· H010146 · 2012-12-18 19:38:39 — har frågat utrikesministern om regeringen erkänner president, regering och parlament, om utrikesministern kommer att verka för att regeringen lägger fram någon strategi för politik i förhållande till och vad i så fall en handlingsplan ska innehålla och när den kan förväntas antas, om utrikesministern kommer att verka för att regeringen stöder Amisom och om utrikesministern kommer att verka för att regeringen bidrar till uppbyggnaden av Army.Interpellationen har överlämnats till mig för besvarande.Somalia är ett land i förändring. Ett nytt, mer representativt, parlament har utsetts. Den åttaåriga övergångsperioden kunde avslutas i och med valet av som ny president . En ny regering har därefter utsetts.Sverige erkänner normalt endast stater, inte regeringar. har inte haft en ambassadör ackrediterad till . En ny regering har emellertid tillträtt i , och regeringen avser att inlämna en begäran om agremang för en ny ambassadör till . EU:s särskilda sändebud för har ackrediterats som ambassadör till landet.Det svenska utvecklingssamarbetet styrs av Förhållningssätt för svenskt utvecklingssamarbete med . Regeringen har emellertid givit Sida i uppdrag att ta fram ett resultatförslag för utvecklingssamarbete med . Resultatförslaget ska vara inriktat på millenniemål 3 - ökad jämställdhet, 4 - minskad barndödlighet och 5 - förbättrad mödrahälsa. Därutöver ska resultatförslaget fokusera på att stärka utsatta gruppers egenförsörjning liksom deras förmåga och motståndskraft att stå emot återkommande kriser. Dessutom ska förslaget inriktas på att utveckla ett författningsgrundat, demokratiskt samhällsstyre med tonvikt på mänskliga rättigheter, öppenhet och ansvarstagande. Sida ska inkomma med resultatförslaget till , och regeringen avser därefter att fastställa den nya resultatstrategin under våren 2013.Sveriges relation med är bred och baseras såväl på vårt bilaterala utvecklingssamarbete som vårt multilaterala engagemang. bidrar till exempel med stöd också från de tematiska anslag som vi har. Vi ger även ett stort humanitärt bistånd. Flera svenska civilsamhällesorganisationer som erhåller ramanslag från biståndsbudgeten är verksamma i . Vidare kan diasporan spela en viktig roll i återuppbyggnadsarbetet. Konstruktiva utvecklings- och försoningsfrämjande insatser från den svensk-somaliska diasporan bör tillvaratas.Den somaliska regeringens första prioritet är säkerheten i landet. Den somaliska förmågan att hantera säkerhetssituationen måste byggas ut. De nationella somaliska säkerhetsstyrkorna behöver följaktligen stärkas i flera avseenden.I syfte att bidra till en stabilisering av genomför EU en utbildningsinsats i till stöd för den somaliska regeringens säkerhetsstyrkor. har bidragit med personal till insatsen.Vidare ger EU ett stöd till Afrikanska unionens fredsbevarande styrka, Amisom, som har spelat en mycket viktig roll för att förbättra säkerheten i . Även fortsättningsvis kommer Amisoms närvaro att vara av stor betydelse. verkar aktivt för att det internationella samfundet ska avsätta tillräckliga medel för att säkerställa en fortsatt närvaro av Amisom i Somalia.Sverige ingår också i en kärngrupp av särskilt engagerade länder. Under det svenska EU-ordförandeskapet 2009 antogs slutsatser om och som lade grunden för den höga ambition som vi ser från EU, också i form av en särskild EU-representant för . deltar även i Operation för att skydda World food programs humanitära mattransporter till landet samt för att bemöta problematiken med sjöröveri. har också haft ledningsansvaret för operationen i fält. Jag tyckte att det var intressant att lyssna på det svar som vi har fått från regeringen och biståndsminister . Jag vill påpeka för eventuella åhörare att man kan återfinna själva interpellationstexten, som ligger till grund för debatten, i protokollet.Jag har haft möjligheten att själv besöka . Jag tycker att det är viktigt att ta vara på denna möjlighet och att peka på att trots alla stora