kam-pd · GZC120120613pd · 2012-06-13 09:00:00 — Den balansen har jag inga förhoppningar om att hitta tillsammans med , för han är alldeles för kategorisk i de här frågorna. Det är tråkigt.Jag tycker att lite grann ska försöka balansera sin retorik när det gäller privata alternativ i välfärden. Jag kan konstatera att när talar om likhet i välfärden handlar det om riskkapitalbolagens lika rätt att tjäna pengar på våra skattepengar i alla kommuner. Det är högerpolitik. Du bedriver högerpolitik, !Du ägnade en betydande del av ditt anförande åt att tala om svenskhet och om nationaldagen. Jag kan förstå att man är stolt över att vara svensk. Jag är till och med stolt över när hon i vann schlagerfestivalen för Sverige.Men en sak funderar jag på när det gäller er svenskhet och det är hur ni ser på partier i andra länder. Själv var du väldigt tidigt ute och gratulerade Sannfinländarna när de gjorde stora valframgångar i . Mig veterligt är Sannfinländarna det enda partiet i världen som går till val på att vara emot just svenskhet. Hur hänger det här ihop? Möjligtvis finns det då sju partier i denna församling som går till val på att vara emot svenskhet.För att avsluta diskussionen om privata utförare i välfärden: Det jag försökt belysa i det sagt är att så fort det handlar om privata utförare i välfärden är det stora riskkapitalbolag som skor sig på stackars arbetare och på sjuka och gamla. Men det är inte bara så. De utförarna finns, men det finns också väldigt många seriösa utförare.Jag har besökt en rad äldreboenden runt om i landet där de boende är oerhört glada över och oerhört nöjda med det de får. De är mycket nöjdare än de skulle ha varit om de hade haft omsorg, helt enkelt därför att det de valt mycket bättre passar för deras situation. Vad ska vi säga till alla dessa om vi ska förbjuda privata alternativ i vården? Det är inte seriöst. Låt oss hitta en balans. Jag diskuterar gärna med om hur vi ska kunna hitta denna balans och komma bort från riskkapitalbolagen och ändå kunna behålla det som är bra. Jag diskuterar alltså gärna de frågorna. Jag hade egentligen inte tänkt begära replik, men när jag hörde inlägg kunde jag inte låta bli att göra det.Jag är svensk, och jag är stolt över vårt land. Jag är stolt över det som byggt . Vi har skäl att vara oerhört tacksamma för att få bo i det här fantastiska landet - ett land som byggts av initiativkraft, öppenhet, tolerans, nyfikenhet, tillit, flit och väldigt många andra viktiga egenskaper. Vi har också haft en del tur när det gäller naturresurser och annat. Vi har väldigt mycket att vara stolta över när det gäller den människosyn som präglat vårt land - det solidariska sätt på vilket vi tar hand om varandra. Vi har många viktiga värderingar tillsammans.Här står och i ett näst intill obegripligt inlägg talar om att vi inte tillåts fira , om att det finns en ängslighet och ett självförakt och om att en splittringspolitik bedrivs. Detta sker efter det att firat nationaldagen. Det har tv-sänts så att alla svenskar kunnat se det. Hundratusentals svenskar har i hembygdsföreningar och i andra sammanhang viftat med svenska flaggor och varit stolta över det som står för. Då talar om ängslighet och självförakt och om att man inte tillåts firande! Jag undrar vad vill ha sagt med det inlägget. Vad är meningen med den typen av resonemang? Jag håller med om den första delen av det som sade. Det finns mycket som är bra med vårt land, och vi har mycket att vara stolta över. Det finns många goda värden som har byggt det här landet och det samhälle som vi lever i . Som jag försökte säga i mitt anförande glömmer vi ofta bort det som tidigare generationers svenskar har uträttat för att vi ska kunna leva i det samhälle som vi lever i . Det lyfts inte fram på nationaldagen. , vad är det för datum egentligen? Varför firar vi ? Det gör vi för att valdes till kung. Varför var det bra? Han var en riksbyggare, hävdar många. - det fogdevälde som den svenska nationen stod under - fick sitt definitiva