kam-bd · GZC120120426bd · 2012-04-26 16:15:00 — Men man ska ha klart för sig att det gäller en elevgrupp - många där men kanske inte alla - som förut över huvud taget inte fullföljde gymnasieskolan.Nu är det i alla fall mer än hälften av denna elevgrupp som gör det. Men många av dessa elever är jättetrötta på skolan. Hur vi än lägger upp det kommer denna grupp att innebära utmaningar för skolväsendet.Jag tror som sagt att de reformer vi har gjort går i rätt riktning. Men de räcker inte. Vi måste göra mer med yrkesutbildningar. Det är bättre att någon till exempel fullföljer en kortare yrkeskurs och får ett slags yrkeskunskapsbevis än att man tvingas in på en lång utbildning som leder till högskolebehörighet och hoppar av den efter ett tag.Jag uppskattar att Socialdemokraterna trots allt sedan var skolminister har ändrat riktning. som Baylan har varit borta från utbildningspolitiken har Socialdemokraterna gått i mycket positiv riktning. Jag uppfattar att även Baylan har gjort det i skolfrågor. kan ni tänka er betyg från årskurs 6 och så vidare - sådant som var tabu förra gången när Baylan var ansvarig. Jag uppfattar verkligen att ni har gått i en riktning åt vårt håll, och jag tycker att det är bra. Det betyder också att den skolpolitiska klyfta som har funnits mellan Socialdemokraterna och Alliansen är mindre , och jag uppskattar det.Jag såg en intervju, och du sade inte att du skulle riva upp allt vad vi har gjort. Ni går inte till val på det. Därmed har vi en rätt bred blocköverskridande enighet, och det tycker jag är bra. Det betyder att reformerna blir kvar även om Baylan skulle komma tillbaka till det jobb jag har. Jag tycker att det är bra, och jag uppskattar det. När det finns möjligheter och skäl för det är jag fullt beredd att lyssna på oppositionen i olika sakfrågor för att se vilka ytterligare beslut vi kan enas om för framtiden.Jag uppskattar den utsträckta handen. Vi ska naturligtvis ta den när det anses motiverat. Detta är en debatt som handlar om otryggheten i svensk skola - den otrygghet som uppstår när man sjösätter stora reformer utan att betala för dem och utan att samordna dem på ett sätt som gör att man tvingas komma tillbaka till och be om att få skjuta upp en av dessa centrala reformer. Det är för övrigt just denna reform som man har hänvisat till i många av de frågor som har ställts till noterar att när får frågan om ifall det inte skulle finnas anledning att söka breda överenskommelser som skapar trygghet för den svenska skolan avfärdar han det med att han behöver tala med flera personer. Det är lite märkligt, men ändå kanske inte så märkligt när man förstår att det ibland kan vara lite jobbigt att allt oftare få mothugg också från dem som man bildar regering med.Herr talman! När tillträdde som skolminister hade han en statssekreterare och ett antal tjänstemän runt sig. har arbetsuppgifter blivit fler och ansvaret större. har han två statssekreterare och ungefär dubbelt så många politiska tjänstemän runt sig. För oss politiker och i de flesta andra jobb är det självklart att när vi får fler arbetsuppgifter får vi också fler verktyg för att kunna genomföra dessa arbetsuppgifter på ett sätt som gör att vi kan känna att vi har gjort ett bra jobb när vi kommer hem.Varför fungerar det inte så för lärare? Varför kan man lasta fler och fler arbetsuppgifter på lärare utan att de någonsin får vare sig höjd lön eller fler resurser och verktyg för att genomföra dessa arbetsuppgifter?Vi kräver att den lärarlegitimationsreform som skjuts upp kopplas till en tydlig plan och en tydlig finansiering av såväl den som de reformer som är kopplade till den. På så sätt vet man att alla de lärare runt om i landet som ska göra verklighet av ansatserna också får verktyg att göra det. Som jag sade i mitt inlägg tycker jag att detta med arbetsuppgifter för lärarna