· GZ10382 · 2012-06-28 12:01:43 — Arhe Hamednaca, , , , och har alla ställt frågor som rör den israelisk-palestinska konflikten. Jag väljer att besvara interpellationerna i ett sammanhang.Europeiska unionen är djupt engagerad för att bidra till en lösning på den israelisk-palestinska konflikten. EU:s slutsatser anger ramarna och utgångspunkterna för en fredsöverenskommelse. Förhandlingarna ska utgå års gränser och resultera i en tvåstatslösning med som huvudstad för båda stater.De israeliska bosättningarna står i strid med internationell rätt och utgör ett allvarligt hinder för en sådan lösning. Detta kräver också en rättvis och realistisk lösning på flyktingfrågan. grundläggande rätt till säkerhet måste tryggas. Båda parter måste avstå från provokativa handlingar. EU stöder kvartettens ansträngningar för att återuppta trovärdiga och resultatinriktade fredsförhandlingar.Vi välkomnar beslut att frige fångar som länge suttit i förvar utan att åtal väckts. och EU har upprepade gånger framfört vikten av att respektera frihetsberövade personers mänskliga rättigheter. Frågan om palestinska fångar i israeliska fängelser togs också upp i den politiska dialogen mellan och i december.Via rådsslutsatser och i dialog med israeliska företrädare har vi även klargjort vår position att det är oacceptabelt att frihetsberöva eller fängsla en person på grund av dennes politiska övertygelse. Frågan om frihetsberövande och deportering av palestinska parlamentariker i östra restes av EU i för mänskliga rättigheter i mars 2011.I frågan om EU:s associeringsavtal med och varor från ockuperat område är det regeringens bestämda uppfattning att isolering och bojkotter inte är rätt väg för att lösa den israelisk-palestinska konflikten. spelar en betydande roll i våra relationer och inkluderar regelbundna möten för att diskutera mänskliga rättigheter och fredsprocessen. Att avsluta samarbetet och stänga dörren för denna dialog vore både olyckligt och kontraproduktivt.Samtidigt har EU konstaterat att en uppgradering av relationen måste ses i ett bredare sammanhang som omfattar fredsprocessen. Därför har den existerande handlingsplanen för samarbetet i stället kontinuerligt förlängts.Reglerna för handel mellan och styrs av associeringsavtalet och gäller staten inom 1967 års gränser. Det finns inget förbud mot att handla med produkter från bosättningar. Däremot har EU och en skyldighet att se till att sådana produkter inte ges tullfrihet eller andra tullförmåner.Det finns dock inga bestämmelser som talar om hur just produkter från ockuperat område ska märkas. införde icke-bindande rekommendationer för ursprungsmärkning av produkter från . De klargör om en produkt kommer från en israelisk bosättning eller har palestinskt ursprung.Frågan är komplicerad, rymmer flera aspekter och behöver belysas ytterligare. Regeringen bereder frågan.Vad gäller frågan om palestinskt medlemskap i och observatörskap i vill jag först göra klart att har observatörskap i FN:s generalförsamling.Palestiniernas ansökan om medlemskap för i FN ligger som bekant vilande i . För ett positivt beslut om medlemskap krävs stöd av minst nio av rådets femton medlemmar och att ingen av de fem ständiga medlemmarna röstar mot. förefaller det stödet inte att finnas.Sverige stöder politiskt och konkret arbetet med att bygga upp en livskraftig, sammanhängande och demokratisk palestinsk stat. Vi ser fram emot den dag då och kan leva i fred med varandra, och i fred och säkerhet med hela den arabiska världen. En förutsättning för en fungerande palestinsk stat med kontroll över sitt territorium är en framförhandlad tvåstatslösning. Vi fortsätter att på olika sätt stödja det palestinska statsbyggandet liksom ansträngningarna att nå denna tvåstatslösning.Då Arhe Hamednaca som framställt interpellation 382 och som framställt interpellation 385 anmält att de var förhindrade att närvara vid sammanträdet medgav talmannen att fick ta emot svaret även på Arhe Hamednacas interpellation och att fick delta i