mot · H002Sf364 · 2012-10-05 00:00:00 — Den utlänning som inte tidigare sammanbott med anknytningspersonen (så kallade snabba anknytningar) får genomgå en så kallad uppskjuten invandringsprövning. Innebörden är att utlänningen först får ett tillfälligt uppehållstillstånd . Om förhållandet består kan utlänningen söka ett permanent uppehållstillstånd på grund av fortsatt anknytning. Att en utlänning får bo i med en prövotid är ett undantag från vad som normalt gäller för migration till . Utredningen och barn i rättens gränsland (SOU 2012:45) föreslår att tvåårsregeln måste utredas vidare, vilket också är vår uppfattning. Det är centralt för att situationen för dessa kvinnor, och deras barn, ska kunna bli bättre. Regeringen införde 2010 ett försörjningskrav som villkor för att uppehållstillstånd ska beviljas en utlänning på grund av anknytning till en person i . Försörjningskravet innebär att anknytningspersonen ska kunna försörja sig och ha en bostad av tillräcklig storlek och standard för sig och utlänningen. Vi socialdemokrater, liksom en rad tunga remissinstanser, kan inte se att en åtgärd som innebär att människor känner en otrygghet i att inte veta om man kan få återförenas under trygga villkor kommer att leda till att integration och arbetsförhet ökar. Snarare tror vi att försörjningskrav inverkar kontraproduktivt på målen om ökad integration och delaktighet i arbetslivet. I detta hänseende medför regeringens politik en oroande perspektivförskjutning där vi känner att lagen är ett sätt att minska antalet asylsökande till . Regeringen bör få i uppdrag att göra en noggrann uppföljning av denna förändring och rapportera resultatet till . har inströmningen till av barn utan ordinarie vårdnadshavare, ensamkommande barn, ökat markant. Barn som tvingas lämna sitt hemland och sin familj och som bär på fruktansvärda upplevelser när de anländer till . prognostiserar antalet ensamkommande barn för till 3 500. För att inte dessa barn och ungdomar ska fastna i de ankomstkommuner som finns har åtgärder satts in för att med kommunerna förhandla fram platser i hela landet. Resultatet kan inte sägas vara tillfredsställande då alltför många barn och ungdomar nu finns i ankomstkommunerna som långtifrån alla kommuner säger sig vara villiga att ta emot dem. har länsstyrelserna ett mandat att förhandla med kommunerna om mottagandet av flyktingar. Vi socialdemokrater vill verkligen understryka vikten av att alla kommuner tar ett solidariskt ansvar för och ser möjligheter i dessa barn. När barn kommer ensamma till och välkomnas till en kommun tillförsäkras de en god man. Då antalet ensamkommande barn stadigt ökar måste regeringen se till att kommunerna har förutsättningar att tillgodose behovet av godemän. I finns en stor grupp människor som lever utan uppehållstillstånd. Dessa människor lever ofta under ytterst otrygga förhållanden. De finns i som kvarstannande efter lagakraftvunna avvisningsbeslut eller som illegala migranter som av olika skäl inte har sökt uppehållstillstånd. Reglerna för invandring till innebär starka begränsningar för de papperslösa som befinner sig här. Samhället måste kunna skydda dem från att utnyttjas som samhället inte tillåter dem att vistas i . Samhället måste arbeta för att förebygga att människor lever här utan tillstånd och bidra till att skapa möjligheter för utvecklingen i deras hemländer så att situationen där blir mycket bättre. Antalet papperslösa sägs ha ökat markant. Det är ingen önskad utveckling att människor lever i utanför det som brukar benämnas välfärdssamhället. Speciellt drabbas barnen i denna situation av utanförskap. De regionala skillnaderna är stora vad gäller papperslösa, och de flesta sägs enligt bedömare befinna sig i storstadsområdena. Papperslösa barn befinner sig i en särskilt utsatt position och har inga möjligheter att själva påverka sin situation. Barn har egna och tydliga rättigheter som uttrycks i . Barn som inte själva har sökt, eller vars föräldrar aldrig ansökt, om uppehållstillstånd i , utgör en grupp som faller utanför lagstiftningen när det gäller sjukvård (de har dock tillgång till akut sjukvård). Dessa barn omfattas inte av samma vård som barn som är bosatta i eller som de barn som är gömda men har funnits med i asylprocessen. Vi socialdemokrater anser att alla barn som lever i ska ha rätt till vård på lika villkor. På samma sätt ska alla barn ha rätt till skolgång. Därför välkomnar vi regeringens besked i budgetpropositionen att det 2013 tas ett första steg, med utbyggnad , för dessa barns möjlighet att gå i skola. Skolan ger dessa flickor och pojkar en viktig fast punkt i en vardag kantad av oro och fruktan. För människor som lever i utan tillstånd, liksom många andra tillfälliga besökare, är tillgången till sjukvård ett problem. Principen att människor som inte är bosatta i och som inte ingår den svenska sjukförsäkringen får betala för sig är rimlig. Men konsekvenserna kan bli svåra för dem som befinner sig i , lagligt eller ej, och som är i behov av sjukvård och inte kan betala. Kostnaden för viss vård är på vissa håll så pass hög att de allra flesta som besöker vårt land förmodligen skulle undvika att besöka sjukvården vid behov. är det önskvärt att människor som besöker vårt land också kan få vård om olyckan skulle vara framme eller om man plötsligt skulle må sämre och behöver träffa en läkare. Att ingen ska nekas nödvändig vård är självklart. En översyn av nuvarande system bör göras för vad som ska gälla för personer utan försäkring, med syfte att öka tillgängligheten och överväga nya kostnadsmodeller. Vi socialdemokrater anser att en utredning skyndsamt ska tillsättas för att klargöra dessa frågor. Vidare anser vi att landstingen bör utforma gemensamma riktlinjer när det gäller vård till papperslösa. De vuxna utnyttjas genom att exploateras på arbetsmarknaden av oseriösa arbetsgivare. En viktig åtgärd för såväl arbetsmarknaden som för att förebygga att människor lever gömda är att motverka att oseriösa arbetsgivare anställer personer utan uppehållstillstånd. Arbetsgivare som anställer arbetskraft illegalt är inga välgörare utan begår en kriminell handling. Det handlar om att på olaglig väg tjäna snabba pengar på människors utsatthet. Det är inte de papperslösa som är roten till problemet problemet är kriminella arbetsgivare som dumpar löner och sociala villkor. Enligt utlänningslagen är det ett brott att arbeta i utan arbetstillstånd och den som gör det kan dömas till böter. Arbetsgivaren kan dömas till böter eller fängelse enligt samma lag. På EU-nivå har en gemensam lagstiftning tagits fram för påföljder för arbetsgivare som anställer tredjelandsmedborgare som vistas olagligt i EU samt krav på arbetsgivarna att vidta förebyggande åtgärder och andra kontroller. Vi socialdemokrater anser att en svensk lagändring bör göras så att arbetsgivaren kan dömas att betala skadestånd till arbetstagaren. Straffet för att utnyttja arbetskraft skulle således öka, och sannolikt minska förekomsten av oseriösa arbetsgivare, som incitamenten för att anmäla dessa skulle öka. Shadiye Heydari (S)