sam-ud · GZC120120215ud · 2012-02-15 09:00:00 — Den djupa ekonomiska krisen har tagit kraft, styrka och energi från unionens möjligheter att genomföra och genomdriva en god utrikespolitik. Det minskar också unionens attraktionskraft i världen. Många medlemsländer har tvingats dra ned på både biståndsbudgetar och försvarsbudgetar. Detta påverkar så klart också handlingskraften för EU. EU:s röst i världen har utan tvekan försvagats av den ekonomiska krisen. Jag vill därför ta upp tre punkter som är centrala för att EU:s röst i världen ska kunna stärkas. För det första måste EU och medlemsländerna föra en ekonomisk politik som både klarar av att lösa akuta kriser och främjar långsiktig, positiv ekonomisk konkurrenskraft. Hur väl EU nu återhämtar sig från krisen och vilka steg som tas för att stärka unionens långsiktiga ekonomiska konkurrenskraft kommer att påverka EU:s roll i världen . För det andra är det viktigt att slå vakt om ett öppet EU. Det handlar om att EU ska arbeta för mer frihandel och vara villigt att öppna upp både för fler medlemsländer och för en större arbetskraftsinvandring. Jag vill särskilt lyfta fram hur viktigt det är att medlemskapsförhandlingarna med de länder som är aktuella kan fortsätta, och inte minst att medlemskapsförhandlingarna med får ny kraft. har den starkaste ekonomiska utvecklingen i med en tillväxt på . Det är kanske det land i vår del av världen som har bäst förutsättningar för att främja en positiv utveckling i , med de kontakter och den historia man har. Medlemskapsförhandlingar med EU är också det bästa instrumentet för att stärka de mänskliga rättigheterna i , och det behövs. Det strategiska värdet av ett turkiskt EU-medlemskap har nog inte varit tydligare än det är . Det handlar också om att värna ett öppet genom att stärka det östliga partnerskapet. Alla länder som ingår där bör kunna få ha ett EU-medlemskapsperspektiv om de vill och förmår leva upp till kraven.För det tredje behöver vi ett starkare transatlantiskt samarbete för att vara bättre rustade för de omställningar och maktförskjutningar vi ser i världen. Trots att och av olika skäl främst är inåtblickande behöver vi stärka och vitalisera samarbetet, bland annat genom att upprätta ett transatlantiskt frihandelsavtal. Det handlar om att arbeta tillsammans för att reformera de internationella institutionerna, verka för en hållbar energiproduktion och hindra spridning av massförstörelsevapen.Herr talman! Jag vill avslutningsvis ta upp den arabiska våren, då det kanske är den viktigaste händelsen i den internationella politiken sedan . Vi upprörs alla av de fruktansvärda övergrepp som Assadregimen genomför i mot människor som står upp mot förtryck och repression. har vi inom loppet av sett diktaturer falla, och fria val har kunnat genomföras i såväl som . Också i andra länder har demokratiska reformer påbörjats. Det är utan tvekan en lång, krävande och besvärlig process som ligger framför människorna i dessa länder. Jag är dock övertygad om att utfallet av den arabiska våren kommer att leda till någonting mycket bättre. Det är för att människor själva har försökt ta makten över sina egna liv och sin egen tillvaro. Kraften i detta är det som avgör om man kommer att lyckas. Allt som händer i världen påverkar alla och angår alla. Framtiden är mer än någonsin en gemensam angelägenhet, vare sig man vill eller inte. Jag vill.Medan regeringen presenterar och kommenterar politiken driver Socialdemokraterna på. Det handlar inte om att stödja det ena eller det andra, sade utrikesminister , medan jag åkte till och för att visa mitt stöd för demonstranterna. Regeringen och EU begick ett historiskt misstag som vägrade att stå upp för inte bara gemensamma värden utan också grundläggande värden som demokrati och mänskliga rättigheter.I gavs omdömet: EU befinner sig i koma.Får vi svar på hur regeringen ska bidra till för Sahelregionen? , och det inkluderar Maghreb, lider av brist på demokrati