kam-fs · GZC120120223fs · 2012-02-23 14:00:00 — Detta skulle kunna dra undan mattan för så många barn och föräldrar som har ett gemensamt behov av en bra barnomsorg. Jag beklagar verkligen, men jag är inte riktigt kapabel att besvara frågan därför att jag inte fullt ut förstår omständigheterna.Jag lovar att vi tillsammans med frågeställaren ska försöka reda ut vad det handlar om och ge ett svar. Vår avsikt är verkligen inte att försvåra för några föräldrakooperativ, tvärtom. Jag vill ställa en fråga till försvarsminister . Det handlar om Försvarsmaktens planer på att utöka skjutövningsverksamheten över . Det är en kraftig ökning från 20 med flygverksamhet, plus bombfällning under . Många människor oroar sig för detta, framför allt de boende runt sjön. Man oroar sig för påverkan på dricksvattentäkten, för påverkan på djur- och naturliv och naturligtvis för det buller som detta kommer att åstadkomma. Min fråga till statsrådet är om denna kraftiga ökning av övningsverksamheten överensstämmer med hans åsikter om vad som är nödvändigt för att Försvarsmakten ska kunna vidmakthålla tillräcklig operativ förmåga. Det stämmer att Försvarsmakten har en sådan avsikt. Man gör då en ansökan som prövas på vederbörligt sätt, det vill säga att man gör en miljöprövning av saken. Det är inte politiken som gör den i första hand, utan det finns en instansordning för detta. Det görs för att väga av samhällets olika och ibland motstående intressen. Det ena är ett riksintresse av att ha ett försvar som kan öva och fungera väl. Det andra är miljöaspekter och andra saker.Det finns ett par skjutmål kvar i - ett i söder och ett i norr. Det i söder, som är det som frågeställaren refererar till, behövs om man ska kunna starta och landa från befintliga baser och utföra sina övningar. Transportsträckan blir annars för lång, enligt Försvarsmakten.Jag noterar att vi nu är i en situation där Försvarsmakten utökar sin förmåga och vill öva mer. Det är en annan situation än vi har haft under de gångna 15 åren i . Det möter ibland lokala opinioner. Man måste väga av olika intressen. Som befolkningens företrädare möter vi dessa oroliga människor. Det går inte an att då bara komma med lagboken och säga att detta är juridik och inte politik.Om man tycker att detta handlar om rikets säkerhet måste landets försvarsminister kunna förklara varför detta höga pris måste betalas av dem som bor här. Min fråga till försvarsministern blir då om han delar min mening att det är viktigt att vi förankrar Försvarsmaktens behov hos befolkningen och att vi får en förståelse. Det här är inte en politisk fråga där departementet dömer av var Försvarsmakten ska öva. Försvarsmakten avgör själv var man behöver öva. Sedan gör man en ansökan för att få besked om det är okej. Det görs en miljöprövning, och där vägs olika intressen av.Jag avvisar frågeställarens ståndpunkt att det inte bara går att komma med lagboken. är faktiskt lagstiftare, och där styrs förutsättningarna för detta. I finns också Försvarsmakten med som ett av de riksintressen som ska värnas i en tillståndsprocess.De flesta svenskar vill ha ett starkt försvar. Det får vi bara genom övning. Det är dock inte många som vill ha övningen just vid sig. Därför ser vi nu över landet när vi nu ökar ambitionerna för försvarspolitiken kraftigt och vill ha en ökad försvarsförmåga att det uppstår lokala frågeställningar av den här typen. Jag förstår dem, men de olika uppfattningarna kan bara vägas av i en miljöprövningsprocess. Det är fastlagt av hur en sådan ska gå till. Jag vill ställa min fråga till . Svenska folket är väldigt belånat, inte minst när det gäller bolån. kan vi se att bankernas vinster på just bolån har ökat väldigt mycket. Det är det som är den stora förklaringen.När höjer sin ränta höjer bankerna bolåneräntan mycket mer. Gapet växer alltså. När sedan sänker reporäntan sänker bankerna bolåneräntan betydligt mindre. Då kan man se att gapet växer. Det är alltså mycket billigare för bankerna