· H010142 · 2012-12-19 14:27:55 — Människor riskerar att dö på grund av situationen.Därmed blir det ett riksintresse, och jag hoppas verkligen att socialministern gör vad han kan för att rädda liv som är i fara. Jag var lite tveksam till att ge mig in i debatten. Det är naturligtvis rätt som socialministern säger att sjukvård ska diskuteras i . De har ett ansvar för att leverera en god sjukvård till sina medborgare, ta ut den skatt som krävs och erbjuda vård efter behov enligt hälso- och sjukvårdslagen. förvånas jag över att socialministern inte är lite mer upprörd. Jag känner själv att det kokar i mig när jag hör ledamöter från beskriva det som händer. Hur kan man bara luta sig mot patientsäkerhetsstrategier, ambitioner och målsättningar när vi pratar konkret? Fem dödsfall kopplar ihop med neddragningarna av vårdplatser i . Man sätter under särskild tillsyn därför att man befarar att detta kan komma att upprepas.Vi kan diskutera patientsäkerhet i den här kammaren till förbannelse utan att det hjälper om vi inte kan ta på allvar en väldigt allvarlig situation. Det är nu som det kanske finns möjlighet att göra någonting så att de fem dödsfallen inte blir sex eller sju eller vårdskadorna blir allt fler. Jag tycker att det finns anledning för socialministern att reflektera över det faktum att vi inte bara talar om den skånska sjukvården för de skånska medborgarna - om man nu kan vara skånsk medborgare. Vi talar om en nationell angelägenhet. Delar av den vård som erbjuds är av nationellt intresse. Jag tycker i alla fall att det är ytterst angeläget. Vi diskuterar i den här kammaren vårdgaranti och kömiljarder. Det skulle kunna vara frågor som var helt ointressanta för kammaren. Det är väl upp till varje landsting att se till att man får vård . Men här engagerar sig en majoritet i kammaren. Socialdemokratin drev igenom vårdgarantin; nuvarande majoritet har drivit igenom en kömiljard. Jag har i den här kammaren sagt att det finns för- och nackdelar med de båda. Men helt uppenbart har det funnits ett nationellt intresse av att hantera en sådan sak som vårdköer. Då gör regeringen en överenskommelse med SKL i stort och smått.Min fråga till socialministern är, i likhet med tidigare debattörers: Finns det verkligen ingenting som socialministern sitter och funderar på? Är det ingenting som skulle kunna göras? Är det här verkligen bara en fråga att lämna över till landsting och regioner själva och se hur det går? När frågan hamnar på bord är det ett misslyckande. Det är ett otroligt misslyckande att det kommer in klagomål som man inte klarar av att hantera därför att man inte har resurser nog. Vi måste göra allt vi kan för att det inte ska hamna klagomål hos och att det inte ska finnas vare sig dödsfall eller patientskador att rapportera om.Jag vill bara understryka och upprepa de frågor som ställts från tidigare debattörer: Har några ambitioner att försöka bidra till en förändring av den utveckling vi nu ser i ? Den bekymrar i alla fall mig väldigt mycket. Bekymrar den socialministern? Några av inläggen har börjat ungefär så här: Som förväntat vill inte tala om i detalj hur det här ska lösas. Vad ska vi ha en socialminister till? Svaret är som väntat: har en ordning där vi har olika politiska nivåer som har ansvar för olika saker. Det är inte vi på den nationella nivån som bedriver sjukvård, utan den bedrivs av vårdens huvudmän. Det ligger på den regionala nivån, på landstingsnivån. Så ska ansvarssituationen vara. Jag tror att det är viktigt att klargöra det.I den här kammaren har vi ett antal gånger diskuterat sjukvården i och den ilska som finns upptänd hos människor som bor i inland när det gäller avstånd till sjukvård, möjligheter till sjuktransporter, ambulanser, tillgång till läkare och den vrede som man där känner över landstingsledningen i . När jag ställs inför den här situationen säger jag: Det är en fråga för politikerna i . Jag vägrar att tro att socialdemokratiska eller andra politiker i är så valhänta att de inte lyckas få till stånd en vettig politisk debatt i om skattenivåer, om vårdens innehåll, hur man ska utveckla, förbättra och så vidare. Det är självklart det vi har den regionala nivån till, att debattera och fatta beslut i den här typen av frågor. Det är väljarna som dömer av det. I det här fallet fick majoriteten ett förnyat förtroende, och det kommer att prövas igen 2014.En