kam-sf · GZC120120426sf · 2012-04-26 14:00:00 — Vid frågestunden svarar statsminister (M) på frågor från riksdagsledamöterna direkt i kammaren. Jag tror att jag och statsministern delar en oro över den höga ungdomsarbetslösheten. Jag tror även att vi delar analysen att det är de ungdomar med lägst och kortast utbildning som i drabbas hårdast av arbetslöshet.Men vi delar uppenbarligen inte synen på lösningen på problemet. Efter att regeringen sänkt kunskapskrav i gymnasieskolan väljer regeringen nu att även skära ned gymnasiebudgeten med . Utbildningsministern har även signalerat att han vill gå vidare och införa en ettårig gymnasieskola för många ungdomar.Vi socialdemokrater tror inte på lägre krav och kortare gymnasieutbildning. Vi vill inte göra kraftiga besparingar i skolan. I stället vill vi investera i kompetenta skolledare och lärare. Vi vill införa ett utbildningskontrakt för att se till att av alla unga får en grundläggande gymnasiekompetens före ålder.Min fråga till statsministern är därför: Kan du nämna något annat land i eller i världen som effektivt bekämpar ungdomsarbetslöshet genom mindre och kortare utbildning för sina ungdomar? De flesta länder som varit mer framgångsrika än har förenat utbildning med arbete - oftast så kallade lärlingsutbildningar. Det kan vi se i , och . Regeringen förordar att också i volym får upp den typen av åtgärder.Vi har noterat att inte var svaret. Den gav för stor betoning av teoretiska kunskaper och nedvärderade praktiskt yrkeskunnande. Detta är en viktig förklaring till att vi har de problem vi har när det gäller ungas situation i den svenska skolan.Nu ökar vi kraven. Vi ser till att resurserna blir större. Men vi tror också att man kan genomföra effektiviseringsvinster. Det är så vi tar ansvar för samhällsekonomin. Problemet är att det tar innan man ser de här resultaten.Jag tror att det vi snabbast ska göra är att se till att ungdomar får utbildning och får visa upp sig på den svenska arbetsmarknaden, får komma in och lära sig hur den svenska arbetsmarknaden fungerar. Det är så regeringen utformar sina förslag. Att spara i gymnasiebudgeten höjer knappast kvaliteten och minskar inte heller avhoppen från gymnasieskolan.Jag blir lite oroad av att inte kan nämna ett annat land som bekämpar ungdomsarbetslöshet genom att minska ned på och korta ungdomars gymnasieutbildning. Jag tror nämligen inte att det här stärker i den internationella konkurrensen. Många andra exportländer går i helt motsatt riktning. De investerar i att fler ungdomar får utbilda sig bättre och längre. De har insett att det bara är med kompetens som man klarar konkurrensen, att bara så skapas framtidens jobb.Jag vill inte genera statsministern med att insistera på att han ska nämna ett annat land i eller i världen som bekämpat ungdomsarbetslöshet genom att korta ned och dra ned på gymnasieutbildningen. Jag tror inte att han hittar ett sådant land. I stället skulle jag vilja fråga om statsministern kan garantera att han kommer att bekämpa vice statsministerns och utbildningsministerns idéer om en ettårig gymnasieskola . Om vi börjar i samhällsproblemen, , är det ett stort problem att uppemot var tredje ung människa inte går färdigt gymnasieskolan med godkända betyg eller hoppar av.Om är lite ödmjuk noterar att det är ett problem som haft under en mycket och som dessutom är väldigt hårt kopplat till den gymnasieskola som bär . Det är märkligt att det är just Socialdemokraterna som var de som nedvärderade yrkeskunnandet.Det är alliansregeringen som har byggt ut yrkesvuxresurser och som satsar på att man också med yrkespraktik och yrkeskunnande snabbare ska kunna komma till arbetsmarknaden. Det tror jag är en helt nödvändig nyckel för att få ned ungdomsarbetslösheten. Det finns en efterfrågan här på den svenska arbetsmarknaden. Det är den inriktning som vi tänker fortsätta att arbeta med.Vi har tillskjutit betydande resurser till utbildningssystemet därför att vi vet att det är en viktig framtidsinvestering. Statsministern