överläggningen i stället för . Jag tackar utrikesministern för svaret. har under en lång följd av år varit känt i världen som ett land som alltid har kämpat för demokratiska rättigheter, rättvisa och solidaritet oavsett var i världen det har handlat om. Vi har varit kända för att ta strid för de svaga, och vi har vågat stå upp mot de länder som har brutit mot mänskliga fri- och rättigheter. hörs inte den rösten ute i världen på samma sätt som tidigare, och det är både olyckligt och ledsamt.Herr talman! Låt mig säga några ord för eventuella lyssnare. När delningen av gjordes 1948 blev resultatet att fick och av landområdet. finns det beräkningar som säger att det som återstår för det palestinska folket är . Det beror på att under en lång följd av år har ockuperat område efter område på och i östra och bygger nya, olagliga bosättningar där palestinska familjer trycks undan till förmån för judiska familjer.De är inte heller ett sammanhållet område, utan det är flera mindre områden som nästan helt är omgärdade av betongmurar eller elstängsel.Som en konsekvens av detta lever det palestinska folket helt under israeliska militära lagar. Enligt ger de dem rätt att fängsla människor utan rättegång eller ens skyldighet att tala om i vissa fall varför en person har blivit fängslad. Detta strider på alla sätt mot de grundläggande mänskliga rättigheterna.Arhe har i sin interpellation beskrivit förhållandena för de palestinska fångarna som oftast sitter i israeliska fängelser. Det har alltså tagits från ockuperade områden och forslats till ockupationsmaktens territorium, vilket också är förbjudet enligt . Flera tusen palestinska interner lever under väldigt dåliga förhållanden. Ett tiotal kvinnor i israeliska fängelser upplever kränkningar och förödmjukelser och har ibland nästan med livet som insats fött barn i fängelset. Det beror naturligtvis på att det inte finns tillräcklig medicinsk kompetens i fängelset. är 100 barn mellan fängslade i israeliska fängelser.Utrikesministern säger att han välkomnar att har släppt palestinska fångar; det gör jag också naturligtvis. Men vad gör utrikesministern, och vad avser han att göra, åt alla dem som fortfarande sitter i israeliska fängelser och åt dem som blir fängslade på helt godtyckliga grunder och inte har någon möjlighet att föra sin talan i fängelserna? Jag tycker inte att jag fick svar på den frågan. Jag skulle gärna vilja ha ett svar. utropade sig som en självständig stat. Därefter kom ansökan till FN om att få bli fullvärdig FN-medlem. Tyvärr blockerades ansökan av . Det gick inte ens till omröstning eftersom de har möjlighet att blockera. Däremot togs frågan om medlemskap i upp. Det är ju också ett FN-organ. Där blev det ja med förkrossande majoritet. Det var 14 länder som röstade nej, 52 länder lade ned sina röster och 107 länder röstade ja. Tyvärr var ett av de länder som röstade nej, vilket är tragiskt. Jag tycker att det hade varit illa nog om vi hade lagt ned vår röst, men vi röstade nej. Det gör frågan om FN-medlemskapet ännu viktigare. Vi får ju inte på något sätt ge upp. är nu medlem i , vilket är ett första viktigt steg.Vi har i en ambassadör från ; det är ett ganska nytt ämbete. Det är glädjande. Jag hoppas att det följs av ett erkännande av från svensk sida och att vi röstar ja till som FN-medlem. Plan B är att gå vidare till generalförsamlingen i FN nu när säkerhetsrådet har blockerat frågan. Vi såg hur det gick i Unescoomröstningen, nämligen en förkrossande majoritet för medlemskap. Det finns ingen anledning att det inte skulle gå lika bra om frågan kom upp till omröstning i generalförsamlingen. En fördel med generalförsamlingen är att enskilda länder inte kan blockera, utan där är det majoritetsbeslut som gäller.Min fråga i interpellationen handlar om huruvida stöder ansökan om att bli medlem i FN. Det kan bli verklighet när generalförsamlingen tar upp det till omröstning. Frågan är: Kommer i så fall att stödja det? Jag hoppas att det inte blir som i Unescofrågan.Det är