kam-sf · GZC120120524sf · 2012-05-24 14:00:00 — Vid frågestunden svarar statsminister (M) på frågor från riksdagsledamöterna direkt i kammaren. tänkte jag vidarebefordra en fråga till statsministern från näringsliv och akademi. Jag besökte i där jag träffade entreprenörer och forskare. Med sin närhet till , och Ekonomihögskolan är en drivkraft för framväxten av nya företag och nya jobb. Entreprenörerna och forskarna som jag träffade där talade engagerat om bristen på riskkapital för nya innovationer och behovet av samverkan för att skapa nya jobb. De var också förvånade över statsministerns inställning till innovationer som han gav uttryck för i partiledardebatten i Agenda när han avfärdade förslaget om ett nationellt innovationsråd i syfte att stärka konkurrenskraften och möta framtiden med fler jobb och fler nya varor och tjänster. Detta kallade statsministern för att fika. Jag vill fråga statsministern varför han gång på gång uttrycker sig så nedlåtande gentemot näringslivet och mot dem som arbetar hårt för fler jobb och utveckling runt om i landets innovationsparker. Det var med alliansregeringen som stora satsningar på forskning och innovation kom i realiteten. Det har inneburit att vi har kunnat bygga ut doktorandtjänster och satsa på svensk grundforskning. Vi har förstärkt möjligheterna till riskkapitalförsörjning. Vi har tagit bort bland annat förmögenhetsskatten och gjort lättnader i företagsbeskattningen.Vi är naturligtvis intresserade av att göra det igen. Jag törs lova en prognos: Varje gång vi gör det och det verkligen handlar om att skarpt rösta kommer Socialdemokraterna att vara på andra sidan. Så låt oss gärna ta denna diskussion. Jag hyser tvivel om att allt det goda som vi gör kan bytas mot en politik som ökar beskattningen på företag och produktion med 25 miljarder och som på något sätt ska ursäktas med att man kan bli kallad till en överläggning där man med statsministern ska diskutera olika saker. Jag tror mer på att satsa så att det verkligen gör skillnad och mindre på att ge sken av och upprätthålla en bild av att man satsar på företagande och innovationer när man i realiteten vill återreglera, som bland andra Socialdemokraterna medverkade till i trafiksektorn , och i stället höja skatter. Jag vet att statsministern inte är omedveten om att det är stor oro i ekonomi. Då gäller det att vara försiktig med finanserna och använda pengarna på ett effektivt sätt. Vi måste prioritera utbildning, jobbskapande åtgärder, kompetensutveckling och innovationskraft för att skapa nya jobb. Tyvärr slösar regeringen många miljarder på massåtgärder som har mycket liten effekt. Vi socialdemokrater vill i stället satsa resurser på riktade insatser, inte minst inom skolans område, på riskkapital, på skattelättnader för forskningsintensiva företag, på traineeplatser och utbildningsvikariat. Det skulle ge fler jobb och göra så att företagen har lättare att utveckla och sälja nya varor och tjänster men också att hitta den personal som de efterfrågar. I dessa oroliga tider är det viktigt att samlar sig. Grundfrågan kvarstår fortfarande: Varför kallar statsministern samverkan med näringslivet och ett nationellt innovationsråd för ett kafferep? Jag vet inte om det är kaffe eller någonting annat som kommer att serveras. Men idén är väl att man med statsministern ska sitta ned och diskutera hur jobben kommer fram? Jag tror inte på den typen av mer uppifrån kommande försök att styra fram jobb. Jag tror att jobb kommer fram mer av i grunden goda förutsättningar för företagande och entreprenörskap, starka drivkrafter för arbete och att vi satsar på grundforskning och bra utbildningsförutsättningar. På det sättet tror jag att vi skapar förutsättningar för jobb. Jag vet att Socialdemokraterna inte vill bli påminda om vad som egentligen står i deras budgetar utan mer talar om miljonerna och döljer miljarderna. Men inriktningen är inte jobbskapande. Då ersätter man inte verkligt jobbskapande åtgärder med samtal. Det är det som jag har