· GZ10390 · 2012-06-28 13:16:10 — har frågat mig vilka åtgärder, om några, från min och regeringens sida som föranleds av Finanspolitiska rådets rapport . Frågan gäller även om jag ämnar återställa momsen, sänka den ytterligare eller på annat sätt modifiera "reformen".Effekterna av sänkt moms på restaurang- och cateringtjänster ska ses i ett långsiktigt perspektiv. Den faktiska utvecklingen redan så här långt tyder på positiva effekter av restaurangmomssänkningen. Den statistik på restaurangpriser som vi har så här långt pekar åt rätt håll. bedömning är att priserna är lägre än de skulle ha varit utan momssänkningen. Det motsvarar drygt en tredjedel av den totala momssänkningen och tre fjärdedelar av den förväntade effekt som angavs i budgetpropositionen . Vi ser också att försäljningen ökat i branschen.Regeringen har även gett tre myndigheter i uppdrag att följa upp momssänkningen.Konjunkturinstitutet har fått i uppdrag att följa upp effekterna på priser, löner och sysselsättning. Deras första delredovisning gällande det kortsiktiga prisgenomslaget ligger i linje med bedömning.Skatteverket har fått i uppdrag att följa upp effekterna beträffande hur åtgärden motverkar momsfusk och annat skatteundandragande.Myndigheten för tillväxtpolitiska utvärderingar och analyser, Tillväxtanalys, ska följa upp effekterna gällande företagande och effekterna av regelförenklingen.Regeringens bedömning är att reformen kommer att minska den administrativa bördan för företagen samt bidra till en högre sysselsättning, inte minst för ungdomar. Jag ska först tacka för svaret. Jag konstaterar att den sänkta restaurangmomsen är den enskilt dyraste åtgärden i budgetpropositionen för det innevarande året. Det är den stora jobbsatsningen. Kostnaden beräknades till , vilket enligt regeringens egna, ganska fantasifulla beräkningar, skulle jag vilja påstå, skulle leda till 6 000 nya helårsarbeten. skulle med andra ord äta sig ur krisen och göra det på restaurang.Jag vill betona att jag tycker att det kan vara trevligt att gå på restaurang. Det är en ganska fin upplevelse, men jag tror kanske inte att det är där lösningen på arbetslöshetskrisen ligger.Jag vågar påstå att detta är ett fiasko. Regeringen beskriver en massa fördelar som skulle uppnås med sänkt restaurangmoms. Det skulle bland annat leda till att de administrativa kostnaderna för företag och myndigheter skulle minska genom att man jämställde momssatserna på livsmedel och restaurangbesök. Det skulle dessutom leda till ett ökat arbetskraftsutbud. Där tänkte man sig att när vi får mer tid över, eftersom vi äter på restaurang i stället för att laga mat hemma, kan vi bjuda ut vårt arbete lite mer. Och det skulle naturligtvis ge de nya jobben.Faktum är att i sin rapport som jag ser det skjuter sönder resonemanget om restaurangmomsen. Låt vara att vetenskapsmän och -kvinnor uttrycker sig lite försiktigare, för det ligger ju i sakens natur, men jag påstår att man skjuter sönder resonemanget eller i varje fall ger god hjälp till att göra det. De pekar på en rad studier som visar att arbetsutbudet inte ökar eller att det ökar alltför blygsamt för att det skulle motivera en sänkning av momsen på restaurangbesök.När det gäller de administrativa kostnaderna och att de skulle minska för och för företagen skriver man att även om regeringens beräkningar skulle vara rätt - det handlar om 200 miljoner i besparingar - torde det vara, som man uttrycker det, ett dyrt sätt att minska företagens och kostnader.Den viktiga frågan, även om det andra också kan vara intressant, är naturligtvis: Vad händer med de nya jobben? Där räknade regeringen i utgångsläget med att momssänkningen skulle få fullt genomslag på priset, det vill säga att den skulle innebära att restaurangpriserna skulle sjunka . säger att man, så här långt i alla fall, tror att det blir . säger