kam-fs · GZC120120301fs · 2012-03-01 14:00:00 — Dokumentet finns inte. There is no row at position 0. Jag vill ställa en fråga till statsrådet . Riktig näringspolitik handlar om att skapa förutsättningar för flexibilitet på arbetsmarknaden så att fler vågar och kan ta nya steg i arbetslivet och så att fler vågar och kan växla från gammalt till nytt. Det handlar exempelvis om kompetensutveckling och vuxenutbildning. Näringspolitik handlar också om att satsa på spetskompetens och forskning så att vi kan skapa förutsättningar för framtidens jobb. är ett för litet land för att inte ha ett strukturerat och kreativt samarbete mellan näringsliv, stat, universitet och högskolor. I den meningen har regeringen inte bara misslyckats med sin jobbpolitik utan också med sin näringspolitik. har regeringen avskaffat de branschprogram vi socialdemokrater utvecklade i samarbete med näringsliv, fack och akademi. Jag vill fråga statsrådet hur bristen på strategisk samverkan med näringslivet främjar tillväxt och nya jobb i . Jag tackar för frågeställningen. Jag instämmer i frågeställarens synpunkter kring att det är viktigt med innovation, forskning och utveckling för att utveckla och bibehålla jobb i alla delar av vårt land. Detta kommer att ta sig uttryck i en proposition som förbereds inom och som vi beräknar kan läggas fram under slutet av detta år. Där kommer ställning att tas från regeringens sida kring vilka insatser som behöver göras för att ytterligare stärka förutsättningarna för att vi ska få de jobb vi behöver för att utveckla alla delar av vårt land. Jag tackar för svaret, men jag tror att statsrådet kanske lite grann missförstod min frågeställning. Det är jättebra att man kommer med en forsknings- och innovationsproposition - kanske - men det räcker inte.Globalt sett är vi i ett läge i världen där andra nationer jobbar väldigt aktivt med just den strategiska samordningen för att skapa goda förutsättningar för sitt näringsliv. Man gör det när det gäller bilindustri och läkemedelsindustri, för att ta två exempel. Att vi då i har en regering som exempelvis via kallar vårt näringsliv för ett särintresse och där man avvecklar de branschprogram som har funnits utan att ersätta det med något nytt kan inte kompenseras med en proposition om forskning och innovation, även om givetvis också den är önskvärd.Min fråga kvarstår: Hur kan bristen på strategisk samverkan skapa förutsättningar som behövs för vårt näringsliv? I den senare delen håller jag inte med frågeställaren. I den förra innovations- och forskningspropositionen pekades ett antal områden ut där vi från regeringens sida sade vad vi tycker är prioriterat att lägga tillgängliga resurser på och vilka organisationer, institut och samarbetspartner vi ska inleda samarbete med för att få den spets man ibland behöver för att kunna vara bland de absolut bästa i världen och leda en utveckling. Jag förutsätter att vi kommer att peka ut några sådana områden i den forskningsproposition som är under beredning i . Till detta kan läggas att det dessutom finns ett antal saker som jag för min del har tagit initiativ till på mitt departement. Ett sådant samarbete som är inlett handlar om skogen som är oerhört viktig för jobben i , men där vi har ytterligare att göra och ett strategiskt samarbete behövs. Jag skulle vilja ställa frågan till landsbygdsministern om det verkligen bör anses rimligt att vi i inte har något tydligt mål om självförsörjningsgrad på samma sätt som . Jag undrar också om vi verkligen ska släppa livsmedelsförsörjningens långtidskrisberedskap. Vi är i en situation där mycket tyder på att klimatförändringarna kommer att orsaka en mängd olika problem. Det är risk att vi framöver kommer att drabbas av svårigheter att importera mat, och de fossila drivmedlen kommer sannolikt att bli påtagligt dyrare. har vi stora problem med utsläppen från transportsektorn, och ur ett klimatperspektiv bör vi minska transporterna. Detta skulle gynnas och mildras av en ökad närproduktion. Vad beträffar