· GZ10233 · 2012-03-01 19:35:24 — har ställt frågor till finansministern som rör bankers verksamhet. Han har efterfrågat mer konkreta försök att påverka bo- och sparräntor men även efterlyst förslag till ny eller ändrad beskattning av den finansiella sektorn. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på interpellationen.Sverige har etablerat ett ramverk för att stärka förutsättningarna för finansiell stabilitet i det finansiella systemet. Detta ramverk inkluderar ett förbättrat regelverk för finanssektorn, effektiva tillsynsstrukturer, krishanteringssystem och insättningsgarantiskydd.De fyra storbankerna redovisade ett sammantaget rörelseresultat på för . steg bolånemarginalen, som den beräknas av , från i början av . Slutsatsen ligger nära till hands att av bankernas kunder har inte minst bolånekunderna bidragit till bankernas goda vinster. De höga vinsterna visar att det hade varit möjligt att bygga buffertar som gör bankerna och det finansiella systemet mer robust utan att vältra över kostnaderna på kunden.Regeringen har ingen avsikt att direkt styra över marknadens prissättning, vare sig det gäller finansiella tjänster eller andra tjänster. Regeringen avser däremot att verka för en effektiv konkurrens, bland annat genom att stärka konsumenternas ställning på finansmarknaderna. På det området har regeringen genomfört en rad åtgärder. Under den återstående delen av mandatperioden avser regeringen att särskilt fokusera på bland annat ökad transparens om kostnader med mera samt en tydligare gränsdragning mellan försäljning och rådgivning. När det gäller frågan om beskattning är det riktigt att regeringen har ställt sig avvisande till förslaget om en finansiell transaktionsskatt. Regeringen anser att finanssektorn ska bära sin rättmätiga andel av kostnader och risker vid finansiella kriser. Att införa en finansiell transaktionsskatt är dock fel väg att gå, bland annat mot bakgrund av negativa effekter på den reala ekonomin. Det finns andra och bättre lämpade åtgärder för att hantera den finansiella sektorns risktagande och ansvar i samband med finansiella kriser. Regeringen har redan infört stabilitetsavgifter som betalas av bankerna och som innebär att bankerna själva bär kostnaderna för risker som de tar. Regeringen verkar även för att kapitaltäckningsreglerna ska få en utformning som säkerställer finansiell stabilitet, med hänsyn tagen till banksektorns storlek i förhållande till bnp och utan att försvåra gränsöverskridande tillsynssamarbete.Vi kan inte utesluta behovet av ytterligare åtgärder även på skatteområdet. Det kan mot bakgrund av finanskrisen och det senaste årets mycket stora vinster i banksektorn övervägas om det krävs ytterligare åtgärder för bättre stabilitet och mot överdrivet risktagande. Det kan även övervägas om det inte är rimligt att bankerna lämnar ytterligare bidrag till samhället. Regeringen följer noga den fortsatta utvecklingen. Jag tackar för svaret. Interpellationen var ursprungligen ställd till finansminister , men jag har respekt för att har tagit över svaret.Skälet till att jag interpellerade är att man ibland får känslan av att uppträder med Bertolt dramatiska toner om banksektorn. sade: Vad är det största brottet - att råna en bank eller att äga den? Många människor i vårt land har med rätta blivit djupt upprörda över att bankerna vägrar sänka främst bolåneräntorna när det finns marginaler och att det på lönekontot inte utgår någon ränta. Men till bankdirektörerna utgår flotta bonusar, fantasifulla konstruktioner för att fylla på lönekuvertet, omfattande lyxboende och andra excesser som vi alla har kunnat skåda. rycker men också ut med en mycket radikal samhällskritik. Men sedan återvänder de till med alla de instrument som man förfogar över som regeringsmakt. Då blir det ingenting. Det blir bara prat rakt ut. Det enklaste är väl att byta bank, säger , och överlämnar ansvaret till konsumenten som ska ägna någon dag åt att göra jämförelser och ränna runt och förhandla. , du