att det blir någonstans , och jag tror att det blir mindre.Slutsatserna av detta, om man nu fortfarande håller sig till Finanspolitiska rådets rapport, är att om man utgår från som har erfarenhet av sådant här kanske man landar i att reformen skulle ge 1 100 nya jobb. Det innebär, om jag inte räknar fel, och det tror jag inte att jag gör, att varje sådant här nytt jobb i restaurangbranschen skulle kosta runt 5 miljoner kronor.Den verkliga kostnaden för någonting är vad man måste avstå från för att få det, och då är frågan: Hur många jobb skulle man kunna få i skolan, i sjukvården eller i äldreomsorgen för de här pengarna, eller hur mycket skulle de kunna stärka innovationspolitiken eller förbättra våra järnvägar? Det är nämligen alternativen. Det här är en dyr reform, och den är enligt min mening ett fiasko. Låt mig börja med att tacka för interpellationen! Jag tycker att det är bra att vi får den här diskussionen.Ett grundläggande mål för nästan varje samhällsmodell är att komma så nära full sysselsättning som möjligt. Det är naturligtvis ett komplicerat mål av flera skäl. För det första har vi lärt oss att det centrala är att höja jämviktssysselsättningen. Det hjälper inte att man kortsiktigt förstärker efterfrågan i ett normalläge, därför att det ska ebba ut, och ska säkra att man inte har högre sysselsättning än den nivå som ekonomin klarar av att bära utan inflationsrisker.För det andra måste vi alltid säkra att vi gör den här typen av åtgärder givet att vi ändå har ett stort ansvar för att offentliga finanser håller ihop. Det är alltså högt ställda krav på i princip alla åtgärder som man ska göra.Vi har valt att sänka restaurangmomsen därför att vi har väldigt starka skäl att tro att vi har för låg sysselsättning i servicesektorn, framför allt inom personlig service och personnära service. Vi har väldigt höga skatter och väldigt generösa sociala transfereringssystem. Den kombinationen tenderar att slå mer mot sektorer där man kan ersätta köpta tjänster med eget arbete och där det finns en risk att tjänsterna migrerar till den svarta sektorn.Mycket talar således för att vi generellt sett har ett problem inom restaurangsektorn som vi bör försöka åtgärda. Det har regeringen försökt göra. Vi hade skattekilar som låg på en faktor på strax under 7 när vi tillträdde, och har vi via och fått ned dem väldigt kraftigt. Genom den här typen av åtgärder har vi reducerat dem rätt påtagligt inom restaurangsektorn.Effekterna ska vara tvåfaldiga. Dels ska det bli en priseffekt, dels ska det bli en effekt via att man får en ökad lönsamhet i branschen. När regeringen har räknat på sysselsättningseffekterna har vi inte antagit att vi ska få fullt genomslag på priserna, utan sysselsättningseffekten ska också komma genom att man får en ökad lönsamhet i branschen och att man därigenom vill anställa. Dels ska sänkt pris ge en ökad efterfrågan som ger fler jobb, dels ska ökad lönsamhet ge en ökad vilja att anställa, och så ska det samlat höja sysselsättningen.Bo Bernhardsson menar att han nu efter att reformen har pågått några månader kan utvärdera den och konstatera att den är ett fiasko. Det är inte den slutsats som KI drar och inte heller den som drar. för en del teoretiska resonemang, och KI har tittat på data, och deras bedömningar ligger väldigt nära och de som budgeten vilar på. Det skulle tyda på att de beräkningar vi har gjort har varit relativt vederhäftiga och vederbörligt försiktiga.Bo Bernhardsson är säker på att reformen utan att den ens är utvärderad är ett fiasko, och man kan fundera över varför Socialdemokraterna gick till val på att genomföra just den här reformen. Om jag inte missminner mig var det här den enskilt största skattesänkningen som Socialdemokraterna 2010 gick till val på att genomföra. Om man är så säker på att den är ett fiasko när man själv har velat