sam-ar · GZC120120201ar · 2012-02-01 09:00:00 — Det handlar trots allt om ökad sysselsättning, fler jobb, högre tillväxt och högre inkomster. Det blev en obalans i det svenska agerandet här, men det var inte regeringens fel.Avtalet är mellanstatligt och ska beslutas i riksdag. Jag skulle gärna från statsministern vilja höra lite närmare om den fortsatta processen i . Det är korrekt. Jag hade mandat från att välja en fördragsmässig förändringsväg för att åstadkomma en finanspakt. Det blev därefter inte möjligt eftersom veterade mot det under våra förhandlingar i december.Det vi nu alltså diskuterar är ett mellanstatligt avtal som det i skrivande stund, som man brukar säga, ser ut som att 25 länder kommer att gå in i. Det är de 17 eurozonsländerna och 8 av de länder som inte har euro som valuta. står fortsatt utanför, och det finns en likartad reservation från . Man hänvisar till ett behov av att diskutera ratificeringsproblem och ratificeringsturer i innan man slutgiltigt kan fälla dom.Det är nu tänkt att detta ska kunna skrivas under vid kommande toppmöte. Därefter måste det för att kunna träda i funktion tas beslut i riksdagar, alltså ratificeras, runt om i . Regeringen räknar med att lägga en proposition på bord för att på det sättet söka stöd för detta. Det finns också skrivningar - där kommer inte att påverka - om att tolv länder också måste ratificera inom eurozonen innan reglerna i sig själva träder i kraft. kommer alltså inte att träda i funktion med mindre än att tolv länder med euron som valuta ställer sig bakom detta i nationella parlament. Vi får dock förutse att det kommer att gå. kommer alltså detta på bord. Det finns en del punkter i denna pakt som i texten fortfarande behöver vidareutvecklas. Ser statsministern att det kommer att vara fortsatta förhandlingar om precisering och definition av innebörden? Jag tänker till exempel på sådant som begreppet "strukturellt budgetunderskott", som ju spelar en central roll här. Det är lätt att säga i det nationalekonomiska seminarierummet, men när man kommer ut på ett finansdepartement eller andra ställen i verkligheten har det visat sig vara ett ganska knepigt begrepp.Hur ser statsministern på det fortsatta arbetet med att fylla denna text med ett konkret operativt innehåll? Ordningen är den att reglerna ska gälla för 17 länder samt den som därutöver möjligen frivilligt underkastar sig dem. Den diskussion nu kommer in på berör alltså inte , eftersom detta inte kommer att få en rättslig verkan för oss. Det är ändå en intressant fråga. Jag har nämligen sett att flera har refererat till att det finns regler för hur stort budgetunderskottet får bli, och så hänvisas det till den halva procenten. Det som står är dock, som sagt, "strukturellt budgetunderskott". Skillnaden är ju att man därmed försöker ta bort konjunktureffekter. Man kan alltså i realiteten ha ett större budgetunderskott kortvarigt, om det anses kopplat till konjunkturen. Det man dock inte får ha är mer långvariga underskott som så att säga finns där även när tiderna är bättre eller när ekonomin borde vara i balans. Jag delar helt uppfattningen att man kan diskutera vad som är konjunkturellt och vad som är strukturellt väldigt . Det tror jag inte att man kommer att reda ut i behandlingen av dessa texter. Det var faktiskt inte heller föremål för långa diskussioner vid detta toppmöte. Jag tror att texterna i den delen kommer att stå som de ser ut. I tillämpningsdiskussionerna, när länder sedan kommer att underkastas kritik för att de har haft stora underskott, kommer däremot precis denna diskussion att komma. Då kommer länderna att hävda att det är mer konjunkturellt kopplat än bara strukturellt. Det kommer vi att få höra mer om framöver. Tack för redogörelsen, statsministern! I ett inlägg här från golvet tidigare under sammanträdet sades att det bara är europositiva partier som har ställt sig bakom det som kallas europakten. Vi i vill dock kalla den budgetpakten eftersom vi fortsatt, herr talman, har vår