träffar de fyra storbankerna vid så kallade rundabordsträffar. Jag tycker att det skulle vara mycket intressant att få reda på vad ni säger där. Framför du den kritik som du och framför i den samhälleliga debatten? Vad svarar de? Vad drar du för slutsats av svaren? Tycker de om kritiken? Eller kan det möjligen vara så att de tackar snällt och säger: Vi förstår att ni måste skälla lite där ute. Men vi är väl sams här inne? Det skulle vara utomordentligt intressant att höra beskrivning av dessa konferenser och stämningsläget. Det skulle också vara intressant att höra om denna upprördhet över bankernas vinstmaximering är i överensstämmelse med möjlig handling. Skulle du kunna tänka dig att medverka till att uppmana och stödja andra bolagsformer än vinstmaximering inom banksektorn? Tycker du att det skulle vara en bra utveckling? Är du beredd att delta i den samhälleliga debatten för att inleda en sådan process mot någon annan styrning än en ren vinstmaximering för en sådan viktig samhällelig infrastruktur som bankerna utgör? ska det bli mycket spännande att få en rapport från rundabordssamtalen. Jag kan fortsätta på det spår som har i sin interpellation. Jag tänkte börja med frågan om kapitaltäckningsgraden som också varit uppe till diskussion. Det har framförts kritik från och mot att bankerna går fram för hårt och kräver ökad kapitaltäckningsgrad i stället för att göra någonting åt räntemarginalerna för bolånekunderna. Detta är ett stort problem, inte minst för småföretagen. Det har nämligen visat sig att det framför allt i glesbygd men också på andra hål har blivit allt svårare för småföretagare att låna pengar av bankerna. Bankerna har hänvisat till att de måste bygga upp sin egen kapitaltäckningsgrad i stället för att låna ut till företag. När man tittar vidare på hur det ser ut inom den statliga verksamheten kan jag konstatera att Fouriertransform, som är ett statligt ägt bolag med ungefär 3 miljarder, har till uppgift att låna ut pengar till småföretag. Det skapades i samband med fordonskrisen . Detta företag har enligt regeringens skrivelse till ett avkastningskrav på på sitt kapital. Det är precis det som diskussionen har handlat om. Av de 3 miljarder som ställde till förfogande har bolaget lånat ut , och det har skett på sådana villkor som har gjort att företagen i många fall har sagt att de lika gärna kan gå till banken som att gå till denna fond eftersom de har ungefär samma villkor. har detta företag till och med ännu hårdare krav på återbetalning. Vad är då poängen med detta resonemang? För mig blir slutsatsen följande: Precis som säger har regeringens företrädare i dessa frågor utåt en agenda och kritiserar bankerna. Men där man själv har möjlighet att agera på ett annat sätt än vad bankerna gör så gör man inte det. Man ställer orimliga krav genom dessa höga avkastningskrav även på de egna företagen som har till uppgift att låna ut pengar som ska ge möjlighet att få fart på det svenska näringslivet och inte minst på småföretagen. Här borde regeringen använda sig av de instrument som man själv förfogar över och också tillse att man går före och visar på marknaden vad som ska göras för att få fart på i stället för att öka på kapitaltäckningsgraden till orimliga nivåer som orimliga utdelningar görs, vilket de olika bankerna också gör inte minst till sina aktieägare, och det tycker jag att man ska kritisera hårt. säger i interpellationssvaret: "De höga vinsterna visar att det hade varit möjligt att bygga buffertar som gör bankerna och det finansiella systemet mer robust utan att vältra över kostnaderna på kunden. "Det är väl kunden som betalar, antingen genom en liten ränta på sina pengar eller genom hög ränta på det som man behöver låna? Det är alltså kunderna som får betala även det. Det skulle vara intressant att höra utveckla resonemanget om hur staten ska kunna gå före med de instrument som man förfogar över. Bankernas nyckelroll i det finansiella blodomloppet kan inte på något sätt förringas. Det