· GZ10249 · 2012-03-01 20:11:22 — har frågat mig vilka ytterligare åtgärder jag är beredd att vidta för att stärka allmänintresset och kundernas ställning på den svenska bankmarknaden.Konsumenten ska kunna känna sig trygg på bankmarknaden. Detta gäller i alla situationer när konsumenten kommer i kontakt med banker och andra finansiella företag, vare sig det handlar om att spara till en buffert, låna till en bostad eller planera inför pensionen. Ett grundläggande problem är dock att konsumenterna och de finansiella företagen möts på en ojämn spelplan. Konsumenterna befinner sig i ett underläge, och därför arbetar regeringen med att stärka deras ställning. Regeringen har till exempel gett ett kraftigt ökat anslag för övervakning och tillsyn av finansiella företag. och ser också över marknaden för rådgivningstjänster inom ramen för sin löpande tillsyn, bland annat eftersom gränsdragningen mellan försäljning och rådgivning behöver bli tydligare.Regeringen har även inlett ett samarbete med branschen och forskare för att komma fram till hur information till kunderna, till exempel om avkastning, risk och avgifter, ska redovisas på ett tydligare och mer lättbegripligt sätt. För att stärka konsumenternas kunskaper om vad olika finansiella tjänster och produkter innebär satsar regeringen på utbildningssatsningar i regi. Det är också glädjande att området privatekonomi har förtydligats i de nya läroplanerna för och motsvarande skolformer samt i det ämnesinnehåll som alla elever i gymnasieskolan läser. För att stärka kundernas ställning på bankmarknaden är det också viktigt med ökad rörlighet. Det ska vara enkelt att byta bank, förvaltare och att välja bort dyra fonder och försäkringsprodukter. Ökad rörlighet pressar de finansiella företagen att erbjuda alla kunder bättre villkor och är ett led i att förbättra konkurrensen på finansmarknaden. Regeringen har som del i arbetet med att öka rörligheten bland annat tillsatt en utredning för att se över flytträtten av försäkringssparande. Betänkandet från den utredningen är planerat till juni.Låt mig också betona att regeringens hållning är att det är bankerna, inte skattebetalarna, som ska bära kostnaderna för de risker som bankerna tar. Det är således inte fråga om att riskerna har socialiserats, som interpellanten framställer det. Syftet med stabilitetsavgiften har varit just att eventuella stödåtgärder i första hand finansieras av kreditinstituten själva. , som regeringen tillsatte , kommer bland annat att föreslå ett system för hur denna avgift ska kunna riskdifferentieras. Detta är just för att avgiftens storlek ska avspegla hur stor risk det enskilda institutet tar. Regeringen har också föreslagit att kapitaltäckningskraven för de svenska storbankerna ska skärpas. Mer motståndskraftiga banker gör att systemet som helhet blir mer robust och att riskerna för bankernas ägare blir mindre och ägarnas vinstkrav kan sänkas. Det är därmed inte rimligt att bankerna använder förslaget om högre krav på kapitaltäckning som förevändning för att belasta sina kunder med exempelvis högre bolånemarginaler. Regeringen har gett i uppdrag att övervaka bankernas anpassning till de nya reglerna, däribland hur bolånemarginalerna utvecklas. kommer att publicera en första sådan rapport i mitten av maj.Regeringen vidtar alltså ett flertal åtgärder för att stärka konsumentens ställning på finansmarknaden och vi följer noga den fortsatta utvecklingen. Vi fortsätter att arbeta för att konsumenten ska känna sig trygg på finansmarknaden. Jag börjar med att tacka för svaret från statsrådet. Jag ska inledningsvis säga att vi är överens om ganska mycket. Jag kan inte ta ställning till huruvida vi är överens om de 28 punkterna eller hur många av dem vi är överens om, men det är i varje fall en hel del som vi är överens om. Det gäller både avsikterna att förbättra informationen och att öka kapitaltäckningskraven på bankerna.Sedan är det en annan sak att vi inte vill att de ökade kraven ska vältras över på kunderna eller att det ska gå ut över utlåningen.Jag tror till och med att vi är överens om vad som ska hända om en systemviktig bank fallerar. Där är vi ganska ensamma i om att tycka att staten i det läget ska kunna gå in och ta över banken till marknadspris.Allt är vi dock inte överens om, och det är därför vi har den här debatten. Det vi inte är överens om är var fokus i fortsättningen ska ligga. Regeringen och finansmarknadsministern uppehåller sig mycket vid att