sam-ud · GZC120120215ud · 2012-02-15 09:00:00 — Det är ett hot mot den sociala sammanhållningen och riskerar i vissa fall också att bidra till subkulturer av straffrihet och maffialiknande säkerhetsarrangemang.I samhällen drabbade av väpnad konflikt är konsekvenserna ännu djupare med flyktingproblematik, raserad infrastruktur och kollektiva psykologiska trauman där vägen till försoning kan upplevas som mycket lång. I dessa sammanhang utgör det väpnade våldet ett hinder även för humanitärt bistånd. Det utgör ett direkt hot mot biståndsarbetare och medverkar till att biståndsmedel måste användas till säkerhetsarrangemang och till att mildra de omedelbara konsekvenserna av våldet snarare än till utveckling.Herr talman! dör 500 000 människor av lätta vapen. Det innebär i stort sett en person dygnet om. Det är därför , som en stor biståndsgivare, måste se till att kampen mot den okontrollerade spridningen av små och lätta vapen fortsätter och intensifieras så att de mål som ställs upp och de medel som satsas får avsedd effekt och bidrar till den goda utvecklingen i världen. Jag vill kort beröra internationella fredsinsatser samt den fruktansvärda situationen för människor i och i . Det finns många fler länder i världen med förtryck, uppslitande inbördeskrig och terror samt med stor hungersnöd, men tiden är kort.Sverige har ett insatsberett försvar för att försvara och vara en resurs för stabiliteten i vårt närområde och vid internationella fredsinsatser under FN:s mandat. Läget i är fortsatt instabilt med motstånds- och terrorgrupper i betydande områden. ISAF-insatsen kommer att minska och övergå till att stödja armé och polis med utbildningsinsatser. Låt oss hoppas att detta av inbördeskrig så länge plågade land ska kunna gå mot ökad stabilitet, även om vi alla vet att resan är svår, osäker och kan bli lång. Även om FN:s - och därmed - fredsinsats nu trappas ned och ändrar form är det oerhört viktigt att världssamfundet fortsätter att stödja med fortsatt säkerhetsstöd och med stora civila biståndsinsatser.Detta ökar möjligheterna för att göra fredsinsatser i andra oroshärdar i världen. Jag och vill rikta blickarna mot , som plågas av inbördeskrig och konflikter i olika länder. Jag kan till exempel nämna , och , där lidandet för stora delar av civilbefolkningen är en verklighet i förfärliga former.Här finns FN-insatser men ofta helt otillräckliga. Här borde och andra EU-länder kunna ta ett större ansvar och även pröva att i ökad utsträckning deltaga under FN:s direkta ledning. Fredsinsatserna måste självklart vara under FN:s mandat och efterfrågade, och det måste vara hög kvalitet på genomförandet.Herr talman! Den internationella folkrätten förhindrar andra länder att ingripa mot förtryck och militära attacker och andra övergrepp mot civilbefolkningen om inte givit mandat för detta. FN har åtagit sig skyldigheten att skydda - responsibility to protect - vilken ledde till ingripandet i . Trots att situationen i är lika fruktansvärd, och trots vilja, blockerar och genom sina veton världssamfundet från att ingripa. Ansvaret för vad som utspelar sig i delar av , med reguljära militära anfall och bombningar av stadsdelar med stor civilbefolkning och med fruktansvärda följder för denna, bärs utöver av den syriska regimen nu även av och . Det är mycket beklagligt.Sverige agerar, och måste agera än starkare, genom att intensifiera sina ansträngningar för att öka pressen på och att godta att FN agerar. Ett led i detta är att uttala stark kritik mot agerandet bland dem som bär ett tungt ansvar för att attackerna fortsätter.Ett annat land där förtrycket är oerhört och ofattbart stort, med en repression utan dess like, är . De mänskliga rättigheterna respekteras över huvud taget inte, det finns ingen yttrandefrihet eller åsiktsfrihet och även tankefriheten bekämpas. Den statliga övervakningen och kontrollen av medborgarna är total, och hundratusentals människor försmäktar i fångläger under fasansfulla förhållanden. Den ineffektiva