genomföra den väcker det en del frågor om hur man faktiskt resonerade när man landade sitt valmanifest.Det finns en frapperande brist på konsekvens i resonemang. Finanspolitiska rådets resonemang är att vi alltid bör ha en enhetlig moms. Då ser jag fram emot en valdebatt där Socialdemokraterna går fram med en kraftigt höjd matmoms, eftersom det är den största enskilda avvikelsen från den enhetliga momsen. Konsekvensen när man kritiserar den här åtgärden måste väl vara att man också är beredd att gå till val på att höja matmomsen, eller råder det en annan logik när det gäller den? Det finns ju inga jobbskapande effekter av den matmomssänkning som vi genomfört, utan den har vi fått i arv.Låt oss vara noggranna. Vi har tre myndigheter som ska göra utvärderingar. Vi får följa dem och sedan med noggrannhet se vad de landar i, och då kan vi utvärdera reformen. Att göra det redan nu tycker jag är alldeles för . Jo, jag vågar konstatera att det ser väldigt mycket ut som ett fiasko. Det är klart att inte uttrycker sig så, eftersom de ska ha en vetenskaplig ansats och ska vara försiktiga i sina resonemang, men väldigt mycket i det som pekar på antyder att regeringen har tänkt fel. vill inte vidgå detta, utan han försöker säga att man ändå har tänkt rätt i stort sett och att man måste avvakta och se hur det går. Men mycket pekar på, som i rådets rapport, att det här är ett fiasko.Då kan det inte hjälpas att vi en gång har haft detta förslag i ett valmanifest. har vi ändå en reform på plats och vi har ett finanspolitiskt råd som utvärderar detta och pekar på bristerna. Det vore märkligt om jag inte skulle kunna ta till mig det. Det tycker jag att också borde göra.Full sysselsättning, säger . Vi är överens om att vi måste sträva mot det eller mot att få ned den så kallade jämviktsarbetslösheten. Men resonerar om att vi har för låg sysselsättning i tjänstesektorn, och, förstår jag det som, att den skulle vara speciellt låg i restaurangbranschen. Annars motiverar det inte att man ska sänka skatterna just där. Det är ett resonemang som för mig är ganska obegripligt. Inom tjänstesektorn - så långt kan jag gå med på det - finns det områden, inte minst inom välfärdssektorn, där vi förmodligen har för låg sysselsättning. Det handlar bland annat om skolan, äldreomsorgen, sjukvården och andra delar av tjänstesektorn. Men det är lite svårt att begripa varför just restaurangbranschen skulle vara en sektor som vi särskilt ska främja i ett läge där har stora utmaningar att möta för att klara välfärden . För mig är det svårt att förstå.Jag håller mig till Finanspolitiska rådets rapport, och i den för de också en del andra resonemang som jag tycker är intressanta, även om de inte följer spåret fullt ut. Det finns en frågeställning om hur klokt det är att använda skattesänkningar som ett sätt att möta en lågkonjunktur eller försöka bedriva stabiliseringspolitik, när alternativet är att använda det för att skapa jobb där det behövs i den offentliga sektorn. Jag behöver inte luta mig mot detta för att konstatera att det inte är en särskilt vettig politik, för det är mycket bättre effekt sysselsättningsmässigt att använda de här pengarna i den offentliga sektorn - sjukvården, skolan och äldreomsorgen - eller till att få ett bättre järnvägsnät och så vidare. Det blir en mycket bättre effekt på sysselsättningen. På samma sätt går det att resonera när det gäller skattesänkningar över huvud taget som man riktat till höginkomsttagare med en hög sparkvot och kanske också en hög utlandsresekvot, om jag uttrycker det så, i stället för att låta pengarna finnas kvar hos sjuka eller arbetslösa. Den frågan kan också ställas. Om man ska sänka skatter av någon sorts konjunkturpolitiska skäl, är det rimligt att göra det om man tror att man inte behöver skatterna ? Det är rätt svårt att återställa det sedan, det