kritiska hållning till euron som valuta. Vi tycker att vi har sett att mycket av det vi hade som farhågor inför folkomröstningen de facto har kommit att besannas. Det visar att det finns en hel del grundläggande ekonomiskt, strukturellt arbete i som behöver hanteras innan det över huvud taget är aktuellt för och att ställa sig bakom ett fullvärdigt euromedlemskap. Det finns dock också för en naturlig politisk linje i att ställa sig bakom denna budgetpakt. Vi ser stora likheter, precis som statsministern själv sade, mellan hur vi i hanterar vår budget och det samarbete vi hade med Socialdemokraterna där vi skapade det grundläggande ramverk som vi fortfarande arbetar efter. Det vore väldigt främmande att ställa sig utanför ett förtroendeskapande arbete som gör att vi kan börja lita på varandra.Om vi ska dra oss till minnes hur finanskrisen började: Det var i finanssektorn, med att banker var vidlyftiga och inte hade täckning för vad de sade att de hade. Det visade sig att bankerna sedermera inte kom att lita på varandra. Samma utveckling har vi sedan kommit att se mellan stater i . Är det så att länder inte kan känna förtroende för att man har täckning för det man visar varandra leder det till en situation av stagnation i hela den europeiska utvecklingen. Därför ställer vi oss helhjärtat bakom detta. Vi kan också se att det framöver kan komma att behöva göras mer, eftersom vi ser att det regelverk vi har i är tydligare, kraftfullare och har tjänat väl.Min fråga till statsministern blir: Hur kommer man från rådets sida framöver att arbeta med uppföljning av det som har diskuterats så att vi kan se till att vi får en ordentlig efterlevnad av de fina ord som finns på papper och som är ett bra första steg på vägen? Det är därför jag också nämner hur i ett ganska högt tempo inte minst har instiftat en lång rad samarbetsformer som har fått olika namn och som i realiteten syftar till ungefär samma sak - bättre budgetdisciplin, ökad konkurrenskraft och säkerställande av att olika saker som har utlovats också genomförs. Det finns en växande frustration över att länder som är problemtyngda helt enkelt saknar genomförandekraft i stora delar av det man har fått höra eller blivit tillskriven . Detta syns också i budgetpakter, finanspakter eller vad man ska kalla det - "fiscal compact" har varit det engelska begreppet; sedan får man hitta sin översättning på detta. I grunden jobbar man med siffror vi känner igen från den så kallade stabilitets- och tillväxtpakten, som tillkom men som inte har realiserats eller efterlevts av vare sig små eller stora ekonomier när prövningens dagar har kommit. Vi ser att man nu försöker säga att dessa regler ska gälla, fast det ska bli ännu striktare. Man ska föra in detta i nationell lagstiftning, och man ska till och med kunna föra varandra till domstol för att säkerställa att detta gjorts och att åtagandena följs. Det är naturligtvis ett sätt att säga att vi nu tänker gå hårdare fram mot länder som med dålig budgetdisciplin skapar finansiell oro för sina grannar. Det är nämligen det som är skälet till att detta spelar roll. Kommer det att lyckas bättre den här gången? Ja, jag tror att beslutsamheten och allvarsamheten är mycket större . Det är ett skuldtyngt och problemtyngt som måste göra detta och mycket annat för att ta sig ur sina problem. Det leder också till diskussioner om att vi har ett ökat tryck och att det blir reaktioner i länder som tycker att de blir alltmer påskrivna saker utifrån som de borde göra. Vi ska inte underskatta att det naturligtvis också skapar spänningar.Jag är övertygad om att detta kommer att bli mer av styrande verkan när det används än vad vi har sett tidigare, och jag tror i grunden att det är bra. Jag tror att detta tillsammans med de konkurrensskapande åtgärderna - att öppna upp marknader och liknande - kommer att föra tillbaka till en starkare ekonomisk ställning och ge bättre förutsättningar för välfärd och jobb. Tack för svaret, statsministern! Det är en svår