bråttom. Bosättningarna brer ut sig, och syftet med dem är att ta över landet och göra en statsbildning omöjlig. Därför är det brådskande att se till att som ett första steg blir FN-medlem. Nästa steg är naturligtvis en statsbildning som erkänns av så många länder som möjligt i världen. Frihet är slutstationen med ett slut på ockupationen, förtrycket och bosättningarna.Palestina har observatörsstatus i . Om generalförsamlingen röstar för ett FN-medlemskap innebär det en förstärkt observatörsstatus. Det innebär inte fullvärdigt medlemskap, men det är ett steg på vägen. Därför kvarstår min fråga om kommer att stödja ansökan.Eftersom Arhe Hamednaca inte är här har på ett bra sätt tagit upp mycket av fångarnas situation. Jag tänker lägga till en del. ska ett par hundra fångar släppas. Det är så klart bra. Men man måste komma ihåg att många av dem skulle ha släppts i vilket fall som helst. Det blir ett PR-jippo att man släpper ett gäng . Det har varit ett hårt tryck mot . Det har varit vilda hungerstrejker i fängelserna mot missförhållanden, och Amnesty har dömt ut förhållandena. Vi måste kämpa för att även de återstående 6 000 fångarna släpps fria. Jag tackar utrikesministern för svaret och instämmer i slutsatsen att en framförhandlad tvåstatslösning utgör förutsättningen för en fungerande palestinsk stat med kontroll över sitt territorium. Men jag skulle gärna vilja att utrikesministern något konkretiserar vad gör inom såväl FN och EU som i diverse bilaterala kontakter för att bryta dödläget i fredsprocessen. Ju längre fredsprocessen ligger kvar i frysboxen desto svårare blir den att väcka till liv. tidigare ambassadör i , , varnar i en debattartikel i för en apartheidliknande utveckling i och på om dagens utveckling fortsätter. Han påminner om att antalet bosättare på ockuperad mark 1993, då ingicks, var omkring 250 000 medan antalet stigit till mer än det dubbla. , som även varit motsvarande kabinettssekreterare i det israeliska , betecknar bosättningarna som ett grovt brott mot internationell rätt och avslutar sin artikel med att skriva: Genom att stötta och uppmuntra en lösning på konflikten med den gröna linjen som bas skulle det internationella samfundet också bekräfta att målet är en tvåstatslösning och inte en israelisk apartheidstat.Det är förvisso dramatiskt att tala om apartheidstat men så är också situationen på marken synnerligen dramatisk. Medan de illegala bosättningarna växer explosionsartat får palestinierna i 94 fall av 100 avslag på bygglov inom område C, alltså de 6o procent av som alltjämt kontrolleras militärt av . Dessa avslag handlar om allt från att bygga hus på sin egen privata mark till infrastruktursatsningar på elnät, vattenledningar, skolor och så vidare. Palestinierna får inte tillgång till det vägnät som binder samman bosättningarna med , utan måste använda sig av betydligt sämre vägar och ofta långa omvägar. Det är inte svårt att se hur det här strukturella våldet från sida riskerar att bland palestinierna öka stödet för våldets skenlösningar. Sanden rusar således i timglaset för fredsprocessen och det vore värdefullt att få ta del av utrikesministerns tankar om hur konkret kan bidra till att återstarta den. Jag tackar för svaret på min och de andras interpellationer. Det är uppenbart att vi har gjort en liten dusch av interpellationer för att sätta lite press på utrikesministern.Svaret är tyvärr, som vanligt, rätt intetsägande. Det är vackra ord, men man hänvisar inte till något speciellt resultat. Vi har talat om det här tidigare, och jag känner till inställningen. Det är ofta vackra ord, men resultatet lyser med sin frånvaro.Jag var på . Jag har varit där och sett hur situationen ser ut. Det blir bara värre och värre och sämre och sämre för palestinierna. kan vi konstatera att bosättarpolitiken håller på att explosionsartat öka problemen för palestinierna på många håll, inte bara på utan kanske framför allt i där man ser ett ökat tryck på palestinierna. Man flyttar ut dem från husen och flyttar in