utmaningar finns det möjlighet att börja upprätta kontakter av olika slag och att besöka . Jag välkomnar också besök från de nu inrättade personer som finns i regering och riksdag, och även presidenten, till . Det är viktigt. Vi har en stor diaspora, och vi har många som är engagerade. Det är viktigt att detta kommer till uttryck i olika slags besök med syftet att kunna bidra till att utveckla landet.Några faktorer som har varit överordnade är bristen på fred och demokrati, ansvarsutkrävande samt regionala spänningar och konflikter. Detta ligger delvis kvar. Säkerheten är det som är det tydligaste. Det var det som man talade om för mig; alla jag träffade talade om säkerheten. Man var också angelägen om att få klargöranden av hur regeringen i ser på den nya utvecklingen och på regeringens, och presidentens roll. Det har vi fått svar på, och det välkomnar jag.Då kommer man till nästa fråga, som gäller representation. Man ska utse en ny ambassadör. Kommer denna att placeras i ? Finns det möjlighet till detta? Planerar man kanske att samordna sig med andra länder för att finnas placerad i , vilket är det naturliga? Kommer regeringen att ta initiativ till att utse en honorärkonsul eller en konsul med placering i i avvaktan på att man kan lösa de praktiska arrangemangen där för att själv finnas i landet? Detta är några frågor som ligger i regeringens egen hand och där man ganska snabbt kan agera. Därför hoppas jag på ett svar i nästa inlägg.Vi från Socialdemokraterna har krävt ett samlat anslag i politiken för även om vi måste se till de olika delarna. Jag saknar lite tydlighet här. Vad är ambition ? Vad vill man? Vilka frågor driver man bilateralt? Vilka frågor driver man i EU? Vilka frågor driver man när det gäller det internationella samfundet? Vad säger man till Afrikanska unionen? Vad tar man upp i Igad?Humanitärt bistånd har vi fått redovisat. Men de övriga delarna redovisas sällan samlat. Jag saknar detta i utrikesutskottet; vi borde få de olika säkerhetsdelarna redovisade samlat. Hur hänger de ihop? Vilka kan bidra? Hur ser på detta ? Hur ser Afrikanska unionen på Amisom? Kommer att fortsätta ställa upp? Det är stora åtaganden för de här länderna. Kommer man att flytta den utbildning som finns i in i och in i ? Kommer man att fatta det beslut som vi väntar på? Vad kommer regeringen att säga - för visst går mandatet ut vid nyår? Har man fattat ett beslut från regeringens sida, eller är man på väg att fatta ett nytt beslut? Vad säger man om säkerhetsstyrkorna? Där går mandatet ut om inte regeringen har fattat ett beslut. Och som sagt var: Hur hänger detta ihop? Hur kommer verksamheten för säkerheten, som är en förutsättning för att bedriva annat nödvändigt utvecklingsarbete i , att kunna bedrivas? Vad är regeringens ambition, och hur vill man knyta diasporan till sig?Ett av mina exempel och mina förslag går ut på att man har människor från diasporan som har möjlighet att vara experter och bidra själva till att bygga upp sitt land. Vi har mött flera som har denna ambition. Jag tackar för det svar som statsrådet har lämnat på interpellation. Jag har lämnat in en motion som handlar om möjligheterna för det nya - så skulle jag vilja kalla det - och dess möjligheter till återuppbyggnadsarbete.Jag tänker koncentrera mig på de delar av svaret som pekar på de möjligheter som finns för ett positivt utvecklingsarbete i . Det handlar om att ta vara på den kunskap som finns om det arbete som har lagts ned av diasporan i . Det handlar om de ca 50 000 svensk-somalier som många, men inte alla, har haft ett återkommande resande till för att medverka på olika sätt i återuppbyggnadsarbetet.Jag menar att det är oerhört viktigt att vi tar till vara på de möjligheter som finns. Av svaret att döma uppfattar jag att regeringen är inne på den linjen; nu gäller det att se möjligheterna och att göra olika insatser. Då tycker jag att man ska ta till vara på den möjlighet som här finns och kanske inte vara riktigt så snål som jag har sett att man