man ska rätta till obalansen på marknaden genom att stärka kunderna med hjälp av information och utbildning. Här finns det faktiskt en röd tråd från den tidigare finansmarknadsministern . Han och jag hade en interpellationsdebatt där han uppehöll sig mycket vid att vi skulle starta en folkbildningskampanj för att lära människor hur bankerna fungerar och att genomskåda avgifter och information. Detta är ett huvudnummer också på åtgärdslista. Det är kunderna som ska stärkas med hjälp av information och lära sig se igenom vad som är svårt att se igenom. Man ser framför sig hur dubbelarbetande ensamstående föräldrar med hjälp av studiecirklar och utbildning ska försöka sätta sig in i hur den här marknaden fungerar.Faktum är ju att den finanskris som vi har upplevt uppstod bland annat därför att inte ens de som ska begripa sig på finansmarknaden gjorde det. Inte ens bankdirektörerna visste i själva verket vad som pågick på deras banker. Detta var en av anledningarna till att vi fick finanskrisen. Man visste inte var riskerna fanns.Nu ska kraven ställas på medborgarna, på kunderna. Där är tyngdpunkten i regeringens agerande fel. Kunderna ska sätta sig in i hur bankernas produkter i själva verket ser ut och värdera de olika erbjudandena.Jag såg en diskussion i en morgonsoffa i tv för inte så länge sedan. Jag ska återkomma till den i nästa inlägg. Där sade att det gällde för kunderna att byta bank och använda sig av detta. Då sade reportern ungefär så här: Ska man ta ledigt för att sätta sig in i hur det fungerar och vilka erbjudanden som är bäst?Min bild av människors frihet eller vad vi vill åstadkomma är en annan. Vissa saker ska bara fungera. Det är politikernas uppgift att se till att strömmen kommer genom de två hålen i väggen och att bankerna är att lita på. Man ska inte lägga alltför mycket ansvar på medborgaren själv som ska lära sig välja och ägna massor av tid åt det. Jag tycker i stället att medborgarna ska kunna ägna tid åt sin familj, att åka skidor och att läsa romaner. Låt mig börja så här. Det som jag tycker har byggt starkt är folkskolereform och Gripenstedts insats som finansminister. Det är ABF i stor utsträckning och det är ansvarsfulla fackförenings- och arbetarrörelseledare som såg till att vi inte hade en massa konflikter i . Och så är det en utbildningstradition som har lett till vårt höga välstånd.Jag trodde aldrig att jag skulle få höra en hög företrädare för Socialdemokraterna ironisera över folkbildning i finansiella sektorn. Men så är det tydligen.Vi säger att det är tre spår. Kunden ska stärkas. Banken ska tvingas bli tydligare, och det ska vara enklare att byta bank.Vi har gett resurser som de inte kunnat drömma om , som i reala termer är nästan dubbelt så mycket som de fick som Socialdemokraterna satt i regeringen. Detta handlar om att stärka tillsynen och tilliten för att kunderna ska känna att bankerna är ordentliga institut. Det är precis det som själv föreslår.Sedan har vi sett till att bankerna ska ha högre kapitaltäckning än man i princip har i något annat land i . Det handlar om att bankerna själva ska stå för en större del av kakan direkt genom att egna pengar ska gå åt när man får en finanskris.Detta måste väl ändå vara någonting som är bra. Jag delar inte synen att det är kunden som får bördan. Däremot är kunden viktig i en marknad, som bankmarknaden är.Vi kan läsa grundkurser i nationalekonomi eller företagsekonomi. Om marknaden ska fungera på ett bra sätt krävs det att säljare och köpare har ungefär samma information om produkten. Det är det som saknas, tycker jag, i finanssektorn.Finanssektorn är väldigt skicklig på att konstruera nya och mer komplicerade produkter, och kunden hinner inte riktigt med. Är det så kan det inte vara en strategi att kunden inte ska få hjälp att genomskåda produkterna, tvärtom. Jag tror att det här är en framtidsfråga för breda befolkningsgrupper. Man måste förstå och lära sig att genomskåda förslag i den finansiella sektorn. Det är möjligt att man inte behöver samma typ av utbildning eller kunskap när man köper andra produkter, men i finanssektorn tror jag att det är extra viktigt. Jag skulle inte drömma om att vara motståndare till folkbildning. Den har naturligtvis en stor och viktig roll i den demokratiska strukturen - självklart. Men det finns områden där det är mer eller mindre lämpligt att förlita sig på folkbildningen.Det är klart att vi ska ha bättre information till kunderna. Det är klart att