planekonomin och frånvaron av välståndsskapande marknadsekonomi leder till återkommande enorma hungerkatastrofer med oerhört lidande. Ansvaret för detta vilar blytungt på den nuvarande regimen och dess företrädare.Låt vara att folkrätten kan tolkas så att regimen får härja vidare med sitt förtryck. Världssamfundets paroll om skyldighet att skydda borde egentligen gälla även för lidande och förtryckta befolkning. Men så enkel är ju inte verkligheten. Jag ville ändå i dagens utrikesdebatt lyfta fram människornas situation i , ett land som gränsar till , som nästan gränsar till . Måtte deras verklighet radikalt förändras så snart det bara är möjligt, och måtte världssamfundet öka sina ansträngningar i denna riktning. Jag satt på mitt rum och började skriva på mitt anförande till denna debatt. Jag skrev om de så kallade islamisternas enorma valframgångar i och . Jag skrev om den islamistiska utvecklingen i , , med mera.Men sedan tänkte jag: Varför inte bara läsa upp det jag sade i den här talarstolen? Jag stod nämligen här och förutspådde mer eller mindre exakt det som har hänt i den så kallade arabiska våren. Ingen av er andra hade en enda aning. Jag ska därför göra det enkelt för mig och läsa upp det anförande jag höll förra året:Herr talman! Många talar av naturliga skäl om det som händer i framför allt men även i andra delar av den muslimska världen. är, som vi även hört i denna kammare , omdömena om det som händer oreserverat positiva, närmast naiva, i sitt omhuldande av det som händer.Låt mig klargöra en sak. Jag hoppas verkligen att det som händer i kommer att leda till en positiv utveckling, till en sekulär demokrati. Det hoppas jag innerligen.Det som skiljer mig från många andra är dock att jag har en något mer kritisk utgångspunkt till det som händer. Även om jag hoppas är jag långt ifrån övertygad om att slutresultatet kommer att bli det som alla andra också hoppas på. Risken är snarare att det de facto blir ett nytt Iran.Att förbehållslöst omhuldar det som händer är inte förvånande. Socialisterna gjorde på samma sätt gemensam sak under den muslimska revolutionen i . Vad de inte visste var dock att det var just en muslimsk revolution. Det blev de i stället smärtsamt medvetna om därefter när de sopades bort av mullorna som styr än . Men å andra sidan har socialisterna ingen historia fylld av väl övervägda val och allianser - snarare en blodig och våldsam sådan.Varför är jag då inte odelat positiv till framtiden? Av flera anledningar: Först och främst är det just Muslimska som är den starkaste rörelsen i och dessutom på många andra platser i världen. Hamas är till exempel Muslimska , bara under annat namn. Det är kanske inte det mest förtroendeingivande. Muslimska självt hymlar inte med att det är sharia och upprättandet av en muslimsk stat som är deras mål. Har med flera inte insett detta?Yusuf al-Qaradawi, en av de mest inflytelserika muslimerna , har länge varit en prominent andlig och ideologisk företrädare för Muslimska . al-Qaradawi har bland annat hyllat Förintelsen, försvarat terrorbombningar och förespråkar jihad och sharia. Är detta en ljus utgångspunkt för utveckling som demokrati och en sekulär sådan?Situationen ser faktiskt inte bra ut någonstans. Hizbollahs framgång i är naturligtvis inte en isolerad händelse. Det är en del av en islamistisk våg i demokratiska val i hela regionen. Faktum är att islamister har vunnit alla fria eller delvis fria val i regionen under de senaste sex sju åren, från det islamistiska AKP-partiets första valseger 2003 i - följt av ett ännu tydligare återval därefter - till den iranske presidenten seger 2005 och Muslimska vinst i det egyptiska parlamentsvalet i nästan alla valdistrikt där de var tillåtna att delta, alltså före fall, till Hamas valseger 2006. Muslimska kandidater och partier har segrat i val efter val.Menar folk att det inte finns skäl till oro även i fall? I så fall är det en extremt naiv inställning, att inte inse att det finns en överhängande risk att det kommer att