vet vi.Då är frågan: Vad tror vi om framtiden, ? Vad tror vi om äldreomsorgen ? Kommer det att krävas mer gemensamma resurser, eller får vi helt enkelt låta det gå dithän att en del får hålla till godo med någon sorts fattigvård, medan andra får det bästa möjliga? Det är en utomordentligt intressant debatt som initierat kring avsikterna med och effekterna av den sänkta restaurangmomsen. upprepar sin argumentation, som regeringsföreträdare ofta använder: Full sysselsättning är målet med politiken. Men glömmer att det han administrerar är en ökande arbetslöshet, en massarbetslöshet. Inför valet var och alla andra moderater ute , och talade om massarbetslöshet, när var arbetslösa. är av landets befolkning arbetslösa. Då skyller man på Socialdemokraterna eller oro i och världen. Det är dags för regeringen att börja ta ansvar för administrationen av massarbetslösheten.Åtgärden att sänka restaurangmomsen i avsikt att skaffa fler arbetstillfällen har belyst på ett elegant sätt. Varje tillkommande jobb beräknas av regeringens egna myndigheter kosta . Då inser man att själva avsikten är att inleda en växling av ekonomin i . säger att tjänstesektorerna är för små i vårt land. Då menar han de privata tjänstesektorerna. Den gemensamma tjänstesektorn, där vi låter alla barn på jämlika villkor få undervisning och utbildning och där de gamla på jämlika villkor får omsorg när den behövs på ålderns höst, är inte lika angelägen. Det är de privata tjänstesektorerna som ska växa. De gemensamma tjänstesektorerna, som producerar jämlikhet, ska smältas ned. Då är man beredd att ta ett pris, 5 miljoner för ett jobb, för att den privata sektorn ska expandera.Gör ett experiment, , om det är så att ditt logiska resonemang i denna fråga handlar om en politik som minskar arbetslösheten! Har du övervägt att använda de dryga 5 miljarderna till att stimulera sysselsättning på något annat område än restaurangbranschen? Vilken hade effekten blivit då? Om du hade satt in dem i kommunsektorn hade jobben blivit tiofalt så många. Har du över huvud taget övervägt om det finns några behov inom den gemensamma sektorn? Tycker du att kommunerna har resurser som är tillräckliga i skolan, vården och omsorgen? Skulle du vid en utvärdering kunna tänka dig att använda de 5 miljarderna i en gemensam sektor som skapar jämlikhet i stället för en privat tjänstesektor där jobben blir orimligt dyra och rycker sönder ekonomin? Har du över huvud taget kunnat tänka dig denna alternativa användning? Det är jag intresserad av att få svar på. Låt oss till att börja med konstatera att redan efter vet att den viktigaste åtgärden i det socialdemokratiska valmanifestet är ett fiasko. Kärnan i den socialdemokratiska skattesänkningspolitiken, den lilla kärna som detta ändå var, var ett fiasko. Det vet vi . Det hade varit intressant att se hur han hade utvärderat de övriga åtgärderna i det socialdemokratiska valmanifestet. Det måste ha varit en ännu värre serie av fiaskon som då hade riskerat att läggas ut som en matta över . På den punkten är jag dock överens med ; det fanns en del uppenbara fiaskorisker i det socialdemokratiska valmanifestet, varav denna definitivt inte var den värsta.Låt oss igen försöka tydliggöra logiken. är ett land med höga skatter. Vi har betydande skattekilar. Det finns mycket omfattande forskning som visar att skattekilar har stora och förödande effekter på sysselsättningen. Detta kombineras med en stel arbetsmarknad som har effekter framför allt på ungdomsarbetslösheten. Detta gör att personliga tjänster tenderar att bli mindre omfattande i en svensk modell. Det var det som gjorde att man när kommissionens underlagsrapport lades fram på rådet inför beslutet om tjänsteskattenedsättningar lyfte fram att effekterna förmodligen skulle bli större i de nordeuropeiska länderna, med , , och som exempel. Logiken i