försökt kritisera. Dessa tillställningar är inte alltid så muntra, särskilt inte soliga och varma dagar som denna. Jag tänkte därför att vi skulle muntra upp oss med lite nyutslagna syrener. Jag ska inte plåga statsministern med svettiga frågor om massarbetslösheten, bostadsbristen eller social utslagning. Jag tänkte tala lite grann om väder. Det är mycket varmt och soligt i vår huvudstad . Solen lyser i med ungefär samma styrka som i . Där satsas det på solenergi. Många av taken i städer som liknar är fyllda med energigivande elverk som också ger el till försörjningen. Detta är inte alls på gång i . Vi såg ett reportage om att har de minsta ambitionerna i fråga om planerna för ny solenergi bland alla EU-länder. Jag vill gärna höra vad statsministern säger om det. Som vet har vi inom EU kommit överens om att försöka utöka andelen förnybar energi. Vi gör det från mycket olika utgångspunkter. Här finns länder som som har goda förutsättningar för förnybar energiproduktion via vår tillgång till vatten och vattenkraft. Det finns de som har sämre sådana förutsättningar. Det finns de som tidigt har satsat mycket. har också medverkat till att vi har certifikat på olika sätt och att vi kan växla upp och göra det kommersiellt gångbart att växla in till exempel vindkraft. Det sker också en stor utbyggnad i . Detta gör att nu ligger i täten när det gäller att nå en andel förnybar energi i vår energianvändning som närmar sig . Det jämförs då med länder som ibland ligger nere på mycket blygsamma tal - nedåt . Det är klart att vi ska göra mer. Men det kanske är viktigare att peka på de länder som har gjort lite och har längst väg att gå. Sedan tycker jag att vi ska vara imponerade över de resurser som finns i och de satsningar som görs där. Liksom visar vad välskötta ekonomier kan göra för att satsa på hållbar utveckling. Det krävs i grunden en stark ekonomi. Jag har ett lite annat perspektiv. ser det som viktigt att vi utnyttjar alla resurser som vi har. kommer det inte minst att vara mycket viktigt att man inte bara har en stor andel förnybar energi utan att man går mot att enbart klara sig med det som är långsiktigt helt hållbart. Då känns det svårt för en tekniknation som , som har haft en stor kompetens i solsektorn, att många av de svenska solbolagen tyvärr har flyttat utomlands. Det fanns också tekniska möjligheter till produktutveckling och innovationskraft, men det är ett race som nu nästan har missat när vi ser den stora utvecklingen på det som många inom energibranschen pekar ut som kanske det mest intressanta energiområdet just , det vill säga soltekniken. Då tycker jag att det är synd att vi har utformat så dåliga stödsystem i att man enbart stöder redan lönsam vattenkraft eller vindkraft. vill satsa mer på solenergin och också möjliggöra för fler husägare att sätta upp egna paneler. Men får jag ge statsministern en liten blomma. Man blir alltid glad när man får en blomma så här . Jag tackar för det. Låt mig säga att jag har läst en del utvärderingar av vad som är den bästa typen av förutsättningar i . Då brukar jag påpeka att vi har goda förutsättningar för vattenkraft och att vi har mycket goda vindförhållanden och därför bättre förutsättningar än andra för vindkraft. är också glest befolkat. Man kan därför bygga vindkraftsparker på ett sätt som stör mindre. Även om det är fint väder vill jag påminna om att möjligen har lite sämre förutsättningar för solkraft än en del andra länder. Det beror på att vi inte har ett så soligt klimat i denna del av världen. Det kan möjligen ha påverkat. Jag tycker att det fortsatt är viktigt att det görs satsningar på förnybar energi. Det var därför viktigt för mig att påpeka hur långt faktiskt har kommit. Låt oss se vad som sker med . Jag följer också den tyska debatten. Det är en diskussion som pågår om att växla bort kärnkraft mot stora gasledningar med rysk gas. Detta har vi diskuterat mycket också i eftersom denna gasledning ska passera förbi oss ute i . Det är alltså inte bara en glasklar