ömsesidiga beroendeförhållandet mellan banker och deras omvärld ställer särskilt stora krav på ansvarstagande. Därför har alliansregeringen verkat aktivt för att skapa ett bättre regelverk i . Erfarenheten från den senaste krisen visar att bankerna inte hade tillräckliga kapitalbuffertar. Detta skapade en extra sårbarhet i den svenska ekonomin då har den tredje största finanssektorn i förhållande till bnp i Europeiska unionen. Man har dessutom flera stora banker som har gränsöverskridande verksamhet. Detta gör att utsatta position ställer större krav på säkerhetsmarginaler för att säkra finansiell stabilitet. röstade därför för regeringens förslag om en skärpning av bankernas kapitaltäckningskrav. Detta ställer dock krav på att bankernas anpassning till de nya reglerna inte innebär en övervältring av kostnader på kunderna. En sak är säker, nämligen att alla kriser inte kommer att kunna upptäckas och förebyggas. Mycket tyder på att instabiliteten finns inbyggd i själva de finansiella systemen. Därför är min fundering med anledning av interpellationen vilka problem som Socialdemokraterna vill lösa genom ett införande av en EU-skatt på finansiella transaktioner.Dyrare och krångligare betalningar och transaktioner löser knappast de akuta och djupa problem som EU står inför med stora budgetunderskott, stigande statsskulder och krympande konkurrenskraft. Högre skatter på investeringar leder till mindre investeringar och färre nya jobb i har i sina egna analyser konstaterat att skatten, om den skulle införas, kan komma att minska bnp i . Och högre kostnader för finansiella tjänster riskerar att föra kostnaden vidare in i alla andra sektorer och branscher. Det här begränsar konkurrenskraften. Det begränsar möjligheten till nya jobb. En sådan utveckling skulle vara olycklig för den sköra tillväxt som just nu råder i Europa.En EU-skatt riskerar att leda till att stora delar av de internationella transaktionerna och investeringskapitalet flyr bort från EU till länder som inte har någon liknande skatt. Utflyttad finanshandel leder inte till mindre spekulation, snarare tvärtom. Om transaktioner flyr från kan de i stället flytta till delar av världsekonomin där transparens och regleringar är sämre än i vår del av världen.Då kan man undra: Vilken nytta har man av en sådan transaktionsskatt? Vad har man vunnit, utöver att barnet åkte ut med badvattnet? Jag diskuterade ett mycket snarlikt ämne med för sedan här i kammaren. Då var temat från sida att jag och finansministern skäller och pratar mycket men kommer inte med några konkreta förslag. Då ägnade jag mitt första interpellationsinlägg åt att räkna upp 28 förslag som var konkreta och aktiva. Sedan var tiden ute, och jag hann inte göra mer fast jag hade punkter kvar på listan.I och med att jag tycker att är en trevlig, jovialisk prick vill jag inte genera honom med att upprepa denna uppräkning. Jag nöjer mig med att säga att det går att titta i riksdagsprotokollet för att se åtminstone 28 förslag som vi har genomfört.När det gäller rundabordssamtalen tror jag att jag kommer att göra besviken. Jag har haft två rundabordssamtal som finansmarknadsminister. De är, tror jag, planlagda en gång . På grund av sjukdom blev det inget , och två ägde rum . De ägnas mest åt att diskutera rapporter som är beställda av undervegetationen, så att säga, som heter Finansmarknadskommittén.En rapport som har diskuterats är till exempel en analys av kreditvärderingsinstituten. Det har varit problem med rådgivare och försäljare i den finansiella sektorn. Just nu har de fått i uppdrag att utreda möjligheten att på ett konsumentvänligt sätt göra fondavgifterna mer begripliga för konsumenten. Det är den typen av frågor som behandlas allmänt vid runda bordet, så mer hemligt än så är det inte.Andra bolagsformer är en väldigt intressant fråga. Jag tror att det är värt att diskutera och eventuellt gräva lite i och analysera den fristående sparbanksfunktionen. Jag tror att det finns ett värde i lokal information