och respekt för mänskliga rättigheter och står inför humanitära utmaningar och utvecklingsutmaningar. Vapen och organiserad kriminalitet kan lätt ta sig över porösa gränser. Grannländerna har att själva samverka för kapacitetsuppbyggnad och säkerhet.I går greps min lilla kusin, skriver facebookvännen från , och ser inga förutsättningar för ett fritt och rättvist val . Den nordafrikanska våren har också satt fokus på våra grannars grannar, män och kvinnor. Men den som feministvägrar här hemma ser heller inte maktstrukturerna utomlands. Då kan man göra som regeringen, som har skurit ned sitt stöd till SRHR som motverkar mödradödlighet - ett viktigt område säger regeringen själv eller åtminstone sagt sig prioritera.Herr talman! Först skulle biståndet göras om till ett påskris, sade regeringen inför höjda ögonbryn. vill biståndsministern ha action i stället för samtal. 2011 samlades på Palmecentret den syriska oppositionen, och kunde företrädare för opposition samlas i med Palmecentret som värd. Vi ska välkomna arrangemang av detta slag. Jag hävdar att demokrati byggs med demokrati, och där har samtalet en given plats. Självfallet ska stödja det civila samhället. utesluter jag inte en kritisk dialog med företrädare för regimen. Jag välkomnar att och nämns i utrikesdeklarationen. Jag ser ett hopp om att se dem benådade, och välkomnar också att frisläppandet av nämns. Men som utrikesminister har närmast demonstrativt visat ett ointresse för , och utgör inget undantag. Ändå har nyhetsinslagen dominerats av svälten på . I , och beräknas omkring 4 miljoner människor vara i akut nöd. Brist på mat och lokal svält är normalt i som haft behov av nödleveranser, som efter den stora katastrofen 1984. I finns resurser. Problemet är att de styrande är ointresserade av dem som bor i fattiga områden med halvnomadiserad befolkning. De svältande i och har stannat i sina länder, även . hungrande fick mycket lite hjälp inne i landet. De flydde till huvudstaden och till och . Det är resultatet av den flykten som uppmärksammats. Utan hade vi förmodligen hört mycket lite om krisen på . IDP-lägren i ses som osäkra, även om läget har förbättrats. Ska flyktingarna tvingas tillbaka från ? Al-Qaida, AQAP i , AQIM i Maghreb eller i innebär förtryck och terror som drabbar kvinnor dubbelt hårt.Läget har stabiliserats, men miljoner människor är fortsatt hotade av hungersnöd. Upp till 100 000 kan redan ha dött. Torkan anges nästan ryggmärgsmässigt som en förklaring till svälten, men det är inte ödesbundet att torka ska leda till svält. Det handlar om människors prioriteringar och ageranden. Två faktorer är överordnade: bristen på fred och demokrati samt regionala spänningar och konflikter.I finns nästan 40 000 somalier som noga följer utvecklingen. De är en resurs för vårt engagemang. Jag välkomnar att EU har tillsatt en särskild representant, men inför mötet i är det intressant att veta vad som är regeringens ståndpunkt. Jag tycker att det är bra om representanter från Somaliland kan delta.Vi fortsätter att hävda vikten av att se svårigheter och möjligheter i ett sammanhang och har även fått stöd för det synsättet inom EU-kretsen.FN:s säkerhetsråd bör stärka sitt engagemang. Vill omvärlden se ett fortsatt Amisom är ett starkt stöd nödvändigt. Men saknar , sedan staten föll ihop, inte förvånande, kapacitet att genomföra sina beslut.Principiellt har jag invändningar mot en klankvoterad mandatfördelning. När övergångslösningar ska övergå till en varaktig konstitution i bör detta beaktas.Vi vill följa upp rådsslutsatserna för att ta till vara diasporans eget engagemang och följa upp hur slutsatserna implementerats.Det är dags att se och också IGAD:s centrum som något mer än en flottbas och att se vilka som delar ansvaret med regimen.Hur ska den civila insats som är tänkt att stärka de maritima kapaciteterna i regionen utformas? Vi vet att tidigare haft en viktig roll i regionen men har tappat i engagemang