situation vi befinner oss i, för ju mer krisartat det blir i en del länder desto större risk finns det för ett förhastat agerande. Det är därför jag tycker att budgetpakten bygger på bra grundläggande principer som innebär att vi alla ska arbeta efter samma regelverk. gäller det att vi inte förhastar oss till att göra saker som Europeiska unionen inte ska arbeta med. värnar samarbetet och tycker att regeringen har en mycket klok hållning när den säger att man ska befinna sig i hjärtat av det europeiska samarbetet. Det får dock inte övergå i en iver där Europeiska unionen påtar sig att i detalj reglera hur enskilda medlemsländer sköter sin ekonomi. Det finns en del skrivningar eller uttalanden som går i den riktningen - som blir för detaljstyrda - och som nu inte ställer sig bakom, som uttalandena innehåller en del andra saker som är klara och tydliga markeringar om gemensamma spelregler som grund. Det gäller alltså att hitta balansen. Jag har fullt förtroende för att statsministern och regeringen klarar denna hantering. Detta är ett mycket levande perspektiv på i princip varje möte inom EU. Det handlar om att rätt ringa in dels vad som är problem, dels vad som är rätt nivå för att i politiken eller på annat sätt möta problemet. Väldigt ofta är det så att den som ivrigast hävdar sig se problemet också anser sig sitta med hela lösningen. Då blir ibland vår kritik: Ja, du ser möjligen problemet, men vi tycker inte att du är rätt person, instans eller institution att stå för svaret. Detta är en diskussion vi kommer att återkomma till väldigt ofta. Hur gränsdragningarna ska se ut syns absolut i texterna här också. Vi markerar att vi tycker att det är ett stort värde att finans- och skattepolitiken förblir ett nationellt suveränitetsområde i ett där det finns de som ropar på att det ska bli mer av EU-kontrollerat och styrt av gemensamt beslutsfattande, för att nämna ett exempel.Jag håller med om att det fanns exempel på alltför detaljerade beskrivningar i uttalandet som inte står bakom, men ni kan också notera att en del av dem faktiskt togs bort. Det är också synpunkter som kommer från andra länder att det är för långtgående. Det fanns någon månadsgräns som var angiven till fyra. Så ser det inte ut nu i det slutgiltiga uttalandet. Det är alltså inte bara i som den diskussionen förs, och det är väl bra. De skäl som statsministern angav för att bör vara med i europakten handlar om att vi är beroende av omvärlden, att vi har viktiga erfarenheter, att vi får sitta med vid något toppmöte ibland och att regeringen är positiv till EU-samarbetet. Inget av detta svarar egentligen på den viktigaste frågan: Är europakten bra eller dålig?Den här pakten, som regeringen vill föra in oss i och som Socialdemokraterna och har öppnat för att vara med i, innebär ytterligare nedskärningar, risk för recession, minskad demokrati och ökad centralstyrning. Det är innebörden i europakten. Något annat går inte att läsa ut. Här ska man skära ned för att klara krisen. Här ska fattiga människor betala priset för en misslyckad ekonomisk politik.Vi i brukar berömma oss för att vi har klarat oss bra, och det är sant. Men det är inte vare sig tidigare regeringars eller nuvarande regerings förtjänster, utan det är framför allt det svenska folkets som röstade nej till euromedlemskap 2003.Statsministern borde tacka detta svenska folk i stället för att nu strunta i folkomröstningen och gå i den riktning som svenska folket då sade nej till, för det är innebörden av europakten. Det är precis den diskussion som vi hade 2003 som följer igen. Det är precis samma argument som framförs: Vi ska påverka, vi är beroende av vår omvärld, vi har viktigare erfarenheter och vi får sitta med. Men den avgörande frågan är: Är detta rätt eller fel väg att gå?Jag menar att regeringen har en argumentation som är mer negativ än positiv. Ni talar om vad vi inte kommer att behöva följa. kommer inte att vara förpliktat att följa regelverken. Det kommer inte att bli några försämringar av