kam-fs · GZC120120419fs · 2012-04-19 14:00:00 — Vid frågestunden svarar ministrarna i regeringen på frågor från riksdagsledamöterna direkt i kammaren. Följande ministrar deltar: Justitieminister (M) Landsbygdsminister (C) Socialminister (KD) Statsrådet (M) Statsrådet (FP) Justitieminister (M)svarar på både allmänpolitiska frågor och frågor inom sitt eget ansvarsområde. Min fråga går till justitieminister . Arbetslösheten växer, långtidsarbetslösheten biter sig fast och ungdomsarbetslösheten når nya höjder. Matchningen på arbetsmarknaden fungerar inte - var femte rekryteringstillfälle misslyckas. Företagen har behov av att anställa men hittar inte medarbetare med rätt kompetens. går hundratusentals svenskar utan jobb. Detta leder till minskad produktion; arbetet blir inte utfört. Att lösa detta borde vara regeringens mest prioriterade uppgift, men i stället för att sätta in kraftfulla åtgärder lämnar regeringen ifrån sig en vårproposition tom på förslag för att lösa problemen på svensk arbetsmarknad. I stället för att vässa arbetsmarknadspolitiken och sätta in åtgärder för att förbättra matchningen lämnar Arbetsförmedlingen tillbaka mångmiljardbelopp . Ser inte regeringen allvaret i situationen? När ska regeringen sätta in åtgärder för att förbättra matchningen på arbetsmarknaden? Jo, regeringen ser allvaret i det faktum att vi har väldigt många som står utanför arbetsmarknaden. Vi står fast vid att det är den viktigaste ambitionen vi har, att nå full sysselsättning och få fler i arbete. Därför har vi också genomfört en rad olika reformer och tagit olika initiativ , vilket gör att läget i många avseenden är någorlunda. Vi har dock två grupper som har riktigt stora bekymmer på svensk arbetsmarknad. Den ena är ungdomar, och så har det varit . Den andra är personer som har en bakgrund i utlandet och som inte riktigt har kommit in på svensk arbetsmarknad. För dessa två grupper har vi vidtagit specifika åtgärder, men det är alldeles uppenbart att vi kommer att få återkomma och göra ytterligare insatser för att förstärka där. Jag blir lite besviken på svaret att läget är "någorlunda" när vart femte rekryteringsförsök i svenskt näringsliv misslyckas. Svenskt näringsliv har alltså möjlighet att anställa, och vi har folk som behöver anställning. Det är klart att det då måste finnas ett problem i arbetsmarknadspolitiken.Arbetsmarknadsministern fick en fråga i medierna om den bristande matchningen och det faktum att det finns en massa arbeten som ska utföras, och det finns arbetslösa, men man lyckas inte få ihop det. Då förklarade arbetsmarknadsministern att det var ungdomar som inte ville utbilda sig och arbetsgivare som inte ville anställa grupper som krävde stöd. Är detta regeringens uppfattning, att det är ungdomarnas och arbetsgivarnas fel? Eller är det fel på regeringens arbetsmarknadspolitik? Det är egentligen två delfrågor tar upp. Om vi håller oss till matchningen och svårigheten för företag att rekrytera de personer de behöver till olika arbetsuppgifter har vi problemet att vi har en skola och en utbildning som inte riktigt matchar de behov som finns i näringslivet - framför allt därför att väldigt många slås ut och inte ens får fullgoda betyg i de grundläggande ämnena. De är väldigt svåra att anställa och motsvarar inte de ofta höga kvalifikationskrav näringslivet ställer. Detta är bakgrunden till regeringens olika reformer vad gäller utbildningsväsendet, som är nog så nödvändiga. Det är också skälet till att en viktig del i de arbetsmarknadspolitiska insatserna är olika typer av utbildningsinsatser för att försöka göra människor mer anställbara i den delen. Vad jag svarade på när jag sade "någorlunda" i mitt första inlägg var att vi i jämförelse med många andra länder ändå har en situation som är någorlunda. Det betyder verkligen inte att jag är nöjd, för det är ett stort bekymmer så länge det finns någon som inte utnyttjas till sin fulla kapacitet. Min fråga är till landsbygdsminister har haft mål för ekologisk produktion