är någonting som vi gemensamt ska reflektera över. Det är bra att tar upp det.Jag tycker att vi utöver undervisningen och det som hör ihop med den - att förbereda lektioner och så vidare - har lastat på lärarna nya uppgifter. Det har skett i hög grad , skulle jag vilja säga. Det hänger till stor del ihop med mål- och resultatstyrning, som infördes . Man skulle konstruera läroplaner på den enskilda skolan. Det var mycket av lokal planering. Det skulle ske gemensamt, vilket ledde till mycket sammanträden, möten och konferenser för lärarna. Dokument ska produceras och redovisas för myndigheter, offentligt och allt vad det är. Detta är en del.En annan del, som gäller hela välfärdssektorn, är att vi har ökade rättigheter för individen. Det är mycket positivt. Jag tror att vi alla, eller många av oss, har varit pådrivande i detta. Men det leder till ett behov av ökad dokumentation i skolan av det ena och det andra som lärarna förväntas göra för att man i efterhand ska kunna reda ut vad som gjordes i det ena och det andra läget.En tredje del är ökade krav på kunskapsuppföljning, vilket är helt riktigt. Många av oss, också jag själv, har varit pådrivande i detta. Det ska dokumenteras på olika sätt och så vidare.Jag tycker att vi självkritiskt ska fundera över om vi kan lätta denna börda på något sätt. Har det blivit för mycket av allting? Varje grej för sig har varit motiverad, men sammantaget har det blivit för mycket av dokumentationstryck. Vi kan kalla det för byråkratiska arbetsuppgifter - om vi använder ordet lite slarvigt - som har lagts på lärarna. Jag tycker att vi självkritiskt ska fundera över om vi kan minska detta. Jag både reflekterar och funderar gärna med utbildningsministern. Men ibland måste man göra någonting av de där reflexionerna också.Vi hörde utbildningsministern säga att detta är det största reformåret för svensk skola i modern tid. Hur behandlar man då dem som ska genomföra reformerna i verkligheten? I praktiken utsätter man dem för en nedskärning. ska den svenska gymnasieskolan spara nästan . Vi får rapporter om vad det innebär ute på skolorna i form av varsel och uppsägningar. Vi får rapporter om vad det innebär genom att man inte klarar av att höja lärarlönerna eller göra de satsningar som behövs för att varje barn ska få en ärlig chans.Regeringen genomför stora förändringar men försämrar villkoren för dem som ska göra verklighet av förändringarna. Man tar bort verktyg från lärare när klasserna blir större och lönerna halkar efter.I veckan som gått har regeringen presenterat sin ekonomiska vårproposition. Jag letade i den efter någonting annat än en reflexion eller fundering om lärares arbetsuppgifter. Jag letade efter ett löfte om att man nu ska inse detta och lätta på prestigen när man behöver skjuta upp en av de viktigaste reformerna för svensk skola och inse att nya reformer kräver nya resurser. Men tyvärr, herr talman, hittade jag inget sådant löfte. Jag såg i stället att den nedskärning som kritiserats av såväl lärarfack som skolans huvudmän ligger kvar och att reformerna och förändringarna ska genomföras i svensk skola med mindre resurser.Min fråga till utbildningsministern kvarstår: Varför är det så att när utbildningsministern får nya arbetsuppgifter och förändringar i sitt jobb får han mer resurser och fler verktyg att genomföra dem medan lärare ska klara nya arbetsuppgifter med mindre resurser? Jag tycker att det är bra att ägnar sig mer åt utbildningsfrågor än förut. Jag uppskattar det. Ni gör frågan en otjänst genom att reducera allting till en resursfråga. Det är inte så. Resurser är absolut inte oviktiga, men allting är inte resursfrågor.Vi kan ta de tre storstadskommunerna och jämföra dem. Det borgerligt styrda satsar betydligt mer per elev på sin skola. De satsar mer eftersom det är en större kommun, men de satsar också