arbetsrätten.Det här är en dålig argumentation. Och det tror jag att statsministern inser, därför att det egentligen inte finns några bra skäl att argumentera för ökad centralstyrning, minskad demokrati och ökade nedskärningar. Jag vill understryka att jag varenda dag tackar svenska folket utan vars förtroende jag inte skulle ha något jobb, och det kan vara riktigt att påminna mig om att göra det oftare.Det är väl alldeles riktigt att man kan föra en diskussion i kärnan av huruvida det är rätt att ha bra budgetdisciplin eller inte, som gör. Här synliggörs hur gränserna ser ut i den svenska politiken. Det är därför jag understryker att det ramverk som man nu tänker sig att införa med styrande verkan för 17 eurozonsländer väldigt mycket liknar skrivningarna i det ramverk som har , och påminns vi om vad egentligen tycker om det.Den typ av grimma som skapar långsiktigt uthålliga finanser, som gör att man inte lever över sina tillgångar, att man inte gör slut på mer pengar än vad man har finns det i grunden inte fullständigt stöd för i riksdag. vill kunna göra slut på mer skattepengar än vi har. Jag menar att det är fel svar. Detta är fel svar till länder som har fördubblat sin statsskuld och lever med stora budgetunderskott: Fortsätt ni att leva över era tillgångar och öka på era skulder! Det gör ingenting. Skicka notan till framtida generationer! Det är nämligen kärnan i vad säger.Är det rätt väg? Nej, det är fel väg. Man måste lära sig att leva inom de resurser och de ramar som man har, och man måste se till att man uthålligt kan stå för det. Inom de ramarna ska man sedan lägga en grund för att välfärdens kärna säkras, att utbildningssystemen är bra, att man skapar bra levnadsbetingelser för sin befolkning. Men det är inte en bra metod att göra det med lånade pengar. Och det, , är vad som är kärnan i det som finanspakten handlar om. I stället för att svara på frågan om varför europakten är bra väljer statsministern att gå till angrepp mot ekonomiska politik. Det kan han gärna få göra.Men vi har en del att lära er. Det var vi som var med och sanerade statens finanser efter en borgerlig regering . Det var ni som raserade de finanserna. Du satt själv med och var ansvarig för raset i ekonomin som ledde till det budgetunderskott som då erfor.Vad jag diskuterar nu är frågan: Är europakten bra eller dålig? Är det bra med en stenhård nedskärningspolitik i stället för att låta bankerna betala, i stället för att låta dem som har tjänat på krisen vara med och betala? Är det bra att ta bort ansvar från folkvalda politiker och sätta in tjänstemän som inte kan väljas eller väljas bort? Är det bra med minskad demokrati och ökad centralstyrning? Om svenska folket hade tyckt det hade vi varit med i euron. Då hade vi fått ett ja i folkomröstningen , men svenska folket var klokare än och röstade nej. Det är det som borde tacka för. Det kloka svenska folket röstade också ja till att gå med i EU . Det tror jag var en viktig grund för att skulle närma sig de marknader med vilka vi handlar. Det innebar också ett inflytande på ett sätt som jag tror att modernt politiskt beslutsfattande måste se ut. Man kan inte stänga sina länder, man måste jobba gränsöverskridande och man måste definitivt hålla an på hur finansiella system fungerar.Vi har praktiserat detta själva i . Vi har lagt avgifter på banker och finansiella institutioner för att säkerställa att de ska bära mer av eget risktagande och på det sättet säkerställa att notan inte hamnar hos skattebetalarna. Men vi gör det i respekt för att vi behöver välfungerande finansiella marknader för att våra företag ska kunna växa, för att jobben ska kunna bli fler.Vi tror inte på centraldirigism eller bankövertagande, som det i värld brukar handla om, utan vi tror att vi behöver de här finansiella systemen. Men vi kan inte låta dem agera på ett sätt som skickar notan för ett ansvarslöst beteende till skattebetalarna. står som ett exempel på hur man kan hantera den balansen.Det är inte det som den här