och konsumtion . Målen nåddes som bekant inte, och vad jag förstår utreder regeringen frågan om nya mål. Min fråga är: Kan landsbygdsministern berätta lite om hur detta arbete fortgår? Det gör jag jättegärna. Jag tycker om att prata om utveckling på olika områden, och att utveckla mat som har en ekologisk bakgrund är en del av detta arbete som jag tycker om.Vi satsar i storleksordningen på produktion och tillhandahållande av ekologiska livsmedel till konsumenter som kan vara den offentliga sektorn men också du, jag och alla andra som vanliga konsumenter. Detta gör vi för att vi vill tillhandahålla en produkt som är efterfrågad av en marknad. Denna marknad är till största delen privat och inte offentlig. Det är roligt att ministern tycker om mat. Det jag undrar över är om man diskuterar några procentmål och en tidsplan dels för ekomålen, dels för själva utredningen. Svaret är ja. Det är klart att vi har diskuterat de mål som finns och som just nu håller på att utvärderas. När den utvärdering som pågår är klar kommer förhållandet att diskuteras - hur det ska vara för framtiden och huruvida vi ska ha några mål, samt i så fall vad det ska vara för mål. Min prioritering ligger dock på att tillhandahålla en efterfrågad produkt på marknaden, och då på marknadens villkor. Jag har också en fråga till landsbygdsminister . Vi vet att miljontals djur transporteras mellan EU:s medlemsländer . transporteras de under förfärliga förhållanden. En transport kan pågå i . En majoritet i denna riksdag har uppmanat regeringen att inom EU och nationellt verka för att transporterna ska kortas. Jag vill veta vad landsbygdsministern gör för att verka för att djurtransporterna på EU-nivå blir kortare och omständigheterna bättre. De indikationer vi har fått är att det finns ett väldigt litet intresse från både och andra medlemsländer att driva på denna fråga, så måste verkligen vara en blåslampa. Är ni det, ? Även detta tycker jag är en angelägen fråga att diskutera apropå att jag tycker att djur som är i människans vård ska ha det bra, oavsett om de föds upp i eller i någon annan del av . Därför är en av mina prioriteringar i det EU-arbete jag och mina medarbetare bedriver att på detta område pusha på för förbättringar. Ett sätt att göra det, som vi just nu håller på med, är att lyfta fram frågan i den presentation av den så kallade djurskyddsstrategin som kommissionen gjorde och som är under behandling i den rådskonstellation jag är en del av. Det låter bra. Låt mig bara påminna om brådskan i detta ärende, eftersom antalet djur som transporteras inom EU ökar. kom med en rapport . Antalet grisar har till exempel ökat inom transport bara . En miljon EU-medlemmar har skrivit under protestlistor där de kräver en åttatimmarsgräns för djurtransporter. Jag vet att också en majoritet av ledamöter har ställt sig bakom en åttatimmarsgräns.När det blir dags för jordbruksråd vill jag att landsbygdsminister lyfter fram just att det ska tas fram en ny transportförordning på EU-nivå, att det ska ske skyndsamt och att det ska skrivas in en åttatimmarsgräns för djurtransporter. Jag vill veta om det här är någonting som regeringen kommer att driva på rådsmötet . Svaret på framställd fråga är, om jag undantar månaden, ja. Vi driver den här frågan. Vi har drivit den och vi kommer självklart att fortsätta att driva den tills vi uppnår resultat, av många skäl. Huvudskälet är för djurens skull. Men också av konkurrensneutralitetsskäl är det viktigt att vi har något så när lika spelregler på en gemensam marknad som det här är fråga om.Jag är glad och till och med tacksam för det stöd som jag vet att jag har i det här ärendet från men också från alla dem som har engagerat sig i form av att ha tecknat sitt namn på en lista för att vi ska tvingas att ta upp frågan i rådet likaväl som i parlamentet vilket, som sades, har uttalat sig för en förbättring av djurtransporterna i andra delar av Europa.Upplysningsvis kan jag säga att i har vi redan åttatimmarsregeln. Jag har en fråga