och därmed inflytande. kan engagemanget för återskapas med initiativ som ett regionalt toppmöte med EU för . Socialdemokraterna vill att ska återta en roll för . Jag hade också förväntat mig ett svar på hur man ser på slutrapporten från . finns rapporten, och vill jag höra regeringens synpunkter på slutsatserna. Det var intressant att höra inlägg.Jag förstår att vill och har all anledning att utifrån ett socialdemokratiskt perspektiv kritisera alliansregeringen. Det ingår liksom lite i uppdraget. Men det blir lite konstigt när hon slår upp öppna dörrar då det egentligen inte föreligger någon konflikt. i debatten har vi hört från Socialdemokraterna vara mycket mer samarbetsvillig i de här frågorna. Men det är trots allt bra om det finns en grund för kritik.Moderaterna och övriga Alliansen har varit väldigt aktiva vad gäller Arabiska våren och vad som händer och sker i bland annat . Det är glädjande att var där.Du tar upp internationella centrums arbete i er politiska stiftelse, som i ett samarrangemang med , internationella stiftelse, gjorde en gemensam resa till just för att finna förutsättningarna för samarbetsparter så sent som . Det är bra.Jag skulle vilja fråga: Vad gjorde när hon var på plats, när Mubarakregimen fortfarande styrde i , för att påverka den regim som var med i samma socialistinternational som parti är medlem i? Jag kan svara att för oss är det oerhört viktigt att vara tydliga med vad vi vill med politiken för att driva på och där det finns anledning att visa vårt stöd. Jag tycker att det har framkommit att vi kan hitta gemensamma synsätt, men vi ser också stora brister.När det gäller och var det för mig otänkbart att åka och möta regimens företrädare när det inte fanns någon rörelse i rätt riktning. Jag såg inte förutsättningarna. Jag duckar inte för att möta också de som står för helt andra uppfattningar än jag, om jag ser en möjlighet att påverka, om jag ser förutsättningar att skapa en förändring. Jag såg inte det. Jag åkte dit, och jag stödde oppositionen. kan man på olika sätt också främja en demokratisk rörelse. På så sätt har jag valt att verka där.Jag beklagar att den var beredd att skicka för att skaka hand med . blev detta möte inte av i . Varför blev det inte av? Nej, därför att då kom revolutionen. Då tvingades att stiga tillbaka. Det var inte den som ändrade ståndpunkt. Det var verkligheten som ändrade regerings ståndpunkt. Jag tror inte att det råder några tvivel om att förhoppningsvis vi alla i den här kammaren är överens om att det är bra när regimer faller och att vi står bakom och stöder de krafter som verkar och arbetar för mänskliga rättigheter och demokrati och mot förtryck. Det är bra att är engagerad i det.Det skulle vara kul att höra lite mer konkret vad kritik är. Något som har diskuterats är vikten av tillgång till fria medier, fritt internet, sociala medier och mobiltelefoni. Här har regeringen gjort en stor satsning, Frihet på nätet. Det har tillförts mer pengar till demokratibiståndet som är den enskilt största sektorn i vårt bistånd. Vad mer vill du konkret ha, ? Det är mycket kritik, och det skramlar mycket i tunnorna, men vad vill du konkret? Kan du ge några konkreta exempel där det är skillnad och vi inte har samma synpunkter? Jag lyfte upp revolutionerna och i mitt anförande, men huvudtyngdpunkten låg inte där eftersom jag har lyft upp det vid många tidigare tillfällen. Jag kommer också att ha anledning att lyfta upp situationen och de orostecken som finns framöver.Mitt huvudanförande handlade i huvudsak om där det finns många frågetecken och där vi har lagt fram konkreta förslag. Vi får dock inga svar, inte i utskottet vid föredragningar av regeringens företrädare och inte här i dag.Det vore lämpligt att regeringsföreträdarna här redovisar hur man ser på de frågetecken vi har tagit upp. Det är ju regeringen som regerar. Vi har ett ansvar att driva på, och det försöker vi ta.Vi försöker också ta det ansvaret när det gäller . Här måste det till ett brett engagemang, och vi socialdemokrater har sagt att det måste utgå från två ståndpunkter. Vi måste ge stöd till folkrörelser och till kvinnor, för det kommer att driva på förändringarna. Att åka till i och stödja demokratiutvecklingen i är beundransvärt och bra av . Men från , mitt i , ligger . Där härjar sista diktator som styr sitt land med järnhand och inskränker många mänskliga fri- och rättigheter och mötesfriheten.