· H0104 · 2012-10-02 13:01:43 — har frågat mig om jag kommer att vidta några åtgärder för att stävja problemet med förtäckta anställningar inom flygbranschen. Eftersom frågan rör villkoren för personer som kontrakteras av utländska rekryteringsföretag vill jag inledningsvis säga att jag bara kan svara för vad som gäller i det fall svensk rätt är tillämplig på anställningsförhållandet.I gäller att en arbetsgivare och en arbetstagare inte självständigt kan disponera över vem som är att anse som arbetstagare. Arbetstagarbegreppet är nämligen tvingande, just för att det inte ska vara möjligt att kringgå den skyddslagstiftning som gäller för arbetstagare. Det innebär att en person kan vara att anse som arbetstagare och komma i åtnjutande av de förmåner som avses i till exempel anställningsskyddslagen och föräldraledighetslagen även om det har upprättats ett avtal om att personen är egenföretagare. En arbetstagare som har hamnat i den situation som beskrivs i frågan kan ytterst få tvisten prövad i domstol.Att arbetstagare utnyttjar sin rätt till fri rörlighet inom EU är i grunden något positivt. Men att kringgå lagar och regler som har till syfte att skydda arbetstagare är inte acceptabelt. Det är dock min uppfattning att de regelverk vi har i fungerar väl. Jag avser därför inte att vidta några särskilda åtgärder. Jag tackar minister för svaret. Om jag tolkar ministern rätt anser hon att det inte behövs några lagändringar och att detta i huvudsak fungerar väl. Det är inte min uppfattning. Det vi talar om här är flygbolag som flyger inom men som genom komplicerade, medvetna upplägg frånsäger sig ansvaret för sina anställda. Man använder till exempel rekryteringsföretag i krisens eller på någon brittisk kanalö. Företagen rekryterar personal åt flygbolaget och skriver kontrakt med arbetstagaren. Kontrakten innebär en förtäckt anställning där hon eller han formellt sett blir en underleverantör. Genom att rekryteringsbolagen befinner sig i utlandet försvåras insynen både för våra myndigheter och för våra fackföreningar.Vi har sett detta tidigare bland kabinpersonal som flyger åt svenskbaserade flygbolag. sprider sig detta till piloterna. Enligt finns det uppskattningsvis mellan 100 och 200 piloter som bor i , som har denna typ av avtal och som flyger inom . har man en formell anställning, till exempel hos ett företag på , och ibland räknas man formellt sett som en egen företagare.Med detta upplägg ska arbetstagaren själv stå för inbetalning av sådant som sociala avgifter och skatter. Sjukdom eller föräldraledighet ses av flygbolaget helt enkelt som att en underleverantör har slutat att leverera. Det leder till lönedumpning, otrygga anställningar och en press nedåt på villkoren för alla arbetstagare i branschen.Dessa kontrakt innehåller i allmänhet omfattande sekretessklausuler som är en stor del av själva problemet. De är skrivna så att om man visar upp kontraktet för någon annan förlorar man jobbet. Det innebär att arbetstagaren inte kan få detta prövat som ett anställningsförhållande så som ministern föreslår. Man kan inte ens kontakta en fackförening. man gör det tappar man kontraktet och därmed sitt arbete.Dessutom är det omöjligt för dessa personer att betala skatt och sociala avgifter i , eftersom de inte kan bli godkända som egenföretagare och därmed inte få någon F-skattsedel. Det gör att om deras ärende kommer upp i Arbetsdomstolen kan den enskilde drabbas hårt, och hon eller han har mycket att förlora.Om man tar denna sorts kontrakt gör man det därför att man har en svag position på arbetsmarknaden och för att det är svårt att få arbete. hänvisar till att har en lagstiftning mot förtäckta anställningar, men det är uppenbart att denna lagstiftning inte är till någon hjälp i dessa fall.Detta är en del av en mer omfattande problematik. Flygbranschen är precis som sjöfarten och åkerinäringen, till exempel, en komplicerad och