till justitieministern.Tidigare frågeställningar har tagit upp arbetslösheten, och jag tänker nyansera frågan lite grann.På s. 38 i regeringens vårbudget framkommer det att om man inte räknar med invandringen - vi låtsas som att invandringen inte har funnits 2006-2011 - kan vi se hur sysselsättningsgraden i ökat kraftigt, . Det framkommer alltså att hela den faktiska nedgången i sysselsättningen i direkt kan härledas till invandringen.Vidare framkommer det att en avgörande förutsättning för att komma in på arbetsmarknaden är en gedigen utbildningsbakgrund.En växande invandringsgrupp till har varit somalier. I den gruppen kan vi se att så många som hälften saknar en gymnasial utbildning i bagaget. Följaktligen är också av den här gruppen utanför arbetsmarknaden.Då är min fråga till justitieministern om hon anser att invandringspolitiken är förenlig med arbetslinjen. Man ska vara försiktig med att förenkla frågeställningen på det sättet. har jag inte vårpropositionen med mig. Men det är nödvändigt att se att är en del av världen. Vi har ett ansvar i förhållande till internationella konventioner och annat att ta emot flyktingar och asylsökande. Det är ingen tvekan om det.Det finns människor i dessa grupper som inte har omedelbara förutsättningar att gå direkt in på svensk arbetsmarknad. De flesta saknar exempelvis förmåga att tala svenska, vilket är ett stort bekymmer. Jag tycker att man ska erkänna att där finns ett problem.Jag tror också att det finns många saker som vi kan göra för att ge människor bättre möjligheter till ett bra inträde i det svenska samhället och till den svenska arbetsmarknaden. Sedan är det många av dem som kommer till som har en väldigt bra yrkesutbildning och ett yrkeskunnande med sig i bagaget. Vi har av tradition varit rätt dåliga på att erkänna andra länders utbildningar och den typen av kompetens. Jag håller med justitieministern om att vi har ett ansvar för asylsökande, men det var inte det min fråga gällde. Min fråga var ifall justitieministern anser att den nuvarande invandringspolitiken är förenlig med arbetslinjen. Varför jag ställer den frågan är att, precis som det framkommer i regeringens budget, hela tappet i sysselsättningsgrad i kan härledas direkt till invandringen, för det är där vi ser hur arbetslöshet och utanförskap skapas. Sedan finns det så klart enskilda positiva exempel när det gäller invandringen, men nettoeffekten är att sysselsättningsgraden har minskat på grund av invandringen 2006-2011. Det är regeringens egen siffra. Det är den enda egentliga förklaringen till att vi har haft en sjunkande sysselsättningsgrad, när den för resten av befolkningen har ökat under samma period.Återigen: Jag håller med om att vi ska ta ett ansvar för asylsökande. Men frågan gällde om den nuvarande invandringspolitiken går att förena med arbetslinjen. En bra invandringspolitik är en nödvändig del för att förverkliga arbetslinjen.I bygger vår ekonomi på export, på goda internationella kontakter. Att stänga dörrarna och stanna hemma skulle inte leda till särskilt mycket ekonomisk utveckling. Tvärtom behöver vi alla de kontakter och den internationalisering som pågår. I detta finns också ett behov av ett flöde av människor, influenser från olika håll i världen och också den kompetens som många invandrare tar med sig och ger till det svenska samhället. Därför är en klok invandringspolitik absolut nödvändig.Vi har också gjort en del förändringar i politiken just i syfte att kunna erbjuda människor möjlighet att komma hit därför att de har en specifik kompetens. Sedan finns den andra gruppen invandrare, och jag menar att de substantiellt bidrar till att göra svensk ekonomi bättre. Men det finns tröskelproblem, och vi har av tradition haft en ganska fyrkantig integrationspolitik som inte har gett människor rätt förutsättningar. Då passar det bra att jag ställer min fråga till integrationsminister om just de integrationspolitiska utmaningar som vi ser.Ungdomsarbetslösheten, särskilt bland utrikes