mer per elev än vad rödgrönt styrda och gör.Jag tycker att det är bra, men jag vill ändå inte stå och skälla på och och säga: Satsa mer! Det handlar också om andra frågor. kan väl tala med sina kommunalpolitiker i och så att de satsar lite mer på skolan om det nu är så viktigt för er, i stället för att stå här och prata. Det är en sak att satsa i opposition. Satsa där ni har makten! Satsa där ni har ansvar och där det gör skillnad!Det är viktigt med resurser på skolan, men det är inte den enda frågan. Det är klart att man får med sig fackliga aktörer och alla möjliga andra om man talar om mer pengar; det förstår jag också. Det är hur lätt som helst. Men det handlar också om systemförändrande reformer för att öka kunskapsresultat, för att öka statusen på läraryrket och så vidare. En del kostar pengar, men det är också en fråga om mycket annat. Vi har ökat satsningarna på skolan med lärarlyft och allt vad det är, men många av de reformer vi gör nu är inte av ekonomisk karaktär. Det är systemförändrande reformer för att bygga en kunskapsskola för framtiden.Det kommer att ge resultat. Det kommer att ta tid, men det kommer att ge resultat. Allt handlar inte om resurser. Ska ha en skola i världsklass är lärarna en av de viktigare, om inte den viktigaste, pusselbiten. måste stärka lärarnas roll och status och generellt höja attraktiviteten i läraryrket. Alliansregeringen har tagit och tar en rad bra steg på detta område, men vi har mycket kvar att göra.Vi kan alla bakgrunden. De svenska elevernas kunskapsresultat har sjunkit i undersökning efter undersökning. Det är stora skillnader i resultaten mellan elever med olika bakgrund. På grund av de stora eftersläpningarna på det här området - det kan ju ta decennier innan man ser resultatet av en reform - måste också anledningen till att skolresultaten sjunker vara att vi har haft en på många punkter felaktig skolpolitik sedan lång tid tillbaka.Ett av problemen är så klart att den svenska skolan har en hög andel obehöriga lärare. /11 hade av lärarna i den svenska pedagogisk högskoleexamen. Ska vi förbereda barnen för att konkurrera på en global marknad är det inte acceptabelt att av lärarna inte är behöriga.En reform som bidrar till att läraryrket blir mer attraktivt är ju lärarlegitimationen. Som det ser ut nu kommer vi att få brist på lärare . Enligt en rapport från kommer det att saknas mer än 43 000 nya lärare, och de kommer att behövas . Vi måste öka läraryrkets attraktionskraft så att vi får en större chans att ge barnen en bra utbildning även . Bland annat därför behövs lärarlegitimationen.Regeringen är inte heller ensam om att vilja stärka läraryrket som profession. Denna strävan och lärarlegitimationen som ett av medlen välkomnas av både och , och de har kämpat . har regeringen infört den här reformen.Vi kan konstatera att implementeringen av den här reformen inte har gått på räls. Det har tagit . Det har varit mer komplicerat än väntat att validera alla våra lärares olika examina och bakgrund. är det klokt med ett omtag så att saker får ta den tid de tar. Det är viktigt för att det får ta den tid det tar. Det är viktigt att vi låter lärarlegitimationen komma på plats och att det sker ordentligt på en gång. Då är det också rätt att följa rekommendationer att ta ett omtag och ta lite på oss.I dag har några av oss deltagit i ett seminarium om programmet Teach for . Det får eventuellt en svensk efterföljare i ett Teach for Sweden-program där toppstudenter från våra lärosäten efter avslutad examen väljer läraryrket för att göra en insats och få värdefulla erfarenheter. Det här är ett exempel på hur vi kan tänka innovativt kring framtidens lärarförsörjning. Men för att vi ska kunna göra det är det också viktigt att den viktiga reformen med lärarlegitimationen kommer på plats. Det är väldigt bra att det här får ta den