israeliska bosättare i stället.I svaret finns ett antal konstateranden. Alla håller naturligtvis med om att bosättningarna står i strid med internationell rätt och att båda parter ska avstå från provokationer. Jag vet inte hur mycket provokationer som ska till för att man på något sätt ska agera mot när det gäller fördrivning av palestinier. Min fråga handlar om att EU och borde agera på ett sätt som gör att man sätter press på att faktiskt göra det som EU och säger måste göras. Men det händer ingenting. Det associeringsavtal som finns, alltså handelsavtalet, är detsamma som det var , alltså innan överfallet på skedde. Jag menar att det var ett överfall på och inte något krig. Det innebär att man faktiskt inte har agerat på något sätt emot . Man står på samma ställe som 2008 trots överfallet. Detta tycker jag är anmärkningsvärt. Om man menar det som skrivs i interpellationssvaret ska man faktiskt göra någonting. Att via EU sätta press på israelerna tror jag är det bästa sättet att få ett resultat. Ska man slå mot någon ska man slå mot plånboken. Det brukar vara det bästa. I andra sammanhang är rätt piggt på att göra det och införa sanktioner och sätta press på länder som till exempel eller andra . Det är rätt lätt. Men när det gäller är det alltid fel. Det är aldrig rätt läge. Det har jag hört . När det gäller till exempel varor som kommer från ockuperad mark skulle man definitivt från sida rakt av kunna säga att man ställer krav på att de ska vara ursprungsmärkta så att det framgår var de kommer från. har gjort det, och man kan göra det ensidigt utan att det egentligen är några problem. Beträffande frågan om medlemskap för i FN gäller det att sätta press på övriga delar av världen för att få igenom någonting som liknar ett erkännande av . Det blockeras naturligtvis av . Vi vet att agerar mot och för i nästan alla lägen oavsett vilken regim och president som finns i . Jag tycker att det är anmärkningsvärt att man är så undfallande mot just amerikanerna. Jag skulle vilja ha svar på följande: Vad gör vi konkret för att sätta press på EU och för att vi själva ska göra saker i och gå före när det gäller ursprungsmärkning och att sätta press på att avtalet förändras - det är fryst nu - till att inte vara lika förmånligt om man inte gör de saker som vi säger att man ska göra och utifrån det som händer framför allt i ? Jag återkommer till det . är situationen i prekär på ett helt annat sätt än den har varit tidigare. Det är mycket som händer i Silwandalen där man försöker fördriva palestinier för att utifrån de fundamentalistiska israelernas världsbild bygga stad. Detta är något som kan förändras bara genom en oerhört hård press på . Jag tackar utrikesministern för svaret. står vi här igen och diskuterar de vidrigheter som sker i fråga om övergrepp på palestinier.Carl Bildt brukar ha en ganska bra inställning i denna fråga. Han brukar hålla med oss som driver denna fråga och tycka att vi ska ha en tvåstatslösning och se till att dessa övergrepp stoppas. Men problemet är att gå från ord till handling. Det händer ingenting sedan. Har problem med folkpartisterna i regeringen, eller har han problem med andra saker för att få igenom det som han faktiskt håller med om? Det skulle jag vilja ha svar på. Vi har förstått att i regeringen försöker hindra utvecklingen, nämligen att ska bli en egen stat som man borde ha blivit för länge sedan. Det såg vi exempel på när inte röstade för att skulle bli medlem i . var det enda landet i som gjorde det. Regeringen, med i spetsen, skämde i och med det ut sig inför resten av världen genom denna handling. Där har antagligen ett problem. Men vilka andra problem har som gör att det inte händer någonting och att man inte går från ord till handling? Är det problem inom EU eller i resten av världssamfundet, och vad skulle självt kunna göra? Det skulle jag vilja ha svar på. Jag har i min interpellation försökt fokusera på de varor som produceras på ockuperad mark, på den palestinska mark som ockuperas av . tillverkar