födda, lyfts ofta fram i debatten som en stor utmaning. Etableringsreformen har varit ett sätt för regeringen att angripa integrationsutmaningarna, och det är väldigt mycket fokus på etableringsreformen kopplad till Arbetsförmedlingen. Men integrationspolitiken kan inte, och ska inte, enbart handla om och etableringsreformen.Min fråga till statsrådet är: Vilka andra integrationspolitiska utmaningar ser statsrådet? Tack för frågan! Det är precis så som frågeställaren säger, att en del av integrationspolitiken handlar om hur vi möter människor den i . Där har vi nu lagt om politiken med tydligare fokus på jobb, tydligare fokus på kunskap i svenska språket, tydligare fokus på att fråga vad människor kan i stället för att fråga vad människor ska ha hjälp med. Det är rätt grundläggande förändringar av den i som vi nu genomför.Sedan har vi en stor utmaning, precis som har nämnts i kammaren , kring utrikes födda på svensk arbetsmarknad. Det är bakgrunden till att regeringen i vårpropositionen aviserar att vi kommer att titta på ett antal olika frågor på integrationsområdet: hur vi kan förstärka jobblinjen i försörjningsstödssystemet, vad vi kan göra för att förbättra validering, det vill säga översättningar av utländska examina, hur vi kan bli bättre på att få in utrikes födda kvinnor på arbetsmarknaden.Vi behöver också fundera på hur vi lyfter de mest utsatta områdena. En av våra riktigt stora framtidsfrågor är att se till att människor som står utanför får chansen att komma in och bidra. Jag tackar statsrådet för det inledande svaret.Det har varit en stor utmaning för länen just när det gäller etableringsreformen att få till avsiktsförklaringar och fördela flyktingmottagandet och utbildningsinsatserna solidariskt. Jag vill gärna ha en kommentar till hur man kan stimulera detta ytterligare. Men jag vill gärna också höra något mer om den integrationspolitiska strategin, som jag vet att regeringen håller på att arbeta med. Inte minst med tanke på att regeringen tar upp integration som ett viktigt område i vårpropositionen, där man aviserar ett antal åtgärder, vill jag gärna höra några kommentarer kring det. Vi håller på att arbeta med en bred integrationspolitisk strategi där vi ser på utmaningarna, framför allt med fokus på jobb. Vi har också fokus på hur utrikes födda klarar den svenska skolan. Jag tror att vi ska vara ärliga och säga att framför allt utrikes födda killar i den svenska skolan har för dåliga skolresultat. Gör vi rätt när vi möter en 12- eller 13-åring som kommer från ett annat land i den svenska skolan? Där har vi en hel del att fundera över. Är det rimligt att ställa krav på att du ska klara godkända betyg i alla ämnen ifall du kommer från en miljö där du tidigare inte har gått i skolan? Vi tittar på arbetsmarknaden. Vi tittar, som jag nämnde, i den integrationspolitiska strategin på utrikes födda kvinnor.Som som frågeställare tar upp behöver vi också fundera på hur vi ser till att vi fortsätter att ha en situation där människor som kommer till vårt land kommer till olika delar av landet. Där för jag och regeringen kontinuerligt samtal med landshövdingarna och Kommuner och Landsting för att se till att det finns en beredskap för mottagande och att det också fungerar. Vi ska vara ödmjuka i en situation där vi har sjösatt en ny stor reform inför att det kommer att finnas saker även inom ramen för den integrationspolitiska strategin som vi behöver trimma just i etableringsreformen. Jag vill också ställa en fråga till ser att arbetslösheten är oerhört stor. Vi hörde minister tala om att de två grupper som har det besvärligt är ungdomar och utlandsfödda. Där finns det ett ansvar.Jag hade därför en förhoppning att vårbudgeten skulle innehålla åtgärder, förslag och möjligheter för dem som har svårast att komma ut på arbetsmarknaden.Vi ser att klyftorna ökar i vårt land. Vi ser hur de fattiga blir allt fattigare. Vi ser också att det är total brist på åtgärder för att göra något åt detta.Ministern flyttade ut sitt kontor till . Vad drar ministern för slutsatser av det? Vad ser ministern att man har möjlighet att göra? Varför finns inga åtgärder med i vårbudgeten när vi ser att det är så svårt för många människor där ute? Låt oss beskriva en hel verklighet. Vi lever i ett som jämfört med andra länder har en relativt god ekonomisk utveckling. Det är en sida av verkligheten. Socialdemokraterna missar ibland att det har funnits en viss ekonomisk oro i vår omvärld.Jag vill understryka att vi är i ett läge då vi har stora utmaningar i . Vi ska dock vara ganska nöjda med att vi är i en situation då vi som land kan satsa på reformer tack vare att vi har haft ordning och reda i finanserna.Finns det inget i vårpropositionen? Ja, vi aviserar på just integrationsområdet ett antal saker som vi flaggar upp för att förstärka. Det handlar om ytterligare fokus på jobb, och vi aviserar att vi kommer att se över mottagandet av nyanlända utrikes födda.Mina slutsatser av att ha befunnit mig i ett utsatt område är att vi har mycket stora sociala utmaningar vad gäller att lyfta de mest utsatta områdena. Det handlar om skolan. Det handlar om ett fungerande rättssamhälle som byggts ut så att vi har fler närvarande poliser som ger trygghet. Det handlar om att underlätta att driva företag i de mest utsatta områdena genom förenklingar och lägre skatter i just dessa områden, vilket är något som regeringen också aviserat. Det går att prata, men det krävs också åtgärder. Regeringen har sänkt skatterna och förbättrat för dem som redan har. Man har vidtagit åtgärder så att vi som redan har en bra inkomst har fått det betydligt bättre. Sådan är situationen.Men det är inte värdigt att ska delas i två delar där de fattigare blir allt fattigare på grund av att arbetslinjen inte håller.Man talar om att det ska bli bättre, och ministern säger att man har tydligt fokus. Vad betyder tydligt fokus om man inte har några åtgärder? Man aviserar i budgetpropositionen, men man måste också ha åtgärder, visa vad som finns att göra och bevisa det.Vi återkommer från Socialdemokraterna i vår motion och visar vad vi tycker är viktigt för att se till att alla ska få ett arbete och hur det ska stimuleras för dem som står utanför. ger sken av att vi bara talar om framtida åtgärder. Jag vill påminna om att vi genomförde etableringsreformen, om vi tar just integrationsområdet, . Det var en omläggning av integrationspolitiken som innebär att vi fokuserar tydligare på jobb och kunskaper i svenska språket. Den som kommer till vårt land ska träffa Arbetsförmedlingen och med permanent uppehållstillstånd få frågan: Vad kan du bidra med i ? Vad har du med dig?Det här är i stället för den tidigare politiken som dominerades av frågan: Vad vill du ha hjälp med? Det var i all välmening, men det försvagar människor. Vi ska vara mycket tydliga när det gäller öppenheten mot omvärlden. Det är bra att människor kommer till vårt land. Men vi ska också vara tydliga med att det är människor som kan och vill bidra till det svenska samhället.Det är en långsiktig omställning som krävs, och gör det lite för enkelt för sig om hon beskriver det som att den utmaning vi har på integrationsområdet skulle ha skapats . Vi har haft en utmaning på integrationsområdet , och i hög grad bär parti ansvaret för detta. Jag riktar min fråga till justitieminister . Sedan tillträdde 2006 har rättsväsendet tillförts en sällan skådad ökning av resurser längs hela rättskedjan från åklagare till kriminalvård. Framför allt har polisen tilldelats mycket stora resurser. Det handlar inte bara om pengar och anslagsposter utan om ett uttalat politiskt mål om fler utbildade poliser, och har vi fler poliser än någonsin, över 20 000.Icke förty har det förekommit en diskussion som delvis varit negativ mot polisen och kanske inte helt rättvisande eller representativ. Likafullt gav ministern för sedan ett uppdrag till att se hur polisen har hanterat de ökade resurserna.