av frågorna här lydde: Är statsrådet beredd att åka till och medverka till en lösning? Jag vågar nog påstå att jag har rest mer än någon annan socialminister för att föra dialog med landstingsledningarna. Vi har kört några varv , och vi kommer att fortsätta. Jag kommer att träffa skåningar igen, jag kommer att träffa västerbottningar och jag kommer att träffa jämtar och smålänningar för att diskutera utifrån ett antal punkter som vi har och utifrån den situation som råder i respektive län. Det kommer jag att fortsätta att göra för att fånga in synpunkter men också för att dela med mig av det som jag tycker att vi behöver sätta fokus på.Marie frågar: Får Malmöbor likvärdig vård? Ja, Malmöbor ska ha likvärdig vård. Men vore det så att vi visste att vi hade en likvärdig vård i skulle vi inte behöva starta de projekt som vi nu gör som handlar om en strategi för likvärdig vård. Det finns skillnader. Människor kan behandlas på olika sätt på grund av ålder, på grund av etnicitet, på grund av socioekonomisk bakgrund eller geografiska skillnader. Det här är ett jätteproblem som vi måste jobba med. Jag föreställer mig att det även i finns skillnader i hur folk bemöts, behandlas eller tas om hand inom vården. Det är någonting som vi ska jobba idogt med för att komma till rätta med. Det är inte acceptabelt. Det är inte i enlighet med de lagar som vi har på det här området. Vidare frågar om åtgärder för en likvärdig vård. Jag har berättat att det handlar bland annat om öppna jämförelser, om kvalitetsregister och strategin för god vård för att säkerställa att vi får en god och jämlik vård för alla människor oavsett var i landet de bor. Det är politikens uppgift. Jag har en uppgift, men kom ihåg att vi måste ha en vettig fördelning så att landstings- och regionnivån gör det som de ska göra. Sedan ska vi på olika sätt vara ett stöd. fortsätter att rida på sina formfrågor. Jag vill bara påminna att jag själv var statsråd på . Jag hade ansvar för en del frågor som rörde kommuner och . Dessutom har jag suttit i . Jag vet utmärkt väl var gränserna och linjerna går mellan olika nivåer i det svenska samhället. Men jag har aldrig haft en så snäv definition på hur man ska agera som politiker som uppenbarligen har. Så fort det är någon annan som är huvudman ska staten helst inte lägga sig i.Att socialministern inte förstår allvaret i det här framgår när han gör en jämförelse med inland. I har vi alltså fem dödsfall till följd av platsbrist. Vi har en situation där ställer under särskild tillsyn. Vi har ett läge där har medgett att patientsäkerheten i vissa avseenden är hotad. Det är en helt annan karaktär på den situationen än på de flesta andra i olika områden i landet i övrigt.Så säger socialministern: , jag vill inte göra mer, för vi håller på att starta våra projekt. Det finns ett talesätt som säger att medan gräset gror dör kon. Medan du håller på att starta dina projekt fortgår nedskärningarna och kvalitetsförsämringarna, hur många projekt du än startar.Vidare säger ministern: Jag åker gärna runt och reser, och jag reser jättemycket. Det är inte säkert att du är den socialminister som har rest mest, som du påstår. Det tror jag faktiskt inte på.Varför kan du då inte bara säga "När jag nu hört detta i , då tänker jag åka till och sätta mig ned med ansvariga tjänstemän och ansvariga politiker"? Varför kan du inte göra det, om du ändå är ute och reser så mycket - när du har hört hur läget är?Det beskedet skulle jag vilja ha från socialministern. Jag måste säga att man blir lite uppgiven. Jag upplever inte att socialministern tar de problem som finns på allvar utan raljerar och säger: Då är det väl likadant i något annat landsting. Och så är det en evinnerlig diskussion om vem som ska göra vad.Vi har ju en hälso- och sjukvårdslag som säger att det ska vara en likvärdig vård. Vi har dessutom universitetssjukhus i som har nationella uppdrag. Det är väldigt sorgligt när man inte lyssnar på dem som sliter i den skånska och malmöitiska sjukvården och som uppenbarligen är mycket oroliga.Det är 54 människor som går ut och talar om flytten av strålningsverksamhet och annan verksamhet till , så att det blir en koncentration, och säger att den kommer att försämra sjukvården i både och . Det är onkologer som går ut och protesterar, och när de här varit ute och protesterat får de en åthutning av divisionschefen.Vi