde konstatera att det fanns 57 personer i för vilka det fanns indikationer på att de på något sätt hade verkat för östtysk underrättelsetjänst. Av dessa hade ca en fjärdedel varit föremål för förundersökning. Dessa utredningar hade lett fram till att två personer hade dömts för förberedelse till spioneri till fängelse. Övriga förundersökningar lades ner med anledning av att brott inte kunde styrkas eller att handlingen inte var brottslig. Av de 57 personer för vilka det funnits indikationer på misstänkt samröre med har Säkerhetspolisen, med undantag för avlidna och personer som flyttat utomlands, varit i kontakt med samtliga utom två personer. I knappt tio fall hade de misstänkta personerna medgivit att de medvetet utfört uppdrag för . Ungefär lika många personer medgav att de hade varit i kontakt med företrädare för , men nekade till att ha utfört några uppdrag för dem. Efter flera ansökningar och överklaganden fick professor vid rätt till vissa dokument i i forskningssyfte av Regeringsrätten i en dom , dock med en lång rad anmärkningsvärda förbehåll. Denna forskning mynnade ut i boken spioner som utkom . I boken framgår det att Säpos utredningar av dessa Stasimedarbetare varit minst sagt bristfälliga och undermåliga enligt . Tack vare bok har ett fall fått sin lösning men det är inte genom Säpos förtjänst. Utan detta har skett genom ett digert arbete av journalister men även av tjänstemän från stift. Fallet gäller prästen som verkat som Stasimedarbetare i under . Han har erkänt att han varit spion för vilket i sig är viktigt men det allra viktigaste är ändå vad har lämnat ut för uppgifter till rörande verksamheten inom eller om enskilda personer o.s.v. För att bringa klarhet i detta måste regeringen uppmana den svenska säkerhetspolisen att utreda gärningar som Stasimedarbetare. Enligt uppgifter som framkommit genom fallet med har den tyska myndigheten lyckats återskapa tusentals dokument. Förmodligen från de ca 15 000 säckar med strimlat material som med hjälp av datorprogram återskapas. Detta ger nu svenska säkerhetstjänsten en möjlighet att åter granska de fall som är kända av den svenska säkerhetspolisen. Regeringen bör därmed uppmana att återuppta de tidigare Stasiutredningarna. visades en utställning i rörande med namnet En fiende är den som tänker annorlunda. Bakom utställningen stod den tyska ambassaden och den tyska myndigheten . I utställningsmaterialet framkommer anmärkningsvärda detaljer om antalet svenskar som arbetade för den tyska säkerhetstjänsten . Uppgifter som inte stämmer överens med de uppgifter som finns i regeringens skrivelse och uppgifter från den svenska säkerhetstjänsten. Följande kunde läsas på en av utställningens montrar. har 170 Mfs-medarbetare varit involverade i svenskt arbete. 23 DDR-medborgare har varit aktiva i som informatörer till utlandsspionage, vid sidan av den ordinarie reseelitgruppen. De var aktiva inom diplomatiskt område och eller i trafik-, näringslivs- och kulturområden. 153 svenskar spionerade för DDR-statssäkerheten. Den tyska myndigheten som handhar uppger således att det var hela 153 svenskar som arbetade som spioner för . Med andra ord så skiljer det ca 100 personer mellan svenska Säpos uppgifter och de uppgifter som BStU uppgav under utställningen. Att den tyska myndigheten skulle ange siffran till 153 svenska medborgare som verkade för utan att man har skriftliga belägg för detta är helt osannolikt. Jag anser att regeringen bör uppmana den svenska säkerhetspolisen att begära ut material över dessa 153 personer från den tyska myndigheten . I regeringens skrivelse 2011/12:67 Uppgifter hos om misstänkt samröre med framkommer även en mycket anmärkningsvärd detalj: har genom Svenska ambassaden i lämnat sitt samtycke till att uppgifter i Rozenholz-kartoteket som rör svenskar får lämnas från till . Huruvida så skett är emellertid oklart. Att någon uppföljning inte förekommit angående om detta samtycke har utmynnat i något överlämnande är minst sagt anmärkningsvärt och tyder på ett stort ointresse från och den svenska säkerhetspolisen. Jag anser att det är hög tid för regeringen att kontrollera med den tyska myndigheten om någon information angående svenska medborgare överlämnats från till rörande Rosenholz-kartoteket . I regeringens skrivelse 2011/12:67 Uppgifter hos om misstänkt samröre med så gör även regeringen följande bedömning: har lämnat medgivande till att uppgifter rörande svenskar i det s.k. Rosenholz-kartoteket överlämnas från till . Om uppgifterna inte har lämnats över är det en fråga för att avgöra om det bör vidtas några åtgärder med anledning av detta. Ett mycket förvånande och passivt agerande av den . Jag anser att det är en självklarhet att den agerar för att uppgifter från det så kallade Rosenholz-kartoteket rörande svenska medborgare överlämnas från till . Det är i huvudsak uppgift, inte den tyska regeringens. har i en resolution (RC-B6-0165/2009) som antogs beklagat att några medlemsstater fortfarande efter kommunistländernas kollaps sekretessbelägger dokument som berör verksamhet. uppmanar i resolutionen dessa stater, däribland , att öppna arkiven för forskning. Vårt nordiska grannland har öppnat arkiven för forskare, så har även gjort. Varför kan då inte göra samma sak? Att inte följa och exempel ger endast upphov till spekulationer om orsakerna och ger därtill också dåligt rykte internationellt. Eftersom kunskaper om förbindelser med (DDR) är av största vikt och av mycket stort allmänintresse, inte minst för svenskt agerande gentemot diktaturer , är det beklagligt om seriös vetenskaplig forskning som kan belysa dessa relationer stoppas. En fortsatt sekretess för de så kallade Stasidokumenten kan tyvärr innebära att förtroendet för svensk säkerhetspolis och dess uppdragsgivare rubbas. Var och en frågar sig säkert varför sekretessen bibehålls. Är det svensk säkerhetspolis bristande förmåga att avslöja de svenska Stasimedarbetarna eller är det fortfarande levande och verksamma personer eller andra närstående personer som ska skyddas, som gör att sekretessen kvarstår? Flera länder har gjort dessa dokument tillgängliga för forskning utan förbehåll. Därför anser jag att denna sekretess bör tas bort och att de svenska dokumenten ska göras tillgängliga för forskning utan några särskilda förbehåll.