den konkreta huvudfrågan är det så att vi är medlemmar i den europeiska unionen. I den europeiska unionen hanteras frågorna gemensamt vad gäller jordbrukspolitik och matförsörjning. Det gäller även frågor kring vilka produktionsförutsättningar vi har i den europeiska unionen. Det innebär att inget land i den europeiska unionen vad jag känner till har det som många länder tidigare hade, nämligen egna produktionsmål och liknande. Till detta ska läggas att det i visionen Matlandet finns ett fokusområde som är döpt till "primärproduktion". I detta fokusområde har vi som ett mål att öka produktionen. Det leder nämligen till jobb. Det leder till jobb på den svenska landsbygden, och det leder till jobb i förädlingsverksamheten. Det är oerhört viktigt att vi utökar mängden jobb i Småortssverige och på den svenska landsbygden. Jag ser att det är stora problem om inga länder inom EU har en resurshantering och en beredskap för om transporterna skulle försämras betydligt på grund av oljekrisen. Jag vet att man i jobbar lite bättre än i med självförsörjningsgrad, så lite differentiering finns mellan olika länder. Tendensen är dock oroande.Jag skulle också vilja fråga ministern om inte Matlandet skulle kunna inriktas på att stärka den lokala produktionen. jobbar man nämligen mycket med exportinriktad produktion, och man skulle kunna gå över lite mer till att faktiskt bli självförsörjande och jobba mer med hållbarhet och långsiktig resurshushållning över huvud taget, i stället för i första hand kortsiktig ekonomisk tillväxt. Jag får upprepa mitt tidigare svar på frågan. hanteras alltså numera gemensamt inom den europeiska unionen. Vad beträffar den andra frågeställningen är det alltså på det sättet att vi har ett fokusområde inom visionen Matlandet . Vi har ett fokus på primärproduktionen, och målet där är att vi ska öka den primärproduktion som kommer från såväl den svenska bonden som den svenska fiskaren, den svenska renskötaren och så vidare. Skälet är att vi har produktionsförutsättningar i vårt land som inte är fullt utnyttjade samt att en ökad produktion leder till jobb på den svenska landsbygden, både i primärproduktionen och i förädlingsledet. Min fråga går till bostadsministern. Ett nollenergihus borde vara ett hus som netto inte drar någon energi. För att det ska vara möjligt måste huset självt producera energi, för vi vet ju att inget hus kan fungera helt utan energi till ventilation, varmvatten och så vidare. Då kan solceller vara ett alternativ. har regeringen rätt gått ut med en remiss om någonting man kallar nära-nollenergihus. Arkitekter, konsulter, byggföretag, byggmaterialföretag, energiexperter och till och med fastighetsförvaltare hade förväntat sig ganska tuffa krav, eller åtminstone högre krav än dem man redan bygger efter. Jag undrar hur det kan komma sig att regeringen väljer att bara omdefiniera de befintliga kraven på 90, 110 och per kvadratmeter och kalla det nära-nollenergihus. Flera kommuner ställer redan krav på per kvadratmeter. Vad är tanken bakom förslaget? Vi har ett EU-direktiv som vi ska tolka utifrån våra klimatförutsättningar.Sverige har bland de tuffaste energikraven i utifrån våra klimatförutsättningar. har skärpt normerna från . Vi har dessutom nu bindande regler. Det innebär att minimireglerna inte får underskridas i den praktiska verkligheten. Förut gällde reglerna mer teoretiska beräkningar. Och självklart ska vi följa frågorna och se hur vi kan utveckla dem ytterligare.Det är också en avvägning mellan vilka minimiregler vi ska ha kontra vilka kostnader de boende ska ha. Vi vet att om man skulle använda bästa möjliga teknik, vilket är fritt fram för alla att göra, innebär det kanske mer i hyra för en trerummare. Man ska gärna bygga sådana hus, men jag vill inte ålägga alla att driva upp kostnaderna till den nivån.Vi måste hitta en rimlig avvägning. De här kraven innebär en skärpning på vägen mot ännu mer energieffektiva hus. Faktum är dock att man bygger med betydligt högre krav än de som