har varit hitintills med de Sidainsatser som görs av olika svensk-somalier.Jag kan ta ett konkret exempel. Jag har tre vänner i som åker tillbaka till . De ska genomföra olika former av studiecirklar i Galkayou, och . Det handlar om demokratiutveckling - precis det som står i interpellationssvaret. Det är viktigt nu att Sida tar fram ett underlag för hur detta ska kunna utvecklas framöver.De har vanliga jobb här hemma, men de får ingen ersättning för förlorad arbetsinkomst. De får resan, men de får i stort sett ingenting mer. De ska medverka på olika sätt. Jag tycker inte att vi kan överutnyttja våra vänner på det viset. Om jag jämför med andra som medverkar - tjänstemän inom Sida eller de som ska delta i den särskilda insatsstyrkan, , som ska vara med igen - är det helt andra pengar och helt andra ersättningar vi talar om för de människor som medverkar.Men här har vi en kulturkompetens som kan betyda mycket för återuppbyggnadsarbetet. Då måste man också skapa rimliga villkor för de människor som är beredda att lämna sin familj i för att återvända under en kortare eller för att medverka i återuppbyggnadsarbetet. När man nu tittar på möjligheterna framöver förordar jag att man samlar representanter för diasporan i någon form av kommitté som ges möjlighet att diskutera på vilket sätt man ska kunna medverka i återuppbyggnadsarbetet i och framför allt i den södra delen där det har varit mest konflikter och störst problem för människor, alltså runt Mogadishuområdet. Jag skulle vilja höra hur biståndsministern ser på möjligheterna att använda sig av diasporan i ett mer direkt och organiserat arbete och inte via olika myndigheter. Det blir så komplicerat. Jag har erfarenhet av detta . Jag vet att när man ska blanda in Sida, och andra - när många ska delta - blir det inte riktigt som man har tänkt sig från början. Jag skulle vilja se ett mer konkret operativt arbete där man verkligen tar vara på den kunskap som finns och gör någonting positivt av den. Jag väntar med spänning på vad biståndsministern har att säga. Jag tackar för en mycket omfattande men också mycket insiktsfull interpellation. Jag tackar också för det engagemang som finns i denna kammare för det nya . Jag tror att vi just nu delar någon form av optimism för att vi i ett skede då det finns en ny regering och en ny president på ett konstruktivt sätt ska kunna bidra från svensk sida. Vi har komparativa fördelar. Vi har inte bara engagerade riksdagsledamöter och tidigare kommunalpolitiker. I kammaren har vi även ledamöter med somaliskt ursprung. Vi har också en stor diaspora. Frågan är hur vi på bästa sätt kan använda denna kompetensbas. Regeringen gav för länge sedan Sida uppdraget att återkomma och utveckla en så kallad diasporafacilitet. Jag ska medge att det har varit aningen på det sätt som beskrivs av ledamoten , alltså lite byråkratiskt och lite trögt i starten för att just få fram någonting som är operativt och lättanvänt. Vi kanske skulle kunna hitta några andra möjligheter med göteborgskt engagemang kring , med mer vänortsutbyte och annat, för att hitta fler vägar till landet för att visa på vårt breda kunnande och engagemang. Jag tackar för de frågor som också har väckts i samband med interpellationen. Jag ser att engagemanget kring i första hand handlar om just säkerhet. Det hör man mycket tydligt när man är i landet. Både politiska företrädare och människor inte minst i säger att säkerheten först och främst måste garanteras. Men jag tror inte att vi bara kan vänta på det. Vi måste också se till att återvändande kan ske för människor som är beredda, trots svåra initiala förutsättningar för handel och företagande, att också ekonomiskt börja verka och engagera sig och bidra till att fylla de behov som finns i landet. Här tror regeringen att någon form av honorärkonsul kanske skulle vara till nytta, inte minst med tanke på att många nu tar tillfället i akt att återvända för att hälsa på släktingar och vänner och bedriva viss verksamhet. Jag tackar för