Är ministern inte riktigt nöjd med det resultat som polisen har presenterat? Alliansregeringen har under de år vi har bakom oss ökat anslaget till rättsväsendet på ett sätt som inte har skett tidigare i modern tid. Det har vi givetvis inte gjort bara för att vi vill göra av med pengar utan för att vi faktiskt vill se resultat. Men vi är inte nöjda och tycker inte att vi har fått valuta för pengarna fullt ut. Det finns många exempel på att mer kunde ha gjorts bättre.Det är bakgrunden till att vi på olika sätt följer effektiviteten inom svensk polis. fick ett särskilt uppdrag, ett långt och djupt uppdrag, att noga analysera hur de ökade anslagen använts och om och hur olika beslut har lett till effektiviseringar. Det är en studie som ska göras nationellt och också tas ned på regional nivå så att vi ser hur man har tillgodogjort sig anslagen. gavs det ett betänkande till ministern från som föreslår en helt ny polisorganisation med en myndighet. Finns det en koppling mellan dessa uppdrag? Räcker det att se över organisationen och göra studier eller finns det annat att titta på för att öka effektiviteten inom rättsväsendet, till exempel arbetsmetodik och annat? Polisens organisation är givetvis en betydelsefull del. Uppgiften till har varit att utröna om dagens organisation utgör ett hinder för effektivitet och så vidare. Man har gett ett svar som är ute på remiss för synpunkter.Man ska dock vara klar över att det inte är bara organisatoriska frågor, utan det handlar också om metodik, uppföljning, ledarskap och en rad olika frågor. Därför kan man inte nöja sig med ett enda svar och en enda åtgärd, utan vi behöver ha fakta för att kunna se vilka åtgärder som kan behövas därutöver.Det är ingen hemlighet att regeringen driver ett antal andra effektiviseringsprojekt, exempelvis det som handlar om en bättre informationsförsörjning i rättsväsendet. Man hade också här i ett seminarium för att diskutera en effektivare hantering av resurserna i form av att man ständigt ifrågasätter hur flöden av ärenden går - tror jag att det kallas för - och det är ju viktigt. Min fråga går till statsrådet . Det är inte första gången en försäkrad person inte får pengar . Det har hänt tidigare och kommer förmodligen att hända framöver också. En del av de personer som inte får pengar känner sig tvingade att vidta drastiska åtgärder. I ett fall gick en man till kronofogden och begärde utmätning av för att få pengar som domstolen slagit fast att han hade rätt till.Regeringen har beslutat att myndigheter vid återkrav av utbetalda ersättningar ska kräva ränta på pengarna. Men räntan går bara i ena riktningen, när staten behöver få pengar tillbaka, och inte i den andra riktningen.Är statsrådet nöjd med denna ordning? Frågeställaren berör dels frågan som dyker upp då och då om utbetalningar sker i rätt tid. Vi har från tid till annan haft problem med utbetalningar av enskilda förmåner . Detta arbetar kontinuerligt med, och man följer också noga hur snabba handläggningstider man har.Här har vi ett allmänt krav att det ska ske så fort som det över huvud taget är möjligt, och det är i första hand en fråga som hanterar själv gentemot försäkrade som ansöker om olika förmåner.Den frågan ska inte förväxlas med den ofta mycket allvarliga frågeställningen som handlar om huruvida en försäkrad har rätt eller inte rätt till en specifik förmån, vilket prövas rättsligt. Jag uppfattade en liten glidning däremellan, men jag kanske missuppfattade.När det gäller den första frågan har tydliga krav på sig att vara snabb i sin handledning och göra allt man kan för att försäkrade ska få ett beslut och därefter en snabb utbetalning.Min övergripande bild är att sköter detta på ett bra sätt. Då upprepar jag frågan: Är statsrådet nöjd med att storebror staten kan ta ut ränta när man har återkrav på sina pengar, men att man när man är sen med att betala ut pengar till de försäkrade inte betalar någon ränta? Det är 4 ½ miljon löntagare som betalar in försäkringspremier genom socialavgifter.Vi socialdemokrater sade från början att det inte är någon bra ordning att införa ränta.