· H010114 · 2012-12-04 13:42:11 — har frågat mig vilket ställningstagande jag och regeringen har tagit i fråga om vad som är likvärdiga förutsättningar att driva verksamhet.Frågan är ställd mot bakgrund av förslagen i betänkandet Likvärdiga förutsättningar - Översyn av den kommunala utjämningen (SOU 2011:39).Som regeringen redovisade i budgetpropositionen är en långtgående utjämning av kommunsektorns ekonomiska förutsättningar nödvändig för att människor ska få tillgång till välfärdstjänster av hög kvalitet oberoende av var i landet de bor. får ett utjämningssystem inte motverka tillväxt och ökad sysselsättning. Frågan om sambandet mellan utjämning och tillväxt är komplicerad. Den parlamentariska kommitté som såg över utjämningssystemet för kommuner och landsting gjorde bedömningen att det inte finns något samband mellan en långtgående utjämning av skillnader i skattekraft och tillväxt. Det finns dock remissinstanser som har ifrågasatt kommitténs bedömning. Denna fråga kräver därför noggranna överväganden.Som jag har framfört här i är avsikten att en proposition ska lämnas med förslag till förändringar i systemet för kommunalekonomisk utjämning och att förändringarna ska träda i kraft . Jag hade förmånen att vara med i den parlamentariska utredning som utredde den kommunala utjämningen. Vi var måna om att skapa breda majoriteter över blockgränserna och att få en samsyn med SKL just av den anledningen att systemet är så viktigt för kommunernas spelregler. En princip som utredningen stod för var att kommunerna skulle ha likvärdiga förutsättningar. Det tycks vara andra principer som styr regeringens agerande.Det var en enhällig utredning som föreslog förändringar. Införandet skulle ske den 1 januari 2013.Jag ska ta upp två faktorer när det gäller kostnadsutjämningen.Samhället har ju förändrats. Det här är ett gammalt system, och det behöver göras om till viss del. En funktion i kostnadsutjämningen är individ- och familjeomsorg. I dagens system förklarar det kostnadsskillnaderna kommunerna emellan till ; det är inte likvärdiga förutsättningar. Det är som att kasta krona och klave - vinnare eller förlorare. Det är inget bra system; det förklarar inte tillräckligt bra. Utredningen hade ett förslag som var enklare - det var vårt uppdrag - och har en förklaringsgrad på . Det har varit många debatter när det gäller förskolan. Tidningen jämförde kommunerna där man har samma inskrivningsgrad, . får 75 000 per barn medan får 46 000 per barn beroende på att man har antagit att barnen i inte är i barnsomsorgen . De är i barnomsorgen i som i . Det är alltså två viktiga faktorer i systemet som inte skapar likvärdighet mellan kommunerna.Min fråga till ministern är: Tycker ministern att det är likvärdiga förutsättningar för att driva verksamhet? På den konkreta frågan från kan jag svara ett tydligt nej. Jag håller med . Som medlem i kommittén gjorde ett förtjänstfullt arbete för att påvisa detta. Där råder ingen motsättning mellan oss. Jag delar bedömningen att detta i huvudsak förmodligen beror på maxtaxans införande . Det blev mer efterfrågan och större utbud på daghemsplatser. Det ledde till att kostnaden för daghemsplatser blev högre . Kostnadsfördelningen slår orättvist på kommunerna. Så är det.Ett stort antal kommuner kommer med det här förslaget att få betydligt sämre tilldelning än vad man fått tidigare. Det är rimligt, enligt vad vi just har kommit överens om. Man måste dock ha klart för sig att detta har skett utan kommunens egen förskyllan eller beslut. Det är en konsekvens av att samhället har förändrats. Där är vi överens.Jag vill påpeka att tillväxtfrågan är komplicerad. Det skulle nog vara bra att gräva lite djupare i den. Ett problem är att om man tittar på inkomstersättningssidan i systemet ser man att ett antal kommuner har en marginaleffekt på - om man får en inkomstförstärkning går till systemet. I andra sammanhang, till exempel när det gäller inkomstskatten, har vi tyckt att de här marginaleffekterna är väldigt höga och bör ses över.Jag vill inte sätta likhetstecken mellan tillväxthämmande faktorer och höga marginaleffekter i systemet, men jag tror att det finns anledning att fundera över om marginaleffekterna måste vara så höga. Om de kan upplevas tillväxthämmande bör de ändras i en omgång. Jag tror att det är bra för kommunernas och landstingens placeringsförutsättningar att man gör en rejäl översyn som håller , gärna över blockgränserna så att de får ordentliga placeringsförutsättningar. Statsrådet tar upp frågan om inkomstutjämning. Vi tittade noga på det. I utredningen står det att inte alla kommuner har likvärdiga förutsättningar för tillväxt. Det saknas belägg för att inkomstutjämningen är tillväxthämmande. Kommunerna är små öppna ekonomier som ingår i större bostads- och arbetsmarknadsregioner. Det är inte nödvändigt att skattekraft och tillväxt följs åt. Det speglar snarare boendemiljön i den kommunen.Utredningen konstaterade att det som skapar tillväxt är bostadspolitik, infrastrukturpolitik, utbildningspolitik och näringspolitik. Man brukar ta många exempel