har haft möten med premiärminister som varit på besök. En huvudfråga för med detta besök har varit att stärka sina band till den arktiska sfären. Att besöka som är ordförande i har varit viktigt.Nu är det halvtid för det svenska ordförandeskapet i detta råd. har kritiserat den svenska Arktisregeringens Arktisstrategi för att vara väldigt svag på just den punkt där så många satt sitt hopp och sin tro till att skulle vara den aktör i som en av de få icke-kuststaterna som internationellt faktiskt drivit på för ett bättre skydd för miljön.I en så känslig region som har frågan om exploatering av naturresurser varit stark. Vi vet att behov av råvaror och naturresurser är väldigt stort.Med hänvisning till uppgifter som finns i kinesisk och rysk press vill jag fråga om statsministern och har utlovat ett stöd till efterfrågan om att vara permanent observatör i . Det kom inte upp under mina samtal med . Vi har därför inte utlovat det. Däremot är uppfattning att det gärna kan öppnas för fler observatörer i , men då bör man också lyssna med alla övriga medlemmar.Låt mig också säga att det finns en betydande energitörst i världen, inte minst från sida. Det går väldigt mycket mot fossila bränslen. Vi ska gärna agera på ett sådant sätt att förnybara alternativ växer och också att kärnkraften kan fortsätta att användas på ett säkerhetsmässigt bra sätt. Det är väldigt många människor som i det korta perspektivet tror att man kan ta bort all kärnkraft och få undan all fossilbränsleanvändning. Därför ser världen ut som den gör. kommer att behövas för att stå emot den här viljan till ökad fossilbränsleanvändning. Men det är enormt starka krafter som driver på; det vill jag ge rätt i. Det låter som att statsministern är i tankegångar liknande de hans utrikesminister har som talar om hållbar utvinning av olja och gastillgångar. Jag skulle vilja starkt motbevisa den tesen. Jag tror nämligen inte att det finns någon hållbar utvinning av gas och olja i de arktiska nu smältande ishaven. Många rapporter har visat att vi har väldigt svårt att hantera minsta oljespill i den typen av vatten - detta förutom det uppenbara faktum att vi skulle göda jorden med ytterligare stora fossila utsläpp. En av stora internationella frågor har ju varit att verka för minskade klimatutsläpp.Jag tycker att det vore väldigt tråkigt för eftermäle som ordförande i där man hade en nyckelposition och inför framöver var den enda aktören som med trovärdighet hade kunnat driva på för att skydda mot den här typen av storskalig exploatering av både naturresurser och fiske. I stället hjälper vi och andra törstande råvaruekonomier in, och vi stänger ute miljöorganisationer från möten i . Det tycker jag är beklagligt. Jag vill markera att jag inte känner igen mig i beskrivningen här. Jag förstår inte riktigt hur menar att vi ska få stopp på den här energitörsten i världen. som ett litet land kan naturligtvis uttrycka sina uppfattningar. Men tror att det räcker och att det är så det går till?Här finns ett enormt exploateringstryck mot fossila bränslen. Det kan bara vägas mot hur i övrigt investeringar ser ut för att antingen fortsätta att öka användningen av kärnkraft eller få in mer av den förnybara energin. Den som då räcker upp handen och säger att all kärnkraft ska väck och att ingen fossilbränsleutvinning ska få ske kommer inte att betraktas som seriös. Det är så världen nu diskuterar detta, och det kan jag beklaga. Jag tycker att vi har anledning att stå emot denna fossilbränsletörst. Men då måste vi också påvisa hur alternativen i övrigt ska se ut.Den kinesiska ekonomin består av mycket stora satsningar på förnybar energi. berömmer dem för det. Det är lite märkligt. Det är ju en ekonomi som till använder sig av kol som grund för sin energiutvinning. Det är så ser ut. Det är ett enormt land. Deras energitörst är närmast oändlig. hanterar just nu regeringens skrivelse och om att hantera brottmål effektivt. Det är en ganska bred rapport, men en sammanfattande