att låna upp pengar, och sedan kan de tjäna mycket på att låna ut. Vad tänker regeringen göra åt det här? Tack för frågan, ! Till var det väldigt raka rör mellan bankernas upplåningskostnad, i form av reporäntan, och deras utlåning i form av korta bolån. Då finansierade man sig på reporäntan och sålde sedan bolån till konsumenterna. Då var det väldigt lätt att läsa av räntemarginalen.Sedan ett antal år tillbaka tvingas bankerna ut på den internationella kapitalmarknaden för att finansiera sig även när det gäller de kortfristiga lånen. Det innebär att kopplingen till reporäntan är mycket svagare än förut. Den finns fortfarande, men den är mycket mindre än förut.Min bedömning är att bankerna inte gör några enorma vinster på bolånen. För var det lockvaran för att få in kunderna i banken. Den tiden är förbi, och det tycker jag är bra. är det lite mer normala lägen, men det är inte så att bolånen är bankernas huvudsakliga kassako. Förut fanns det särskilda direktiv från staten till som handlade om att hålla nere just bolåneräntorna. När man forskade på detta visade det sig att en vanlig familj hade sparat i genomsnitt på grund av att arbetade i allmänhetens tjänst i stället för att enbart se till vinstintresset. Den utveckling vi ser är väldigt oroande. har också av regeringen fått ändrade direktiv. Det är inte längre det allmänna intresset och att hålla nere bolåneräntan som är det viktiga. Jag kan se en stark koppling här. Jag är övertygad om att om man hade gett ett starkare direktiv om att upprätthålla allmänintresset hade också de andra följt efter. Då hade bankerna inte vågat hålla så mycket högre nivå, för då hade de tappat kunder.Min önskan är att regeringen åter ska ge ett direktiv till , så att vi får ned bolåneräntorna. gör ett väldigt bra arbete . De är ansvarsfulla.Låt oss komma ihåg att det var som tog bort topplånen. Det var som för ett tiotal år sedan inledde den skuldspiral som har lett till att vi har en väldigt skuldsatt privat sektor. Låt oss komma ihåg att det var Nordea, dåvarande Nordbanken, som var den stora syndaren i 90-talskrisen. Det är alltså de statliga bankerna som har gått i bräschen när vi har fått stora skulduppbyggnader och stora kreditförluster. Vi ska värna skattebetalarnas pengar och inte låta bedriva äventyrlig verksamhet.Man kan titta på . De har ett avkastningskrav som är ungefär hälften så stort som bankernas. Trots detta gör med den, tycker jag, stabila verksamhet de har väldigt lite vinst. Skulle sänka räntorna skulle de inte klara av det vinstmässigt. Det är ett indicium på att bankerna inte har övervinster på bolån, utan det är en hyfsat väl fungerande marknad. Min fråga går till utbildningsminister i utbildningsutskottet innebär att bland annat fritidspedagoger får möjlighet att arbeta kvar i gymnasiesärskolan. De ska kunna valideras till behörighet.Det är ett exempel, och vi är väldigt glada för det beslutet. Men hur går det för andra grupper fritidspedagoger som också är specialpedagoger? Jag tänker på fritidspedagoger med tjänst i , fritidspedagoger och speciallärare som arbetar i den obligatoriska särskolan och musiklärare som är anställda av men som också arbetar i grundskolan.Har ministern ett svar till dem om lärarlegitimation eller validering? Svaret på frågan om vilka grupper som är berättigade till lärarlegitimation finns i den lagstiftning som själv har fattat beslut om. Legitimationen avser lärare och förskollärare.Jag är medveten om att gruppen fritidspedagoger gärna vill bli legitimerade, men har på goda grunder bestämt att lärarlegitimation är till för lärare. Fritidspedagoger är också en viktig grupp i skolan, men de är inte lärare. Därför omfattas de inte av lärarlegitimation. Tack för svaret! frågade jag i och för sig om legitimation eller validering. Man ger den grupp som arbetar i gymnasiesärskolan möjlighet till validering, och jag undrar om det finns några fler grupper som man kan göra samma sak för.Under den närmaste tiden kommer