kam-sf · H0C120121129sf · 2012-11-29 14:00:00 — Vår ambition är att en sådan lagstiftning ska läggas fram . Minns då att det inte bara handlar om individuella gåvor; det är väldigt viktigt att veta om partier ligger bakom lotteriverksamhet, vilket kanske inte alltid syns på lotterna. Det är också väldigt viktigt att komma ihåg att det enda ett parti får stöd av inte är kontanta medel - det spelar väldigt stor roll om man till exempel får gratis arbetskraft från närliggande intressen, som kanske inte är helt öppna med hur omfattande stödet och hjälpen är. Om man verkligen är genuint bekymrad över detta bör man vara konsekvent i viljan till öppenhet när det gäller individuella bidrag, när det gäller lotteriverksamhet och när det gäller stöd från närliggande organisationer. Allt detta bör rimligen prövas.Låt mig bara göra ett påpekande eftersom det görs jämförelser med . Det är viktigt att vi är stolta över den frånvaro av korruption och problem som vi har i och att vi ser nyanser i detta. Vi har ett högt förtroende för politiker och för politiska partier i , och jag tycker att vi ska vara aktsamma så att vi inte undergräver det. I länder där denna tillit försvinner fungerar ofta demokratin mycket sämre än i . Jag vill påstå att regeringen har gjort mycket, statsministern, för att få ut unga människor på arbetsmarknaden och se och uppmärksamma det hela som ett bekymmer. Vi har sänkt arbetsgivaravgiften för unga, och vi har sänkt restaurangmomsen. Likväl är det förhållandevis många yngre som ska göra sin entré på arbetsmarknaden som har bekymmer att få ett varaktigt fäste.Vi vet att detta ställer till bekymmer för den enskilde men också, , för samhället. Enligt mitt sätt att se det, herr talman och statsministern, behöver vi göra en rad saker mer än vad vi redan har gjort för att komma till rätta med bristen på funktion på svensk arbetsmarknad. Ett par saker som har diskuterats har varit att konkurrensutsätta Arbetsförmedlingen då förmedlingen av jobb slirar en del. Man skulle kunna tänka sig att man sänker arbetsgivaravgiften och gör det förmånligare att investera i nya och mindre företag, som trots allt är en betydande andel av de företag som nyanställer och rekryterar arbetskraft.Min fråga är: Vad har statsministern, som jag vet delar min oro, för konkreta inspel i diskussionen och dialogen för att vi ska få en bättre funktion på den svenska arbetsmarknaden avseende unga människors entré? Vi behöver många olika typer av jobb, för det sänker trösklar för olika grupper, inte minst grupper som inte har så mycket erfarenhet eller inte har kommit in på arbetsmarknaden. Därför är det viktiga svar som jag har givit på tidigare frågor.När det gäller de unga i är det tydligt att vi har problem med vårt utbildningssystem. Det är för många som inte lär sig tillräckligt mycket. Vi reformerar och gör om den svenska skolan. Men det tar tid att få genomslag för reformerna, och det är en viktig förklaringsfaktor. Brister i egen erfarenhet från arbetsmarknaden nämns mycket från arbetsgivarna. Därför för vi samtal inom en jobbpakt och förordar traineeutbildningar och lärlingsprojekt för att skapa en länk in i arbetslivet som både är betalt arbete och utbildning parallellt.OECD påpekade i sin senaste rapport vikten av att ha lättnader riktade till grupper som står en bit ifrån arbetsmarknaden. När arbetsgivaren anställer någon som har stått utanför får han eller hon en lättnad på arbetsgivaravgiften, till exempel. Detta har alliansregeringen genomfört. Vi har också en halverad arbetsgivaravgift för anställda under 26 år.Jag tycker att det är viktigt att, precis som påpekar, behålla och snarare förstärka än att ta bort mycket av detta, vilket oppositionen i föreslår i hög grad. Det är rimligen inte en väg till att fler unga ska kunna få jobb.Vi får följa detta, men det måste också ansvarsfullt finansieras så att vi tar ytterligare steg som sänker trösklarna just för att hjälpa unga människor in på arbetsmarknaden. Jag vill återkoppla till samhällsomvandlingen och strukturomvandlingen eftersom statsministern så riktigt påpekade att det sker en sådan. Det är inget nytt. Det har det gjort . Vi har gått från jordbrukssamhälle till industrisamhälle till andra typer av samhällen. Det är vi vana vid.Vad vi också har varit vana vid i är att vi har byggt upp en trygghet så att människor har känt en trygghet i omvandlingen. Det har gjort att har legat i framkant på många nya moderna jobb för att vi inte klamrar oss fast vid det gamla.Tyvärr har ni slagit sönder tryggheten . Tyvärr är människor livrädda. Jag var på Swedwood i . De anställda där har blivit varslade och också uppsagda. De är livrädda för att de ska få en a-kassa som de inte kan leva på. De vill inte ha den dåliga