internationell arbetsmarknad som sträcker sig över gränserna. Det är inte alltid uppenbart vilket lands regler som ska gälla. Det här utnyttjar företag alltmer systematiskt för att gå runt de regler som ska garantera arbetstagarnas rättigheter.Ministern säger att hon bara kan uttala sig om de fall då svensk rätt är tillämplig på anställningsförhållandet. Men det är detta som är lite av problemets kärna. Problemet är att det är så oklart när svensk rätt ska gälla att företagen kan gå runt det hela och inte behöver respektera nationell lagstiftning.Jag skulle vilja ge ett konkret exempel: Om en svensk medborgare som bor i tar anställning via ett estniskt rekryteringsbolag och jobbar åt ett norskt flygbolag som flyger i - vilket lands lagar och regler ska gälla då? Det är denna typ av frågor som ministern måste kunna svara på. Risken är annars att man ställer de mest grundläggande rättigheterna för löntagarna åt sidan.Detta är komplicerat; det medger jag gärna. Kanske gör företagen det ännu mer komplicerat just eftersom de inte vill ta det ansvar som det innebär att vara arbetsgivare. Jag tackar för interpellationen. Detta är mycket riktigt komplicerad materia, men därmed inte sagt att det inte finns regler. Det är viktigt att poängtera detta. kan det också krävas en rättslig utredning, inte minst vad gäller lagval.Jag har försökt sätta mig in i detta lite mer på djupet, och för att bli lite mer teoretisk kan jag säga följande: Detta regleras av I-förordningen, artikel 8 och de andra artiklar som finns där. Men också Brysselkonventionen är tillämplig. Först måste man reda ut vilket lands lagar som ska gälla och vilket lands domstol som är behörig. Sedan måste man titta vidare på frågorna.Det är inte så att det inte finns regler som reglerar hur en svensk person, en medborgare i , rekryteras i och blir anställd i ett företag i . Det finns regler, men de är komplexa. Därför kan det behövas juridisk hjälp för att reda ut detta. Jag tror också att det kommer att öka, så det kan mycket väl bli en fråga som man måste ta upp ännu mer.Däremot vill jag säga någonting som jag tycker är väsentligt och som handlar just om det som tar upp om sekretessklausuler. Där har vi nämligen ett starkt skydd just i . Om en arbetstagare tvingas skriva under ett avtal som begränsar arbetstagarens möjligheter att kontakta sin fackliga organisation kan det i förlängningen bedömas som en föreningsrättskränkning. En sekretessklausul i ett anställningsavtal kan i vissa fall vara oskälig eller kan jämkas och förklaras ogiltig i domstol. har ganska bra regler.Vi vill inte i att arbetsrätten ska bli harmoniserad. Vi tycker att våra nationella regler och den svenska modellen är bra. Andra länder har andra regler. På socialförsäkringsområdet finns en viss harmonisering, och på skatteområdet finns det inte det. Jag tror inte att heller är ute efter att vi ska harmonisera detta. Vi ska försöka se till att man hanterar det hela på ett klokt sätt. Tyvärr tror jag att detta är kvar som en företeelse som vi måste hantera; däremot inte sagt att vi ska harmonisera reglerna med EU.Jag vill understryka att det är så pass komplext att jag inte här och kan göra en mer rättslig genomgång av den lagstiftning som finns. Mycket handlar om lagval och reglerna i I-förordningen och Brysselkonventionen. Självklart handlar det om lagar och regler. Men det handlar också om arbetstagare i underläge och arbetsgivare som utnyttjar och missbrukar sitt överläge. Är det så att man riskerar att mista sitt uppehälle och i praktiken sin anställning om man gör offentligt under vilka villkor den finns är det inte konstigt att dessa fall inte kommer fram i ljuset. Det är kanske också därför som det inte finns ett enda fall i EU i någon arbetsmarknadsdomstol där man har uttalat sig om precis den här typen av fall.Det är precis i ett sådant läge där materien är komplicerad och där arbetsgivaren missbrukar sin