tid det tar så att det blir bra på en gång. (Applåder)I detta anförande instämde (KD). När vi debatterade lärarlegitimationen i denna kammare , , konstaterade jag att i grund i botten är mycket positiva till den här reformen. Jag framförde också en del farhågor. Att vi står här är ett tydligt bevis på att dessa farhågor faktiskt har besannats och att regeringen tyvärr har överskattat den egna möjligheten att genomföra denna reform.Nu vill man flytta fram tidpunkten för införandet. Det har jag inga som helst problem med. Det är bättre att reformen genomförs bra och senare än nu och med betydligt sämre resultat. Men jag menar att när man nu skjuter fram reformen bör man också titta på de brister som förslaget innehåller.Det är av väldigt stor vikt att staten tar sitt ansvar och skjuter till de medel som behövs för att både denna och övriga reformer ska genomföras smärtfritt. Denna underfinansiering är ett hot mot reformen, och den är också ett hot mot en rad andra reformer, till exempel gymnasiereformen som annars var mycket välkommen. Jag tycker att det var en mycket bra reform, kanske den bästa reformen , men underfinansieringen är ett enormt problem.Vidare, vilket jag påpekade i en följdmotion , ska inget som helst undantag från kravet på legitimation tillåtas. En lärarlegitimation med en rad olika undantag riskerar att bli ett slag i luften i stället för det den är tänkt att vara, nämligen ett av många redskap avsedda för att förbättra och utveckla svensk skola.Dessutom är det fel att låta lärare i yrkesämnen och i modersmål få sätta betyg även när det saknas legitimation. framförde jag att jag har förståelse för att det kan vara svårt att hitta legitimerade lärare, till exempel yrkeslärare och modersmålslärare, och att det därför också kan behövas undantag . Men när man väljer att skjuta upp reformen menar jag att regeringen har en möjlighet, om viljan finns, att rätta till de problem som reformen innehåller och som jag har anfört här. Jag tycker inte att det är seriöst att bygga in undantag i det nya systemet. Det är ett hot mot en likvärdig och rättvis skola. Om man har otur skulle det också kunna innebära att reformen blir ganska tandlös. Det inte är fler bakslag reformen behöver.Jag har ont om tid, men jag vill komma med några snabba reflexioner från dagens debatt. Jag håller med om att man kan anklaga regeringen för mycket. Det kan man göra. Det finns mycket som skulle ha kunnat göras bättre. Det gäller till exempel tilltron till att vissa enskilda reformer kommer att lösa alla problem.Men den kursändring som regeringen har genomfört i den svenska skolan är i stora drag mycket bra. Det har jag sagt förr, och det står jag fast vid. Den är välkommen. Det står jag för.Jag tycker faktiskt att det är lite hårresande när försöker påskina att skolans misslyckande skulle ha börjat 2006. Så enkelt är det inte. Ingen ska inbilla mig att det var då det började och att allt var perfekt . Så är det inte. Jag vill påminna om att det var Socialdemokraterna som drev igenom kommunalisering. Kommunaliseringen är det absolut största fiaskot som vi över huvud taget kan hitta i svensk skolhistoria. Där har vi huvudanledningen till att det ser ut som det gör i svensk skola, det vill säga att den är alltmer splittrad och segregerad.Socialdemokraterna bär också ett ansvar för att skolan har blivit mer otrygg och våldsam och för att resultaten har sjunkit. Socialdemokraterna bär ett mycket tungt ansvar för våra växande utanförskapsområden där allt fler elever tvingas lämna skolan med ofullständiga betyg och går rakt ut i ett permanent utanförskap. Det kan vi inte komma ifrån. Jag tycker inte att Socialdemokraterna ska smita undan sitt ansvar.Det här var ett kort anförande. Jag har egentligen betydligt mer att säga. Jag tackar för ordet och kommer att återkomma i en följdmotion.