slutsats är att regeringen inte har lyckats med att effektivisera viktiga delar av rättsväsendet. Många brister kvarstår trots löften och faktiska satsningar, till exempel fler poliser. Vi har fått nästan 3 000 fler poliser, men med ytterst begränsat resultat. Många brister kvarstår.Fru talman! Jag menar att problemet är att poliser i alldeles för stor utsträckning har blivit papperspoliser bakom skrivbord och i bilar i stället för att vara ute på gator och torg och bekämpa brott. Närpolisstationer läggs ned. Den tid polisen ägnar åt akuta utryckningar har i själva verket bara ökat med ungefär 50 personer om man räknar om i arbetstimmar. Forskning visar att en polis ägnar så lite som av sin vardag åt fotpatrullering.Fru talman! Jag undrar när regeringen kommer med skarpa förslag för att göra någonting åt denna allvarliga situation. Det har skett betydande resurstillskott till rättsväsen och svensk polis . Vi har utökat med flera tusen poliser, och har stadigvarande över 20 000 poliser.Vi kan också se i olika trygghetsundersökningar att tryggheten generellt i samhället växer, även om det fortsatt finns absoluta problemområden. Det finns många människor i som lever i stor ofrihet till följd av att de lever i våldets skugga, inte minst i familjenära relationer. Det drabbar ofta kvinnor. Där finns det anledning att göra mer.Vi har också markerat att vi önskar se en mer synlig polis. Låt mig påpeka att antalet fler poliser också har lett till en ganska kraftig föryngring av svensk polis, vilket öppnar för att de blir mer synliga när de är ute och rör sig bland vanligt folk. Det finns anledning att se på om vi kan göra mer i detta.Det finns också anledning att se på om vi i övrigt behöver strukturera om svensk polis. Det pågår sådana diskussioner, och det handlar om att få ut mer av de resurser vi har skjutit till.Vi har genomfört breda straffskärpningar. Det finns anledning att följa upp att det kommer på plats och leder till att samhällets signaler mot våld blir tydligare. Det är just dessa satsningar som menar inte har gett önskat resultat. Det är det som själva rapporten går ut på.Låt mig citera kort ur statsministerns första regeringsförklaring , . På s. 14 står: "Under den gångna mandatperioden har regeringen gjort den största satsningen på det svenska rättsväsendet i modern tid. finns det 20 000 poliser som arbetar synligt och i människors vardag för att öka tryggheten. "Det här var inte sant, fru talman. Det var om inte en lögn så åtminstone en väldig skönmålning av verkligheten. Eller så var det nog en lögn ändå; vi har inte 20 000 poliser som arbetar synligt i människors vardag för att öka tryggheten. Svensk polis ägnar i huvudsak sin tid åt andra uppgifter, till exempel att bevilja tillstånd för cirkustält och att omhänderta berusade personer. av sin arbetstid tillbringar poliserna antingen på polisstationen eller i en bil.Därför undrar jag fortfarande, fru talman: När får vi se fler riktiga poliser i stället för dessa papperspoliser? Jag vill understryka att just omhändertagande av berusande personer är en mycket central uppgift för svensk polis. Det är ofta berusade personer som utanför krogar och sent på fredagskvällar slåss med varandra.Vi har en synlig polis, men det innebär inte att alla poliser är synliga - om nu det är poäng. Det finns absolut poliser som ägnar för mycket tid åt administration och som inte är ute tillräckligt mycket och rör på sig. Men min uppfattning är att det är fler poliser, yngre poliser och mer synliga poliser i enlighet med hur vi skrev i regeringsförklaringen . Det finns anledning att se om denna utveckling kan fortsätta.Ofta påpekar polisen att den politiska världens önskemål om att poliser ska synas på gator och torg inte alltid är samma sak som den mest perfekta brottsbekämpningen. Men vi kan tycka att det finns ett värde i detta i alla fall. Den synliga polisen är en sorts trygghetssymbol. Kanske leder det inte alltid till att fler brott just där och då upp. Men återigen: Det