det att utbildas ungefär 6 000 lärare , som kommer att gå ut eller 2018, när det här med lärarlegitimation ska vara klart. Många av de här lärarna, eller de allra flesta, står inför en stor ovisshet. Kommer det fler förändringar? Vad kommer att gälla? Och när kommer det att gälla? Står kommuner utan beredskap för till exempel introduktionsåret kan det bli en stötesten för många studenter.Det är också så att en hel del studenter börjar på en lärarutbildning i ett system och slutför den i ett annat system. Vad kommer att gälla för dem? Många vill ha svar. Kan ministern svara på det här? Det var 20 frågor . Jag är inte säker på att jag kan svara på alla.De regler och lagar som har bestämt gäller. De är glasklara. Sedan kan det naturligtvis finnas sådant som vi efter hand får justera. Det kan vara en detalj som vi kanske vill ändra. Då bestämmer vi det. Vi lägger fram ett förslag till , och tar ställning till det, och då ändras det. Men svaret på frågorna finns i skollagen och de behörighets- och legitimationsförordningar som är antagna.Då säger frågeställaren: Ja, men det är en massa problem.Ja, det är det därför att det har varit så slappt förut. När man nu ska reda ut vad lärare som är utbildade har för behörighet visar det sig ofta vara jättesvårt.Det är helt absurt egentligen att inte har koll på vad lärarna har för behörighet, men så är det. Det är därför det är ett omfattande arbete just nu för att reda ut detta. Massor av lärare har undervisat i ämnen som de inte har utbildning i och inte har behörighet i, och ingen har haft koll på det. när vi ska styra upp systemet blir det naturligtvis en massa övergångsproblem. Så är det.Men syftet med detta är ytterst att undervisningen ska förbättras. Den som undervisar i historia ska själv ha utbildning i historia. Vi ska inte tillåta att lärare undervisar i massor av ämnen som de själva inte behärskar. Jag skulle vilja ställa min fråga till jämställdhetsminister jobb och minskat utanförskap har varit en av Alliansens kärnfrågor, och detta är särskilt viktigt ur en jämställdhetssynpunkt.Många utrikesfödda kvinnor som bor i vill inget annat än att arbeta och tjäna sin egen lön. Tyvärr får inte alla möjlighet till detta. Ett stort problem är just att sysselsättningsgraden för utrikesfödda kvinnor är alldeles för låg. Detta är ett problem ur försörjningssynpunkt, och det är ett problem med tanke på den livslånga lönen. Men det är även en jämställdhetsfråga.Min fråga till är: Vad gör regeringen för att påskynda etableringen på arbetsmarknaden för utrikesfödda kvinnor, så att fler kvinnor kan få ett jobb och egen försörjning? Sysselsättningsgraden för invandrade kvinnor är låg, precis som är inne på. Det tycker jag är oroande. Det var bland annat det som låg till grund för den etableringsproposition som lades fram under förra mandatperioden.Vi menade att ersättningssystemet inte kunde ta hänsyn till hushållets gemensamma inkomster. Det ledde nämligen till att kvinnan, när mannen började jobba, inte hade tillgång till egna pengar. Försörjningsstödet drogs in eftersom mannen hade tillräckligt mycket pengar.Nu har vi skilda ersättningar till män och kvinnor, vilket vill säga att kvinnan själv med hjälp av sina egna ansträngningar, genom att gå utbildning och vara aktiv på Arbetsförmedlingen, också får försörjningsersättning, etableringsersättning.Detta tror jag är ett bra sätt att se till att kvinnor också får ta del av den hjälp som samhället kan erbjuda dem som behöver komma in på arbetsmarknaden. Jag vill tacka för svaret. Det är betryggande att regeringen och är medvetna om problematiken när det gäller utrikesfödda kvinnors situation på arbetsmarknaden. Inget är viktigare än att man kan leva på sin egen lön och tjäna sina egna pengar. Tack så jättemycket! Andra åtgärder som vi vidtar för att sänka trösklar in till arbetsmarknaden är självklart också viktiga för denna grupp. Vi har generösa regler när det gäller nystartsjobb och instegsjobb. RUT-avdraget, inte