finns i BVR 19. Där är till exempel kravet på u-värde, värmeförlustvärde, 0,4, och bygger man med 0,2 normalt sett.Jag tycker att det är lite märkligt. Om man ska ha politiska beslut som ska flytta fram positionerna och innebära att vi gör något bättre, hur kan man då ställa krav som inte ens lever upp till det som är verkligheten ute i samhället? Man borde formulera något som går lite längre.Har man från regeringens sida funderat något på vilken effekt de här kraven får när det gäller val av energislag? Olika energislag som används för att värma betyder ju olika typer av kvalitetsförluster, så ur ett energiperspektiv är det också viktigt hur man formulerar kraven. Det finns delvis en förvirring i diskussionen. Vi har ett energikrav som är högre för tillförd energi till huset, exempelvis fjärrvärme. Vi har tuffare krav om man har värmepumpar och använder den typen av lösningar. blandas de olika normerna med varandra.Vi har alltså skärpt energikraven, vi har mer bindande krav och vi har minimiregler. Sedan är det upp till varje husfabrikant att bygga energisnålare. Frågan är bara vad vi ska ålägga konsumenterna för hyreshöjningar som en konsekvens av detta.Jag tycker att vi måste ha minimikrav som är skarpa, som självklart ligger i teknikens framkant men som också innebär en rimlig avvägning av de kostnader som det innebär. Vi ska ha forskning, utveckling och successivt skärpa kraven. Sedan ska man gärna konkurrera. Jag vill bygga ett energisnålare hus, men då kostar det också lite mer. Då får konsumenten välja mellan olika lösningar. Det måste vara både konsumentefterfrågan och energiminimireglerna som driver utvecklingen, men det måste vara med en rimlig avvägning mot de kostnader som uppstår för den enskilda människan. Jag vänder mig också till statsrådet . Det handlar om bristen på bostäder.Boverket, som håller i de här frågorna, har rapporterat att i av landets kommuner är det brist på bostäder. Det är samma mönster som man har sett tidigare. Man rapporterar att har större brist än de övriga nordiska länderna, fast är det land som växer mest och har mest tillväxt. Det är en brist som vi alla ser och framför allt unga eller förstås de som är på väg in i sin allra första lägenhet. gäller inte detta överallt och inte i mindre kommuner, men i tillväxtområdena är det så. Det ligger ett stort ansvar hos kommunerna för detta, visst är det så, men inte helt och fullt.Då är min fråga: Vad har statsrådet för åtgärder att berätta om för att ska kunna komma till rätta med den tydliga brist som finns? Det handlar om att vi , , har byggt mycket mindre än omvärlden. Vi har investerat mycket mindre i bostadssektorn än vad jämförbara industriländer gjort. Då gäller det att vidta åtgärder som skapar långsiktigt goda förutsättningar för ett ökat bostadsbyggande.Regeringens arbete, det utredningsarbete vi drar i gång och de åtgärder som vi jobbar med följer tre linjer. Det handlar om att skapa en smidigare fungerande bostadsmarknad. Vi har ett nytt hyressättningssystem som just har börjat gälla och som parterna har ett ansvar för. Vi har också utredningar på gång om hyresrättens ställning och hur vi ska kunna utveckla hyresrätten. Det handlar om bättre förutsättningar för byggande, plangenomförandeprocessen, tiden från idé till spaden i jorden, och det handlar också om att stimulera andrahandsmarknaden. Vi tror också att vi måste utnyttja befintliga bostäder på ett effektivare sätt.I de här frågorna har vi redan lagt fram en del förslag. Vi utreder också en hel del åtgärder som ska göra att vi får en bättre fungerande bostads- och byggpolitik i . Jag tackar för redovisningen. Jag tror att väldigt många av de här åtgärderna är behövliga.En fråga som statsrådet tog upp var om andrahandsuthyrningen och andrahandsmarknaden. Där har det kommit ganska stark kritik från en del organisationer. kunde man läsa en debattartikel där man hävdar att staten stimulerar till att driva fram och legalisera ockerhyror. Det låter kanske inte riktigt så som