förslaget är glasklar, och det är därför väldigt troligt att det har haft effekter. Sedan kan vi hålla på och utvärdera hur stora de är och hur det tar. Erfarenheten från och är att effekten om något har blivit större än vad vi trott och definitivt inte i underkant.Låt oss betrakta de två alternativ som lyfts fram! anser att vi borde ha satsat pengarna på att antingen bygga ut sjukförsäkringen eller höja de kommunala utgifterna varaktigt. Det var så jag förstod resonemanget.De kommunala avgifterna höjde vi kraftigt under krisåren. En tillfällig efterfrågedämpning ska inte leda till en permanent nedgång i sysselsättningen, utan man stimulerar i en nedgång. Men det säger ingenting om effekterna av en varaktig höjning av den kommunala sysselsättningen. Om man varaktigt höjer den kommunala sysselsättningen och det inte har skett någonting i arbetsmarknadens funktionssätt ska sedan korrigera för detta genom räntehöjningar, så att det inte får någon som helst varaktig sysselsättningseffekt. Det säger logiken i en grundläggande ekonomisk modell. Det kan inte ha någon effekt på den varaktiga sysselsättningen annat än vid sidan av den kortsiktiga efterfrågestimulansen, och den ska vara tillfällig. Är den permanent blir det en permanent höjning av efterfrågan som måste slå ut med räntehöjningar. Annars får man ett stigande uppåtgap, och då måste stigande inflation undergräva köpkraften, så att motsvarande justering av sysselsättningen sker.Vidtar man den andra åtgärden, att i stället satsa pengarna på att bygga ut sjukförsäkringen, minskar man arbetsutbudet. Då ska den varaktiga sysselsättningsnivån sjunka.Enligt vedertagen ekonomisk teoriram, som alla ekonomer oavsett parti måste utgå från, har den ena åtgärd förespråkar alltså ingen långsiktig effekt, medan den andra har en negativ långsiktig effekt. Det är klart att det är problematiska slutsatser för resonemang. Det var väl därför i sin kanske mest centrala punkt förordade att vi skulle gå vidare med jobbskatteavdraget, vilket vi anser att vi inte har budgetmedel nog att göra. Jobbskatteavdrag är en åtgärd som varaktigt höjer sysselsättningen och varaktigt minskar arbetslösheten. Jag har noterat att Socialdemokraterna i föreslagit en sådan stor åtgärd, men jag har inte noterat att svenska socialdemokrater skulle ha gjort det.Vi bör beakta att Socialdemokraterna föreslår både höjd restaurangmoms och höjda arbetsgivaravgifter för unga. Det är klart att den kombinationen skulle leda till förödande effekter för sysselsättningen bland unga människor om den skulle genomföras. Det går inte att dra någon annan slutsats än att riktade skattehöjningar på 20 miljarder mot ungdomar leder till lägre sysselsättning bland ungdomar. Man blir alldeles matt. Det är så mycket som påstår som jag skulle vilja bemöta men som det inte finns möjlighet för mig att hinna bemöta på dessa . Jag kan inte ge mig in i de finanspolitiska och penningpolitiska resonemangen och frågorna om jämviktsarbetslöshet och så vidare, för tiden tillåter inte det, men jag skulle gärna göra det. Vi får ta det en annan gång.Jag ska hålla mig till min huvudpoäng. Ja, vi hade ett förslag om sänkt restaurangmoms. Men jag kan också berätta för att det inte var vår hjärtefråga. Det är möjligt att också har något han skulle vilja berätta om vems hjärtefråga i Alliansen som detta är.Vi har lagt den sänkta restaurangmomsen åt sidan därför att vi inte längre vill ha den. ser vi hur det är i praktiken. Verkligheten och har visat att det inte fungerar särskilt väl. Det är mer eller mindre ett fiasko.Jag ska upprepa själva kärnfrågan om det nu är så att vi vill förstärka sysselsättningen, och det vill vi. Vi måste gå mot full sysselsättning igen, eller någonting som kan kallas full sysselsättning och är värt namnet full sysselsättning. Varför ska man då prioritera restaurangbranschen? Varför