gå i fel riktning när man har en islamistisk organisation som Muslimska , som har kämpat för spridandet av sharia och för etableringen av en muslimsk stat. Då får man vara bra naiv om man inte ens har mage nog att ta upp de farhågor som finns och de problem som kan komma om denna utveckling går som jag befarar att den kommer att gå.Det sade jag alltså , och titta vad som hände!Låt mig citera vad några av företrädarna för de andra partierna sade ; en av dem är närvarande . från sade att mitt anförande var en "ren rädsla inför ett islamistiskt hot som inte finns". Mer fel kan man väl ändå inte ha?Jonas , , gick upp i talarstolen och sade att "det är i huvudsak en sekulär revolt för demokrati och rättvisa". Så gick det med det.Hans Wallmark, , undrade "vad jag är rädd för". Han verkade inte alls förstå faran med den islamisering som pågår. Och står vi här och frågan som bara måste ställas är: Vem hade rätt? Svaret på den frågan borde vara uppenbart även för er andra.Nu kommer någon att fråga om jag hade föredragit att diktatorerna satt kvar; jag fick den frågan . Nej, till skillnad från flera andra partier i denna kammare har inte haft något samröre med icke-demokratiska förtryckande diktaturer i området. Jag höll dessa anföranden för att visa på er grova felanalys av den arabiska våren. Den kommer från er oförmåga att förstå de värderingar, de kulturer och den religion som dominerar dessa områden. Exakt samma problem ser vi nationellt i . Det är precis samma problem och samma oförståelse för vad ni står inför. Avslutningsvis kan jag undra om ni i ljuset av er monumentala felbedömning av den så kallade arabiska våren börjat fundera över hur ni kunde ha så fel och om ni över huvud taget drar några slutsatser av det. Det är kanske för mycket begärt, men man kan alltid hoppas. Det är alltid intressant att höra utläggningar. Frågan är när vi får höra presentera någonting som strävar framåt.Jag vet inte om har varit i salen under den utrikespolitiska debatten nu och under tidigare utrikespolitiska debatter när vi har diskuterat de här frågorna och den oro vi har för utvecklingen, givetvis med den glädje vi har för varje diktator som faller. Självklart stöder ingen av oss islamistisk fundamentalism. Men vad gör och för att motverka detta och stimulera alla de positiva krafter som finns i de här länderna? Jag skulle vilja höra något konkret förslag. Vad vill ni från göra, vad har ni gjort och vad tänker ni göra? Det är roligt: Inte ett uns av självkritik hör man från , inte ett enda försök till det.Förra året sade - jag ska citera igen, för det kanske var det mest klockrena citatet från hela förra debatten: "ren rädsla inför ett islamistiskt hot som . inte finns". Sedan går han upp här och pratar om att alla nu är efterkloka och varnar för att det kanske inte gick så bra ändå. Det är komiskt. Om man kan värdera väggarna i den här salen har man närmast ett dårhus.Christian frågar vad jag vill göra för den arabiska våren - eller den arabiska vintern. Vad jag inte vill göra är att uppmuntra teologisk diktatur. Vad jag inte vill göra är att uppmuntra de krafter som har tagit över i , som i stället för en diktator nu har en religiöst styrd regim. Detta kommer förmodligen att hända i hela . Det blir lite svårt att diskutera med någon som står för vad man skulle kunna likna vid ren populism, någon som inte har egna förslag utan bara kritiserar.Självklart går det att rycka loss vilka citat som helst och hitta någon mening. Jag tror att du kan kolla i det mesta som jag har diskuterat och se att det självklart finns en oro.Vi ser . Det är jättebra att det finns oppositionella som reser sig där. Det är oerhört allvarligt att regimen slår ned på de oppositionella. Den dag när faller är sannolikt inte långt borta. Självklart kommer det inte att bli fred, demokrati och frihet med en gång, utan det handlar om att vi måste vara där, stötta alla dem som har demokratiska tendenser, jobba med dem och arbeta för en demokratisk utveckling i landet.Men