ekonomin , så de klamrar sig fast vid de gamla jobben. Ni gör alldeles för lite för att öka tryggheten i omställningen till de nya jobben, och ni gör för lite för att hjälpa människor att få rätt utbildning. Förvisso har gått från att vara ett jordbrukarsamhälle till ett industrisamhälle och en sorts tjänstesamhälle som växer fram. Men vi har förmodligen aldrig haft en så krävande arbetsmarknad som vi har . Den kräver så mycket utbildning och så mycket erfarenhet, och den kräver dessutom stor arbetsförmåga över ett långt arbetsliv. I grunden är vi på det sättet sämre rustade eftersom människor har otillräcklig egen utbildning, brister i erfarenhet eller får problem under livets gång, vilket många människor upplever.Då är det viktigt att vi har omställningsförmåga, och jag menar att utbildningssystem står öppna och att vi har tydlig inriktning på arbetsmarknadspolitiken på att hjälpa människor att komma vidare till nya arbeten. Det var inte en framgångssaga under socialdemokratins år att vi hade 550 000 förtidspensionärer eller att över 200 000 människor därtill var långtidssjukskrivna. Ni visade inte ens upp arbetslösheten. Ni dolde den, och ni beskriver detta som en stor framgång för Sverige.Om man tar bort stora delar av de människor som vi har i från arbetskraften och aldrig ens låter dem få chansen att komma in på arbetsmarknaden ser det såklart inte ut som om vi har arbetslöshet. Men har ni skapat ett bra samhälle? Nej, ni har skapat ett mycket kluvet samhälle där bara några får vara med. Det är det vi nu försöker att rätta till. Jag vill ställa en existentiell fråga till statsministern. Det sägs att risken finns att kommande generation kommer att få det sämre än utgående generation, som jag själv tillhör.Men vad är målet med politiken? Är det att vi alla ska få det materiellt bättre än vi hade tidigare? Det finns allt fler och tätare indikationer på att jorden inte tål det ökande uttag som en sådan tillväxt förutsätter.Finns det tankar om att det åtminstone för oss i den rika delen av världen är rimligt att kräva fortsatt materiell tillväxt, i alla fall inte om välståndet är någorlunda väl fördelat? Immateriell tillväxt är däremot inte bara möjligt, utan det anser jag åtminstone själv är påkallat - speciellt för oss i den rika världen.Har statsministern några tankar om dessa framtidsfrågor? Det är mycket viktigt att den samhällsomvandling som sker också sker på ett sätt så att vi kan bevara möjligheter till jobb för många människor och till en stark ekonomisk tillväxt som är just hållbar och inkluderande. Den ska alltså komma alla människor till del och vara hållbar på det vis att vi inte föröder jordens resurser. Där är vi inte, men vi har kommit en bit på väg.Jag törs säga att vi vet mer och att vi gör mer rätt nu än vi gjorde två generationer tillbaka. När industrialismens skorstenar stod som högst sågs det som ett tecken på framgång att vi smutsade ned. Vi har lärt oss att det var fel. Vi har lärt oss att våra processer parallellt med att de ger jobb också måste indikera ökad hållbarhet.Problemet är att det nu kommer nya delar av världen som växer och där det inte alltid fungerar på detta sätt. I den meningen finns det en utmaning mot mänskligheten. Vi har fått flera frågor om klimatfrågans betydelse, och jag delar denna syn. Men om en lösning ska komma på plats måste det vara en lösning som gör att hela vår jord globalt ger ett svar. Man ska inte tro att det gäller några få länder i en rik del av världen och att andra inte behöver göra något. Min fråga till statsministern handlar om den ekonomiska situationen i kommunsektorn när antalet varsel nu ökar. Vi kan se att kommunernas ekonomiska situation alltjämt är stabil. går kommunsektorn med ett överskott på 18 miljarder. är SKL:s prognos 9 miljarder.Nu drabbas vi av en ny varselvåg. Människor riskerar att förlora sina jobb. Det kommer att drabba anställda och deras familjer som skatteunderlaget till kommuner och landsting urholkas eller försvagas. Om 2013 blir med ett stort antal uppsägningar får det återverkningar också på sjukvården, skolorna och äldreomsorgen och andra delar av vår gemensamma välfärd.Min fråga till statsministern är: Vilken beredskap har regeringen för att hantera minskade skatteintäkter i den så viktiga välfärdsproducerande kommunsektorn? Finns det reservkraft att ta till inom ramen för utgiftstaket? Detta är en fråga vi ständigt följer. som statsminister har vi skjutit till medel för både tillfälliga men också varaktiga ökningar av statsbidragen framför allt i krisförloppet som vi såg 2008-2009 för att möta ett kraftigt efterfrågefall.Parallellt med risken för att många av de varsel som kommer något kan bidra till ökad arbetslöshet - det finns bedömare som talar