kam-ad · GZC120120125ad · 2012-01-25 13:00:00 — Vi ser hur de betraktar anständiga löner, anställningstrygghet och goda arbetsvillkor som hinder i vägen för full sysselsättning, och därför har de en rad spretiga men hyfsat likalydande förslag om hur sådana ska kunna undanröjas.Vi i tror inte på det här. Vi vill gå en helt annan väg. Vi vill i stället satsa på att bygga ett rättvist och mer hållbart samhälle där arbetslösheten minskar och sysselsättningen ökar genom att vi investerar i bättre välfärd, i fler och bättre bostäder och i klimatomställning där vi ger stöd till utveckling av nya, uthålliga exportnäringar och satsar på att ska leva och utvecklas i alla sina delar.Vi vill satsa på ett generationsväxlingsprogram så att vi kan upprätthålla kompetens och välfärd när hundratusentals människor snart går i pension och där utbildning, omskolning och hållbara trygghetssystem ger människor möjligheter, inte bara att få ett jobb, vilket som helst, utan att också kunna ställa krav på rimliga löner och arbetsvillkor.För oss är det lika viktigt att det skapas fler jobb som att de jobb som skapas också är bra jobb för alla som har dem. Den här debatten har varit ganska klargörande. Det finns ett alternativ med regeringen, som har en aktiv och tydlig arbetslinje, och ett annat med oppositionen, som mer företräder en bidragslinje och där idéerna spretar mer än lovligt.Vi kristdemokrater har tagit fram en viktig rapport med titeln där alla behövs - och får arbeta av sin förmåga. Vi vill slå vakt om den svenska modellen med olika arbetsmarknadspolitiska åtgärder som sänker trösklarna för människor att komma in på arbetsmarknaden. Det är viktigt. Det rör sig om ett drygt tjugotal olika arbetsmarknadspolitiska åtgärder som Arbetsförmedlingen kan använda.Jobben är regeringens viktigaste fråga, och därför vill jag understryka vikten av arbetslinjen samt att den kompletteras med företagarlinjen. En av politikens viktigaste uppgifter måste vara att skapa förutsättningar för ekonomisk tillväxt, vilket ger jobb och välfärd.En framgångsrik och inkluderande arbetsmarknad är starkt beroende av ett väl fungerande utbildningssystem, det har vi hört , men också av en näringspolitik som främjar företagande och ger jobb och skatteintäkter till att finansiera välfärden.Fru talman! Det är viktigt att även inom politiken inse att vi måste baka kakan innan vi kan fördela den. Den ekonomiska politiken, grundad i en marknadsekonomi där det sociala ansvaret finns med, är därigenom det enskilt viktigaste medlet för att uppnå andra samhällspolitiska mål. Det är märkligt att Socialdemokraterna alltjämt tycks tro att en politik som gör det mindre lönsamt att arbeta och dyrare att anställa skulle leda till fler jobb.Sverige behöver en stabil politik och en stabil regering. Det har vi genom och övriga Alliansen. (Applåder)I detta anförande instämde (KD). Jag vill tacka alla meddebattörer. Det har varit en intressant debatt. Alternativen i svensk politik är mycket tydliga.Alliansregeringen sätter jobben främst. Regeringen vill att alla som kan arbeta ska få möjlighet att göra det utifrån sin egen förmåga. Alliansregeringen värnar arbetslinjen, och det har betydelse. Vi kan se att utanförskapet minskat, men det innebär inte att alla som vill ha ett jobb och kan jobba har fått det. Det är det vi jobbar för, och det är det som politiken syftar till.En orolig världsekonomi ställer krav på tydlighet när det gäller prioriteringar. Vad ska vi lägga våra gemensamma resurser på? Där är regeringen tydlig. Det är på jobb, på välfärd och på trygghet. Det ska vi satsa på. Med åtgärderna i budgetpropositionen tar vi ett ytterligare steg i vår kamp för full sysselsättning, för arbete åt alla och för ett som håller ihop.Mot detta står oppositionens spretiga förslag, som innebär att det blir mindre lönsamt att arbeta, dyrare att anställa, mer krångel, förbud mot bemanningsföretag - ja, listan kan göras lång. Hur det ska leda till fler jobb och fler i sysselsättning går inte att förstå. Jag skulle vilja säga att nedmonteringen av arbetslinjen är ganska tydlig och konsekvent. Där går skiljelinjen i svensk politik. Tydligare än så kan det inte bli.