vad händer om vi inte finns på plats, om vi inte gör något? nämnde ett antal saker som han inte vill göra. Han nämnde inte med ett enda ord någonting han vill göra. Det skulle vara kul att veta någonting han vill göra som stimulerar demokrati och respekt för mänskliga rättigheter. Återigen kom det inte ett uns av självkritik från har inga föreställningar om att i nämnvärd utsträckning kommer att kunna påverka vad islamister som har hållit på med det här väldigt länge kommer att vilja göra. Vad däremot har gjort är att aktivt hjälpa islamister att ta makten, vilket vi till exempel sett i . Den regering där bland annat det parti du företräder ingår bombade fram islamisterna i . Jag vet inte riktigt om du anser att man ska göra samma sak i Syrien.Men det viktiga i det här och en viktig poäng i det jag sade är att er analys av den arabiska våren fallerar på samma sätt som er analys av . Innan vi över huvud taget kan börja göra någonting där nere måste ni fatta vad det är vi står inför, vad islam står för och vad deras kultur och värderingar står för, men det gör ni inte. Fel analys av den arabiska våren, var utgångspunkten att vi hade . Fel analys av den arabiska våren kanske det också är för var ganska lätt. Vi hade diktaturer som visserligen var sekulära men satt utan folkligt stöd, och det fanns en opinion som sade: Vi vill ha makten i egna händer! Vi vill ha möjlighet att styra vårt lands utveckling!För oss var det väldigt enkelt att säga: Självklart ska ni ha den rätten! Den har vi här i , och den unnar vi alla folk.Det är inte så att vi bara kan unna dem demokrati som gör så som vi vill, utan de måste också få möjlighet att utvecklas. För mig är det så att alla förtjänar demokrati, inte bara de som tycker som . I brist på argument får man hitta på en annan verklighet, en halmgubbe som man själv börjar argumentera mot.Det är ingen som har sagt att de inte får bestämma sin egen framtid. Jag tycker att det var jättebra att diktatorerna föll, men det var inte det som folk stod och tyckte var så fantastiskt i den här kammaren. Folk pratade om demokrati, frihet, rättvisa och hur bra och gulligt allting kommer att bli där nere. Det var en total brist på analys av vad som hände bland annat i , men också många andra länder där nere. Det var det jag gick upp och kritiserade.Jag trodde ändå att det skulle finnas någon form av självkritik i föregående debatt och den här andra deldebatten, någon form av insikt om den monumentala felbedömning man gjorde. Men nej, så är det inte. Det är fortfarande samma gulliga prat om hur fint allting kommer att bli . Det var exakt samma sak folk trodde om 1979. befarar jag att det som hände i kommer att hända i också. Låt mig en gång för alla deklarera att jag tycker att det är bra att diktaturerna i och har fallit.Sedan kan vi diskutera om man är i mål med processen. Jag tycker också att det är bra att de människorna får demokrati och rätt att bestämma sin egen framtid. Sedan kan vi ha synpunkter på det politiska förfarandet, men det har vi i den typ av kontakter vi har talat om. Vi ger stöd till våra partier, till dem som tycker som vi gör, till dem som står på samma sida. Men det är inte detsamma som att jag kan stå här och vara kritisk vare sig mot att vi var optimistiska till förändringen eller mot att vi tror på demokrati, frihet och mänskliga rättigheter i arabvärlden.Vi måste vara tydliga på denna punkt. ska stå för demokrati, öppenhet och relationer. Vi ska inte förneka dem demokrati bara för att de riskerar att göra fel val. Ja, vi ska stå för öppenhet och demokrati, men i ert omhuldande av det som hände medverkar ni till precis det motsatta. Vi kan bara vänta och se vad som kommer att hända i och de andra länderna. Det som kommer att hända är precis det motsatta. Titta på vad som hänt i eller alldeles ! Det är ingen speciellt positiv utveckling. Det är det här jag vill att ni ska få en insikt om.Som jag sade bottnar er felaktiga analys i att ni över huvud taget inte fattar vad islam