från , men jag ska ta ett exempel från och jämföra kommun och kommun. har en fin boendemiljö och en stark skattekraft. Men mycket av tillväxten i skapas i som har en lägre skattekraft. Skattekraft och tillväxt hänger alltså inte ihop i detta fall. Utredningen var ganska tydlig med att exempelvis har en god boendemiljö men att det inte är där som tillväxten skapas. För att kunna förändra tillväxten i landet fordras det en annan utbildningspolitik, bostadspolitik och infrastrukturpolitik och inte en förändring av den kommunala inkomstutjämningen. Jag vill inte säga emot på denna punkt. Jag är övertygad om att det är på det sättet och att man får dessa effekter i och . Dock tror jag fortfarande att kraftiga marginaleffekter på uppåt har betydelse för beslutsfattandet och verksamheten i kommunerna. Jag ska ta några andra exempel som jag tycker är intressanta. Jag håller med om att det ibland blir lite väl Stockholmscentrerat. Men om man tittar exempelvis på innebär förslaget som kommer från utredningen att till exempel får ett tillskott på per invånare, det vill säga nästan , medan får gå back per invånare, alltså . Det slår alltså ganska blint även i län långt utanför . I skulle tjäna per invånare, och kommun skulle gå back per invånare. Det är väldiga slag som jag i och för sig vet att man har försökt bota genom ett införandebidrag. Men likväl är det ordentliga förändringar för kommunernas förutsättningar för att arbeta. Låt oss gå tillbaka lite grann till pudelns kärna här. Det kommer med all sannolikhet att krävas mer kommunala tjänster vad gäller sjukvård i och med den demografiska situationen ser ut som den gör. Vi blir allt äldre, det blir fler pensionärer, och pensionärerna i allmänhet blir äldre. För att kunna upprätthålla en service på god nivå krävs det en god skattekraft. Därför är det så viktigt att man verkligen går till botten med tillväxtfrågan. Jag tar fasta på de remissinstanser, bland annat Statskontoret, som hänvisar till att man borde ha grävt längre i tillväxtfrågan. Kommittén fick dessutom i uppdrag att om möjligt göra ett lite enklare system. Detta är ett otroligt komplicerat system som få begriper. Det är möjligt att vi inte kommer undan ett svårt system. Men jag tycker att det hade varit på sin plats att försöka göra ett litet alexanderhugg och göra det lite lättare för folk att förstå, inte minst för att upprätthålla och öka legitimiteten i systemet. Vi alla är nämligen överens om att det bör råda likartade förutsättningar i kommunerna varhelst i man befinner sig. Det skickas många rop på hjälp till regeringen och till vårt parti från kommunsektorn när det gäller den kommunala utjämningen. Jag fick ett mejl i vilket en kommunstyrelseordförande skrev följande: Jag börjar bli smått desperat på grund av effekterna för nuvarande kommunala utjämningssystem. Dessa för den här kommunen är, om jag uttrycker det drastiskt, skillnaden mellan liv och död. Det är många små kommuner som har det mycket knapert när det gäller ekonomin. Man är drabbad framför allt i fråga om faktorer som individ- och familjeomsorg och förskola. Jag fick tillgång till ett brev som har skickats till från . Kommunstyrelsens ordförande där vädjade om att det ska komma en proposition som innebär att man får långsiktiga spelregler. har inte bemödat sig om att svara på detta brev. Dessutom vet jag att 70 kommunstyrelseordförande har skrivit brev till regeringen. Men det var inte någon socialdemokratisk kommunstyrelseordförande som skrev under detta, utan det var idel borgerliga kommunstyrelseordförande. Det finns alltså ett tryck. Min slutsats efter denna debatt är att klyftorna i landet ökar och att regeringen faktiskt gynnar de kommuner där är starka. I och med att ni inte har lagt fram förslaget släpper ni principen om likvärdighet. Det är tyvärr andra principer som styr. Som vi skriver i budgetpropositionen kommer regeringen att lägga fram en proposition som syftar till att ett nytt system ska införas för skatteutjämning . Det är viktigt av flera skäl att göra det så att finanschefer i kommuner och landsting får goda planeringsförutsättningar. Vi är också överens med om att det är uppenbara orättvisor som utredningen på ett förtjänstfullt sätt har redovisat. Jag är bara mån om att se till hela och att alla kommuner kan få en bra tillväxt . Problemet med dessa yttringar från kommunstyrelseordförandena är att de kommuner som skulle vinna på det nya förslaget är mycket angelägna om att få ett nytt förslag och är mycket angelägna om att synas och tycka till. De kommuner som skulle förlora på ett nytt förslag är inte lika angelägna om detta. Deras röster hörs inte i debatten. När man lyssnar på debatten och inte gör någon djupare analys får man därför intrycket av att Kommunsverige är enigt i frågan. Men jag vill säga att det är mycket kluvet och att frågan är svår. Men jag kan lova att det pågår ett intensivt arbete och att det kommer ett nytt system till stånd som på ett bättre sätt än tar till vara kommunernas möjligheter och i största möjliga mån undanröjer de orättvisor som finns.