· GZ10401 · 2012-06-15 09:49:16 — har frågat utrikesministern om vilka åtgärder han avser att vidta för att säkerställa att svenskt och europeiskt bistånd inte demoleras, rivs eller förstörs av israeliska myndigheter samt vilka åtgärder han avser att vidta med anledning av de biståndsprojekt som redan förstörts.Interpellationen har överlämnats till mig för besvarande.Sveriges bistånd till den palestinska myndigheten är en viktig byggsten i arbetet med att bidra till en hållbar lösning på den israelisk-palestinska konflikten. Vårt stöd till palestinierna uppgår till ca . Det fokuserar på statsbyggande och bidrar bland annat till att stärka demokratiska institutioner, mänskliga rättigheter och att stödja det civila samhället. Vi arbetar även med insatser för att förbättra infrastruktur och vattenrening, särskilt i där behoven är oerhört stora. Det svenska stödet inkluderar också ett omfattande humanitärt stöd, särskilt till för palestinska flyktingar - Unrwa.Jag har vid ett flertal tillfällen klargjort att det är oacceptabelt att biståndsprojekt på de palestinska områdena, i såväl östra och som , försvåras, fördyras eller förstörs. Vid mitt besök i och var villkoren för det svenska biståndets genomförande ett viktigt ämne i samtalen. I högnivåorganet för samordning av palestinskt bistånd, Ad hoc tar och andra viktiga givare upp de negativa effekter som ockupation har på biståndet.Frågan tas även återkommande upp av EU-dialogen med och diskuterades vid EU:s senaste utrikesministermöte . I rådsslutsatserna uppmanar EU att samarbeta med palestinska myndigheten och tillåta ökad palestinsk access och kontroll över område C, där har fullt administrativt ansvar och säkerhetsansvar.Slutsatserna fastslår också att EU kommer att fortsätta ge finansiellt stöd för utvecklingsinsatser på område C och att vi förväntar oss att dessa skyddas för framtida bruk.Vad gäller frågan om åtgärder för redan förstörda biståndsprojekt är det viktigt att minnas att ägarskapet för projekt har övergått till palestinierna när projektet beviljats. Det innebär att det är palestinierna och inte givarna som rättsligt skulle ha möjlighet att kräva kompensation för förstörda projekt. Men oavsett detta är det och EU:s åsikt att förstörelsen av palestinska biståndsprojekt är oacceptabel och måste upphöra, vilket har framförts tydligt till . har 62 byggprojekt finansierade av , , , , och EU rivits av de israeliska myndigheterna. Över 110 byggprojekt har fått rivningsbesked eller order från myndigheterna om att man ska stoppa byggnationerna. av all palestinsk infrastruktur som förstördes var biståndsfinansierad bland annat av EU.De här projekten handlar om vattencisterner, förnybar energi, bostäder, lokaler för djurhållning, jordbruksbyggnader och vatten- och avloppsledningar. har uppskattat värdet av de biståndsprojekt som den israeliska armén förstörde till ett värde motsvarande . Av dessa pengar beräknas vara direkt EU-bistånd. Framför allt handlar det om förstörelse av palestinsk infrastruktur och bostäder.Det är helt oacceptabelt att en stridande ockupant förstör för civilbefolkningen. Det är ett brott mot den internationella folkrätten, och enligt är det att jämställa med krigsbrott mot civilbefolkning. Jag tycker att det här är synnerligen allvarligt, och det internationella samfundet måste inta en betydligt hårdare och tuffare attityd mot denna typ av utmanande övergrepp som sker planerat och med kontinuitet.Jag tycker att det är vällovligt att regeringen har tagit upp frågan om det orimliga i den israeliska statens agerande direkt med statsledningen i . Det är också vällovligt att frågan har avhandlats vid och att EU tar upp det hela i dialog med . Men de frågor man ställer sig är om det här leder till resultat. Med vilken hårdhet sätter EU tryck på på grund av detta oerhört utmanande agerande?När det inom ramen för ett biståndsprojekt i för förekom korruption fick man betala tillbaka av totalt 50 miljoner. Då markerade mycket tydligt att om svenskt stöd ska utgå till måste fortsätta