är, vilka värderingar islam bär med sig, vilken kultur de här olika länderna har och vilken syn de har på demokrati, kvinnors deltagande i samhället och alla de här aspekterna. Det är någonting ni aldrig har förstått, uppenbarligen inte ens när ni sett utvecklingen i och . Inte ens då andas ni någon form av självkritik. Jag tycker att det är symtomatiskt för sju partier i den här kammaren. har invånarna i flera länder i och protesterat mot diktaturer och krävt demokrati och folkvalda ledare. Man har fått nog av korrumperade diktaturer, som har hållit människor tillbaka och förpassat miljoner människor till arbetslöshet och fattigdom. Denna folkliga resning och kravet på demokrati i och har dominerat utrikes- och säkerhetspolitiken.Den ekonomiska kris som råder i , med hög statsskuld och underskott i statsfinanserna i de flesta europeiska länder, har bidragit till hög arbetslöshet och fattigdom i en del europeiska länder. välkomnar överenskommelsen om den nya finanspakten och de krisåtgärder som Europeiska unionen har aviserat för att öka förtroendet och skapa stabilitet på finansmarknaden.Kristdemokraterna välkomnar som medlem i Europeiska unionen. Vi ser fram emot att resterande länder på liksom blir medlemmar.Herr talman! Folkens resning, den så kallade arabiska våren, och kraven på demokrati har gett en del positiva resultat, exempelvis i . Landet har blivit mer demokratiskt efter en folkomröstning, och en folkvald regering är vid makten i dag.I är situationen fortfarande instabil med inbördes gerillaverksamhet mellan olika rebellgrupperingar. Landet är utan folkvald regering och behöver allt stöd från FN och EU för att skapa säkerhet och bygga ett nytt demokratiskt Libyen.I har demokratiska val genomförts, och man är i gång med att genomföra resterande parlamentsval. ska en ny konstitution författas. De kristna egyptierna, kopterna, är oroliga och tror att den nya konstitutionen inte kommer att inkludera alla invånare. , EU och FN bör övervaka så att den nya författningen inte blir diskriminerande utan inkluderar alla invånare med lika rättigheter och skyldigheter och inte minst respekterar religionsfriheten.Herr talman! I pågår maktkamp mellan den styrande minoriteten alaviter och sunnimuslimer. Regeringsstyrkor skjuter hänsynslöst och attackerar städer som domineras av sunnimuslimer som gör militärt motstånd. Övervåld drabbar civila, och flera tusen har blivit mördade.Situationen liknar alltmer inbördeskrig. Risken är stor att landet delas mellan olika religiösa grupper. Majoriteten av de kristna minoriteterna, som är ca 2,5 miljoner invånare, är lojal med regimen. De är rädda för att kan bli det nya , där islamistiska grupperingar krigar om makten och den kristna minoriteten blir offer.Före invasionen av fanns det ca 1,5 miljoner kristna i . uppskattas att en halv miljon är kvar i landet. Över en miljon kristna irakier lever som flyktingar i andra länder. Vi får hoppas på ett fredligt avslut i som leder till demokrati och rättsstat.Herr talman! är kandidatland till Europeiska unionen och har gjort en del framsteg . Men fortfarande har minoriteter det svårt i . Syriansk egendom har konfiskerats av staten. Kyrkor och kloster lever under ständigt hot.Ett exempel är att staten vill konfiskera mark från ett syrianskt kloster, Mor , som funnits 397. I klostret utbildas hemspråkslärare och präster. De flesta syrianska präster som verkar i har utbildats i detta kloster som är syrianernas borg i Mellanöstern.Ett annat exempel är kränkningen av syrianer och andra kristna minoriteter i de nya historieböckerna. Man beskriver kristna minoriteter i som förrädare under sönderfall. Dessa osanningar göder hat. Kristna minoriteter som bor i landet kommer att skrämmas i väg av denna hatiska propaganda.Syrianer behöver erkännas som minoritet i . I annat fall kommer denna ursprungsbefolkning inte att överleva en assimileringspolitik. Köper man kriterierna för grunden till medlemskap i unionen får ambition om förändringar och anpassning