pratar om mycket allvarliga saker som inträffar . säger att den arbetsmiljön skapar nya patienter, som finns i den skånska sjukvården.Men socialministern säger över huvud taget ingenting med någon känsla. Får det gå till på det här sättet? Det finns annars en besparingspotential: Man behöver inte ha någon sjukvårdsminister om det över huvud taget inte finns en möjlighet att uttrycka en åsikt i denna fråga, om det är rätt att socialministerns partikamrater sitter och gör detta i Skåne.Sjukvården är inte likvärdig längre. I min hemstad , där utbildningsbakgrunden är låg och där det är väldigt många olika utmaningar att ta tag i, ska man alltså inte heller ha en likvärdig sjukvård. Det är absolut inte acceptabelt. Att ens ta upp problematiken i i sammanhanget känns som ett ansträngt försök att blanda bort korten och försöka tala om politiska majoriteter.Tro mig: I är man väldigt bekymrad över hur man ska klara av att erbjuda den goda och jämlika sjukvård som man skulle vilja ge. Att jämföra en glesbygdsproblematik med något som är allt annat är glesbygdsproblematik - medvetna neddragningar i ett område som är motsats, nämligen tätort med stor befolkning och dessutom befolkningstillväxt - ter sig ganska märkligt, måste jag säga.Jag kan försäkra socialministern att om jag hade varit i socialministerns kläder hade jag inte alls dragit mig för att ägna tid åt en sådan här fråga, att åka dit på besök, att faktiskt ha en uppfattning, att låta mig engageras och uppröras, när regeringens egen myndighet ställer under särskild tillsyn eftersom man är bekymrad över situationen. Det är inte heller så att politiker verkar särskilt upprörda själva och säger: Nej, men vänta nu - nu har vi fått så stora anmärkningar från att vi drar i nödbromsen och tänker till ett tag. Situationen verkar bara förvärras.Jag ska med glädje sätta mig in ytterligare i situationen och med glädje återkomma i kammaren till den, för jag tycker att det är anmärkningsvärt att riksdag fattar beslut om vårdgarantier, kömiljard och hälso- och sjukvårdslagar men struntar i konkreta situationer, när vi ser att vården riskerar att inte hjälpa utan faktiskt skada människor.Jag återkommer än en gång till detta: Fem dödsfall kan sannolikt kopplas ihop med de medvetna neddragningar som är gjorda. Jag vet inte om de saknar en förändring av utjämningssystemet för att få resurserna att räcka till. Det kan möjligen socialministern få reflektera över. Men det känns som om det är mer medvetet än så.Min fråga är : Kommer socialministern att engagera sig i ärendet och särskilda tillsyn över eller är det något som andra ska sköta? Vi har fört en diskussion som rör kvaliteten i den svenska hälso- och sjukvården och har konstaterat att vi har olika nivåer där ansvaret ligger på olika sätt. Jag tror att det är viktigt att socialministern, vem det än är, har ett ansvar för att sköta sin nivå och uppgifterna som ligger på den nivån och att stötta nivåerna under i det här fallet, regioner och landsting, att göra sitt arbete på bästa möjliga sätt.Jag tror att det bästa stöd vi kan ge är att ha ett systematiskt arbete som går ut på att bland annat förbättra patientsäkerheten, öka tillgängligheten och arbeta för en god och likvärdig vård över hela landet, en jämlik vård över hela landet.Om man som minister inte gör vissa insatser innebär det inte att man är passiv inför det som händer. Vi har myndigheter som är tillsatta för att utföra vissa saker. En del ligger under , en del under andra departement, och vissa andra har nämnts, till exempel , som finns i andra sammanhang. De har tillgång till kraftfulla instrument, om det krävs för att säkerställa en god arbetsmiljö eller, för del, en god vård utifrån patientsäkerhetskriterier och en rad andra saker som man använder när man följer upp den svenska hälso- och sjukvården.Jag kan försäkra alla inblandade att jag fortsatt kommer att arbeta mycket hårt för att säkerställa att vi ständigt förbättrar vården för alla människor oavsett var de bor, i , , eller . Överallt behöver vi genomföra det arbetet.Jag kommer självklart också att noga följa vad som händer i . Där bor många människor. Vården ska upprätthållas på en hög nivå över hela landet, herr talman.Detta är mitt sista anförande för året, och jag ber att få önska talmannen, medarbetarna i kammaren och alla ledamöter en riktigt god jul och ett gott nytt år.