· GZ10199 · 2012-03-13 13:58:54 — har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att säkra rättssäkerheten i övre och för att åklagare ska finnas i hela landet.En grundläggande förutsättning för ett väl fungerande samhälle är att rättssäkerheten upprätthålls. Rättssäkerheten får aldrig bli en fråga som är avhängig var i landet man bor. Det är därför viktigt att vi har ett rättsväsen som kännetecknas av hög kvalitet i hela landet och att medborgarperspektivet är i fokus. Sedan regeringen tillträdde har vi gjort rekordstora satsningar på hela rättsväsendet. Det har gjort att myndigheterna har goda förutsättningar att bedriva en rättssäker och effektiv verksamhet. För del har anslaget höjts med , från till år 2012.Inom de ekonomiska ramar som riksdag och regering har bestämt ansvarar för sin verksamhet och organisation. Av instruktion framgår att ett beslut av myndigheten om inrättande, upphörande och lokalisering av en åklagarkammare ska fattas efter samråd med och . De skiftande geografiska förhållandena innebär att samma organisationsmodell inte kan användas i hela landet. Förhållandena i norra är speciella främst med hänsyn till de stora avstånden. Det gäller då för våra myndigheter att finna så bra lösningar som möjligt för att vi ska ha ett väl fungerande rättsväsen i hela landet. Jag vet att ser både fördelar och nackdelar med att ha åklagarna samlade i men att myndigheten bedömer att fördelarna för såväl verksamheten som de enskilda åklagarna ändå överväger de nackdelar som finns. Jag tackar justitieministern för svaret. Ministern är tydlig i sitt svar till mig om att rättssäkerheten i hela landet ska säkras och att man aldrig ska kunna ifrågasätta den oavsett var i landet man bor. Därför blir jag bedrövad när verkligheten är den att omorganisationen i innebär en stor risk för att rättssäkerheten inte kan tryggas.Ministern anger de geografiska förhållandena som ett skäl till denna omorganisation av åklagarämbetet i . Man säger att de långa avstånden är ett av skälen. Det är just detta som är vårt stora problem - de stora avstånden mellan samhällena uppe i . Det är det som är problemet när man gör omorganisationen. Just därför är det så viktigt att vi får ha åklagare stationerade i och . Från är det till vardera ort. Det är in i landet till och norrut efter kusten till Skellefteå.I dag använder de åklagare som finns där väldigt många arbetsdagar för att bara resa till och från och vid tingsrättsförhandlingar. Det är klart att det skulle märkas och bli förbättringar för dem om de i stället kunde använda till att utföra de uppgifter som de är satta att göra som åklagare.Arbetsbelastningen för dessa människor är hög och blir högre alltjämt. Så blir det också i . De exempel jag tar upp tar jag från så att det inte blir så mycket uppradande av siffror och så vidare. Även i ser vi att brottsligheten tyvärr ökar, och åklagarna får mer att göra. Då blir det inte lättare av att de ska sitta och åka bil per dag när de är uppe på tingsrättsförhandlingar. Möjligtvis kan de åka buss, men då tar det ännu fler timmar. Kollektivtrafiken i inlandet är inte speciellt bra. Om man skulle använda resurserna på ett annat sätt skulle inte detta slöseri med både mänskliga och ekonomiska resurser kunna fortgå på det här viset. Åklagarnas tid skulle kunna användas mycket bättre.I min interpellation, fru talman, angav jag flera skäl till att vi tycker att den nuvarande organisationen är dålig. Det handlar om arbetsmiljön för åklagarna. Det finns många aspekter på arbetsmiljöproblemen. Det handlar också om hur vi hushållar med ekonomin och med resurserna över huvud taget. Men framför allt handlar det om effektiv handläggning och rättssäkerhet.Ministern skriver i sitt svar att rättssäkerheten aldrig får bli en fråga som är avhängig var i landet man bor, att rättsväsendet ska kännetecknas av hög