inte bara bli politiskt tomma ord utan verklighet.Herr talman! försök att tillverka kärnvapen är skrämmande och utgör ett hot mot internationell fred och säkerhet och strider mot icke-spridningsöverenskommelsen. välkomnar de senaste utökade och utvidgade EU-sanktionerna mot . Sanktioner är nödvändiga och en viktig markering mot regimen som ständigt trotsar all uppmaning från omvärlden att ge upp sin kärnvapenutveckling.Herr talman! Folken i och behöver stöd från Europeiska unionen och FN att bygga rättsstater med demokrati och mänskliga rättigheter. Drömmen om fred och frihet finns hos alla dem som protesterar mot diktaturer och som riskerar sina liv för frihet och demokrati, och vi ska inte vända ryggen till dem.Rättvisa och fria val är grunden till demokrati och stabil samhällsutveckling. Respekten för alla människors lika och unika värde och rätten till frihet och demokrati ska vi alltid stödja. Jag noterade med tillfredsställelse inlägget från din partivän som nyanserade hållningen till biståndsformen som vi kallar budgetstöd och som varit mycket på tapeten. I och med att hon är utrikespolitisk talesperson utgår jag ifrån att hon uttrycker syn på detta. Det är en ganska annorlunda syn än den som vår moderata biståndsminister har gett uttryck för. Hon har varit väldigt tydlig med att hon vill avveckla budgetstödet. Vad är egentligen regeringens hållning? Budgetstöd får fyra länder. Det diskuteras hur det ska hanteras framöver. Det finns inget klart beslut om detta, så jag kan inte ge ett rakt besked i den här frågan. Budgetstöd som inte går till det som är ändamålsenligt ska självklart inte ges ut. När det gäller budgetstöd till dessa fyra länder pågår det lite diskussioner. Det finns ännu inte några fattade beslut om detta. Det var ett intressant svar. När landets biståndsminister i Ekots lördagsintervju sistlidna lördag går ut och säger att hon vill avskaffa budgetstödet är det mer något slags privat åsikt. Det var inte regeringen hon företrädde. Det finns en viss misstro mot budgetstöd till vissa länder. Som jag sade i tidigare inlägg kan jag inte ge klara besked i den här frågan eftersom vi ännu inte har fattat beslut om hur vi ska gå vidare med detta. Även om flera före mig i talarstolen redan har uttryckt sin oro och inte minst sin avsky för det som händer i vill också jag göra det. Jag sällar mig dessutom till dem som skarpt kritiserar och för deras blockering av Syrienresolutionen i FN:s säkerhetsråd.För ganska precis sedan, herr talman, var jag i . Jag träffade politiker, privatpersoner, människor i vardagen och förstås också personalen på vår ambassad. Jag hann få några goda kontakter som jag alltsedan dess har upprätthållit. Det är försiktiga kontakter med tanke på övervakningen av datatrafik och sociala medier. Men dessa människor beskriver ändå tydligt sin vånda, sin oro och rädsla över händelseutvecklingen i landet men också sin kampvilja och beslutsamhet.Under de två sista dagarna av mitt besök i och framför allt var det många människor i rörelse. Det var bilar med tjutande signalhorn som i karavan for genom gatorna. Det var fanor och plakat, och det var stor oro. De första gripandena av demonstranter gjordes under de dagarna.Vi förstod förstås att den arabiska våren hade gjort sitt intåg även i . Men vi kunde knappast då ana att oroligheterna skulle ta sig de proportioner som de har gjort och dessutom utan en synbar lösning i sikte.Det är tusentals döda och tusentals skadade. Det är människor som är hemlösa och människor som är medellösa. Men det är människor som ändå inte är beredda att ge upp sin kamp om ett demokratiskt styrelseskick och en tillvaro som ger möjligheter.Därför, herr talman, måste omvärlden reagera ännu starkare än på den syriska regimens övergrepp på det egna folket, men också på och oansvariga, men i och för sig inte oväntade, agerande i . Det räcker inte att bara konstatera att ännu en massaker har ägt rum där män, kvinnor och barn mer eller mindre urskillningslöst har skjutits ned.