kam-pa · H0C120120918pa · 2012-09-18 11:00:00 — är det parentation i kammaren. Då hålls tal för att hedra minnet av de avlidna riksdagsledamöterna . Parentationen är öppen för allmänheten. Jag vill hälsa er välkomna till dagen då det nya riksdagsåret formellt börjar. Men är det annorlunda då denna dag har ett starkt drag av sorg över sig.I mitten av augusti nåddes vi av två tragiska besked - att ledamöterna hade avlidit, båda efter en tids sjukdom. fick vi ytterligare ett dödsbud - att ledamoten hade gått bort.I dag står deras platser i kammaren tomma och påminner oss om att tre människor har ryckts bort alldeles för . Vi är många här som känner sorg och saknad över att plötsligt ha förlorat tre kamrater och kolleger.Ärade ledamöter! fick vi veta att hade lämnat oss. Våra tankar går i denna stund till anhöriga och närmaste, hans hustru och deras två mycket små döttrar.Johnny föddes och var hemmahörande i . Han utbildade sig till statsvetare och nationalekonom vid och verkade länge som debattör, författare och opinionsbildare innan han blev medlem i och kom in i 2010.Under nuvarande mandatperiod var suppleant och verksam i skatteutskottet där han för del ansvarade för frågor som rörde europeiska skattefrågor och sociala skattereformer såsom nystartszoner. Han var även ordförande för skatteutskottets utvärderingsgrupp.Johnnys engagemang för att förändra började . Att han var en varm anhängare av frihetliga idéer gjorde honom, redan innan han blev riksdagsledamot, till en väl etablerad debattör och författare. Få som följt svensk politisk debatt har kunnat undgå att lägga märke till Johnny.Hans målsättning var att bygga ett bättre , och hans vision var att skapa ett samhälle där alla fullt ut har möjligheten att utveckla sitt liv oavsett bakgrund och härkomst. Frågor som social rörlighet, välfärd och ekonomisk frihet blev därför centrala frågor för att arbeta med.Johnny beskrev sig själv som en principfast pragmatiker, och han ville som riksdagsledamot kombinera en stark idépolitisk övertygelse med välgrundade och konkreta reformförslag. Det var något han lyckades väl med, inte minst i utvecklingsarbetet med ekonomiska politik.För var det internationella perspektivet alltid närvarande, och han var en stor Europavän. Öppenheten och samarbetet mellan länder var centralt för honom. Hans idéer och reformengagemang gjorde därför inte enbart avtryck i utan väckte även internationellt intresse. som riksdagsledamot reste han bland annat till ett flertal länder, som och , för att debattera för och inspirera till fler reformer.Med ett brinnande engagemang, nyfikenhet och breda sakkunskaper vann han respekt och vänner i breda läger och över partigränser. Hans debattlust var stor, och han deltog med iver i kammarens debatter, alltid övertygad om det goda argumentets betydelse och vikten av sakliga och intensiva debatter.Men lika skarp som var i talarstolen, lika varm var han som människa. Han sågs ofta skratta med sina motståndare efter en tuff debatt. Skrattet och omtanken låg aldrig långt borta.Johnny var en fighter. När han fick det ödesdigra beskedet om sin sjukdom valde han att tackla det på samma sätt som han antog andra utmaningar i livet: med energi, kämpaglöd och optimism. Även under hans envisa kamp mot den svåra sjukdomen - en kamp som vi andra kunde följa på Facebook - höll han humöret och energin uppe. Han var verksam in i det absolut sista och en inspiration för oss alla. Även i den svåra tid när de egna krafterna avtog var han den som gav energi och kraft till sin omgivning.Ständigt aktiv. hann med mycket under sina i livet. Han var författare, pr-konsult, ledarskribent, tankesmed, företagare och riksdagsman. Titlarna, uppdraget och arbetsgivare kunde variera, men hans fokus och arbete var ändå desamma. Han var en liberal folkbildare med outtröttlig energi och ständig framtidstro.Johnny var en mycket uppskattad kollega och vän och inte minst en stolt familjefar. Han lämnar ett mycket stort tomrum efter sig.Ärade ledamöter! Våra tankar går också i denna stund till anhöriga och närmaste - hennes make och deras små barn. nåddes vi av det dystra beskedet att en stark politisk kraft, en driven person som gick in för sitt demokratiska uppdrag med både mod och pliktkänsla, gått ur tiden.Carina föddes och var hemmahörande i kommun. Hon utbildade sig till sjukgymnast och engagerade sig politiskt. Hon började sin politiska karriär i SSU och kom in i 1994. Under innevarande mandatperiod var ledamot i riksdagsstyrelsen och suppleant i ledamotsrådet, skatteutskottet samt . Hon var också Socialdemokraternas gruppledare under perioden 2011-2012.Carina var en mycket erfaren riksdagsledamot. Under sina i hade hon många tunga uppdrag, till exempel som ordförande i civilutskottet och som vice ordförande i trafikutskottet.Men det var kanske i rollen som gruppledare som vi fick se blomma ut. Som gruppledare representerade hon sitt parti i samrådsfrågor kring ledningen av arbete. I den här för utomordentligt arbetstyngda och centrala rollen var alltid aktiv och engagerad. Hon fick hantera såväl komplicerade frågor som frågor av mer praktisk art. För mig som talman är samarbetet med gruppledarna mycket betydelsefullt. Kontakterna och samarbetet med i den här rollen satte jag stort värde på.Carina