växling till sol utan också till andra fossila bränslen, vilket ur ett klimatperspektiv naturligtvis är besvärligt. Tyvärr kan vi se att våldet i landets skolor blir allt vanligare. Det handlar inte längre bara om våld mellan elever utan också om våld mellan elever och lärare.Enligt Lärarnas Riksförbund har runt 30 000 lärare utsatts för våld eller hot på sin arbetsplats. I går kunde vi höra nyheten att en lärare i som blivit misshandlad av en elev nekats skadestånd. Tingsrätten i anser nämligen att lärare i likhet med ordningsvakter och polis får ha en beredskap för hot och våld. Man jämställer alltså lärare med ordningsvakter och polis, vilket är fullständigt absurt. kräver nu en lagändring så att lärare får ett bättre skydd. Min fråga till statsministern är därför: Avser statsministern att vidta åtgärder för att stärka lärarnas skydd mot våld och hot? Låt mig säga det uppenbara, att våld och hot inte hör hemma i den svenska skolan och inte heller i andra delar av samhället. Ändå har vi exempel på det. Det är väldigt svårt för mig att gå in och kommentera närliggande domar eftersom det skulle vara att inkräkta på domstolsväsendets självständighet i denna del.Det har varit viktigt för alliansregeringen att det finns utökade möjligheter också till disciplinära åtgärder mot elever som stör eftersom det väldigt ofta ger försämrade förutsättningar för andra barn att lära. De som är studiemotiverade störs av dem som är mindre studiemotiverade. Det är klart att våld inte kan användas. Där går den tydliga gränsen. Kring detta måste det visas stor tydlighet. Som jag nämnde är våldet mot lärare ett eskalerande problem på landets skolor. Enligt siffror från har antalet anmälningar om hot och våld mot lärare flerdubblats . Från att ha varit ett udda problem har anmälningar om våld och hot blivit relativt vanligt förekommande.En enkät från visar att antalet lärare som blivit utsatta för våld mer än fördubblats . Av svaret från statsministern kan jag utröna att man inte är beredd att vidta ytterligare åtgärder i alla fall när det gäller att lagreglera.Frågan till statsministern är vilka åtgärder regeringen vidtagit för att möta denna skrämmande utveckling under den gångna tid vi sett att det här blivit ett eskalerande problem på landets skolor. Har man alltså vidtagit åtgärder, eller har man suttit still i båten? Vid resor jag gjort och när jag suttit ned med lärare har lärare - det är korrekt - beskrivit en förändrad arbetssituation. De upplever ibland en väldigt tuff miljö med elever som ifrågasätter. kan det till och med eskalera till våldsanvändning eller hot. Man möter också många elever som är skoltrötta, och man får fylla många roller - som extraförälder, kurator och kompis; det är många roller som ska trängas med den givna lärarrollen.Jag har pekat på att vi har utökat de disciplinära möjligheterna att reagera mot barn och ungdomar som inte sköter sig. När vi använder ord som "våld" och "misshandel" vill jag påpeka att sådant är olagligt i . Det är rättsväsendets sak att reagera på sådant. Väldigt ofta har vi påpekat att skolan inte är en miljö där vi ska agera som om svensk lagstiftning inte gäller.Förekommer misshandel och våldsanvändning ska det polisanmälas. Det är rättsväsendet som ska rätta till där. Det jag kan peka på och det vi har gjort är, som sagt, att vi har utökat de disciplinära möjligheterna att tillrättavisa elever som inte sköter sig. fick vi veta att statsministern tycker att talet om massarbetslöshet är överdrivet eftersom de flesta "etniska svenskar mitt i livet" faktiskt har ett jobb. Det är många som tycker att det är ganska provocerande att statsministern uppenbarligen anser att den som är ung eller den som har passerat 55, som har en utländsk bakgrund eller kanske tillhör en minoritet väldigt enkelt kan räknas bort när regeringen vill hyfsa arbetslöshetsstatistiken.Jag hoppas att det inte är så illa att det gjorda uttalandet ska tolkas som en gradering av olika människors värde i . Men även med en sådan