att leva upp till sina åtaganden. Det vill säga, det fanns en nolltolerans mot korruption. Med som exempel inleddes en sådan debatt. Det genomfördes omfattande revisioner av hälsoprojekten som var aktuella i det här fallet.I fallet agerade regeringen med viss tydlighet och hårdhet. När det gäller systematiska förstörelse av biståndsprojekt åligger det ytterst, enligt , palestinierna att agera. Då ställer man sig frågan: Tror att som ockupationsmakt är beredd att i någon djupare mening lyssna på palestinska protester eller skadeståndskrav? Kommer krav på ersättning över huvud taget att tas på allvar av en ockupationsstat som bygger bosättningar, drar nya vägar på ockuperat område och återkommande bryter mot internationell lag och rätt på ockuperat område? Kommer över huvud taget att bry sig om den typen av ersättningskrav?Slutligen: Har regeringen diskuterat med palestinierna om att göra gemensam sak med dem och tillsammans kräva ersättning och skadestånd? Har EU lyft upp perspektivet att tillsammans med palestinierna kräva ersättning och skadestånd? Tack, , för att vi här har möjlighet att diskutera så att jag också kan redogöra för hur regeringen ser på detta och tack för många av de frågor som ställs i interpellationsdebatten! Det är frågor som jag själv också brottas med, givet de krav vi ställer på att bistånd varaktigt och långsiktigt ska bidra till effekter för civilbefolkningen.I grunden ligger här en konflikt mellan israelerna och palestinierna. För min del handlar det här väldigt mycket om hur vi ska kunna se till att israelerna tar våra synpunkter på allvar, givet det ibland till och med kränkande sätt som jag tycker att ockupationsmakten hanterar den palestinska myndigheten på i de här frågorna. Hur ska vi kunna få dem att ta detta mer på allvar? Det är mycket bra frågor.Rent juridiskt är det så att som biståndsgivare inte längre har den juridiska avtalsmöjligheten att ställa israelerna till svars mer än moraliskt. Frågan är då om vi kan göra mer tillsammans med palestinierna och om de då skulle bli tagna mer på allvar. Det är en dialog som förs, och det var just därför jag för bara någon dryg vecka sedan träffade både palestinska och israeliska motsvarigheter för att säga att vi nu måste ställa oss den här typen av frågor: Ska vi fortsätta att finansiera ockupationen?Som säger var jag i samband med glasklar med att vi inte kan fortsätta ge bistånd om vi inte vet att pengarna kommer fram på rätt sätt. Det här är ungefär en motsvarande situation, och jag är glad att noterar med vilken tydlighet vi har agerat. Men då kommer också frågan om vi på motsvarande sätt som i fallet skulle sluta stötta palestinskt statsbyggande och sluta med de som vi ger för att underlätta för palestinierna.Det är just därför vi måste brottas med den här typen av frågeställningar givet att ockupationen fortsätter, givet att det tyvärr är så att den politiska lösningen på konflikten och fredssamtalen inte sker med det resultat som vi alla hade förväntat och önskat oss skulle kunna ske.Det stämmer också att byggprojekten förstörs och att EU nu gemensamt och på ett helt annat sätt än tidigare trycker på politiskt. Det är därför vår utrikesminister jobbade hårt för de rådsslutsatser som antogs, för jag tror att det är väldigt mycket område C som kommer att beröras i den framtida debatten. Precis som noterar sker det här arbetet väldigt mycket tillsammans och inom ramen för EU-samarbetet för att det ska vara en tillräcklig tydlighet.Jag tycker att vi gör det här på både ett hårt och konsekvent sätt. Vi tar det på allra största allvar, men det är inte helt enkelt.Jag kan också konstatera, herr talman, att efter att ha varit på plats i dessa områden och sett den frustration det skapar att driva verksamhet i rivningshotade objekt förstår man att bara den lilla skadan, i det stora hela, är påtaglig för vardagslivet, för barn i en beduinskola på område C. Det är fullkomligt oacceptabelt med de beslut som finns om rivningsbesked och också de rivningar som allaredan har