finanspakten handlar om. handlar i den delen mer om budgetdisciplin för att säkerställa långsiktigt uthålliga finanser. Och gör rätt som kritiserar det, för precis lika mycket som han är emot det i är han naturligtvis och fullt logiskt emot det i övriga . Det är därför som jag säger att svaret på de utmaningar som har inte är att fortsätta att låna upp ännu mer pengar för att leva över sina tillgångar. Det är fel väg. Jag tackar statsministern för återrapporten.Vi kristdemokrater tycker också att det är väldigt bra att regeringen nu har gått med och drivit frågan om europakten. Den syftar ju till att andra länder ska vara med och införa de strikta budgetregler som vi redan har i Sverige.I går besökte och det danska parlamentet och fick just förstå att de inte har dessa strikta budgetregler i sin lagstiftning. Därför vill de också gå med i den delen. Vi ska ha respekt för att de ser att det här finns en positiv syn på att fler ansluter sig till de strikta budgetreglerna. Och alla inser att vi är en starkt exportdriven marknad. Det gäller både och Sverige.Jag tycker att uttalandet, som statsministern säger att man inte kunde ställa sig bakom eftersom oppositionen inte har ställt upp på det, helt klart har vissa frågetecken när det gäller skatteregler och annat som gör att vi inte kan ställa upp på det. Men det är också viktigt nu att se europakten i ett sammanhang - ansvar för offentliga finanser och jobbskapande åtgärder.Det är bra att det trots allt står i uttalandet, och det tror jag att också statsministern ställer sig bakom, att den sociala sammanhållningen ska bevaras i . Det är viktigt att hålla fram det. Men det står även om hållbar tillväxt, att den gröna tillväxten har en potential och måste utnyttjas till fullo. Vidare står det att den hållbara tillväxten också handlar om stabila ekonomier i EU.Då har jag en fråga om frågan kring pensionsreformerna finns med, för det har ju varit en diskussion som kommit och gått lite grann. Just för att få hållbara offentliga finanser i flera av EU-länderna behövs pensionsreformer och att man ser över pensionsåldern. Vad händer efter att europakten nu är beslutad? Vad kommer , och vad är det som behöver göras nu? Kan statsministern ge någon reflexion över detta efter mötet? Detta hur man inrättar pensionssystem spelar väldigt stor roll för den långsiktiga uthålligheten i offentliga finanser. Detta har länder löst på lite olika sätt. ligger det inte inom den budget för direkt styrning som riksdagar runt om i fattar beslut om, utan det är oftast mer fristående pensionslösningar.Det som är den stora diskussionen är huruvida en hel del av de pensionssystem som finns har inbyggda skulduppbyggnadsproblem, i realiteten lovar ut pensioner till snabbt växande grupper av äldre i befolkningen som det egentligen inte finns ekonomisk täckning för. var på väg mot detta problem och ändrade därför sitt pensionssystem . Det var en del av de reformer med vilka vi löste upp våra problem . har vi ett pensionssystem som bättre hänger ihop med hur ekonomin utvecklas och mer påverkas av eget arbete. Det ställer inte ut sköna löften utan täckning.Flera länder har kvar att reformera sina pensionssystem i den riktning som har gjort. Det gäller för övrigt inte bara i , utan det här är en diskussion som förs i stora delar av världen. Gör man inte detta kommer man att skapa stora problem med att klara av att bära sina pensioner i framtiden.Detta syns inte så mycket i finanspolitiska ramverk, men det är en viktig del när man diskuterar utveckling av offentliga finanser. När man diskuterar skuldtyngda länder är det ofta vad som är reell pensionsålder, hur länge man arbetar och hur det korresponderar med hur man har byggt upp pensionssystemet som man tyngst går igenom när man börjar reformera länder. Det är alltså en viktig del av att få bättre ordning på offentliga finanser för framtiden. Jag tackar statsministern för svaret. Jag förstår att denna fråga kommer att återkomma inom EU-gruppen.En del säger att