minst, har skapat möjligheter för många andra. Momssänkning på restauranger kan underlätta för dem som aldrig har varit på arbetsmarknaden tidigare. Det tror jag är bra.Jag tror också att det är bra att välkomna den utredning som integrationsminister har tillsatt för att se över föräldraförsäkringssystemet. Föräldrar som kommer till med barn som är tillräckligt gamla för att gå i förskola tvingas ändå vara hemma med sina barn med en retroaktiv föräldraförsäkring. Jag menar att det är en kvinnofälla för många av de här kvinnorna.Vi vidtar så många åtgärder som möjligt, för det är viktigt att de här kvinnorna kommer ut på arbetsmarknaden och att de blir ekonomiskt självständiga, precis som många av oss andra. Jag skulle vilja ställa en fråga till infrastrukturministern och i det sammanhanget uppdatera ett ärende som hon kanske erinrar sig från kammarens debatt och beslut . Det handlar om förbud mot att sms:a och krav på handsfree-utrustning vid telefonering för bilförare.Det är ett unikt ärende på så sätt att det är ett av de få som har blivit justerat två gånger . Först var det en majoritet bestående av de rödgröna och som ville införa ett sådant förbud. Sedan justerade man om ärendet, och då blev det så att alla utom litade fullständigt på regeringen.Nu undrar jag vad som händer. I sammanhanget nås jag av information om att har godkänt ett sådant förbud och menar att det ska gälla i alla EU:s länder. Det får den som vill bekräfta. Jag ska sätta mig in i det så fort jag hinner. Men min fråga till statsrådet är om hon avser att ansluta sig till inställning och förorda ett förbud i det här avseendet. Ja, har gjort ett tillkännagivande till regeringen om att man ska se över forskningen och titta på den teknik som finns när det gäller alla former av kommunikationsteknik, alltså inte bara mobiltelefonen, och om man eventuellt skulle ha ett förbud mot användning av mobiltelefon vid bilkörning, oavsett om föraren skulle hålla i den eller använda handsfree-utrustning.Det här har vi också gjort med hjälp av VTI, , som har tittat på den här delen. De kom fram till att det är sämre att köra om man pratar i mobiltelefon, oavsett om man använder handsfree-utrustning eller inte. Men de länder som har infört förbud har kommit tillbaka till samma situation ungefär efter att förbudet infördes. Därför har vi gjort ett kompletterande uppdrag som vi ska återkomma till. Jag tackar statsrådet för det svaret. Det var väl ungefär vad jag hade förväntat mig.Kan man, rått uttryckt, ana att statsrådet inte kommer att förorda ett förbud i det här avseendet? Jag tror att det är viktigt att konstatera att när man kör bil är det absolut viktigast att vi följer den lag vi har, det vill säga att fokusera på att köra uppmärksamt och omdömesgillt och att föra fram bilen varsamt och försiktigt. Lagen är glasklar: När du sitter i bilen ska du köra och inte hålla på med någonting annat.Däremot har vi ganska många typer av teknik som kan hjälpa föraren att bli en bättre förare. Den stora utmaningen är snarare vad vi kan göra för att inte ta bort uppmärksamheten från att vi kör de det tar att till exempel stoppa in en napp till ett gråtande barn. är vi irriterade på vår medpassagerare, vi sitter i andra tankar, vi kanske är trötta eller onyktra - vad det än må vara.Här ser vi på hur vi mer aktivt kan se till att bilföraren blir en bättre bilförare och gör det han eller hon ska, det vill säga fokusera på att köra med hjälp av teknik. Jag har en fråga till försvarsministern med anledning av att Försvarsmaktens årsredovisning kom i går. Det var väldigt intressant läsning, inte minst mot bakgrund av att Försvarsmakten nu befinner sig i en stor omställning bort från det gamla invasionsförsvaret till det nya insatsförsvaret.Ett modernt försvar ställer krav på ordning och reda, både i den dagliga verksamheten och i Försvarsmaktens ekonomi. Försvarsmakten och ekonomi har inte alltid gått jätteväl ihop, och det har skapat en hel del problem