Är beredd att åka till och stödja förkämpar för demokrati och mänskliga rättigheter och oppositionen i på samma sätt som hon gjorde på i ? Jag har varit i och . Jag har träffat oppositionen. Jag vet vad det innebär att vara avlyssnad, att titta sig över axeln vilka som följer efter och att tänka på säkerheten för dem jag möter, för jag åker ju därifrån, men de är kvar. Jag vet hur man jobbar i en sådan situation och stöder utvecklingen. Jag fanns i . Engagemanget har breddats . är fler partier och parlamentariker engagerade i den vitryska situationen. Det finns också ett bredare engagemang i det svenska samhället. Detta var jag med och drog i gång. Jag har tagit initiativ som gör att finns med på dagordningen . Jag är stolt över mitt bidrag men ser att det finns otroligt mycket kvar att göra.Dock kommer även regimen i att falla. Ingen sådan regim kan klamra sig fast i evighet. Vi kan konstatera att drar åt tumskruvarna på oppositionen mer och mer. De flesta sitter fängslade. Även företrädare för mänskliga rättigheter har fått långa fängelsestraff. Mötesfriheten inskränks alltmer. Det låter som om det var var i . kan man knappt stå passivt utan att bli arresterad. Man kan inte kalla till möte via internet, för då är man en brottsling. De behöver allt vårt stöd. Visst kan det vara farligt att åka dit och prata med dem. Många kommer dock hit, och vi träffar dem. och jag sitter i och träffar många från , vilket kan vara en fara för dem.Jag tycker dock att man borde åka till . , jag och några till kanske kan planera att åka dit tillsammans - om vi får visum, vill säga. Vi måste visa att vi är beredda att åka dit igen - även om var där . Jag redovisar kanske inte fullt ut mitt reseschema i kammaren, men jag är självfallet beredd att åka till . Jag har varit med och synliggjort regimen och problemen för oppositionen i , och jag delar uppfattningen att det har skett gradvisa försämringar . Jag välkomnar att har anslutit sig till detta arbete och att vi även kan samverka i dessa frågor. Det ser jag fram emot. "Somliga vandrar i mörker medan andra går i ljus, och dom som vandrar i mörker dom ser man inte." Så sammanfattade en gång den tyske dramatikern , huvudsakligen verksam första hälft, sin samtid. Mycket har givetvis förändrats till det bättre sedan dagar. Ohyggliga sjukdomar har utrotats, läskunnigheten har förbättrats språngvis över hela världen och hundratals miljoner människor har lyfts upp i en global medelklass.Men den fattigaste miljarden, the bottom billion, vandrar alltjämt i mörker, utan tillgång till elektricitet, rent vatten och näringsrik kost, för att inte tala om sjukvård och utbildning - och detta i en värld som är rikare än någonsin och där bara en aning jämnare fördelning av resurserna helt skulle kunna utrota den allra djupaste fattigdomen. av världens militärutgifter skulle räcka för att sänka mödradödligheten i världen med 75 procent.Visst är det på sitt sätt lätt att hålla med om att det behövs mer action och mindre prat när det gäller bistånd. Åratal av prat om det eftersträvansvärda i att rika länder ger en enda procent av sin bruttonationalprodukt i bistånd har i de allra flesta fall förblivit just tomt prat. I håller man sig snarare med ett promillemål. Man undrar osökt om regeringen för detta skamliga förhållande på tal i sina kontakter med inom ramen för det breda samarbete för global säkerhet och globalt välstånd som hyllar.En rättvisare värld är också en säkrare värld. Talar man om rättvisa är