frågan om detta. Då finns det en möjlighet eller en risk för att de konsulära fallen ökar, och då skulle detta kunna vara en smidig lösning. Vi ber att få återkomma i denna del. När det gäller säkerheten, Amisom, mandat och annat är det som mandaterar. Vi ska tacka grannländerna för engagemanget men inse att läget också utifrån ett regionalt perspektiv är viktigt att hantera på ett seriöst sätt. Vi kan inte bara utgå från att grannländerna med välvilja fortsatt bara kommer att ställa upp eller att det är helt friktionsfritt. Vi har en anledning att hantera utifrån egna uppfattningar och prioriteringar. I samband med hur vi väljer hur FN ska engagera sig i landet måste vi också inse och respektera att detta inte ska vara en givarledd utveckling. Vi måste se att den somaliska regering som finns på plats har egen kapacitet att formulera sina egna strategier för att också ta ägarskap och ansvar. Det är därför som jag i mitt arbete nu och lägger mycket tid och arbete på att se till att vi designar våra insatser och vårt engagemang så att det passar just det somaliska ägarskapet. Jag tror att det är viktigt att göra detta redan från början. Därför finns det en hel del utmaningar kvar också i givarkretsen eftersom många nu vill vara med och spela en stor roll i ett land som är viktigt för fred och säkerhet på hela Hornet. Först vill jag tacka biståndsministern för öppningen när det gäller en honorärkonsul. Jag tror att det skulle kunna vara ett viktigt steg som är möjligt rent praktiskt att ta. Mot bakgrund av den stora grupp som kan komma att behöva någon form av konsulära kontakter tror jag att det till och med skulle kunna underlätta för helheten inom UD:s värld att ha ett stöd i en sådan funktion även för den ambassadör som har huvudansvaret. Det skulle naturligtvis ske i samverkan med andra i diplomatkåren, med EU och kanske med den nordiska kretsen. Vi får se hur detta utvecklas. Jag vill också understryka det som har lyft fram. Vi diskuterar ju både biståndsdelen och den säkerhetspolitiska delen. Man måste ta vara på de idéer, de förslag, den kreativitet och det engagemang som finns i diasporan. Man har visat att man konkret kan peka på många olika vägar. Jag tror att alla också är medvetna om att säkerheten är den första prioriteten. Men det betyder inte att det inte också är möjligt att ta andra steg i takt med att säkerhetssituationen gör det möjligt att utveckla landet. Landet är totalt sönderslaget, och det är mycket svårt att i denna kammare beskriva bristen på resurser och vad som har blivit eftersatt under dessa som konflikten har pågått. kan jag bekräfta den bild som här beskrev om att det finns en optimism och en tilltro till de egna förmågorna. Man vill ha utvecklingen i sin egen hand, och man vill klara säkerheten. säger man att det inte är möjligt just . Men man strävar efter att själva ta ansvar. behöver man Amisom och stöd till sina säkerhetsstyrkor. Men man behöver naturligtvis också hjälp med utvecklingen. Att skapa stabilitet på den politiska nivån kräver också att man kan peka på någon form av utveckling och att det händer någonting utifrån alla de drömmar och förväntningar som människor har från en mycket rimlig nivå. Regeringen måste kunna besöka valkretsar, resa i landet och kunna visa att man också kan leverera. Detta hänger ihop. Man måste alltså koppla på diasporan på ett aktivt sätt, vilket jag tyckte att öppnade för i dialogen med , men också se till att stödja de fortsatta säkerhetsstrukturerna. Här kände jag en viss osäkerhet om vad regeringen vill och på vilket sätt regeringen driver detta. Jag skulle också, som jag sade tidigare, gärna i den samlade redovisningen till utrikesutskott se hur man avser att satsa på detta. Jag skulle också gärna vilja se relationen mellan de ekonomiska insatser som görs på den mer militära delen och säkerheten och på den mer traditionella biståndsutvecklingsdelen för att få en bild av vilka prioriteringar som vi gör tillsammans och vad regeringen gör. Jag