kvalitet och att medborgarperspektivet är i fokus. Jag måste fråga: Menar verkligen ministern, med tanke på de skäl som hon själv läste upp i svaret, att förhållandena i och inryms i det som ministern har skrivit i sitt svar till mig? Jag tackar för komplimangen - om jag får kalla den så - för att jag var tydlig med att rättssäkerheten ska vara hög i hela landet. Jag står för det. Det är otroligt viktigt. Jag var också tydlig när det gäller den konflikt som ligger i de problem som vi har i delar av , nämligen stora avstånd och små enheter.När det gäller rättssäkerheten är det viktigt att vi har åklagare och också andra som kan ta sig an alla de olika typer av ärenden som kan dyka upp. Det vi vet är att man på tingsrättsnivå och andra olika nivåer har hundratals olika typer av ärenden. För att kvaliteten i det juridiska arbetet med de olika funktioner som finns ska hålla hög kvalitet krävs det specialisering. Det är klart att man kan välja att ha en, två eller tre åklagare spridda över ytan. Men då är det inte säkert att man kan åstadkomma denna kvalitet.Jag försökte också vara tydlig med att vi har lagt ett stort ansvar på myndigheten att döma av situationen just därför att den är komplex. nämner i första hand miljöaspekter för dem som arbetar som åklagare och de bekymmer som ligger i att man tvingas resa och använda mycket tid till det. Det är naturligtvis ett bekymmer. Men i arbetsrelaterade frågor ligger också möjligheten att ha kolleger och möjligheten att ta föräldraledigt och att inte ha en sårbarhet i organisationen som gör att man bär hela ansvaret själv.Detta är ett av skälen till att till exempel när det gäller tingsrättsorganisation och annat har sett det som nödvändigt att ha något större enheter. Där har regeringen valt att sätta ned foten och säkerställa att man i inte har samma fyrkanter och samma nivåer på storlek som man behöver ha på andra håll just därför att man måste avväga avstånd och mycket annat. Det är denna problematik som ligger bakom situationen.Det är ingen ny sak som vi diskuterar. Om jag har rätt uppgifter från - det är därifrån jag har dem - har man i , till exempel, inte haft åklagare och i inte . Det är alltså för ganska länge sedan man bestämde sig för att organisationen var för liten och inte skulle hålla för att ha denna typ av bemanning.Vad jag försöker säga är att jag ser problemen. Jag ser den målkonflikt som ligger i att man skulle vilja ha hela organisationen på varje ställe. Men här har myndigheten i valt att ha åklagarna på en plats och i stället resa ut till olika orter eftersom vi har valt att ha tingsrättsverksamhet på fler ställen.Det är en bedömning man kan göra. Det är också en bedömning som utgår från det krav som vi ställer, nämligen att rättssäkerheten ska hållas högt. Man har menat att ur rekryteringssynpunkt, ur specialiseringssynpunkt och av många skäl finns det anledning att ha den organisation man har. Det är inte optimalt, men ligger och där de ligger. Det kan vi inte göra så mycket åt.Jag tror att ändå har försökt väga för- och nackdelar mot varandra. Det svar jag har fått när jag har frågat dem är att man bedömer att detta är en lösning som är bättre än alternativen. Det är alldeles rätt; det är mindre enheter i och än det är i . När vi hade åklagare i hade vi tre stycken stationära, och i fanns det två. Man har alltså inte varit ensam någon gång.Det är riktigt att det inte finns någon åklagare i . Vi har också på alla upptänkliga sätt försökt driva frågan för att få tillbaka åklagare till Skellefteå.Jag har inte varit i så . Det är min första mandatperiod som riksdagsledamot. För mig är det viktigt att få ta upp den här frågan. Den är och har varit mycket besvärlig för . Det säger polisen, och det säger nämndemännen. Jag måste få ta några exempel för att försöka tydliggöra det här ännu mer.I januari i år, 2012, fanns det 671 aktiva ärenden i . Av dessa hade 210 åklagare som förundersökningsledare. Jag vill ge några exempel på hur dessa 210 ärenden ser ut. 25 av dem handlar om våld i nära relationer. 