starka ställning som arbetsgivare som politiken är viktig. Det är viktigt att den går in och markerar vad som är rätt och riktigt att göra. Det handlar i slutändan om att mindre seriösa företag och arbetsgivare riskerar att slå ut seriösa företag och arbetsgivare som gör rätt för sig, betalar skatt och sociala avgifter och beter sig som man ska göra mot sina anställda.Jag välkomnar att ministern var så tydlig med att denna typ av sekretessregler som snarare är regel än undantag i dessa avtal i många fall nog inte är förenliga med svensk rätt. Det är viktigt att klargöra det. Det vore också bra om ministern sade att om man arbetar åt en arbetsgivare, är schemalagd och tar direktiv av en arbetsledning ska man vara anställd med de rättigheter som anställningen innebär. Då ska inte arbetsgivaren vare sig direkt eller indirekt tvinga någon i falskt egenföretagande, där den som arbetar frånsäger sig sina grundläggande rättigheter som anställd.Jag menar att det är ministerns skyldighet att tycka någonting om detta och markera: Så här vill vi ha det på svensk arbetsmarknad. Jobbar man åt en arbetsgivare, är man schemalagd och under arbetsledning ska man inte ställas inför en situation där man tvingas att frånsäga sig sina rättigheter som arbetstagare. Det skulle också vara ett stöd för de piloter och den kabinpersonal som är i den situationen.En annan situation som vi ser redan nu är att man anställer kabinpersonal i till exempel . Vi vet hur lönevillkoren och arbetsvillkoren pressas tillbaka där. Sedan låter man dem flyga inrikestrafik i . De är till exempel anställda i ett spanskt bemanningsföretag. I samma kabin kan man ha svensk kabinpersonal och spansk kabinpersonal. Men en person kan ha arbetsvillkor som är långt sämre än den andras. Detta sätter uppenbarligen vissa flygbolag i system.Är det rimligt att det går till så på den svenska arbetsmarknaden? Det tycker jag är viktigt att politiken har en uppfattning om. Någonstans handlar det också om att stämma i bäcken innan det flödar för fullt i ån. Vi ser redan i till exempel åkerinäringen hur stora åkerier i kan ha F-skattsedlar. De har i stort sett bara polska chaufförer med F-skattsedlar. De har det av en enda orsak: att kunna lönedumpa. På det sättet slår de ut seriösa och bra andra åkerier som väljer att ha kollektivavtal och behandla sina anställda väl.Nu ser vi hur vissa av bolagen i flygbranschen försöker att hitta sina egna smygvägar för att undvika att ta ansvar för sina anställda. Jag menar att det är dags att markera vad man tycker, att se över den svenska lagstiftningen och se om man kan göra någonting mer och om det är nödvändigt att resa frågan i Europeiska unionen för att se om man gemensamt kan skärpa regelverket. Det kan möjligen vara så att en del av dessa inte betalar skatt någonstans och att man befinner sig i laglöst land. Jag håller med om att det inte är okej att undandra sig beskattning eller på annat sätt fuska med regelverk. Det är mycket riktigt precis som säger, att frågan om F-skattsedel och att vara egen företagare inte är någonting som man ensidigt kan bestämma som en part, inte ens om man är överens. Det kan ytterst prövas av domstol.Det som AD har tittat på handlar bland annat om huruvida man till exempel använder arbetsgivarens lokaler och redskap, om arbetsgivaren leder och fördelar arbetet, om man kan byta ut sig själv mot någon annan, om man kan tacka nej till uppdrag eller arbetsuppgifter, om det är varaktigt och om garanterad lön utgår. Det finns olika begrepp som domstolen tittar på när den avgör sådana saker. Där har vi en bra lagstiftning på plats.Risken med om man skulle ha en harmonisering med övriga EU-länder skulle vara att vi sänkte våra egna ambitioner i . Det är inte helt lätt. är det mycket riktigt som säger, att det förekommer en illojal konkurrens där seriösa åkerier och andra bolag kan riskera att slås ut. Det är ingenting som