man tänker sig att en ansvarsfull regering ska handla.Då är min fråga: Vad har statsrådet för kommentar till detta? Det är riktigt att många människor lever i ganska otrygga boendeformer på grund av bostadsbristen. Vi måste bygga mer, och vi måste göra det både kort- och långsiktigt. Men det kommer inte att lösa alla akuta problem. Därför måste vi också få fram fler lägenheter på andrahandsmarknaden.Jag tror att tydligare regler och bättre villkor för andrahandsuthyrning kan göra att vi får klarare spelregler för den som ska hyra ut, men framför allt att den som ska hyra vet bättre vad som gäller.I dag bor många, inte minst unga människor, i andrahandsboenden med ganska oklara regler och oklara kontrakt och kanske också ibland med hyror som inte är rimliga genom att det blir något slags halvsvart marknad.Jag tror att det utredningsarbete som pågått i de här frågorna kan bidra till att lösa många av problemen. har pekat på att det kanske handlar om tiotusentals nya lägenheter som kommer fram om man förbättrar reglerna.Utredaren ska lägga fram sitt förslag , och då får vi ta ställning till de här frågorna. Men jag tror att vi måste göra någonting på det här området för att skapa tydligare och bättre spelregler, och därmed fler lägenheter för uthyrning, men också klarare regelverk. Min fråga går till statsrådet finns en oroväckande ökning av cannabisanvändning bland våra ungdomar , vilket inte så sällan också leder till bruk av tyngre narkotika. Jag undrar vad som görs i arbetet mot detta. Jag tackar för frågan.Det förebyggande arbetet är centralt när det gäller droger och arbete speciellt riktat mot unga.Vi har, precis som frågeställaren säger, sett en oroväckande ökning av cannabisanvändning bland unga. Vi vet också att ju yngre man är när man börjar, desto farligare kan det långvariga användandet av drogen bli. Så mycket behöver göras för att förhindra ingången till en cannabisanvändning.Vi har erfarenheter från . Där har man inom drivit ett pilotprojekt, flera kommuner och regionen tillsammans, för en ökad insats för yngre gymnasieungdomar med kunskapsbildning och opinionsbildning som gett ett bra resultat, även om inte allt är utvärderat . Detta har legat till grund för regeringens arbete, där vi nu går in i en stor cannabissatsning som jag gärna ska berätta om i nästa inlägg. Mycket hamnar nämligen hos kommuner och polis, så får gärna berätta mer, för jag blir skeptisk här. måste ju faktiskt uppsöka mer och få mer resurser. Det som görs nu är en riktad insats mot yngre ungdomar och deras föräldrar. Föräldrarna är naturligtvis jätteviktiga samarbetspartner för att kunna upptäcka droganvändning tidigt och för att också skapa attityder och opinionsbilda gentemot sina ungdomar.Med hänvisning till det skånska exemplet gör vi nu bland annat en trestadssatsning i de större städerna, men inte bara där. Problemet finns överallt, och det här måste vara en satsning som riktar sig till alla i alla kommuner, därför att narkotikan inte är begränsad till storstadsområden.Här tänker vi naturligtvis också använda oss av de ideella organisationerna som är en viktig del. Det finns ungdomar som talar till ungdomar, vilket vi vet är ett mycket verksamt instrument. Det gäller att ta till vara alla goda krafter.En inriktning på cannabis och narkotiska preparat kommer att bli regeringens enskilt största satsning kommande år. Jag har en fråga till arbetsmarknadsminister . och regeringen talar gärna om den arbetskraftsbrist som uppstår när 40-talisterna går i pension. Genom den mytbild som målas upp blir det arbetskraftsbrist, inte minst för att vi måste ta hand om vården av de allt fler äldre. Regeringen menar att vi behöver en omfattande och helt oreglerad arbetskraftsinvandring för att möta detta.Vi lät titta på hur det egentligen förhåller sig. går de sista 40-talisterna i ålderspension. Faktum är att , 2012-2015, väntas antalet åldersavgångar vara 415 000. Antalet tillträdande ungdomar väntas bli 407 000. Skillnaden är alltså 8 000 individer