det omöjligt att komma runt begreppet klimaträttvisa. Vi i-länningar kan inte blunda för vår klimatskuld och förneka att vårt välstånd i hög grad finansieras av ohållbara utsläpp av växthusgaser och ekologiska fotavtryck så stora att de planetära gränserna sprängs.Mot den här bakgrunden ter det sig för oss gröna naturligt att skilja på bistånd och klimatbistånd, där det senare snarare borde betecknas som skadestånd än bistånd - eller åtminstone ses som avbetalning på den klimatskuld vi har till utvecklingsländerna som en följd av att vi överutnyttjat den allmänning som atmosfären utgör.Vår skuldavbetalning möjliggör, förhoppningsvis, för länderna i syd att anpassa sig till klimatförändringarna och att öppna vägen för en icke-fossil industrialisering. Att som regeringen finansiera detta klimatbistånd ur den vanliga biståndsbudgeten som är avsedd för fattigdomsbekämpning blir helt fel och strider mot som ju faktiskt ratificerat.Herr talman! För att fortsätta med pengar och resursflöden förtjänar det att framhållas att för varje biståndskrona till syd flyter inemot åt andra hållet. Detta väldiga kapitalflöde från syd till nord utgörs av räntor och amorteringar på tidigare lån och av pengar som rinner i väg till olika skatteparadis plus, inte minst, uteblivna skatter från transnationella företag. Det sistnämnda fenomenet beror på att många företag väljer att skatta i länder med synnerligen låga skatter i stället för i det land där man haft verksamhet.Glädjande nog har den amerikanska kongressen antagit en lag som tvingar USA-registrerade gruv- och oljebolag att i sin bokföring tillämpa land-för-land-redovisning och därmed betala skatt i det land där verksamheten ägt rum och vinsten uppstått.Om regeringen vill leva upp till biståndsministerns ambition om mer action och mindre prat borde inom EU driva på för att vi också på den här sidan ska ålägga våra företag land-för-land-redovisning.För att ta upp ännu en konkret fråga så skickar migranter hem pengar till släktingar i sina ursprungsländer till ett värde som uppskattar till närmare det sammantagna globala biståndet. Utväxlingen på denna imponerande summa skulle emellertid vara ännu större om inte banker och penningöverföringsbolag tog oskäliga avgifter på ibland ända upp till en fjärdedel av det överförda beloppet. Regeringen lovade 2009 att se över hur dessa avgifter skulle kunna minskas, men har ingenting hänt. Det vore förträffligt om , minister för pratbiståndet, här kunde åstadkomma lite mer action.Herr talman! Det har bland somliga resursstarka opinionsbildare, med mörkersmedjan Timbro i spetsen, blivit på modet att i svepande ordalag döma ut allt vad bistånd heter. Med grova generaliseringar kan man, som bekant, bevisa i stort sett vad som helst. Demagoger har genom tiderna pekat på brister i demokratin och därefter snabbt dragit slutsatsen att det är själva folkstyret som idé som bör bekämpas, i stället för att komma med förslag på hur bristerna skulle kunna åtgärdas.En omfattande studie från för utvecklingsekonomiska studier i visade att av 36 länder söder om föreligger i 27 fall, , en tydlig koppling mellan bistånd och investeringar och/eller ökad bnp.Men självklart har biståndsverksamhet ofta lämnat övrigt att önska. har det inte ens handlat om genuint bistånd utan snarare varit ett verktyg i stormakternas strävan att upprätthålla intressesfärer, speciellt tydligt var detta under . I en värld präglad av tilltagande resursknapphet riskerar vi att återigen få se ett bistånd som mer utgår från givarnas än mottagarnas intressen. Det budgetstöd som biståndsministern nu vill avveckla tillkom just för att möjliggöra ett jämnare partnerskap mellan givare och mottagare.Det börjar, avslutningsvis, bli hög tid för lite mer action inför sommarens stora i om vår gemensamma framtid. Vi vet än så länge mer om vad regeringen är mot än vad man är för. Man är exempelvis mot skatt på finansiella transaktioner, i skarp kontrast