fångas av trygghetsundersökningar som visar att stiger trygghetskänslan hos svenska folket - det är bara att hänvisa till siffror - även om det i grupper i samhället finns kvar stora problem när det gäller bland annat våldets konsekvenser. Fru talman och statsministern! I finns en välkänd fabrik. hette den och Läkerol. Den är en del av vår historia; den har funnits där . Den är också ett känt varumärke och en viktig symbol för oss. Vi är många som har hört om Läkerol Arena under hockeyfinalerna, och vi är många som har tuggat på världens mest sålda bil genom åren.Det är också en viktig och stor arbetsgivare med 114 anställda. Där har man jobbat i generationer, och där jobbar hela familjer. För sedan såldes fabriken till . Beskedet kom direkt från vd om att produktionen skulle bli kvar. Den var säkrad. Men fick man besked via telefon från om att fabriken föreslås läggas ned.Nu visar det sig att numera ägs av ett riskkapitalbolag, , som är känt för att äga , som lever på skattepengar men själv vägrar betala skatt. I är en av AP-fonderna delägare. används alltså våra pensionspengar för att flytta jobb utomlands till - ett låglöneland - och i riskkapitalbolag som vägrar betala skatt.Jag vill fråga statsministern om han anser att det är så här våra pensionspengar ska användas. Det är viktigt att understryka att är en marknadsekonomi, där vi menar att jobb och företag måste vara konkurrenskraftiga, och att det inte ligger på enskilda politiker i riksdag att peka ut vilket företag som ska vara kvar och vilket som ska försvinna. Den typen av ekonomiskt system kallas för någonting annat och har avvecklats därför att resultaten har varit förskräckande varhelst dessa system har fått breda ut sig.Det gör att jag, precis som många andra politiska befattningshavare, bör akta oss noga för att hävda att vi vet exakt vilken bedömning som är rätt och riktig när det gäller en konkurrensutsatt verksamhet. På regeringen och ligger att skapa de bästa förutsättningar för att företag ska kunna växa, överleva i konkurrensen och ha bästa möjliga förutsättningar när det gäller företagens klimat. Där har vi också genomfört en lång rad åtgärder. Vi satsar på människan, vi satsar på omställning och vi ser till att människor får stöd att komma till den del av arbetsmarknaden som växer. Det tycker jag är vår uppgift, och det tycker jag är kärnan i den svenska modellen. Detta är en fabrik som går med vinst. Ägarna vill ha ut ännu större vinst och flyttar därmed produktionen till ett låglöneland. Det administreras av våra pensionspengar. Det är det som är själva problemet, och det är detta min frågeställning bygger på.Statsministern kan ändra AP-fondernas reglemente så att de inte tillåts investera i riskkapitalbolag som vägrar betala skatt i eller i företag som lägger ned lönsamma fabriker och flyttar jobb utomlands. Det ligger i statsministerns makt att göra detta.Anser verkligen statsministern att detta är lämpligt? Är det så här vi ska använda våra pensionspengar? Vi behöver fler jobb i . Det är så vi säkrar framtidens pensioner. Det gör vi inte genom att flytta jobben utomlands.Jag tycker att det är förkastligt att de pengar vi har jobbat ihop och avsatt till våra pensioner i stället används för att lägga ned arbetstillfällen i . Därför anser jag att reglementet för AP-fonderna bör ändras. Det var det min fråga till statsministern handlade om. Jag upplevde inte att han svarade på den. Jag anser inte att reglementet för AP-fonderna ska ändras. Det vore intressant om i något annat sammanhang kunde återge om det finns någon rödgrön färdig överenskommelse om att reglementet för AP-fonderna ska ändras som också Socialdemokraterna har ställt sig bakom. I så fall finns det någon mening med att diskutera regeringsalternativ emellan.Min uppfattning är att vi inte ska ändra så att pensionspengar kortsiktigt styrs av vilka fabriker eller företag som enskilda riksdagspolitiker anser ska vara kvar eller läggas ned. Då hamnar vi i ett annat ekonomiskt