ska man prioritera jobb till en kostnad av 5 miljoner per styck när man kan få tio jobb för samma summa i skolan, i äldreomsorgen eller i sjukvården där köerna fortsatt är långa?Det är min huvudfråga och poängen i resonemanget. Där tvekar i varje fall inte jag. Men regeringen gör det naturligtvis, eftersom man har en annan dagordning. Det är välfärden som vi måste slå vakt om. Den håller på att raseras ganska sakta men säkert, påstår jag. Jag noterar att inte ser helt förtjust ut när jag säger att han administrerar en massarbetslöshet i vårt land. När han var i opposition talade han om massarbetslöshet när vi hade arbetslösa. när vi har försöker han skylla på någon annan.Jag noterar också att han vägrar att svara på de frågeställningar som både jag och framställde. När du har 5 miljarder har du valt att sänka restaurangmomsen för att åstadkomma en sysselsättningsökning. Regeringens egna myndigheter säger att jobben som tas fram kommer att kosta kring 5 miljoner.Har över huvud taget övervägt en alternativ användning i den gemensamma tjänstesektorn där det finns stora behov? Det vägrar att svara på. Ty jag tror det är så att den ideologiska drivkraften, kraftigt sänkta skatter som blommar ut i besparingar i kommunsektorn, ska mötas av en expansion i den privata tjänstesektorn.Hit hör en sänkning av restaurangmomsen och också det så kallade RUT-avdraget. Jag hörde ett lysande reportage av om städerskorna i en av söderförorter som åkte till norrförorterna och städade. Hon intervjuade dem på tunnelbanan på väg hem. hade hon innan intervjuat barnen i de mer burgna förorterna som fick sina rum städade så att de kunde leka . Hon frågade städerskorna när de åkte hem: Vem städar hos dig? Det får jag göra, det också, svarade de.Lyssna en vacker sommardag på detta program om RUT-landet. Då lär du dig mycket av moderat ideologi, . Låt oss fokusera på kärnan i debatten. Hur höjer vi jämviktssysselsättningen? Det är egentligen den enda politiska fråga vi behöver diskutera. Det är nämligen den enda fråga som grundläggande har en effekt på full sysselsättning. Allt det andra är att konjunkturer går upp och ned.Hur höjer vi varaktigt och långsiktigt över decennierna sysselsättningen och sänker varaktigt arbetslösheten? Det kan bara ske genom att vi gör reformer som förbättrar arbetsmarknadens funktionssätt och gör att utbudet på arbetsmarknaden förstärks som sedan kan mötas av en efterfrågan som varaktigt sänker arbetslösheten. Det kan antingen ske genom att ekonomin växer eller genom att stimulerar efterfrågan, eftersom man kan sänka räntan.Den här debatten visar att det Socialdemokraterna förordar, permanent höjda offentliga utgifter antingen i termer av sysselsättning eller i termer av utbyggda bidragssystem, inte har någon sysselsättningseffekt. Det kan inte ha någon sysselsättningseffekt annat än då det kan göras tillfälligt som kortsiktiga efterfrågestimulanser.Skälet till det är uppenbart, . Det har en negativ utbudseffekt att bygga ut sjukförsäkringen och a-kassan. Vi kan diskutera hur stor den är. Men ingen kan ifrågasätta att det måste ha en negativ utbudseffekt. Det finns en mycket omfattande akademisk litteratur på området som är helt entydig.I det andra fallet, att öka de offentliga utgifterna, kan det ha en liten effekt. Det finns en positiv tillväxteffekt långsiktigt till exempel på utbildningssystemet. Den kanske ligger och då i sådana fall via produktiviteten men är förmodligen väldigt liten och osäker.Den direkta sysselsättningseffekten på fyra måste vara obefintlig. Eftersom det inte hänt något på utbudssidan måste motsvarande justeringar ske via räntepolitiken. Det visar väldigt tydligt att det som är kärnan i den socialdemokratiska politiken aldrig kommer att kunna bidra till att skapa full sysselsättning. Den strider mot grundläggande ekonomisk logik.