i form av brandkårsutryckningar men också i förlängningen med sänkt försvarsförmåga.Nu har vi med årets årsredovisning fått svart på vitt att tiden med svarta hål verkar vara över. Försvarsmakten gjorde ett överskott på 1 ½ miljard. Det är naturligtvis väldigt bra, som det inte heller är bra om det skulle vara så att man har sparat för mycket och ställer in verksamheter och så vidare.Vilka slutsatser drar försvarsministern av att överskottet blev så stort som det blev? Den första slutsatsen är nog den som själv nämnde, det vill säga att tiden med svarta hål i Försvarsmaktens ekonomi är förbi. är det inte någon engångsföreteelse att man levererar överskott, utan så har varit fallet under denna försvarsbeslutsperiod.Det tror jag beror på en blandning av en ökad ambition i Försvarsmakten och insikten om att om man får hastigt uppkomna underskott så måste man snabbt balansera ut dem med besparingar, vilket slår rakt in i kärnverksamheten med inställda övningar och flygplan som står på backen i stället för att flyga och göra övningar och utföra uppdrag.Det andra är att man också arbetar väldigt aktivt med att stärka ekonomistyrningen. Man måste ha koll på pengarna. Jag håller med om att det är mycket bättre med ett överskott än med ett underskott, men ambitionen är att de ska nå balans. De ska använda sina resurser till att utföra sin verksamhet.Nu får man dock ta med sig en hel del av dessa pengar in och kan därmed öka övningsverksamheten. Jag återkommer till det. Jag tackar försvarsministern så mycket för svaret.I årsredovisningen framgår också information om hur rekryteringen av soldater, sjömän och gruppbefäl går. Den verkar följa planen, vilket är positivt, som den stora utmaningen är att lyckas behålla de här personerna . Här har Försvarsmakten en väldigt viktig uppgift framför sig. Soldat är inte något man ska vara för att man inte kan få något annat, utan det ska vara något som är statusfyllt och utvecklande och som ger erfarenheter som man kan ta med sig in i andra anställningar . Ett sätt att göra karriär, helt enkelt.Min andra fråga till försvarsministern gäller därför hur han utifrån denna årsredovisning ser på rekryteringsläget vad gäller soldater, sjömän och gruppbefäl just . Det var väldigt trevlig läsning. Försvarsmakten berättar att de har haft 14 sökande per plats till den nya frivilliga militära grundutbildningen. Man säger också att kvaliteten hos dem som antogs till den frivilliga utbildningen var högre än för dem som mönstrade i värnpliktssystemet. Det beror både på att de som kommer verkligen vill till Försvarsmakten och att de vet att det är konkurrens.Jag tror också att de frivilligt rekryterade soldaterna kommer att ställa högre krav på Försvarsmakten, på mig som försvarsminister och på er i , därför att man söker sig till kvalitet, och då är vi tillbaka på den första frågan som ställde. Att vi nu kan utöka övningsverksamheten är väldigt viktigt för att Försvarsmakten ska behålla soldaterna. De vill nämligen ha kvalitet i sin utbildning.Sedan tycker jag också att man bör notera att andelen kvinnor som söker sig till Försvaret är avsevärt högre än den varit tidigare, särskilt under värnpliktssystemet. Det finns fortfarande mer att göra där, men den svenska soldaten speglar mycket bättre det svenska samhället än vad som var fallet under det tidigare värnpliktssystemet. Jag riktar min fråga till jämställdhetsminister , och det är med anledning av den kvinna som blev mördad av barnens far när de såg på. Det är förskräckligt. Sådant får definitivt inte hända i land. Om jag förstod det hela rätt låg myndigheternas brister bakom att detta kunde ske.Ministern sade att man skulle tillsätta en som skulle se över myndigheternas brister just i sådana här ärenden. Jag har inte hört att det har kommit något resultat av ministerns förslag, så därför undrar jag: Vad har hänt? Har någonting hänt? Glädjande nog har någonting hänt. har vi en . Varje sådant fall ska nu utredas för att se var