där varor och odlar produkter, men konsumenterna har sedan ingen aning om att de har framställts på olagligt sätt. säger i sitt svar att visserligen har infört ursprungsmärkning men att det är mycket komplicerat och behöver belysas ytterligare. Alltså händer ingenting i frågan. Varför kunde göra det men inte ? Vad är det som de kan men som inte vi kan? Vilka hinder finns? Vad är det som regeringen måste bereda mer, som säger i svaret. Vi kan inte ha det så här, alltså att år se hur palestinier förtrycks mer och mer i sitt eget land. Precis som de andra debattörerna här har påpekat är det en ohållbar situation. Vi har varit i och sett hur vräkning av palestinier sker, hur israeler bygger nya bostäder och tar palestiniernas vatten och hur de tar deras egna hus. Jag har själv varit hemma hos en äldre kvinna i östra som har blivit förflyttad i sitt eget hus. Hon får bo i en liten del av sitt eget hus. Israelerna tyckte att de var snälla som lät henne bo kvar när de själva flyttade in i resten av huset. Hennes syster gick till polisen och sade att man inte kan ta någon annans hus. Vad hände då? Jo, systern blev arresterad för att hon protesterade mot att detta skedde. Detta är ockupation, och övergrepp på människor sker . Vi kan inte hålla på så här längre. måste skynda på i denna fråga. Det måste bli en tvåstatslösning, vi måste erkänna staten , och måste sluta med ockupationen. Jag har inga svårigheter alls att instämma i huvuddelen av all den verklighetsbeskrivning som har getts av , och om att titta specifikt på situationen i östra . Det enda som möjligtvis skulle läggas till bilden är att vi såg Hamas skjuta raketer från in i på mycket . Det tillhör också den bild som vi ska vara medvetna om. Men situationen är allvarlig och har försämrats, och fredsprocessen har gått i stå.Sedan kan man som antyda att det beror på att är slö eller på att är mindre slö. Men låt mig då erinra om att problemet har funnits där och kan inte i sin huvuddel belasta vare sig undertecknad eller . Jag tror att vi ska lägga inrikespolitiken åt sidan. Eller rättare sagt har den väl sin roll också, men det kanske inte är där som huvudproblemet ligger. Vi har en kristallklar inställning från svensk sida. Det som har inträffat och som är viktigt är att vi har fått Europeiska unionen att ha samma kristallklara inställning. Det skedde framför allt men har upprepats vid ett antal olika tillfällen. Senast antog vi slutsatser angående framför allt situationen i område C, som berördes och som vi inte har fokuserat lika tydligt på tidigare, med mycket bestämda krav och mycket hård kritik mot det som sker där från israelisk sida. Jag instämmer helt i den beskrivning som gavs av detta. Vad kan vi göra i övrigt? har lagt ned mycket tid på att försöka få i gång en förhandling, en direktförhandling, mellan palestinierna och , med hjälp av bland andra den jordanske utrikesministern . Det skedde en del, men sedan skedde det mindre. Det inträffar ofta i de politiska låsningarna. har vi ingen sådan formell direktförhandling. Vi har rätt mycket direkta kontakter mellan parterna, men de leder inte så långt. Vi tittar på frågan om ursprungsmärkning. Ursprungsmärkningen är frivillig. Det är därför inte alldeles enkelt att införa den. Det är ingenting som kan beslutas av i den delen. Det finns sådant här i världen, för övrigt på goda grunder. Men det är klart att vi ska titta på detta. Britterna har gjort detta. Danskarna har sagt att de ska göra det men har inte gjort det. Irländarna har sagt att de tittar på det. Vi ska också titta på det. Jag lovar att detta ska ske. Situationen i har vi redan berört. Denna fråga ligger i säkerhetsrådet. Det sades att har blockerat detta. Så är säkert fallet. Men det är inte bara som har gjort det, utan det finns faktiskt ett antal andra länder som också anser att detta var fel väg att gå. Om palestinierna återkommer till generalförsamlingen eller inte vet jag inte. Jag träffade en ledande palestinsk företrädare som var mycket osäker på