från nu och fram tills samtliga 40-talister gått i pension. Framtida invandring eller utvandring har inte tagits med i beräkningarna. Det är en skillnad i arbetskraftsutbudet som med tanke på den situation vi har med massarbetslöshet är anmärkningsvärt liten.Med tanke på dagens historiskt höga massarbetslöshet, tror inte regeringen att vi kan lösa denna i sammanhanget blygsamma arbetskraftsminskning med hjälp av de 400 000 som inte går till jobbet ? har vi haft en sysselsättningsökning på 240 000 personer, trots att vi har haft den allvarligaste krisen på väldigt lång tid.Sverige är beroende av att få alla som kan arbeta i jobb men också att människor från andra länder kan komma hit och jobba. Regeringen välkomnar detta. Bor man utanför EU och har ett jobberbjudande i är man välkommen att komma hit och arbeta om man kan försörja sig. Det är jag stolt och glad över. Vi kommer nämligen att behöva arbetskraft från utanför i vårt land. Man kan se att många branscher inte skulle klara sig utan den arbetskraft som kommit till utifrån. I många delar av landet har man bekymmer, inte minst i som jag besökte . Man klarar sig inte; man har stora arbetskraftsbehov som man inte kommer att kunna tillgodose med personer som bor i eller är beredda att flytta till . Det gäller till exempel inom kommunen och sjukvården. I grunden är det därför bra att människor kan och vill komma till och jobba och försörja sig. Det gör rikare. Vi behöver arbetskraftsinvandring för att ta hand om bland annat vården av de äldre , sägs det. Det här är dock en utbildningsfråga. Ni måste vända er till utbildningsministern och andra delar av regeringen. Det är där ni ska lösa problemen. Ni har misslyckats med utbildningspolitiken, och därför saknas det arbetskraft inom vissa delar av arbetsmarknaden. Det finns inte folk som kan ta de jobb som finns, nu och i framtiden.För att ungdomarna på läktaren ska få ett jobb måste ni se till er utbildningspolitik följer arbetsmarknadspolitiken så att ungdomarna matchar de krav som arbetsmarknaden ställer. Här har ni misslyckats. Vi har 400 000 arbetslösa.Det kommer det även att finnas 2025. Skillnaden mellan avgående arbetskraft på grund av pensionsavgångar och tillträdande arbetskraft är 35 0000. Låt mig påminna om att vi har 400 000 arbetslösa . Vilket ansvar har arbetsmarknadsministern för att sprida mytbilden om arbetskraftsinvandringen? uppfattning är populistisk och naiv. I finns inte ett fixt antal jobb, och människor är inte heller utbytbara mot varandra.I inland har man arbetskraftsbrist, för det saknas personer som kan matchas mot de lediga jobben inom till exempel vård, omsorg och hemtjänst. Man söker med ljus och lykta efter medarbetare. har man hittat kvalificerade medarbetare utanför som ser till att våra äldre får en god välfärd.Vi ska vara stolta över att det finns de som vill flytta till , ta de lediga jobben och se till att växer och utvecklas.Vi vill ha nya arbetstillfällen. Att befolkningen växer är positivt. Vi ska bejaka arbetskraftsinvandringen och vara glada för att människor vill komma till och bidra, inte tvärtom. Jag har en fråga till statsrådet . Regering och riksdag har lagt fast att till 2050 ska vara utan nettoutsläpp av växthusgaser. Som gammal byggnadsingenjör kan det vara intressant att reflektera över det faktum att av de byggnader som finns kommer att finnas även 2050. Det ställer krav på omfattande renovering och hårdare krav på energiprestanda när vi bygger nytt.Hur ser bostadsministern på möjligheten att via en nationell handlingsplan för nära-nollenergibyggnader både leva upp till EU-direktivet om byggnaders energiprestanda och uppnå klimatmålen? Självklart ska nå klimatmålen, både dem som EU satt upp och de tuffare krav som vi satt upp för oss själva. Bostadssektorn förbrukar av energin i , men det är av de klimatpåverkande utsläppen som orsakas av bostadssektorn. Det beror på att vi har mycket fjärrvärme som produceras på ett sätt som inte påverkar klimatet.Vi måste rikta in