17 var barnbrott som man kallar det, sexuella övergrepp, barnpornografi och våld mot barn. Det fanns 50 ungdomsärenden och ett antal häktade. I den här typen av ärenden finns det ett så kallat skyndsamhetskrav. När det gäller barnbrott tror jag att det till och med står i någon text att det ska finnas särskilda skäl för att en åklagare inte ska sitta med vid förhören. Polisen i säger att åklagare aldrig är närvarande vid förundersökningar när det gäller barnbrott eller något annat av dessa brott.Det här gör att polisen menar att det finns en risk att rättssäkerheten inte kan upprätthållas. Förutom det säger polisen att ärendena tar . Det tar att avsluta ärenden. Det tar att få ihop hela förundersökningsprocessen därför att man har tillgång till telefon och dator. Det är jättebra med tekniska lösningar. Problemet är bara att det försenar och förlänger hanteringen av ärendena. När man hade åklagare i staden satt man i samma hus. Man kunde gå förbi och få en synpunkt eller svar på en fråga. Man kunde känna att det fanns ytterligare en part som var med i förundersökningen.Vi ska också komma ihåg att de allra flesta människor som utsätts för brott eller som begår brott inte är så vana. Det är ett fåtal som är vana vid den här situationen. Det gör att människor känner sig hämmade, oroliga och rädda vare sig de är brottsoffer eller förövare. Polisen säger att det är klart att det vore bra att ha en åklagare på plats.Det här gör att vi är bekymrade. Det är inte så, justitieministern, att vi har tigit still och tyckt att det här har gått bra - tvärtom. Det är också så att det här beslutet var ett tjänstemannabeslut, och man sade att det var en tillfällig lösning. Min fråga kvarstår. De här besluten fattades möjligen av en tjänsteman, men det var före min tid som minister och under en annan regering. Jag kan tyvärr inte historien. Låt oss gå till nutid.Katarina pekar på svårigheterna att ha en effektiv handläggning därför att förundersökningsledningen i den här typen av besvärliga ärenden som interpellanten gav exempel på blir bekymmersam när åklagare finns på annat håll. Så kan det naturligtvis vara, men man använder sig , precis som också nämndes, av telefon, dator, videolänk och en hel del annat. När man tittar på resultatet kan man se att åklagarkammaren i har hög produktivitet. Genomströmningstiderna ligger i princip på myndighetens verksamhetsmål. Man upplever också att man har ett bra samarbete med de aktuella tingsrätterna.Ser man till genomströmningstiderna vid tingsrätterna är en av de tingsrätter i landet som snabbast avgör sina mål. ligger även den på snabba genomströmningstider av brottmålen avgjorda inom lite drygt från det att de aktualiserades. Resultaten är alltså ganska bra. Det kan ju vara dåligt ändå därför att vi vill ha dem korta, men min poäng är att vi har ställt väldigt tydliga krav på polis och åklagare att samverka om hur man ska ha en bra organisation. I den bästa av världar hade vi naturligtvis polis, åklagare och domstol på samma ställe, men så ser det inte riktigt ut.I de fall som vi diskuterar nu har man fått välja mellan att ha åklagarna samlade för att kunna möjliggöra en bra rekrytering, specialisering och annat. Man har valt att ha den lösningen i stället för att placera ut åklagare på mindre enheter. Jag vill inte sätta mig till doms över det. Jag bara konstaterar att man har gjort den bedömning att det är det som bäst svarar mot uppgiften. Kravet från vår sida har varit och är mycket tydligt: man ska samverka.Om polisen har synpunkten att en annan lösning vore betydligt bättre måste polisen ge uttryck för det till , men uppenbarligen har det inte vägt tillräckligt tungt under