om detta kunde ske och som själv närmast var beredd att säga nej och tyckte att man skulle vänta på säkerhetsrådet. I så fall kommer vi att säga det som vi sade när frågan var aktuell, nämligen att det beror på helheten i den resolution som man ska rösta för. Det kan vara olika inslag i en resolution. Finns där någonting som till exempel ifrågasätter rätt att existera som stat eller liknande är det klart att det blir betydande svårigheter. Vi angav ett antal "linjer" som är viktiga från Europeiska unionens utgångspunkt när det gäller att ta ställning till detta.Låt mig avslutningsvis bara säga att det funnits tider då jag uttryckt mig mer optimistiskt i frågan. Vi hade, tycker jag, en period under den så kallade Annapolisprocessen då det fanns en reell möjlighet att få ett förhandlingsgenombrott. Sedan stupade det av olika skäl som vi inte behöver fördjupa oss i. Det skedde politiska förändringar i , och vi ser nu djupgående förändringar i hela den arabiska världen.För närvarande tror jag att vi har en situation som ger anledning till en betydande pessimism. Oron är den som har beskrivits - att det här bygger upp ett tryck, bygger upp en situation som förr eller senare kommer att bli väldigt svårhanterlig också från israelisk utgångspunkt. Det är kanske inte hotet eller ens men i övermorgon. En väldigt viktig del av den dialog vi för med är att få också dem att inse att situationen kan komma att bli direkt alarmerande. Också jag har en egen interpellation till utrikesministern. Där ställer jag en fråga om vilka konkreta åtgärder som från svensk sida vidtagits för att ska häva ockupationen och vad regeringen avser att göra framgent.I sitt svar säger utrikesministern att man gör många olika saker. Jag och mina kamrater här tycker inte att det räcker. Vi vill veta mer precist.Sedan 1988 har jag ganska rest i och . Jag har sett förändringarna och försämringarna. Det fanns ett litet hopp efter . var jag då på och kunde se förändringar. Men har det bara raserats.Jag måste säga att det är märkligt att hela världen, också EU och , säger: Vi måste fortsätta samtalet. Men det här samtalet har pågått och leder inte någonstans. bryr sig inte på något sätt om alla resolutioner och uttalanden och inte om all den kritik som varit och allt som sagts i frågan. Tvärtom accelererar bosättningarna och murbygget. Där man inte hinner sätta upp en betongmur sätter man upp elstängsel. Människor som har funnits i området och som anser att de har rätt till sitt land behandlar man som boskap.Det här är inte en apartheidliknande regering. Det är apartheid. Inte ens i , som kanske varit den värsta apartheidregimen, har man byggt murar omkring människor på det sätt som görs i Israel.Jag tycker att det är viktigt att som enskilt land går före, att vi har modet att säga: Det här kan vi inte acceptera. Vi kan inte låta ett folk lida på det sätt som det palestinska folket gör.Förutom detta är både de israeliska bosättarna och det palestinska folket snart inne i en miljökatastrof utan like. Bland annat på , i Salfitområdet utanför den största israeliska bosättningen , släpper bosättarna ut all sin smuts i rör nedför berget och ned i dalen där de palestinska människorna bor. Det har gått så långt att det här vattnet - den här kloaken, på ren svenska - börjar nå grundvattnet, så nu blir både palestinier och israeler sjuka.Vi kan inte fortsätta att bara se på, att se att det här fortsätter år , och hävda att samtalet är viktigt. Samtalet är viktigt, och det är klart att det borde vara ett verktyg. Men när den andra parten aldrig bryr sig om alla vädjanden och alla beslut som är fattade och inte vill se samtalet som en väg till framgång måste man kanske göra någonting annat.Jag tycker att det är märkligt att man belönar med associeringsavtalet med . Det är fruktansvärt. När det gäller frågan om FN-medlemskap: Enligt de kontakter jag haft är man självklart väldigt angelägen om att det ska bli en omröstning och givetvis att så många länder som möjligt kan rösta ja.