generös tolkning kvarstår det faktum att regeringen väldigt konsekvent försöker tona ned problemet med den höga arbetslösheten, ofta genom att tricksa med statistiken.Faktum är att vi har en arbetslöshet som närmar sig . På bara har antalet människor som varit arbetslösa fördubblats, till 70 000.Jag vill gärna veta om statsministern tycker att ni i regeringen har ett ansvar för den här utvecklingen och framför allt vad ni tänker göra åt den. Regeringen har alltid ett ansvar. Däremot finns det begränsade möjligheter att påverka sådana saker som sysselsättning och arbetslöshet givet att vi lever i öppna ekonomier som påverkas av vår omvärld. Vi har både ett ansvar och påverkansmöjligheter.Under alliansregeringens år vid makten har vi övergått till internationellt erkänd statistik. Bland annat har vi gått över till internationellt vedertagna mått när det gäller att mäta arbetslöshet i ålderskategorin , vilket gjort att det sett ut som att den svenska ungdomsarbetslösheten studsat uppåt. Så vi har visst använt gängse statistik. Man skulle kunna ha en alternativ syn på det som beskriver, nämligen att vi inte accepterar synsättet att alla är arbetslösa. På något sätt blir ju då lösningarna därefter. I stället säger vi: Nej, vissa grupper är mer arbetslösa. Låt oss se till att de får utökat stöd och bättre åtgärder så att de har större möjligheter att komma i arbete. Det är så jag har försökt resonera. Återigen försöker statsministern lattja med statistiken. Arbetslösheten har, enligt samma definitioner, ökat från - med samma mått och samma räknesätt. Det är en stor ökning!Andelen personer som är arbetslösa och som länge varit arbetslösa - långtidsarbetslösa - har kraftigt ökat under den borgerliga regeringens tid. Antalet personer som varit arbetslösa har fördubblats på bara ett och ett halvt år.I själva verket har det utanförskap som lovade att bekämpa ökat lavinartat. Det hette ju att det var slut på att dölja arbetslösheten i Amsåtgärder, plusjobb och annat. Men i själva verket har antalet personer inskrivna i åtgärder ökat . I stället för 20 000 personer i plusjobb är nu över 30 000 personer inskrivna i fas 3.Jag kan förstå att det är lockande att försöka komma undan att diskutera de här problemen. Men faktum kvarstår: Hundratusentals svenskar lever i ett väldigt stort utanförskap. Jag ser gärna att statsministern berättar om ni tänkt göra någonting annat än det ni gjort för att komma till rätta med den här situationen. Först och främst var siffran , faktiskt på toppen av en högkonjunktur. har vi haft två internationella nedgångar och finanskris. Det har lett till en kraftigt ökad arbetslöshet i vår omvärld. I den miljön har klarat sig väsentligt bättre. Vi har en arbetslöshet på - en relativ förbättring. Men det gör inte att vi inte behöver göra mer. Däremot vill vi inte göra det med lånade pengar. Vi vill inte göra det genom att skjuta upp skulderna och hamna i det skulddike där övriga befinner sig.Att hävda att utanförskapet ökat lavinartat finner jag vara en märklig beskrivning. Vår uppfattning är att utanförskapet har minskat med ungefär 200 000 personer. Huvudsakligen beror det på att väsentligt färre nu har sjuk- och aktivitetsersättning, det vill säga lever som förtidspensionärer, och på att färre nu är sjukskrivna. Det gör att många fler nu i realiteten står närmare arbetsmarknaden än de tidigare gjorde. Det totala antalet personer i utanförskap har minskat. Det är ett steg i rätt riktning, men fler steg behöver tas. Jag vill fråga statsministern om den bristande likvärdigheten i skolan.Skolverket kom med en rapport som visar att likvärdigheten i den svenska skolan har minskat . Rapporten visar att elever med hög studiemotivation ofta söker sig till skolor där andra studiemotiverade elever går. Enligt rapporten får detta negativa konsekvenser för likvärdigheten.En följd blir att motståndarna till det fria skolvalet fått vatten på sin kvarn. Men för oss råder det inget tvivel om att frågan om likvärdighet i skolan