var en person som verkligen stod upp för de värden hon trodde på. Hon var rak, ärlig och kunnig. Bakom hennes ofta strikta och professionella yta bultade ett mycket stort hjärta. Det är många som har fått uppleva det. tid med oss i blev som sagt . Många av de brev som kommit in till oss visar att hon var uppskattad och omtyckt både inom sitt parti Socialdemokraterna och över partigränserna av sina kolleger här i kammaren. Ord som återkommer är "integritet" och "värme".Hon engagerade sig tidigt i bostadsfrågor och drev dem som ledamot och sedan som ordförande i civilutskottet. Hon brann för upprustningen av miljonprogrammen och arbetade med många organisationer som utvecklade områdena och stred för utbildning och arbete.Många av oss som jobbat med lyfter också fram att hon aldrig tog något för givet. Hon var tacksam för varje tjänst och varje del i arbetet. lade stor vikt vid att aldrig tappa kontakten med livet utanför väggar. Hon personifierade det fina med svensk demokrati - jordnära stod hon mitt i vardagen som hon axlade rollen att fatta svåra politiska beslut.Vi vet också att med samma passion som hon tog sig an politiken, försvarade hon tiden med sina barn. Hon skjutsade dem till skolan för att få träffa och tala med dem och var otroligt engagerad i deras liv och intressen.Carina engagerade sig också personligen i grannars och bekantas levnadsöden och levde efter tydliga principer om medmänsklighet och solidaritet. Hon var den som stod längst på torget och delade flygblad, den som gav sig ut för att möta människor både i med- och motgång. Vi kommer ihåg som en social och ambitiös kollega, en oerhört hjälpsam person som vi nu tackar och hyllar för hennes insatser i och samhället. När en kollega går ur tiden påminns vi alla om livets förgänglighet. Sorgen drabbar oss. kunde se det goda i människor, och hon tog verkligen vara på livet - det är unika och beundransvärda förmågor.Vi har förlorat en uppskattad kollega, en stor värme, och en respekterad och älskad vän, mamma och hustru.Ärade riksdagsledamöter! Våra tankar går även till anhöriga och närmaste, hans mamma och hans pappa och deras närstående.William Petzäll, en talangfull och engagerad politiker, lämnade oss plötsligt . När en ung människa dör är sorgen oövervinnerlig.William Petzäll föddes och var hemmahörande i kommun. började sin politiska bana tidigt i livet. Nyss fyllda drev han på egen hand ett kampanjarbete för att ta sitt parti in i kommunfullmäktige i . fick Boråsborna bekanta sig med den unge killen som invid de övriga partiernas valstugor på i ställde upp sitt bord med flygblad, skrifter och kaffe. kom in i där han blev ersättare i flera utskott.William var en politisk naturbegåvning, en person med stark och politisk vilja. Helt utan hjälp eller träning hade han en retorisk förmåga som få, och han hade en oerhört stark inre drivkraft att göra skillnad och att våga lyfta frågor som andra gärna tystar. Hans debattglädje, engagemang och verbala förmåga syntes inte minst här i kammaren.William var ung, bara , när han kom in i , men han tog för sig i politiken och gillade att utmana. Denna djärvhet visade han redan tidigt i livet. När han som liten grabb började i en judoklubb valde han att ta sig an den största killen i träningslokalen. När han åkte skidor var det bara de svarta backarna som gällde.I september 2011 gick och skilda vägar, men han valde att stanna kvar i . Ambitionen var att använda sin riksdagsplats som en plattform för att driva frågor kring beroendevård. I sina anföranden och under debatterna i kammaren resonerade ofta kring den undergång och förstörelse som missbruk kan leda till. Och han gjorde det med en skoningslös skärpa. Han satte ord på vad det innebär att vara beroende och berättade om de mörka sidorna hos en missbrukare. Han återkom ofta till att han talade av egen erfarenhet, och han tog upp den totala utsatthet en missbrukare upplever.William valde att vara öppen med sitt missbruk. Det är inget lätt val för en ung riksdagsledamot som ständigt är påpassad. Det är en mörk sida som många nog helst inte vill ska nå offentlighetens ljus. Men hade mod och integritet att spela med öppna kort. Och så här efter hans bortgång kan man konstatera att den debatt som han initierade nu har nått långt utanför kammare.Samtidigt som brottades med sig själv och sitt inre var han mån om att inte göra sin omgivning besviken. Han kämpade och höll god min och uppträdde självsäkert utåt. som han kämpade med sig själv månade han om sina medmänniskor, inte minst sin mamma.Många minns som en kille med stort hjärta och stark inlevelse. En bra och kompis som uppmuntrade både ledamöter och kanslipersonal till att se möjligheter och växa i sina roller. En person med mycket humor och som gärna bjöd på sig själv. En kille som alltid hade ett leende på läpparna och ett särskilt sinne för det roliga i livet.William kämpade för att bli kvitt sitt missbruk. Det var en kamp som han tyvärr inte vann. nåddes vi alltså av beskedet att en samhällsengagerad ung mans liv slocknat.William Petzäll brände sitt ljus i båda ändar och rycktes bort alldeles, alldeles för . Han blev bara 24 år.Vi har förlorat en politisk talang, en uppskattad vän, en djupt älskad son och ett kärt barnbarn.Vi hedrar nu , och med en tyst minut.