för kreditgivning. Jag tycker att det är tråkigt att det finns allt färre fristående sparbanker i Sverige.Vad jag har fått förklarat för mig är att de ofta upplever en mycket stor administrativ börda i form av nya EU-bestämmelser, vilket gör att de får svårt att klara sig. Jag skulle gärna vilja forska lite mer i det där, för jag tycker att det är ett värde, som mycket riktigt säger, med fler typer av bolagsformer. Jag avvisar absolut inte det. Som ett exempel skulle det vara intressant att kontrollera vari själva problemet ligger, varför fristående sparbanker inte etablerar sig med tanke på att de är så få.Jag förstod inte riktigt synpunkt om kapitaltäckning. Vi har aviserat att dra upp kapitaltäckningen till i princip högsta. Jag förstod inte om tyckte att det var bra eller dåligt. Jag tycker att det är bra för stabiliteten, för annars står skattebetalarna för väldiga risker i det finansiella systemet.När det gäller Fouriertransform tycker jag att det ligger helt utanför den här debatten, som handlar om vårt förhållande till bankerna. Jag kan återkomma om detta, men det tarvar en debatt i sig.Sedan tror jag att har läst fel i interpellationssvaret. Jag skriver: "De höga vinsterna visar att det hade varit möjligt att bygga buffertar . utan att vältra över kostnaderna på kunden." Kunden har ju fått betala, och det hade inte behövt hända. Det kanske var en dålig formulering i svaret. Jag tror att vi har samma uppfattning där.Jag förstod inte heller om tycker att det är fel att vi kritiserar utdelningarna. Där tror jag också att vi har samma uppfattning. Jag tycker att det är bra att både jag och , och andra, då och då är kritiska mot utdelningspolitiken. Jag vill först uttrycka en djup tacksamhet till för att han inte ånyo läser upp de 40 punkterna, ty det hade varit en smula generande för honom att lösa bankkrisen genom att utbilda skolungdomar i ekonomi. Kanske skulle en del av utbildningsinsatserna ha satts in mot bankdirektörerna.Vid rundabordssamtalen tar man alltså bara emot rapporter. När man träffar de fyra bankerna - som är nästan identiska i sin behandling av kunder, kostnader, räntor och marginaler - hade det då inte varit ett utomordentligt tillfälle att tala med bankerna med samma tonläge som när Rapports eller Aktuellts kameror är på eller när Dagens Nyheters reporter är framme? Då sitter ni och tar emot rapporter. Ni säger till enskilda konsumenter av banktjänster i eller att de ska ta itu med bankerna. Men när landets finansmarknadsminister har dem på plats sitter han och tar emot rapporter.Dessutom säger han: Ja, det är intressant att få andra ägarinslag. Vi har ett samhälleligt ägarinslag, som är i , och där kan staten genom ägardirektiv verka för att den banken ges en annan situation på konkurrensmarknaden. Det gör ni inte. Ni vill sälja ut den, fast ni har inte stöd i . I Nordea har ni krympt ägarandelen så att det inte är samma kraft, men också där hade det kunnat vara ett annat skick än den rena vinstmaximeringen.Sedan har jag både läst och hört särskilt , men jag tror också , tala om att banksektorn är underbeskattad. I interpellationen ställer jag frågan som inte svarar på. Han värjer sig för en beskattning inte till EU utan en gemensam beskattning av kanske finansiell omsättning på europeisk nivå till medlemsländerna, som vi socialdemokrater är öppna för att diskutera. Helst skulle man naturligtvis ha det på global nivå. Det har tydligt framkommit här att det inte är aktuellt.Det skulle vara intressant att veta: Vad är det för typ av beskattning som kan tänka sig eftersom den finansiella sektorn, banksektorn, är underbeskattad? Det skulle vara utomordentligt fint att få ett sådant besked , för annars fortsätter den här debatten. Då får vi mötas igen och konstatera att bara pratar men visar ingen handling. Jag är outtröttlig, . Vi kan ses oavsett tidpunkt här till 2014, för sedan hoppas jag att det är slut. Jag får väl se om jag ska interpellera finansmarknadsministern om Fouriertransform