skett av sådant som syftade till att underlätta för palestinierna att kunna leva ett drägligt liv. Jag läste en artikel i går från där man säger - det bör väl gälla - att i går meddelade israeliska myndigheter invånarna i och sina intentioner att genomföra en rivning av hus, lägenheter och förnybar energi . Det handlade om en komplett destruction, en nedmontering av den aktuella kommunen.Vid sidan av dessa ligger två andra byar där man tänker montera ned sex olika sol- och vindenergisystem. Det berör 500 personer. Dessa system ger energi till lyse, till kylskåp och till jordbruksproduktion.Det här är sådant som sker kontinuerligt, i stort sett och på ett planerat sätt. Det är en israelisk ockupationsmakt som med precision och planering driver igenom en konsekvent förstörelse. Det är oerhört utmanande.Jag förstår att man från regeringens sida och från EU:s jobbar med den här frågan, men jag har ännu icke i praktiken sett den typen av initiativ där man tillsammans med palestinierna gör sak av att faktiskt kräva ersättning, återbetalning, där man ställer den israeliska statsledningen inför faktumet att de måste ta ställning till en sådan framställning från palestinier och från biståndsgivande länder, där de får ta det och också ge ett officiellt svar på hur de ser på saken och vad de tänker göra åt den. Jag tror att man helt enkelt måste ta det steget så att det blir ett konkret ärende som de inte kan ta sig ur på annat sätt än att ge ett besked. Man måste nog flytta fram den positionen. Det de gör är ju helt orimligt.Det är nog inte rimligt att säga att som en konsekvens av det här beteendet slutar vi stödja det palestinska statsbyggandet och går inte in med bistånd. Det leder ju i förlängningen bara till att den förstörelse som israelerna bedriver har nått ytterligare ett syfte, att man har spelat dem i händerna. Det ser inte jag som någon väg, utan den väg jag ser är att trappa upp kraven på . Gör gemensam sak med palestinierna officiellt! Ställ krav på återbetalning av det de har förstört helt enkelt! Sedan får man väl se vad som händer i nästa steg. Men israelerna måste känna på allvar att omvärlden menar någonting, att det här är orimligt och att de inte kan prata sig ur det. De måste begripa att så här kan man inte bete sig.Sedan har vi hela komplexet med fredsförhandlingar och den typen av överläggningar och balanser, men det är ju en fråga vid sidan av dagens debatt. Det här kan vi ju koppla till hur man i ett ockupationsläge ska agera enligt internationell lag och rätt. Då har faktiskt ockupationsmakten ansvar för att också underlätta för civilbefolkning, och det gör man definitivt inte genom den här typen av åtgärder. Historien om den här ockupationen är att konsekvent bryter mot internationell lag och rätt och det som säger. "Utmanande" är ett av de många bra ord som finns kring just hur israelerna gör vad gäller förstörda projekt. Det handlar som sagt inte bara om installationer av vind- och solkraftverk för att få ordning på vatten- och energibrist. Det handlar också om skolor och annat som uppfattas vara säkerhetsrisker för den israeliska staten. Jag tror att man gör allvarliga felbedömningar. Jag tror också att den här systematiken, parad med en expansiv bosättningspolitik, direkt motverkar egna intressen.Vad gäller återbetalningsskyldigheten är det viktigt att vi igen säger att det måste vara palestiniernas egna initiativ, att de juridiskt vill driva en process mot ockupationsmakten. har FN lyckats få återbetalning av staten . Men det jag tror att det handlar lite grann om är att kostnaderna för ockupationen nu börjar visa sig än mer tydligt, och man börjar diskutera vart den notan ska skickas.Jag är tacksam, herr talman, för att den här interpellationen också ger oss en viss vägledning i det framtida svenska biståndet till , hur vi ska göra nu och att lösningen inte är att dra sig ur utan att kunna använda utvecklingsengagemang, förutom vårt stora humanitära stöd, för att se i vilken verklighet det svenska biståndet ska fungera. Vi