kunderna, så gott det går, ska sätta sig in i hur de här systemen fungerar och hur produkterna ser ut. Men vad jag säger är att regeringen har för mycket fokus på det och för lite på annat. Det är avvägningen och balansen i detta som jag vänder mig mot.Ni lägger en väldig börda på människor. Det gäller inte bara på det här området. Vi får ha den diskussionen , men människor ska liksom ägna alltmer av sin tid åt att försöka genomskåda vad privata aktörer sysslar med och göra bra val. Jag menar att det i grunden är politikernas uppgift att just lägga en bra grund för detta, inte minst på bankmarknaden.För nästan ett år sedan hade jag en interpellationsdebatt med . Det handlade om privatiseringen av Nordea, eller utförsäljningen av aktier i . Det var en affär som Ebberöds bank hade kunnat vara ganska stolt över. Det var ingen bra affär, om jag säger så. Då svarade mig så här: Frågeställaren antyder att staten genom att sälja bolag frånhänder sig möjligheten att styra utvecklingen på ett antal viktiga områden. I det här fallet var det bankmarknaden.Ja, jag inte bara antydde det, utan det var faktiskt vad jag påstod.Där skiljer vi oss också i uppfattning. Jag tror att man kan göra både och. Man kan agera både som en ägare och som en stark aktör och med andra medel förbättra marknadens funktionssätt.Men det som gjorde att jag ställde den här interpellationen var just debatten i morgonsoffan jag såg på tv. Där lät lite annorlunda än i interpellationsdebatten med mig . Då fick frågan: Varför inte använda bankerna, som staten ändå har ett ägande i? sade inte: Nej, det ska vi inte göra. Vi ska sälja ännu mer, eller vi ska sälja ut . Han sade: Vi är aktiva på , men vi äger i Nordea och kan därför inte göra så mycket. Så var det. Dessutom sade : Vi ställer bara hälften så höga avkastningskrav på som privata ägare gör på sina banker.Jag uppfattar det som ett erkännande av möjligheten att faktiskt använda ett statligt ägande för att styra eller sätta en standard på bankmarknaden. Det gäller informationen också, att man kan ge bra information. Men det gäller inte bara information, utan det gäller även att man naturligtvis kan bidra till en bättre konkurrens och pressade räntemarginaler. Det innebär att man kan göra något i stället för att skälla på bonusarna . I de företag man äger har man ju möjligheten att sätta en standard, att man inte ska ha bonusar. Eller hur?Jag uppfattade det som lite glädjande den där morgonen, som att hade flyttat sig i viss utsträckning när det gäller det här med att ägandet kan användas.Det är väl det som den här interpellationsdebatten från min sida går ut på. Vi är inte oense om att det är viktigt att förbättra informationen - absolut inte. Men när det gäller balansen tycker jag att regeringens åtgärder är för mycket inriktade på att kunden måste ta sitt ansvar, folkbilda sig och så vidare och för lite inriktade på de andra möjligheterna. Då förstår jag bättre, och jag har full respekt för den synpunkten.Jag vill ägna åtminstone en del av till Nordea. Jag och har olika uppfattningar om huruvida staten ska äga Nordea eller inte och hur mycket. Det kan vi diskutera. Där är interpellationerna bra.Men den utförsäljning som gjordes av Nordea gjordes av opolitiska tjänstemän i - de är ofta underbetalda jämfört med hur det är i den privata sektorn. De gjorde den utförsäljningen på absolut bästa sätt.De lyckades skruva ned de provisioner som investmentbankerna fick till en bråkdel jämfört med vad de haft tidigare. Den gick i tre världsdelar. Sedan råkade det bli ett väldigt bra pris. Det har jag inga problem med att erkänna. När det gäller priset på en sådan transaktion tror jag inte att man kan tajma marknaden. Det råkade vara ett väldigt bra pris. De gjorde ett fantastiskt bra jobb.Sedan är det en så kallad finansanalytiker som har brett ut sig i tidningarna och tycker att det här var fel. Hans huvudsakliga argument är att man skulle ha sålt till en stor ägare som kunde ha gett ett bättre pris. Naturligtvis undersökte vi om det fanns en stor ägare som ville ha en stor del av kakan. Det fanns inte. Därför faller den kritiken till marken.Transaktionen genomfördes på ett ypperligt professionellt sätt. Jag och kan skälla på varandra eller diskutera om vi ska äga Nordea eller inte. Men den här transaktionen utfördes av de här opolitiska tjänstemännen, som är extremt professionella. De gjorde det på ett sådant sätt att vi fick hyllningsartiklar i och i . När vi får det