efterlyser i detta inlägg lite klarare besked om vad som är regeringens avsikt och hur man har tänkt stödja denna säkerhetsstrukturen framgent. Vilka medel är man beredd att satsa? Vilka träningsinsatser är man beredd att stödja om man är beredd att göra denna insats? Då handlar det om Amisom, , de egna säkerhetsstyrkorna och försvaret i landet. I ett sådant land kan gränsdragningen mellan polisen och militären se annorlunda ut. Men det finns ett brett engagemang för detta i det här landet, vilket jag välkomnar. Jag tycker att det var ett intressant svar biståndsministern gav tidigare. Jag håller med om att det finns ett väldigt stort engagemang i frågan, framför allt från diasporan, och det är, som sagt, viktigt att ta vara på den möjligheten. Som jag pekade på tidigare finns det också erfarenheter av utbildningsfrågan, som är en av de frågor biståndsministern har bett Sida att ta fram uppgifter kring. Där är det väldigt viktigt att man jobbar med korta yrkesutbildningar. Det ska naturligtvis ske kombinerat med bekämpning av den analfabetism som finns, men de som har möjlighet ska ges korta utbildningar. Vi har erfarenhet av detta från en omfattande verksamhet i Galkayo , där vi utbildade ungefär 3 300 med hjälp av olika biståndsinsatser. Det var korta utbildningar - utbildningar i verkstadsteknik, vårdutbildningar, kontorsutbildningar och så vidare. av deltagarna fick arbete. Det finns alltså goda möjligheter.Jag tycker även att man ska titta på möjligheterna att samverka på plats med till exempel Norsk flyktinghjälp, som också har medverkat, och . De har funnits inne i landet då det har varit väldigt besvärligt, med olika framgångar. Därför tycker jag att man ska ta vara på det som finns och titta på möjligheterna framöver.Jag noterar också att Försvarsmakten när det gäller , , ska presentera någonting som ska komma ganska snabbt. Det vore väldigt intressant att kunna göra detta parallellt. Det är ungefär som i Afghanistanfrågan, där vi successivt går över i ett civilt engagemang. Helst skulle man också i ökad utsträckning jobba med de civila insatserna, till exempel fiskeprojekt för människor vid som är jättelång. Det är ett enormt fiskevatten, och det finns enorma möjligheter om man ger människor som bor där möjlighet att verka inom denna näring. Det finns förutsättningar, och jag vill verkligen medverka till att vi ska få till stånd ett konkret arbete. Låt mig börja med interpellantens fråga om säkerheten. EU är en central aktör i , den största biståndsgivaren till landet och även en finansiär till AU:s fredsbevarande styrka Amisom genom den afrikanska fredsfaciliteten. Det är alltså genom EU vi bidrar till att främst bygga säkerhet och bidra till detta i landet.Vår uppfattning är att Amisoms närvaro kommer att vara helt nödvändig för att upprätthålla vad jag skulle kunna kalla en relativ stabilitet i . Tidpunkten för just Amisoms tillbakadragande är avhängig de nationella säkerhetsstyrkornas utveckling. Nya lokala och regionala administrationer som har folkets stöd måste kunna etableras i de områden lämnar, och det är viktigt att då se att vi samlat inte bara får utveckling utan också kan se till att fred och säkerhet därigenom stärks. bidrar till Amisom, och vi bidrar till EU:s Training Mission som just nu finns i . Vi bidrar med personal, utbildare, stab och genderrådgivare samt stöder Operation och den maritima kapacitetsuppbyggnadsinsatsen EUCAP . Fram till har deltagit i en säkerhetskommitté för med deltagare från och den tidigare övergångsregeringen om den somaliska säkerhetssektorn. diskuteras i och hur detta ska fortsätta, men det är mycket tydligt att förväntningarna på svenskt engagemang i denna del är stora. Vi ska respektera att det nu finns en ny politisk motsvarighet i som vi ska kunna arbeta tillsammans med och som måste få ägarskapet och känslan för sin egen säkerhet. Ett sätt att se att det finns framtidshopp och möjligheter är att titta på jobb. Första gången jag var i träffade jag borgmästaren, som