de år som har gått. Jag menar att man får se till resultaten, och resultaten är inte dåliga när det gäller och utan tvärtom riktigt bra. Det kan förklaras av att det är mindre enheter som inte har så många ärenden, men det är ändå mycket bra trots de bekymmer som naturligtvis ligger i att åklagaren finns en bit bort.Sammantaget tror jag ändå att myndigheten har gjort sitt bästa för att hitta en lösning som motsvarar kravet på att säkerställa hög kvalitet och hög rättssäkerhet. Det måste vara A och O även om vi ser att det blir nödvändigt med ett resande som inte i alla delar är något man vill ha. Jag har ingen anledning att ifrågasätta de beslut som myndigheten har fattat i den här delen av verksamheten. jobbar inte jag som åklagare eller polis och inte ens som nämndeman längre. Jag har haft det förtroendeuppdraget. Jag tror naturligtvis på justitieministern när hon säger att man tycker att man har en hyfsat bra handläggning. Den måste alltså ha varit ännu bättre förut.Jag förstår också det justitieministern säger om små enheter och problemen. Men man kan väga de här sakerna mot varandra och ta med arbetsmiljöproblemen, de risker det innebär för människor att ligga ute på hala, sliriga vintervägar i inlandet eller det faktum att det tar väldigt många arbetsdagar att bara resa. Kör man bil kan man tänka, men man kan inte göra något annat under resan. man buss kan man möjligtvis sitta vid datorn under tiden.Problemet är också att man åker till de här tingsrättsförhandlingarna, och det händer - kanske inte jätteofta - att man får ställa in en rättegång eller att det blir förseningar. Allt detta kostar pengar. Det är många människor som är inblandade i en tingsrättsförhandling. Många av dem måste kanske också resa. Det är dyrt och ett slöseri med tid, pengar och mänskliga resurser.I den förra interpellationsdebatten pratade man om sjukvården i glesbygden i . När jag kom hit som ledamot sade statsminister under sitt installationstal att hela ska leva. Under det dryga som jag har varit här känner jag att man på område efter område kan undra om vi har samma definition av hela . På område efter område får backa, och det är inte bra. Vi behöver åklagare i och . Det är nog många som inte vet hur det ser ut i , , men jag har ganska bra koll på läget. Det är inte heller så länge sedan jag var i och förde resonemang med polisen. Jag känner väl till de här avstånden, de snöiga vägarna och de mörka eftermiddagarna och kvällarna när det är jobbigt att köra.De 16 åklagare som vi har i är ute i verksamheten två , och eftersom vi har valt att behålla tingsrätten till exempel i är det en hel del verksamhet som måste bedrivas över ett större område.Det frågan här gäller är att för bestämde man sig för att det var bättre att samla åklagarna i en organisation placerad i och att de sedan reser ut i området. Då fick man en arbetsgemenskap och en möjlighet till specialisering som man saknade när verksamheten var mer decentraliserad.Detta gjorde man trots att man visste att åklagarna skulle behöva röra sig över ett större område. Man ska ha klart för sig att sedan det skedde har vi ansenligt ökat resurserna till den här verksamheten, och det är också på det sättet som effektiviteten har ökat. Om vi skruvar tillbaka klockan och tittar på hur det var tidigare ser vi att det inte var bättre och högre effektivitet då om man ser till lärandeutveckling och annat. Det kan finnas sådana öar, men de är inte många.Vi har faktiskt bättre resultat . De är dock långt ifrån den nivå vi kanske önskar, för vi vill ju att det ska gå ännu snabbare och vara ännu bättre.Jag ser den här konflikten. Den finns där. Men jag har inte anledning att ifrågasätta den slutsats som man dragit efter att ha prövat för- och nackdelar med olika lösningar inom , nämligen att ha åklagarna placerade i . Det beskedet tycker jag är viktigt att ge.