slut. Vi firar svensk självständighet, svenskt självbestämmande och svensk frihet. Det är bortglömt . Det är inte det man hyllar på nationaldagen. På dem som officiellt hyllar och firar den svenska nationaldagen låter det som om och det svenska samhället uppstod för 20, 30, sedan. Det är det moderna som framhålls. Det får man gärna göra, men inte bara det. Varför kan vi inte också framhålla tidigare generationers svenskar som har uträttat något gott för vårt land? Det finns många sådana, men det hör man aldrig i diskussionen.Det är det jag menar. Varför är vi så ängsliga? Varför kan vi inte lyfta fram något som har varit bra innan splittringspolitiken tog sin början? Det är det jag gärna skulle se, men jag upplever att det finns en ängslan för det. Det är inte bara jag som gör det. Efter det tv-sända nationaldagsfirande som både jag och besökte på fick jag mycket respons från många människor - svenskfödda och invandrare - som uttryckte att de upplevde det som märkligt att vi bara firar det moderna nya . Man kan säkert ha synpunkter på vad som lyfts fram i olika sammanhang, men jag är säker på att det vid många firanden runt om i har lyfts fram viktiga personer och viktiga sammanhang i föreningar och civilsamhället som har betytt mycket när som vi känner det har vuxit fram.Väldigt många av de saker som har betytt mycket för det vi har handlar om öppenhet, tolerans, nyfikenhet på andra och en önskan att lära av andra. Det är det som har gjort till ett framgångsrikt samhälle. Det handlar också om respekt för varandra och om alla människors lika värde.Jimmie talar om splittringspolitik. Det är precis det som hans parti står för. Vi och de, ni och vi - det är det som är grunden. Man vill hitta någon annan som står för problemen så att man själv kan framstå som lite bättre. Jag hittar gärna någon annan - sju partier i till exempel - som har skapat de här problemen. Det är i alla fall inte jag. Jag har ingen makt över huvud taget, så jag har inte skapat några problem, och ändå finns det problem. Dem har och hans kolleger skapat.Det är det som är utgångspunkten. beskriver ett öppet, fantastiskt samhälle där vi bejakar mänskliga rättigheter. Det låter ju väldigt bra. Men det finns en baksida av det moderna , nämligen det splittrade samhället, det samhälle som har gigantiska problem med segregation och utanförskap. Om vi nu är så öppna och fantastiska som vi tror att vi är, så vidsynta och duktiga på att integrera människor från en annan del av världen, varför är arbetslösheten då så hög bland dessa människor? Varför är arbetslösheten bland utomeuropeiska invandrare ? Jo, därför att vi har misslyckats. Det fantastiska lyckorike som beskriver och hyllar är ett fantasisamhälle som inte finns på riktigt. Den ekonomiska krisen håller stora delar av i ett järngrepp. Miljoner unga som hoppades på en bra framtid blir arbetslösa och fattiga. Lönerna sänks för dem som redan tjänade dåligt. Den lilla välfärd som byggdes upp på många håll monteras nu ned snabbt. På diktat av Europeiska unionen angrips fackliga rättigheter och kollektivavtal.Samtidigt som det sker rycker Europeiska unionen ut med enorma summor i nya nödlån - senast till . Men vem är det som får hjälp, och vem är det som betalar?Solidariteten i dagens EU har blivit omdefinierad till att skattebetalarna får betala bankernas förluster. När bankerna går med vinst får ägarna den. När det är förlust skickas den till skattebetalarna. Så ser finanskrisens logik ut, enligt Europeiska unionen. Det är bankernas förluster som driver krisen framåt. Det är en avreglerad, spekulativ finansmarknad som är krisens grund.Runt om i påstår högern att det är för stora offentliga utgifter som är krisens orsak. Det förenklade budskapet hör vi även här i . I de flesta fall, det spanska till exempel, är det fel. Underskotten beror på krisen, inte tvärtom.EU:s politik för att mota krisen har inte bara skapat en social katastrof, utan den är även ett ekonomiskt misslyckande där man skjuter problemen