kanske tyvärr får planera utifrån att det inte finns ett fredsavtal, att det fortfarande kommer att råda ockupation, att situationen i är fruktansvärd, att vi får en anledning, inte minst från EU:s sida, att titta mer på område C, västra , och se lite grann på hur biståndet i denna trängda och för befolkningen mycket svåra situation ska kunna verka för att göra skillnad i enskilda människors liv. Det är rätt svårt och ett rätt angeläget bistånd. Jag är tacksam för att vi har en möjlighet att nu diskutera detta, för den långsiktiga strategin för svenskt utvecklingssamarbete med de palestinska områdena kommer att gå in i en intensiv regeringsberedning med Sida, och därför är jag väldigt glad för den här interpellationen. Visst är det i formell mening ett juridiskt ansvar för palestinierna att ta upp frågan om de vill ha ersättning för förstörda biståndsprojekt, eftersom ägaransvaret ligger där. Men vi återkommer ju ständigt till det problemet: Med vilken kraft kan de driva det här i praktiken? Kommer att bry sig om vad de säger? Kommer de att på något vis respektera det palestinierna för fram? Jag är ytterst tveksam till det. Det är där perspektivet med EU:s insats och massiva uppbackning i ett sådant läge kommer in och att när det gäller de saker vi har finansierat ger en massiv uppbackning och tydlighet i sammanhanget. Man får lov att göra det här, formulera det och ha en gemensam strategi för hur ersättningsfrågan ska drivas så att det här inte blir bara ett mellanhavande mellan palestinierna och . Då kommer det att falla ut i stort sett i ingenting.Man får ju tänka på att det är israelerna som med planerad systematik, och jag menar det, med planerad systematik, på ett kontinuerligt sätt genomför den här typen av förstörelse. Det exempel jag gav från de båda byarna visar ju på tydligheten: Ni har på er. river vi kåken du bor i. har vi sönder energisystemen som går till el till ert jordbruk. Vad är det för någonting? Det är ju rått, brutalt, cyniskt. Det är en ockupationsmakt som bryter konsekvent mot ingångar.Om den här interpellationen i någon mening kan påverka så att regeringen tillsammans med palestinierna också driver frågan i EU att tillsammans med palestinierna spetsa kraven och gemensamt driva att försöka få ersättning för förstörda projekt har vi ju kommit någon vart. Jag är glad att utgår från EU:s gemensamma politik för att vi just ska kunna få ett starkt genomslag för våra positioner. Redan under det svenska ordförandeskapet i EU 2009 tog initiativ till att vi skulle ha en gemensam EU-förteckning över de förstörda biståndsprojekten. refererade till just den i inledningen av den här debatten. Frågan har återkommande tagits upp med israeliska företrädare av EU-delegationen i . Vid mina egna besök i regionen, vid och , tar jag också upp det. Vi jobbar både med ett EU-spår och med ett svenskt spår.Rådsslutsatserna och den gemensamma EU-förteckningen har följts upp i samband med utrikesministrarnas möte . Då diskuterades förutom fredsprocessen i också just den oroande utvecklingen i område C på , som är under full israelisk kontroll, men där vi också har väldigt mycket av de förstörda biståndsprojekten. Av de rådsslutsatser som antogs vid mötet framgår det mycket tydligt att EU förväntar sig att ser till att EU-investeringar i biståndsprojekt skyddas för framtida bruk.Min avsikt är att verkligen följa upp och implementera dessa rådsslutsatser och gå till mötes i det han ber om. Vi håller redan på med detta. Vi är återkommande på kring det oacceptabla, och vi gör allt vi kan för att skapa möjligheter för en fredsprocess i . Detta är inga biståndsberoende människor. Detta är människor som, om de kunde få leva i fred och säkerhet gemensamt, skulle kunna utveckla regionen till att bli väldigt dynamisk och en förebild för de övriga delarna av . Därför jobbar vi både med det långsiktiga biståndet och med de kortsiktiga humanitära behov som finns på grund av avsaknaden av fred. Jag är tacksam för att vi fick en chans att diskutera dessa frågor .