system.AP-fonderna har att förvalta våra pensionspengar för att med det bästa för ögonen se till att det ska bli starka och bra pensioner . Det anser jag ska vara den fortsatta instruktionen, och jag har uppfattat att det finns en ganska bred samsyn på detta i svensk politik. Sysselsättningen ökar i . Över 200 000 fler går till jobbet jämfört med . påverkar finanskris och skuldkris svensk ekonomi. Kanske påverkar det allra mest dem som står långt borta från arbetsmarknaden. Hälften av alla arbetslösa är unga eller utrikes födda. Många av dem skulle behöva hitta sitt första jobb, troligtvis inom tjänstesektorn.Regeringen har genomfört ett flertal reformer för att underlätta att fler jobb ska växa fram inom tjänstesektorn. kan vi notera att många reformer har blivit alltmer omdebatterade. Jag tänker främst på den sänkta restaurangmomsen och de halverade arbetsgivaravgifterna för att anställa ungdomar.Fru talman! Jag undrar hur statsministern ser på debatten om tjänstejobben och hur han vill skapa fler jobb för unga och utrikes födda. Utvecklingen är den att jobb som växer fram är av alltmer krävande karaktär. Det möter människor som vill ha jobb och som i flera fall saknar fullständig utbildning. De kanske är födda i ett annat land och har kommit i hit under tonåren eller de kanske har stora kunskapsluckor. fanns det ofta jobb att få där det mer handlade om att man erbjöd sina två händer och en vilja att göra en arbetsinsats. De jobben finns knappt i vår tid.Min attityd är att med sjysta villkor behövs alla jobb av det enkla skälet att alla människor behövs. Vi måste bejaka alla människors vilja till eget arbete efter egen förmåga. Det har varit regeringens utgångspunkt för att sänka kostnaderna för att en bred samhällsservicesektor ska kunna växa fram. Det kan vara på den offentliga sidan, men det kan också i förlängningen innebära att vi kan få fler jobb i restaurangnäringen och fler jobb som passar unga. Jag har förvånats över hur vi får kritik från politiska motståndare när vi säger detta. Jag tror inte att alternativet är någon annan lösning som ger unga jobb, utan de förblir långt från arbetsmarknaden utan chans att komma in. Jag har en fråga till statsministern om den livssituation som tiotusentals ungdomar i befinner sig i. Det handlar om ungdomar som växer upp i kulturer där man inte får den rimliga frihet som man kanske ska ha som tonåring eller mycket ung vuxen. Denna förvridna kultursyn kallas ibland något missvisande för hederskultur.I går presenterade regeringen en satsning på våld i nära relationer där detta verkligen är en del att fokusera på. För att komma åt detta rätt svåra samhällsproblem - det är en stor utmaning - behövs det insatser på bred front från många myndigheter. Jag tycker inte heller att regeringen ska utesluta straffskärpningar för att komma till rätta med detta. Gräver vi i de här frågorna ser vi hur alla som tar i dem riskerar att utsättas för hot. Det handlar om kuratorer som försöker stödja unga människor, socialtjänstföreträdare och kanske till och med lärare som möter de här unga människorna i fruktansvärda situationer.Min fråga till statsministern är: Tänker regeringen vidta några andra åtgärder utöver detta? Det kan gälla lagändringar och samordningsinsatser mellan myndigheter. Jag såg ett uppmärksammat fall i medierna i går om en flicka som fick sätta livet till. Vi har tillsatt en särskild samordnare, , som ska samordna de resurser som delvis redan finns. Vi öppnar också för att möjligen skjuta till mer resurser.Under hösten besökte jag också flera av de brottsofferjourer som bland annat jobbar specifikt med inriktningen att stödja unga människor som har fötts eller vuxit upp i ett annat land, kommit hit och mött en annan typ av värderingar.Det är vår uppfattning att vi måste bli tydligare med hur värderingarna ser ut i det här landet. I det här landet får man fatta egna beslut. Man får fatta egna beslut om vilken partner man vill leva med, och man får fatta egna beslut om hur man