framför sig och flera länder nu befinner sig i djup recession. Som svar på krisen måste vi reglera en finanssektor som har gått över styr. Bankernas ägare och även fordringsägare måste ta förlusterna; de kan inte bara skickas vidare. Bankerna kan inte vara undantagna från principen att investeringar även innebär risk.När samhället tvingas rädda delar av den finansiella sektorn ska staten få ägande över bankerna i utbyte. Finanssektorn måste regleras med hårdare krav på kapitaltäckning, förbud mot vissa former av spekulation och en internationell skatt på finansiella transaktioner. Bankerna måste skilja mellan bankverksamhet och finansiell handel. Samhällets garantier och därmed indirekta stöd ska inte gälla finansiell spekulation.Fru talman! Denna kris är också eurons kris. tror fler svenskar på ufon än på euron - kanske något för att fundera vidare över. Den gemensamma valutan förvärrar krisen. Den låser länder med usel konkurrenskraft och fel penningpolitik. Den gör det dyrare för att låna. Det är dags för EU och eurons anhängare att svälja prestigen och de europeiska stormaktsdrömmarna och inse att euron var ett misstag. Krisländer som bör erbjudas en ordnad väg ut ur valutaunionen. Alternativet kan vara den kaotiska vägen.Sverige har klarat krisen bättre än många andra länder. Det beror inte minst på att vi står fria från euron och på att vi har en låg statsskuld. Detta ska vi slå vakt om. Folkets nej till euron ska respekteras och statsskulden ska inte öka. Låg skuldsättning och låga räntor på skulden ger oss större möjligheter att bekämpa arbetslösheten och utveckla välfärden. Men arbetslösheten stiger även i , och investeringarna för framtiden är för små. Inkomstklyftorna ökar såväl mellan rika och fattiga som mellan kvinnor och män. A-kassa och sjukförsäkring måste renoveras och ge de utsatta det stöd som de behöver.Det är nu vi behöver en politik som ökar investeringarna och sysselsättningen. Ställda inför klimatkrisen måste denna politik också vara en grön investeringspolitik. Vi vill investera det enorma ekonomiska utrymme som regeringen använder till sänkt skatt för höginkomsttagare, sänkta arbetsgivaravgifter och sänkt restaurangmoms. Med vänsterpolitik skulle järnvägar renoveras och byggas ut, inte privatiseras. Det är bra för miljön, och det är bra för konkurrenskraft. Med vänsterpolitik skulle nya miljövänliga bostäder byggas där det är bostadsbrist, och gamla slitna fastigheter och skolor skulle renoveras.I Vänsterns får de arbetslösa goda yrkesutbildningar som ger dem arbete och en ny chans. Vi vill satsa på högskola och på forskning.Med rätt politik skulle vi kunna ta täten på områden där de nya arbetena och de nya branscherna växer fram, som biogas, solenergi och vindkraft.Vi vill att fler ska få arbeta med att ta hand om våra barn och äldre för en bra kvalitet och en arbetsmiljö där man orkar arbeta fram till pensionen. I stället för att sänka skatter, vilket inte ger fler jobb, vill vi investera oss ur krisen. Det är arbetarrörelsens klassiska politik för att få fart på hjulen och bygga ett mer jämlikt och ett mer modernt samhälle. Det är en kontrast mot denna regerings trötthet och visionslöshet inför utmaningarna.Fru talman! I krisens spår tvingas människor runt om i att lämna sina hem och sina familjer för att söka försörjning. Allt fler kommer till för att söka arbete och framtid. Vi välkomnar att människor kan flytta mellan länder och söka arbete på annat håll. Men vi vill att alla ska behandlas lika, och så är det inte . I dagens utnyttjas många som kommer hit av skrupelfria arbetsgivare. Lastbilschaufförer får några tusenlappar som betalning och bor i sina lastbilshytter veckor i sträck. Många av dem som städar i rika människors hem är underbetalda och har dåliga villkor. I köken i restauranger i kan man hitta människor som arbetar för och som arbetar alldeles för många timmar. De vågar inte säga ifrån av rädsla för att få sparken. Så ser det ut i dagens . Lönedumpning och diskriminering