kan jag stå ut med att en svensk finansanalytiker har vaknat på fel sida.Jag vill stå upp för de här tjänstemännen. De gör ett fantastiskt jobb. Transaktionen var extremt professionell. Klaga inte på den, för det går inte att påstå att den var dåligt gjord! Vi kan hålla på och diskutera om vi ska ha aktieägare i eller inte, men jag vill hålla tjänstemännen om ryggen. De gör ett fantastiskt arbete.Det spelar ingen större roll om vi äger eller . Vi ska för att vara ordentliga ägare i Nordea. Men vi försöker ändå använda vår röst, framför allt på bolagsstämmorna, genom att försöka få med andra ägare på den linje som vi själva har. har det handlat om minskad utdelning och ett mindre ambitiöst bonusprogram.Här har vi inte lyckats. Men vi tog den chansen på arenan, på , och var väldigt tydliga med vad vi ville. Vi har lagt ut anförandet av statssekreteraren på nätet, så att alla kan läsa det. Det gav eko både i Nordea och på andra ställen.Jag kan notera att som Socialdemokraterna var vid makten var man inte på bolagsstämman och höll några anföranden. Man valde inte att använda arenan. Det här med mycket väsen för lite ull tycker jag därför går tillbaka som en liten bumerang. Min kritik riktar sig definitivt inte mot tjänstemännen på . Den riktar sig mot regeringen. Det är ni som har sagt att ni ska sälja ut. Det är inte tjänstemännen. De har säkert skött sitt jobb utifrån de förutsättningar de har fått.När jag säger bank är det inte för att tjänstemännen gjorde ett dåligt jobb utan därför att motivet för att sälja var att man skulle kunna betala av på statsskulden. Som sade: Man ska inte ha så stor balansräkning.Där ger en beräkning vid handen att man fick - nu reserverar jag mig lite för de exakta siffrorna - 400 miljoner mindre i ränteutbetalningar genom att betala av på statsskulden och tappade fyra eller fem gånger så mycket i avkastning från banken. Det är Ebberöds bank.Nu är inte min poäng att vi ska ha banker bara för att de ska ge avkastning, vilket ju har framgått. Jag vill också att vi ska ha dem för att kunna sätta en standard på bankmarknaden. Det är det andra motivet. Det är det vi diskuterar. Jag tror inte på bara den här folkbildningen. Jag tror inte ens i huvudsak på den, utan jag tror på att man måste ha regelverk och också vara en aktör som sätter standarden. Det har man möjlighet att göra.Jag blev rätt road när jag kom hem efter den förra interpellationsdebatten. Det glömde jag säga här, men ska jag säga det. När säger att staten ska ha en liten balansräkning slog det mig: Tänk om jag skulle säga det till de fattiga i - och de blir ju fler och fler - att ni ska vara glada för att ni i alla fall inte har så stor balansräkning. Det är inget särskilt bra argument. Frågan är varför man har ett ägande, vad det ger för intäkter och vad man kan styra med hjälp av det ägandet.Jag skulle vilja ha ett löfte av finansmarknadsministern: bort från privatiseringslistan, även om det bara är en önskelista som det ser ut i . Stor eller liten balansräkning - fråga folket i ! Var de glada för den stora balansräkningen? Fråga dem på eller på ! Var de glada över den stora balansräkningen? Jag tror att de skulle säga att de hade varit glada om de hade haft en balansräkning av vår storlek.När det gäller Ebberöds bank är det väl bra att vi är överens om att transaktionen i sig skedde på ett professionellt sätt. Det är så jag tolkar . Om Ebberöds bank är ett argument att ta på allvar borde man köpa mer i Nordea än vad man har. Man borde köpa mer i SE-banken. Man borde köpa mer i . Man borde köpa mer i ABB, , SKF, , hela börsen, om det är det som är argumentet. Som jag sade i den förra interpellationsdebatten har det inte gått så bra för de länder som har valt vägen att låta staten köpa upp hela näringslivet. Jag tror att den svenska modellen är att föredra.Om vi ska vara starka som reglerare i banksektorn kan vi bara vara starka om vi själva inte är spelare på marknaden. Det blir konstiga roller annars. Det är därför man inte har spelare och domare på samma lag i en fotbollsmatch. Man har en neutral domare.Jag tror att vi kan vara mycket tuffare mot banksektorn, vi kan vara mycket besvärligare, sätta upp mycket tuffare regler och heller inte anklagas för att gynna vår egen bank om vi inte är där. Här tycker vi uppenbarligen olika. Jag tror att den här marknaden fungerar bättre utan statlig inverkan, med en stark stat som står för regleringar. tror på ägandet. Här skiljer vi oss åt.