måste tas på allra största allvar. Personligen är jag övertygad om att lösningen inte är att begränsa föräldrars och elevers fria val, deras rätt att välja skola. I stället måste kvaliteten höjas i de skolor som inte håller hög kvalitet.Därför är min fråga vad statsministern tänker om likvärdighet i skolan och vilka åtgärder regeringen har vidtagit och kommer att vidta så att vi minskar skillnaden mellan olika skolor. För mig är det väldigt tydligt att en bra skola är ett bra sätt att utjämna livschanser och skapa goda förutsättningar för människor att utvecklas utifrån sina egna förutsättningar. De ska uppmuntras att nå sin potential utifrån sina olika begåvningar. Människor är nämligen olika. Vi oroas dock också av besked att det finns skillnader och kvalitetsbrister i den svenska skolan. Det största problemet är att en stor andel inte fullgör sina utbildningar och att det, precis som frågeställaren påpekar, också finns exempel på skolor med bristande kvalitet. Utgångspunkten måste vara att vi ska kunna göra egna val som föräldrar, barn och elever som vi ska möta en skola som alltid är bra. Alla skolor måste hålla hög kvalitet. Därför har vi förstärkt uppföljningsmöjligheterna hos en förstärkt skolinspektion. Vi har också återinrättat speciallärare och sänker i ålder både betyg och uppföljning av olika slag för att säkerställa att vi verkligen ser att kunskaperna kommer på plats. Skolan får gärna vara friare, men då ska den också följas upp noggrannare och kunna visa att den levererar kvalitet. Allt detta är i färd med att förändra den svenska skolan. Jag tänkte fråga om toppmötet och . Statsministern sade i någon kommentar som jag såg att många talade om mycket. Frågan är: Om man destillerar det som sades, vad kom ut av det hela? Om man förenklar väldigt är rapporteringen att det fanns en grupp av länder som är för investeringar och nya projekt. Det är oklart hur det ska finansieras, men läser man mellan raderna måste det bli och några andra länder som ställer upp. Sedan finns det en annan grupp av länder, dit hör, som diskuterar långsiktiga strukturförändringar, skattesystem, arbetsmarknad, pensionssystem, budgetregler och så vidare. Vad kommer att komma ut av allt detta? folk, om jag får ta på mig den pseudorollen, väntar sig nu ledarskap, hopp och att det ska komma ett budskap från ledare om hur detta ska lösas. Hur ska det levereras? Det var ett informellt möte, ett middagssamtal kring ett åtminstone i delar djupt bekymrat . Det gäller framför allt södra , där vi ånyo har marknadsreaktioner och problem kopplat till framtiden i vissa länder. Det är ett sätt att förbereda det större junitoppmötet. Jag tror egentligen att det finns en väldigt bred konsensus kring att det vore bra om det fanns utrymme för investeringar. Det är bara det, precis som frågeställaren påpekar, att det är väldigt få som har det ekonomiska utrymmet. Därför förs en diskussion om hur man i brist på egna resurser kanske kan få stöd från annat håll. Det finns olika ord för det - obligationer, Europeiska investeringsbanken - och vi har sagt att vi kan titta på en del av detta men att det måste nagelfaras om det verkligen är kvalitet och om resurserna kommer till det de är tänkta för. Det ska också vara tydligt hur notan är tänkt att fördelas.Sedan finns det en väldigt bred konsensus om att man inte kan gå runt strukturella reformer tillsammans med ökad handel och långsiktigt uthålliga offentliga finanser. Det är fundamentet kring vilka de starka ekonomierna har byggt sin framtid, som och till exempel, och det är dit de andra också måste nå. är militärt alliansfritt. försvars- och säkerhetspolitiska samarbeten är frågor som bör ha en bred folklig förankring och bredast möjliga samsyn i riksdag. Omvärlden har förändrats radikalt - är riven, och länder är i hög grad med i både EU och Nato. är med i EU och är den mest ambitiösa medlemmen i Natos partnerskap för fred.Centerpartiet har länge hävdat att det är dags för att genomföra en rejäl omvärldsanalys