vi heller vill se. Å andra sidan vill jag se en ökad rörlighet. Det är i grunden bra att människor från andra länder som har hög arbetslöshet och har svårt att försörja sig kan komma till och jobba.I ska vi ha goda villkor. Jag vill vara tydlig med att det inte är acceptabelt att kringgå den lagstiftning som finns. Men det är så pass komplext att ytterst kan en domstol pröva saken. Att skriva in sekretessklausuler kan också vara ett sätt att kränka föreningsrätten, som jag sade tidigare. Den här frågan är komplex. Det finns regler. Men man måste nog få flera fall prövade i domstol, så att man får en praxis på detta område utifrån lagval och vad som händer i andra länder.Vi har också en del saker på plats som till exempel utstationering som man ska vara noga med. Vi kommer att genomföra en regel som säger att om man utstationerar personal i ska man anmäla det till om det är längre varaktighet än , så att facken ska kunna träffa kontaktpersoner för företaget och teckna avtal om löner och andra villkor.Vi genomför nu också i förslag som ligger på bord regler om bemanningsfrågor. Utöver vad vi måste göra innebär det bland annat en skärpning så att utländsk personal som är stationerad i ska få lika behandling. Det finns en del saker som vi gör på området. Men jag vill inte säga att vi går så långt att vi harmoniserar arbetsrätten. Det är en nationell angelägenhet att kunna stärka och slå vakt om den svenska modellen. Detta är en fråga som jag kommer att följa. Den är viktig för en sund konkurrens i kombination med fri rörlighet. Jag vill tacka för hennes svar. Jag är helt överens med henne på två grundläggande punkter. Vi ska inte harmonisera arbetsvillkoren inom Europeiska unionen. Däremot ska varje arbetstagare som arbetar här kunna ha åtminstone den trygghet som svenska arbetstagare har på arbetsmarknaden. Det är precis det som den här frågan gäller. Man ska respektera det som är normalt på svensk arbetsmarknad. Jag tycker heller inte att den fria rörligheten är av ondo. Den för mycket gott med sig. Men den gör det under förutsättning att man respekterar fackliga villkor och rimliga anställningsförhållanden.Vi ser nu en trend mot att man söker dessa kryphål. Vi hade en konflikt på ett flygbolag som hette Primera mellan fackföreningen och flygbolaget, där man försökte tvinga kabinpersonalen att bli falska egenföretagare och frånsäga sig sina rättigheter. Det kunde den gången lösas förhandlingsvägen. Men det vore bra om politiken tydligt markerar: Så ska det inte gå till på svensk arbetsmarknad.Jag uppfattar det ändå som att markerar att man inte vill ha ett falskt egenföretagande. Det normala när människor befinner sig i en sådan situation som måste tolkas som en anställning är att de faktiskt har en anställning. Det är välkommet. Men jag hoppas att ministern följer detta mycket noga. Det är nu det avgörs om vi ska få ännu en bransch där man kan sätta den sociala dumpningen i system. Det är illa nog som det är i åkerinäringen och en del andra branscher i där man systematiskt utnyttjar människor från andra länder med sämre villkor eller inte tar sitt fulla arbetsgivaransvar.Jag delar inte uppfattningen att regelverket med F-skattsedlar fungerar bra. Åkerinäringen är tyvärr ett väldigt tydligt exempel på att det inte gör det. Här krävs det betydande skärpningar både i lagar och i efterlevnad. Med de orden vill jag tacka ministern för debatten. Också jag vill tacka för debatten. Vi tar dessa frågor på stort allvar och följer dem noga. När vi från möter våra europeiska kolleger har vi alltid framför oss att ta upp den svenska modellens förtjänster med starka parter och kollektivavtal. Det har tjänat väl, och det kommer det förhoppningsvis att göra också i fortsättningen.Vi har intressanta saker på gång när det gäller tillämpningsdirektivet för utstationering. Den här frågan är på agendan. Det är en företeelse i hela som man jobbar med.