till flera borgerliga regeringar i omvärlden.Hur tänker regeringen egentligen kring finansieringen av den globala gröna fond som 2020, enligt planerna, ska få ett årligt kapitaltillskott på ? Hur ser man på nya fenomen som landgrabbing och börsspekulation med livsmedel och andra naturresurser? Vilka utvägar ser regeringen ur den tilltagande resursbristen? Inte bara olja, utan en lång rad mineraler, liksom odlingsbar mark och vatten håller på att bli bristvaror. Verkligt ödesdigert blir det om även den politiska fantasin blir en bristvara. Om inte kvinnor i kan välja sina lagstiftare blir det inga satsningar på mödravård. Om yttrandefriheten förtrycks kan folkrörelserna inte förändra attityden till aids. Om makten ärvs från far till son blir kampen för det egna maktinnehavet viktigare än folkets väl och landets utveckling.Det är därför vill att demokrati ska vara ett av huvudmålen för biståndet. Utrikesministern nämnde i utrikesdeklarationen behovet av demokrati. Demokrati är grunden för fortsatt utveckling och möjlighet för ett land att själv kunna forma sin framtid.Fattigdom handlar inte bara om brist på mat, vatten och tak över huvudet. Att vara fattig innebär också att lida brist på makt och valmöjligheter. Biståndet måste syfta till att stimulera en långsiktig utveckling som ökar människors möjlighet att försörja sig. Där är demokrati en hörnsten.Ett fortsatt internationellt bistånd på är en viktig beståndsdel där demokratibiståndet, minst 1 miljard, bör avsättas för direkt demokratifrämjande åtgärder, och måste demokratibegreppet vara vägledande för allt utvecklingsbistånd. Biståndsfrågorna förtjänar alltid en särskild plats när utrikespolitiken debatteras.Men, herr talman, det finns hinder på vägen. Det finns ett nära samband mellan säkerhet och utveckling. Förtryck, konflikter och humanitära kriser gör att utveckling bromsar upp och stannar av. Ett land som plågas av strider, konflikter, kriminalitet och väpnat våld har inte samma förutsättningar att skapa utveckling och välstånd för sina medborgare. Väpnat våld innebär en stor belastning för hälso- och sjukvård, och kostar mycket pengar. Dessutom drabbas offrens familjer av ökade sjukvårdskostnader, minskade inkomster och i vissa fall även social marginalisering.Konsekvenserna av väpnat våld stannar inte vid de omedelbara och uppenbara konsekvenserna i form av spillda liv, bestående men och handikapp. Det innebär också långtgående konsekvenser för samhället.Utrikesministern nämnde i utrikesdeklarationen massförstörelsevapen som ett allvarligt hot. Jag vill också säga att de riktiga massförstörelsevapnen i världen är vapen av annan karaktär, nämligen lätta vapen. De dödar mer än en halv miljon människor . Av de mellan 600 och 800 miljoner vapen som finns i världen sprids många på ett okontrollerat sätt och bidrar till ökat våld och osäkerhet. Det skapar tryck på ökade kostnader för polis och rättssystem. I de fall staten inte klarar av att möta behovet av ökad säkerhet skapas andra lösningar för att försvara liv och egendom med risk för att underminera staters våldsmonopol och principen om säkerhet som en medborgerlig rättighet.Väpnat våld inverkar också på staters produktivitet, eftersom majoriteten av offren kommer från den unga och produktiva delen av befolkningen och reducerar deras möjligheter till produktivt arbete. Den minskade livskvalitet och ökade osäkerhet som följer av väpnat våld kan också inverka negativt på den privata investeringsviljan. Totalt sett underminerar väpnat våld möjligheterna till utveckling och utgör ett direkt hinder för uppfyllelsen av millenniemålen FN:s program för utveckling, UNDP, uppskattar att den totala kostnaden för väpnat våld enbart i länder som befinner sig utanför konflikt uppgår till . Men väpnat våld underminerar inte bara samhällens möjligheter till utveckling. Som en del av organiserad kriminalitet uttrycker våldet ett misslyckande från samhället att erbjuda säkerhet.