längre fram. Jag kan ändå konstatera, vilket var min poäng, att i och med att staten själv med sitt eget företag som sysslar med att låna ut pengar, riskvilligt kapital, har höga avkastningskrav ger det en bild av att bankerna väl också ska ha höga avkastningskrav. Det är den kopplingen jag menar att man kan göra när man resonerar kring de här frågorna.Vi är väl ändå överens om, vilket står i interpellationssvaret, att rörelseresultatet för de stora bankerna var väldigt gott under föregående år, , och att det naturligtvis är kunderna som har skapat den vinsten genom att de har betalat räntor eller inte fått några räntor på sina pengar. Det är ju den marginalen som har skapat den stora vinsten i bankerna.Jag är självklart av uppfattningen att vi ska ha en bra kapitaltäckningsgrad. Men det jag ville peka på för finansmarknadsministern är att problem har uppstått.När man pratar med företagare runt om i landet får man veta att de har problem . Bankerna ställer väldigt hårda krav på säkerhet när de ska låna ut pengar, framför allt i glesbygden, där fasta tillgångar har ett lägre värde än i till exempel och andra storstadsregioner. Det innebär att de får svårigheter att klara de krav som ställs. Då har bland annat bankerna framfört just att vi har stora krav på att höja kapitaltäckningsgraden och att de därför inte har möjlighet att ta de riskerna.Det stoppar upp investeringsviljan i landet. Det är det problemet som detta skapar. Då får man också bedöma om det går för fort att lyfta upp kapitaltäckningsgraden i relation till de problem som uppstår på utlåningsmarknaden. Den här interpellationen och den efterföljande interpellationen, som rör kundernas ställning på bankmarknaden, går lite grann in i varandra. Det handlar i stor utsträckning om diskussionen att kunden ofta hamnar i ett underläge. Det är detta som ger anledning till både finansministern och finansmarknadsministern att höja tonläget.Det är något som man i möten med människor, i våra valkretsar, möter stor uppskattning för. Äntligen är det någon från regeringen som vågar höja rösten mot de aktörer som de flesta människor har en mer eller mindre frivillig relation till.Det är svårt att inte ha en bankrelation . De flesta transaktioner sker inte genom kontanter utan sker via banksystemen. Den flexibilitet som kunden önskar finns inte alltid i de systemen. Det är väldigt lätt att ta ett snabblån, ett kortlån, men det är inte lika lätt att med samma bank byta leverantör.Det handlar väldigt mycket om en ömsesidig respekt som måste finnas. Bankerna måste ha respekt för kunden i livets alla cykler. Det är ett ansvar som bankerna behöver visa för att få den respekten tillbaka.Att finansmarknadsminister höjer rösten är ordets makt. Och ordets makt - det vet vi som står i den här kammaren - är understundom fantastiskt stor.Det handlar inte om någon dubbel agenda. Jag tycker snarare att man ska säga att agendan är att ha människan i fokus. Det är en ganska sympatiskt enkel agenda. Till beträffande rundabordssamtalen som svar på din enkla fråga: Nej, det är ett dåligt forum för att diskutera med bankerna. Om man har talat till banker under , som jag har gjort, vet man att när banker sitter i ett rum med andra banker, då säger de ingenting. De säger absolut ingenting, i och med att de är rädda för att säga något som kommer konkurrenten till del.Ska man tala med banker, då ska man tala med dem en och en. Jag kan lova att varken jag eller är speciellt populära hos bankcheferna. De håller inte med oss. De tycker att vi har en kritik som är orättvis och orättfärdig, att vi inte har med saken att göra och liknande.Rundabordssamtal är alltså inte bra. Ska man tala med banker, som ett litet råd på vägen: Ta dem var och en för sig! Ta dem inte i klump, för då kommer det inte att fungera!I mångt och mycket inbillar jag mig att vi är hyfsat överens om många saker inom banksektorn. Låt oss ta upp det som vi antagligen inte är överens om: och Nordea.Vi har gjort det vill att vi ska