det är bra att stå utanför euron, för då går ekonomin bra. Tittar vi på är det inte riktigt fallet, och det finns oroande tecken på hur deras ekonomi inte går åt rätt håll.Kan statsministern kommentera hur det kommer att gå? Det är två länder, och , som kommer att stå utanför europakten. Hur ser man på relationerna med och hur ska man fortsätta hålla ihop inom EU-27? Vad ser statsministern som bidrag i europakten? Det blir kanske ett möte som vi deltar i, vilket ger oss en möjlighet att vara med vid det bord där vi inte fått vara med förut. Vi har alltså fått mer möjligheter än krav. Har statsministern någon kommentar till detta? Det är 17 länder i EU som har euron som valuta. De har särskilda möten i en eurozonsgrupp som huvudsakligen har befolkats av dessa länders finansministrar. Framför allt på initiativ av har viljan varit att ibland också träffas i kretsen av stats- och regeringschefer. Det har från oss som representerar länder som inte har euron som valuta lett till en diskussion om huruvida det kan riskera att leda till en delning av EU i olika grupper på ett sätt som vi tycker vore olyckligt eftersom vi menar att mycket av den ekonomiska politiken inte begränsar sig till vilken valuta vi har, utan det handlar om inre marknad, hantering av banker och konkurrenskraftsproblematik.Det har landat i en del av de lösningar som vi har för handen. I realiteten kommer vi att ibland få så kallade eurozonstoppmöten för sig med bara de 17 . Minst en gång och möjligen vid ytterligare tillfällen och specificerat också med vilka ämnen ska de länder vars riksdagar för in dem i denna finanspakt också få sitta med, och det ser ut att bli 25 länder inklusive . kommer vi att vara 27, det vill säga då kommer också och att vara med.Storbritannien har säkerställt att det ska respekteras att frågor om inre marknaden, som givetvis är viktig för britterna, bara kan diskuteras med alla 27 länder närvarande.Jag ska inte framställa det som att det nu blir enklare att beskriva hur EU fungerar, för sanningen är att så är det inte. Det här är komplicerat. Vi har en lång rad samarbeten där vi har olika antal länder i olika delar av samarbetet. Det är inte helt lyckligt, men det följer i grunden av demokratiska spelregler. Det är nationella stater som har gjort olika typer av avvägningar, och vi har försökt att med det som utgångspunkt ändå hantera situationen. Det kommer alltså att bli olika typer av möten med olika närvaro vid olika tillfällen. Strikta budgetregler är bra, framför allt för de länder som inte vill överföra en överkonsumtion på morgondagens generationer. Här i riksdag har vi en stark majoritet för detta förhållningssätt.I varje tidning läser man hur glad regeringen är över att ha gått med i en valutapakt. Jag undrar vad man är glad för. Vad är meningen med att gå med i den pakt som svenska folket redan har sagt nej till? Regeringens svar på denna fråga är att man tror på . Vem tror då på svenska folket som röstade nej till EMU? är vi snart med i den europakt som svenska folket sade nej till.Ser statsministern några utmaningar i det faktum att EMU-länderna saknar en egen penningpolitik med utgångspunkt i att statsministern anser att dessa länder i har levt över sina tillgångar? Finns det någon koppling mellan detta och de problem som vi ser i ? Baserat på de beslut som svenska folket har fattat har den att representera som medlem av Europeiska unionen med respekt för att vi inte ska ha euron som valuta. Det är övergången till euron som svensk valuta som svenska folket har sagt nej till. Vi är de facto en del av den ekonomiska monetära unionen även om vi inte har gått in i den gemensamma valutan. Där finns också inskrivet behovet av ansträngningar för att hålla ordning i offentliga finanser. Det är ett kärnvärde för oss i , och det är viktigt att det kommer på plats också för övriga Europa.Det är en balansgång att företräda svenska intressen baserat på vårt medlemskap och säkerställa respekten för folkomröstningsresultatet 2003.