inför nästa försvarsbeslut. Det är utmärkt att Försvarsberedningen ska börja arbeta med detta. har utan dramatik analyserat sina militära allianser , och en nästan enig försvarsberedning ställde sig bakom detta 2008. samarbetar allt närmare Nato, och anser att frågan om militära allianser nu bör analyseras av Försvarsberedningen. Anser statsministern att man verkligen i en kommande omvärldsanalys ska undanta detta viktiga område från analys och diskussion? har skrivit om sin säkerhetspolitiska doktrin. Det är en utveckling vi nu ser runt om i världen. Det handlar i mindre grad om massinvasionshot mot egna territorier och mer om olika former av mer diffusa hot som terrorism, massmigration, svält och pandemier som också kan få rent militära påverkansförlopp. Detta tror vi att vi bäst möter tillsammans med andra. Man kan bygga säkerhet både här i och tillsammans med andra - som i , för att nämna ett exempel. Det är naturligtvis så att denna omvärldsanalys också görs som en del inför ett kommande försvarsbeslut, och frågan med vem vi ska samarbeta är också naturlig att diskutera där. Nato nämndes, men låt mig också nämna Europeiska unionen och olika former av nordiska samarbeten. Vi är klara över var vi är medlemmar och var vi inte är medlemmar, och makten över detta ligger i riksdag. Sedan tror vi på nära samverkan, och det kommer säkert också att komma till uttryck när vi ska genomföra nästa försvarsberedning inför kommande försvarsbeslut. Jag vill inledningsvis säga att jag uppskattar statsministerns vilja att med glatt humör vara här i kammaren med det arbetsdygn vi alla vet ligger bakom honom. Det frågeområde jag vill lyfta fram handlar om barn och barns rättigheter. Hur stärker vi barns rättigheter och ger barn en bättre uppväxt? Barnministern arrangerade ett utvecklings- och kunskapsseminarium där företrädare för regeringskanslierna i , , och var med och där en hel del av oss kunde ta del av erfarenheter. I seminariet fanns det många engagerade. Det var Rädda Barnens företrädare och andra barnorganisationer, läkare - framför allt barnläkare - och , som lyfte fram att en viktig del handlar om att kan finnas i fokus för hur vi som nordiska länder och som land kan stärka barns rättigheter.Min fråga till statsministern är: Tror statsministern att vi kan dra lärdomar av erfarenheter som de nordiska grannländerna har av sitt sätt att stärka barns rättigheter? Vi bör alltid vara ödmjuka inför andras erfarenheter och minnas att en god uppväxtmiljö för barn inte bara handlar om att familjer är starka och att föräldrar har tid att stödja sina barns utveckling utan också om att det finns i lag och av myndigheter bevakade rättigheter. Det handlar om att få gå i en öppen skola utan avgifter och på det sättet utvecklas för att bli vuxen.Nu kopplades mycket av detta till diskussionen om . Jag har fått frågor om det förut. Vi har ofta sagt att vi när vi har analyserat det inte varit alldeles säkra på att vi på något sätt skulle åstadkomma något vi inte redan har som skydd för barn i svensk lagstiftning. Vi är rätt tydliga med att svensk lagstiftning är tydlig kring barns rättigheter och att det snarare är viktigt att allt det kommer på plats.Svaret på frågan är dock: Absolut, man ska alltid vara ödmjuk inför att också lära av andra. Jobbfrågan är den moderatledda regeringens stora misslyckande. Vi har 400 000 arbetslösa i dag.Det är dessutom så att de arbetslösa har fått en förstörd arbetslöshetsförsäkring. Vi har i medierna kunnat följa hur dalar ned i försäkringssystemet. Jag noterade i partiledardebatten i Agenda att statsministern med anledning av de många kompletteringsförsäkringar som kommer sade: Det som händer är att allt fler i arbetslivet har egna tilläggsförsäkringar ovanpå det vi har skattefinansierat i a-kassan. Det tycker jag i grunden är en bra utveckling.Är det hela regeringens uppfattning att vi ska sänka i försäkringssystemen och att man ska komplettera med egna försäkringar? Är detta statsministerns nya svenska modell?