om det - ser vi fortsatt en stark och fram till nu till och med växande sysselsättning. Arbetade timmar den enskilt viktigaste finansieringsgrunden för kommuner och landsting.Det finns anledning att följa detta. Precis som påpekade är vi åtminstone nu i den redovisning vi får överens om att det fortsatt finns ett överskott i kommun- och landstingssektorn. Det behöver inte innebära att varenda kommun, landsting och region har det likadant, men det är det aggregerat.Vi följer detta men har inte än så länge tyckt att det föranleder några specifika åtgärder i den sektorn. Närmare en tredjedel av och samlade bnp genereras i . Det är positivt. Trots detta finns det gränshinder som hindrar utvecklingen. Med den massarbetslöshet vi har vore det extra viktigt att ta tag i de gränshindren för att få ännu fler jobb.Jag kan nämna några exempel. Det finns en hel del utbildningar som inte godkänns på andra sidan sundet där man skulle ha haft chansen att få jobb. Många arbetslösa skulle kunna få en praktikplats på andra sidan, men de nekas det på grund av landsgränsen.Extrajobbsförbudet är väldigt destruktivt. Man kan inte jobba på både ena och andra sidan, det vill säga jobba halvtid på ena sidan och halvtid på andra. Skattebortfallet är också ett stort problem för skånska kommuner på grund av skatteavtalet.Min fråga är: Är det inte dags att regeringen prioriterar dessa frågor högre, eftersom de är så viktiga? I växande grad finns exempel på människor som bor i ett land och jobbar i ett annat. Ett väldigt tydligt sådant exempel är just vad bron har möjliggjort mellan och Danmark.Det innebär att man får sin arbetsinkomst i ett land men huvudsakligen försörjs av välfärdslösningar i ett annat. Då måste vi se till att det ska vara möjligt. Problemet är att det inte är så lätt att komma överens. Man blir oense om vilka typer av resurser som ska föras från det ena landet till det andra. De förhandlingarna pågår kontinuerligt. Det finns ett särskilt gränshinderforum.Vi har haft en särskilt utsedd person inom ramen för som löpande följer detta. Jag har lyssnat till hans redovisning där han påpekat att väldigt många gränshinder åtgärdas och tas bort. Det underlättar människors rörlighet. Men det tillkommer nya, inte minst för att riksdag fattar beslut som inte helt ser ut som det ser ut i danska eller i norska Stortinget.Jag tycker ändå att har en riktig ingång till detta. Detta är viktigt. Vi vill uppmuntra människors rörlighet och att människor ska kunna jobba också i och eller att människor kommer från och till och arbetar. Därför jobbar vi omfattande med att underlätta och ta bort så många gränshinder vi kan. Kriget i medför att många människor flyr landet och söker sig till tryggheten i . och är de länder som tar emot flest flyktingar. När det handlar om söker sig väldigt många av de nyanlända till några städer i och bland annat Södertälje.Förändringen av EBO-lagen har diskuterats fram och tillbaka . Men det hjälper inte , eftersom handläggning av ärenden går väldigt snabbt för just dem från . Även om man skulle ändra den så skulle det inte hjälpa Södertälje.Det finns väldigt stora problem i med integration och arbetslöshet. Skolorna når inte målen. Vi har trångboddhet. Min fråga till statsministern är: Kan vi på något sätt informera nyanlända från om situationen i innan de väljer bostadsort för att få en jämnare spridning över landet? Jag vill hålla med om beskrivningen. Det katastrofala inbördeskrig som skördar många offer i får också till konsekvens att många människor flyr från Syrien.Till dags datum har strax under 6 000 personer sökt asyl i . Det är personer som har bestämt sig att komma från ett land där vi precis före inte hade så stora asylströmmar längre. Detta visar något om vilken ödmjukhet man måste ha inför att villkoren kan förändras. Det är rimligen ibland svårt att från dag ett se till att allting fungerar.Precis som också påpekas försvarar regeringen rätten att få fatta ett eget beslut om var man vill bo eftersom alternativet är så mycket otrevligare, nämligen att någon annan berättar för dig var du ska bo. Så länge man bosätter sig i och finns nära en av bäst fungerande arbetsmarknader möjliggör det lite mer av möjligheter att få jobb.Jag håller ändå med om behovet av att kunna informera. Jag vet att det finns sådana insatser i . Jag tror att vi rimligen måste vara beredda att göra mer. Vi får ställa in oss på att vi nu återigen har många stora grupper som kommer från . Det är någonting som vi också har historiska exempel på, som påpekade.Mer kommer att behöva göras. Sedan måste vi också vara aktiva i de internationella ansträngningarna att få slut på detta inbördeskrig. Det är i grunden där som vi måste åstadkomma en förbättring för människor.