samhället brast, var det gick snett och vad vi kan göra bättre nästa gång. Det här tror jag är det första fallet som kommer att behöva granskas enligt de nya reglerna.En finns alltså på plats och ska göra sitt, men jag skulle önska att vi var mycket bättre på riskbedömningar. I det här fallet har man ju gjort en felbedömning när man har ansett det lämpligt att släppa ut den här mannen . Riskbedömningen hos åklagare och polis måste förbättras, och det är ett arbete som vi också ska ägna oss åt mycket mer . Det är väldigt bra att det finns en från , men det fanns ju brister hos bland annat åklagar- och domstolsväsendet när det gällde det här ärendet. Eftersom vi centerkvinnor verkligen vill värna kvinnor, och jag vet att också jämställdhetsministern vill det, så undrar jag hur man samarbetar. Det är ju inte bara jämställdhetsministerns område som måste rättas till.Jag frågar därför: Vad gör ministern för att också andra departement ska jobba med frågan? Samarbetet mellan ministrar på detta område tror jag är ett av de bästa samarbetena inom . Vi har presenterat en gemensam handlingsplan. Vad vi vill är att också samarbetet mellan myndigheter ska fungera ännu bättre än i dag.Därför tittar vi bland annat på Projekt i , där myndigheter samlas under ett och samma tak. Ett våldsoffer som söker samhällets hjälp ska kunna gå in genom en dörr och där möta alla de myndigheter som är relevanta för att kunna hjälpa personen ifråga. Ett problem med många av dessa offer är att när de går från myndighet till myndighet så faller de mellan stolarna, de tröttnar och till slut går de tillbaka till den man som misshandlar dem.Myndigheterna samarbetar , men jag skulle ändå vilja se att en större del av vårt land hade den här typen av verksamhet där myndigheterna samlas under ett och samma tak så att våldsoffren kan känna sig trygga när de söker samhällets hjälp. Min fråga berör i hög grad tidigare fråga, kanske lite från ett annat perspektiv.Debatten om bankernas bolånemarginaler har knappast undgått någon . Det kan kanske kännas provocerande om man nu tycker att bankernas till synes höga vinster tillskapas på låntagarnas bekostnad.Min uppfattning är dock att om det uppstår alltför höga räntemarginaler har det utifrån mitt perspektiv sin grund i att det råder en alltför svag konkurrenssituation på denna marknad. Möjligen är det så att denna sektor och marknad är alltför rigid av olika anledningar och att rörligheten är svag.Min fråga blir därför om denna mening delas av statsrådet , och om så är fallet, vilka åtgärder statsrådet ser som möjliga för att komma till rätta med denna obalans genom att stärka konkurrensen. Tack för frågan! Det är en hjärtefråga för mig.Min bedömning är att för att en marknad ska fungera på ett bra sätt krävs det någon typ av balans mellan köpare och säljare, det vill säga att man ska kunna mötas på jämlika grunder och ha ungefär samma utgångspunkt i form av kompetens och allmänna kunskaper om produkten. Så är det inte riktigt på finansmarknaden. Det beror på att det ofta är komplicerade produkter. Det är ofta långa relationer mellan köpare och säljare som är svåra att bryta upp.För att få en förändring till stånd, som är ett pågående arbete, tror jag att det krävs tre saker. Det ena är att stärka konsumenten. Det andra är att tvinga producenten, säljaren, att bli mer öppen och transparent. Det tredje är att underlätta möjligheten att byta bank, att byta finansinstitut. Jag återkommer gärna till hur vi agerar på alla de områdena. Jag delar statsrådets uppfattning om vikten av att stärka kunderna och att underlätta för dessa att vara mer aktiva på denna marknad. Efterfrågesidan är en del för en bättre konkurrens och det är av yttersta vikt att stärka rörligheten i den delen.Det andra är utbudssidan. Jag skulle vilja veta vilka åtgärder statsrådet ser som möjliga för att underlätta för nya etableringar inom denna sektor och marknad eller vad man kan göra för att öka rörligheten på utbudssidan.