äter sig in i allt fler branscher. Detta verkar vår regering knappt tycka är ett problem. Detta vill vi i göra någonting åt, och vi har de konkreta förslagen. Vi vill se över hur F-skattsedlar används, vi vill införa ett solidaransvar för huvudentreprenören och vi vill ha ett socialt protokoll i . Det skulle garantera att kollektivavtalen följs i för alla. En sådan politik vinner alla som arbetar på. De som kommer hit utnyttjas inte, och våra villkor på arbetsmarknaden pressas inte tillbaka. Det gynnar seriösa företag som behandlar sina anställda väl, och det minskar skattefusket. På allt fler arbetsplatser breder de otrygga anställningarna ut sig. Merparten av de unga som har ett jobb i har en otrygg anställning. Bemanningsföretag ersätter ordinarie personal. Visstidsanställningar och timanställningar staplas på varandra. Arbetstagaren ska alltid vara utbytbar och alltid vara flexibel. Det ger ett otryggt och dåligt arbetsliv. Vi vill att en fast anställning med ett bra kollektivavtal ska vara det normala på svensk arbetsmarknad. Det ger den som arbetar möjlighet till delaktighet, till ansvar, till inflytande och till att vara någonting mer än en utbytbar kugge. Vi ser fram emot valet . Då kan vi få en ny regering och en ny politik. Då kan vi bekämpa arbetslösheten, öka jämlikheten mellan kvinnor och män och börja minska utsläppen av växthusgaser. En huvudfråga för oss i Vänstern blir att sätta stopp för de ogenomtänkta privatiseringar som har präglat denna regerings politik. Allt fler inser att det privata vinstintresset inte passar överallt. Vi behöver apotek i hela och inte bara där de går med vinst. Vi behöver en järnväg som ger en pålitlig service, inte som är sönderstyckad av några kortsiktiga privata aktörer. Allra tydligast är detta inom välfärden på områden som skola, äldrevård och sjukvård. Här passar inte det privata vinstintresset. Välfärden ska fördelas efter behov. Den ska styras demokratiskt, och den ska vara lika för alla. Men tas den bit för bit över av riskkapitalbolag som alltid sätter sina egna vinster främst. Vi vet att det innebär lägre bemanning, vi vet att det innebär fler otrygga anställningar och vi vet att meddelarfriheten inte gäller där. Riskkapitalbolagen sätter skatteflykt i system med räntesnurror och moderbolag i skatteparadis. Om deras vinster användes för det som de var avsedda för - vård och utbildning - hade det gett 20 000 fler som arbetar i välfärden, 20 000 lärare, undersköterskor, kuratorer och sjuksköterskor som vi verkligen behöver. Lösningen på de utmaningar som vi står inför i äldreomsorgen är inte kortsiktiga vinstintressen. Det är inflytande för boende och personal, det är tillräckligt många anställda, det är en god utbildning och det är rätten till heltid. Därför tackar vi nej till privata vinster i välfärden. (Applåder)I detta anförande instämde , , , , , , , , och (alla V). I riksdagsvalet fick riksdag åtta partier. Det är åtta partier som naturligtvis inte tycker samma sak, och det ska man ha stor respekt för. Fyra av dessa partier har valt att dela regeringsmakten och att pragmatiskt söka lösningar trots att vi inte tycker samma sak, och vi har gemensamt ställts till ansvar för den politik som förs i . De övriga fyra partierna befinner sig i opposition. De delar alla uppfattningen att de vill ha makt, men de vill inte dela den med någon annan. Därför har vi fått höra fyra exempel på revolutioner och kraftiga förändringar av som ska ske i fyra helt olika riktningar, där utgångspunkten är att i princip allt lovas till alla och allt är fel i . Då blir onekligen frågan: Vilka revolutioner erbjuder dessa fyra partier i var sin riktning, och vad gäller i så fall i fall?Låt oss titta på de av reformerfarenheter som har haft och som jag menar har lagt grunden för en stark ekonomi och möjligheter till jobb, och vi har kunnat fortsätta vara ett inkluderande samhälle, förvisso med brister. Det är en lång reformlista där alla punkter har det gemensamt att har varit emot