göra. Vi har sänkt avkastningskraven på , så de är nu ungefär mindre än hälften av avkastningskraven på affärsbankerna. Trots detta gör väldigt liten vinst. Min bedömning är att om skulle sänka sina räntor, då skulle man gå med ett minusresultat.Då kommer frågan: Hur ska vi förklara detta för EU, som kommer att säga att det är statsstödsubvention? Jag tror inte att det är på det sättet en bra bankmarknad utvecklas. En bra bankmarknad utvecklas genom att man ger goda konkurrensvillkor. Vår analys är att konkurrensen fungerar bristfälligt på grund av att kunden är i underläge.Det är vår analys. Därför försöker vi stärka kunden. Vi försöker tvinga säljaren, producenten, att vara mer transparent och försöker göra det lättare att byta bank.Vad gäller beskattningen: Finansiella tjänster är undantagna från moms. En transaktionsskatt skulle i praktiken innebära en skatt på pensioner som skulle överflyttas till , i och med att pensionsfonderna är de i särklass mest aktiva på de finansiella marknaderna. Pensionärer skulle betala till byråkraterna i . Det är ingen bra idé.Det finns andra skatteformer som är tänkvärda och möjliga, till exempel något som heter FAT, Financial Activities Tax, eller andra typer av skatter. Om vi ser att det fortfarande blir stora vinster till banksektorn måste vi naturligtvis överväga detta eller på andra sätt se till att marknaden fungerar bättre.Jag har varit väldigt tydlig med att jag tycker att Nordeas 15-procentiga avkastningsmål är orealistiskt. Det säger jag som finansmarknadsminister men också som företrädare för ägarandelen i . Jag har förklarat varför: Om man till exempel kommer till en ledning och säger "Jag har ett projekt som jag tror ger 14 procents avkastning", då säger ledningen nej till det, eftersom det inte når upp till de avkastningskrav som finns.Här har jag varit mycket tydlig, vilket har gett stora reaktioner, inte bara från Nordea utan från andra ställen. Men här skulle jag vilja höra andra. Jag skulle gärna vilja ha med i debatten. Jag har aldrig hört säga att det är orättvist avkastningsmål. Jag skulle uppskatta om han sade det, om inte annat så . tycker att det är olämpligt att tala med företrädare för de fyra storbankerna när de sitter tillsammans, eftersom ingen säger något då. Säger ingen något, då kan ingen höra något heller. Men det verkar som om de har kapacitet att förmedla sig mellan varandra, eftersom villkoren nästan med exakthet överensstämmer ut mot kund.Då hade det väl rimligen varit möjligt för finansmarknadsminister att föra en diskussion med sektorn. Men jag har tidigare konstaterat att försöker prata om samhällsproblem som man har full kapacitet att ta itu med.I ett eller har jag hört framför allt och också säga: Banksektorn är underbeskattad. När får vi propositionen? När kommer förslaget till ?Sedan säger han att avkastningskravet för Nordea är orimligt och att han inte kan påverka det fullt ut. Då blir logiken att göra sig av med allt ägande.Det hänger inte ihop, . Det är så uppenbart. Ni står för en samhällsmodell och en samhällssyn där marknad och vinstmaximering är det logiska tillståndet. De människor som drabbas och påverkas tycker inte detsamma. Därför har ni en verbal formuleringskonst och kritik men en avsaknad av politik - för innerst inne ogillar ni inte vad som händer. Jag måste ägna en del av åt att svara på inlägg senast.Jag håller med om att en hög kapitaltäckning kan leda till problem och kreditåtstramning. Det aviserade vi också när vi lade fram vårt förslag om ny kapitaltäckning som vi gjorde i samarbete med Socialdemokraterna, vilket jag uppskattar mycket.Vi måste alltså se till att bankerna är bättre rustade för finansiella kriser. Det gör vi genom att lyfta kapitaltäckningen. Där var vi överens med Socialdemokraterna och Miljöpartiet.Vi sade då också att om detta leder till en kraftig kreditåtstramning så måste vi kunna diskutera att senarelägga starten av kapitaltäckningen. Jag är helt överens med om att detta kan bli ett problem.