åtgärderna där de gör störst nytta. har som jag sade tidigare skärpt energikraven från . Vi har gått från att ha teoretiska krav till att ha verkliga krav. måste man vara på rätt sida av gränserna när huset står klart och testkörs. Givetvis ska vi se vad vi kan göra ytterligare för att skärpa dessa krav.Vi måste också förlita oss på generella spelregler. Det handlar om ekonomiska styrmedel och liknande som gör att varje investering driver utvecklingen i rätt riktning. Jag tackar ministern för svaret. Det förslag som regeringen har skickat ut om nära-nollenergihus har fått mycket kritik, inte bara från och utan även från branschen själv som säger att man kan bygga energisnålare med ungefär samma kostnader och framför allt lägre kostnader under byggnadens livstid.Hur anser regeringen att man ska ta till vara och hantera de synpunkter som kommit in ? Remisstiden är till för att vi ska kunna få in synpunkter. Enligt experter är problemet inte att det inte går att bygga ännu energisnålare än vad normerna säger utan att det inte går att räkna hem de kostnaderna. Det blir en kostnadsfördyring. Denna kostnad kan man vara beredd att ta som konsument om man vill bo i ett hus som har bättre energiprestanda. Problemet är dock hur långt minimireglerna ska gå från tid till annan. Jag är inte beredd att lägga på en hyresgäst mer för att vinna en marginell förbättring. Jag tror att det finns andra områden i ekonomin där vi kan få större effekt.När det gäller renovering av det gamla beståndet, som är den stora energiförbrukaren, vet vi att varje renovering innebär en kraftig energibesparing. Med de generella ekonomiska styrmedel vi har och med normer innebär varje renovering en kraftig förbättring.Jag vill betona att varje byggare och aktör kan gå så långt de själva önskar om de kan möta den kostnad det innebär och räkna hem det i de ekonomiska kalkylerna. Det är upp till var och en. Jag har en fråga till statsrådet . praktiserade jag på ett äldreboende i , Hovhults demensboende och särskilda boende. Jag såg vilka storverk personalen gjorde, och det blev en motbild till allt elände vi har sett i medierna. Man hade givetvis genomförandeplaner, kontaktmannaskap och så vidare. Det var mycket bra, och jag blev imponerad av det boende jag praktiserade på.Det fanns givetvis en del önskemål. Det handlade om schema, lön och inte minst kompetenshöjning och utveckling i arbetet. Det var viktigt för dem.Hur går det på detta område och inom det som regeringen iscensatt som kallas Omvårdnadslyftet? Tack för frågan!Jag har samma erfarenhet som av många resor i landet att det finns mycket av god äldreomsorg av hög kvalitet och massor av fantastisk personal som gör ett mycket bra jobb.Kompetensfrågorna är viktiga för att man ska kunna garantera kvalitet och för att äldre ska känna sig trygga med att de får en god vård och omsorg. Även om det är kommunerna som har huvudansvaret för äldreomsorgen och för att se till att personalen har god kompetens har vi velat stödja kommunerna i det som kallas Omvårdnadslyftet. Det är en satsning på 1 miljard . Vi har redan gjort som handlar om en grundutbildning. Jag är glad att intresset från kommunerna har varit så stort. Det är 210 kommuner som har ansökt om de här pengarna. är vi inne två. I går skickade ut information om möjligheten till specialistutbildningar. Tack, statsrådet, för svaret! Jag blev väldigt glad. Jag kan resa hem till mina nyvunna vänner på demensboendet och det särskilda boendet och all personal där och tala om att det finns möjligheter och att de bör hålla ögonen öppna för den information som kommer från Socialstyrelsen.Det här är en oerhört viktig fråga. För att vi ska få behålla de unga är det bra om de ser en attraktion i att arbeta bland äldre. Många unga vill arbeta med människor - som de ofta säger. Här finns en möjlighet i de olika boendena. Jag är glad om man kan göra det mer attraktivt. Äldreomsorgen är verkligen en framtidsbransch. Här vet vi att det kommer att finnas arbetstillfällen.