vill klä sig. Det är viktigt att vi står upp för det som ett universellt värde och att de känner det stödet för sig själva och gentemot släktingar som möjligen har invändningar.Låt oss komma ihåg att det framför allt är en viktig fråga för många unga kvinnor. Detta är inte någonting som är genderfördelat lika mellan män och kvinnor, utan det är en stor fråga framför allt för många unga tjejer. Vi måste göra rätt i de här frågorna. När det gäller investeringar i svensk transportinfrastruktur mätt som andel av vår gemensamma produktionsförmåga, bnp, ligger vi som land efter. Vi halkar efter resten av . Hade vi haft samma ambitioner som resten av skulle vi ha investerat hårdare. Utöver detta har vi också som nation, vilket illustreras i och annat, rätt stora åtaganden i funktionerna.Jag tror att statsministern håller med om, och det är en genuint bred uppfattning, att en väl utbyggd transportinfrastruktur är en stor tillgång för ett land och att motsatsen också är det motsatta, det vill säga en stor brist för landets förmåga att leverera välstånd.Jag vill ställa min fråga till statsministern på följande vis: Hur ställer sig statsministern till att, i syfte att öka vårt lands förmåga att investera i transportinfrastruktur, överväga att sälja statliga bolag för att i stället investera en del av det värdet i ny svensk transportinfrastruktur? Jag kan dela uppfattning att mer resurser till infrastruktur kan vara bra för såväl tillväxt som möjligheter att leva och bo runt om i . Kom ihåg utgångspunkten: Vi är bara nio och en halv miljon människor i ett av de geografiskt mest vidsträckta länderna i ! Det ger det här behovet av enormt mycket järnväg och enormt många transportlösningar.Regeringen har rivit ned de luftslott som väntade på oss 2006, det vill säga alla de här löftena som inte hade någon finansiering. Vi har fyllt på med finansiering. Vi har byggt på ambitionerna. I innevarande års budget finns ytterligare miljarder i satsningar på bland annat skötsel och underhåll, vilket är något som länge varit eftersatt.Jag tror dock inte på lösningen att sälja statlig egendom för att direktfinansiera på det sättet. Utan låt oss ta den budgetdiskussionen! Vi har flerårsprogram på infrastruktursidan som vi har fyllt på och byggt ut. Jag är beredd att ta diskussionen inför kommande infrastrukturproposition . Jag tycker att det är bättre att använda de tillgångar vi säljer till att betala av våra skulder. Då får vi dessutom lägre räntor och kan använda utrymme i budgeten till mer angelägna satsningar som naturligtvis också ska vägas mot annat. Jag ska ställa en fråga till statsministern om valfrihet i barnomsorgen. är det åter tillåtet för kommunerna att införa ett kommunalt vårdnadsbidrag. ökar antalet föräldrar som har vårdnadsbidrag. gällde det 7 000 barn. Men fortfarande bor hälften av landets småbarnsföräldrar i kommuner som inte har infört vårdnadsbidraget.Vad tycker statsministern? Är det rimligt med den här orättvisan? Borde inte detta vara lika för alla småbarnsföräldrar på samma sätt som exempelvis jämställdhetsbonusen är precis lika för alla småbarnsföräldrar? Varje barn är unikt, och det är föräldrarna som känner det bäst. I en del fall har det visat sig att vårdnadsbidraget är det bästa. Det borde vara lika för alla, men det är det inte. Vad tycker statsministern om det? Det är väl känt att det är uppfattning att vi borde ha ett statligt vårdnadsbidrag på högre nivåer än det som blev Alliansens överenskommelse. Jag försvarar den överenskommelse vi ingick, det vill säga att vi har överlåtit åt kommunerna att, om de så själva önskar, med egen finansiering utforma vårdnadsbidrag inom givna ramar. Precis som återgav är det en lång rad kommuner som har gjort detta.Varför då denna tveksamhet till att bygga ut det mer? Det beror på att det finns en balans mellan hur omfattande ersättningar man kan få via vårdnadsbidraget och hur det påverkar viljan och drivkraften till eget arbete. Arbetslinjen är väldigt viktig för regeringen.