sade: Välkommen hit! Här har vi hundra procents ungdomsarbetslöshet.Det handlar om att kunna hitta möjligheter och fylla de behov som naturligt finns i ett land som har varit ödelagt av krig och våldshandlingar under drygt två decennier. Det finns mängder av behov som måste tillgodoses men också många som måste komma i arbete, inte minst de unga. Att här göra de rätta insatserna snabbt och flexibelt tror jag blir avgörande för att visa att vi verkligen bidrar på bästa sätt till somalisk återuppbyggnad. När jag senast besökte , , var jag faktiskt den första europeiska ministern där efter övergångsperiodens slut. Jag mötte bland annat presidenten och talmannen och talade om dessa saker, och jag utlovade då ett ökat svenskt engagemang med tydligt fokus på väl samordnat internationellt stöd för att det ska kunna göra skillnad. Det fanns en stor uppskattning för de svenska insatserna men också, tror jag, potential att jobba tillsammans nordiskt. Det handlar inte bara om att se de rätt så omfattande behoven i utan också om att se att vi har kommit en bit på väg i Puntland och Somaliland, bland annat med den typ av samarbetspartner som nämndes i debatten, alltså NRK och Diakonia.Vi har anledning, fru talman, att ta det svenska samlade engagemanget för vidare. Även här, när vi nu efter att det nya parlamentet och den nya presidenten har utsetts i debatterar på djupet, tror jag dock att det är viktigt att vi utrustar oss med respekt för somaliskt ägarskap och även med tålamod med att detta kommer att ta tid. Jag tror att det svensk-somaliska engagemanget är brett, inte bara i kammaren utan runt omkring i vårt land. Om vi använder den relation vi har tack vare de många somaliska människor som bor och lever i vårt land och använder de länkar som redan finns tror jag att vi på ett väldigt effektivt och bra sätt kan ta vårt ansvar för utvecklingen i . Jag tackar, för jag tycker att jag fick en bättre bild av strukturen och hur man kommer att arbeta med och se på säkerhetsfrågorna framöver. Det är klart att detta är väldigt komplicerade frågor, men bakgrunden till min fråga är att jag ser att det hänger ihop - vad man gör på ena sidan påverkar den andra delen av säkerhetsstrukturen. Detta är en så komplicerad miljö att det finns anledning att utvärdera och fundera på om detta var bra och om det fungerade bäst eller om man kan göra på ett annat sätt. Vi kommer nämligen också att befinna oss i komplicerade miljöer, och vi behöver dra dessa slutsatser. har gjort ansträngningar på flera områden, och ser vi att vi har nätverk, erfarenheter och kontaktnät. Vi kan bidra på ett aktivt sätt och känna att vi har ett ansvar att involvera dem vi vet är engagerade både i och här. Jag tyckte att det var spännande att höra så pass många svenska röster i , på samma sätt som vi har mött svenska röster när vi har kommit till eller till andra länder. Man vänder tillbaka och vill göra en insats, och man söker efter förutsättningar. Man kanske kommer själv som man och försöker att ta med sig familjen när det blir möjligt och när man hittar skolor. Jag hittade även några kvinnor som hade vänt tillbaka från och som talade svenska. Det var någon från som ville jobba med att utveckla kvinnorörelsen - skapa jobb och småföretagande för att kvinnor skulle ha en egen utkomst. Det är trots den stora utmaningen viktigt att förmedla också det positiva, och det tycker jag att vi gemensamt har gjort här . Det handlar om att se resurserna och möjligheterna i somalierna själva och i det somaliska samhället, trots alla stora svårigheter.Den fråga som kanske är den viktigaste nu är att verkligen ta vara på denna kompetens och dessa nätverk så att vi kan bidra till utvecklingen. Jag ser att andra länder är där - är där, och är där. De uppges ha lovat att investera i parlamentet. Flera andra länder är alltså där; vi är inte ensamma. Jag tror dock att vi kan spela en väldigt avgörande roll, för vi har inga andra avsikter än att se till utvecklingen och säkerheten.