allting. De har varit mot inflationsmål, mot en oberoende riksbank, mot utgiftstak, mot inträde i EU och den gemensamma marknaden, mot pensionsöverenskommelsen, mot avregleringar och mot arbetslinjen. när det rödgröna samarbetet fanns, det som ni nu inte vill tala om eller låtsas som att det existerade, ändrade sig något. Men i egen full frihet och revolutionsromantik har ni i nu återgått till gamla uppfattningar: nej till överskottsmål, nej till utgiftstak, nej till dagens inflationsmål och nej till oberoende. Då blir min fråga: Vad händer med när grunden för vår ekonomi och grunden för vår konkurrenskraft dras undan på det sätt som föreslår? Det som skulle hända med politik, , är att vi skulle få en högre sysselsättningsnivå och större investeringar i samhället. Det är i grunden bra för den makroekonomiska utvecklingen. Det bygger på en politik där man inte kortsiktigt konsumerar sig ur kriserna utan där man faktiskt långsiktigt investerar också för en hållbar utveckling. Att räkna reformer kan vara farligt. Det kan lätt falla tillbaka på en själv. Ser vi på alla avgörande reformer som har skapat det goda svenska samhället i form av välfärdsreformer och sociala rättigheter har vi röstat för i stort sett alla. Ni har röstat emot i stort sett alla, även om ni sällan vill tala om det . Sedan framställer statsministern det som att det här finns en enig regering och en oenig opposition. Det är naturligt att partier har olika åsikter. Men hur enig är statsministerns regering om euron, om kärnkraften, om ingångslönerna och om föräldraförsäkringen? Denna debatt har varit en uppvisning i oenighet från alliansregeringen där alla gör olika utspel . Så ser det ut när man öppnar tidningen . Man ska ha den ena myndigheten efter den andra som kontrollerar till exempel när det gäller äldreomsorgen. Det är svårt att hålla koll på allt som händer i svensk politik. Men ni ska faktiskt regera tillsammans. Det enda som man vet är att det är ni moderater som i slutändan bestämmer oavsett vad de andra småpartierna faktiskt säger. Det verkar som om statsministern nu helst talar om vad som händer om , när ni har förlorat makten. Jag kan förstå det eftersom ni verkar ha brist på idéer i dagens svenska politik. Men ni är faktiskt skyldiga att säga vad ni ska göra för att få fler i arbete, för att öka investeringarna och för att åtgärda klimatproblemen. Vi samarbetar gärna med andra partier. Vi kompromissar gärna med andra partier. Men då ska det vara en annan inriktning på politiken. Vänsterpartiledaren har lovat att ni ska vinna valet. före valet är det klart. meddelar nu att det blir valseger. Jag har sett denna typ av försök att ta ut segern i förskott förut i mitt eget parti. Jag har sett hur vi har gått från höga opinionssiffror till att få ett annat valresultat. Jag har lärt mig vikten av ödmjukhet, . Det saknas i den svenska Vänstern. Vi får väl se på valdagen 2014 vad som blir det faktiska valresultatet. En ny regering, sade . Tror han att han får vara med i den regeringen? Tror han att det finns någon förberedelse för att ska ha något inflytande, att den revolution som har rullats ut här från vänsterpartiledarens anförande på något sätt ska göra några märken i denna politik? Hur vet vi det? Vi får inga svar. Det är fyra partier i opposition som vill ha makt men som inte vill dela den med någon annan. Då föredrar jag vår pragmatism, till och med när vi ibland är lite oense. Men det är ett bättre svar. Självklart är det väljarna som avgör vem som får makten i . Men vi är beredda att ta fullt regeringsansvar för en politik som ökar sysselsättningen, gör någonting åt klimatproblemen och stoppar de ideologiskt motiverade privatiseringarna. Vi kommer att ge besked både om politik och om regeringsalternativ i god tid.Problemet nu är att vi har en regering som går på tomgång och som hellre talar om vad som händer om den förlorar ett val om än talar om vad den ska göra under dessa fram till valet. Det är det stora problemet i svensk politik . Ni är slut. Ni har slut på idéer, ni är tomma och ni är trötta. Ni har ingenting att säga när arbetslösheten stiger, när utsläppen av växthusgaser ökar och när otryggheten griper omkring sig på arbetsmarknaden. Det är vårt verkliga problem just . Det finns två halvt charmiga perspektiv på . Det första är att de som politiker alltid vet bättre än någon annan vad som är bäst. Det andra är att det bästa för mormor, för eleven och för patienten aldrig kan vara någonting annat än den offentliga inrättningen. Och visar det sig att det finns något som är bättre än det offentliga ska det förbjudas. Detta kan inte sammanfattas som någonting annat än en effektiv jantepolitik. Ingen får sporras och ingen får vara draglok, utan alla ska vara av samma undermåliga kvalitet.Vänsterpartiet är emot all form av valfrihet inom välfärden. För mig är det inte vem som äger väggarna som är det viktigaste, utan det viktigaste är att tjänsterna levereras med värme och kvalitet och att den enskilde får bestämma, välja och välja bort. Det fria skolvalet har till exempel öppnat dörrar som var stängda för ambitiösa flickor med invandrarbakgrund och för drivna pojkar från hem utan studietraditioner.Jag skulle vilja fråga om er ideologi och er övertro på att det är ni vänsterpolitiker som vet vad som är bäst för enskilda människor är viktigare än den miljon svenskar som har valt privata vårdcentraler, de av eleverna som har valt friskolor eller de elever som väljer en ambitiös skola utanför sitt bostadsområde. Hur kan sätta sig över dessa människors val och valmöjligheter och säga att det är fel, fult och förbjud? Jag skulle vilja tacka för den frågan. Den ger mig möjlighet att förklara vår politik. Vi är inte emot att man får välja vilken vårdcentral man går till. Vi är inte emot privata aktörer i äldreomsorgen. Vi är inte emot att man kan ha stiftelser, kooperativ och olika inriktningar på verksamheten. Vi tror att det också är bra för utvecklingen av den offentliga verksamheten, som minsann ofta har sina brister och behov av att utvecklas. Det vi vänder oss emot är att man ska plocka ut privata vinstpengar ur den här verksamheten till miljardvinster i riskkapitalbolagen. Det är det vi är emot.Det vi hävdar i den svenska debatten är normalt i vår omvärld. Åk till och se hur skolan fungerar där! Åk till och ! Man kan till och med åka till och se ett mer restriktivt system när det gäller att plocka ut vinstpengar ur skolan. Det är som är extremt när det gäller privatiseringar.Vi menar att det går upp för allt fler människor att detta fungerar dåligt. Det ger en ojämn service. Det missgynnar landsbygd och glesbygd och gynnar storstäderna. Det undandrar avgörande resurser som hårt arbetande människor har betalat in i skatt. Dessa resurser skulle gå till de äldre, till skolan och till grundläggande service, men i stället försvinner de till riskkapitalbolag som tackar för det genom att skära ned på bemanningen och genom att ha otrygga anställningar.Vill man ha en politik som tar ansvar för att skattepengarna ska användas på rätt sätt och för att valfrihet handlar om innehåll och inte om valfrihet för profitörerna är det man kan rösta på i svensk politik, och det är jag stolt över. Det är varken seriöst eller konstruktivt att som skylla de utmaningar som svensk välfärd står inför på mångfald och valfrihet. definition av valfrihet är inte någon annans definition av valfrihet. Valfrihet handlar inte om att utgå från kommunala politikers möjligheter att driva offentliga inrättningar utan om möjligheten för den enskilde, för min mormor, för min syster som är elev eller för patienten som besöker vårdcentralen, att välja det alternativ som fungerar bäst för dem. I de kvalitetsmätningar som har gjorts i de sektorer inom välfärden där vi har fritt val visar det sig att såväl brukare och föräldrar som medarbetare och lärare är nöjda.Jag blir beklämd när jag ser historia. De har röstat nej till valfrihet inom skolan och välfärden och nej till fler apotek.