· H010145 · 2012-12-04 13:56:26 — har frågat mig om vilka åtgärder regeringen och jag själv har vidtagit för att hantera de problem som SAS har haft. Han har också frågat mig om vilka krav jag har ställt och vilka inspel jag har gjort under SAS-krisen och hur dessa har koordinerats med regeringarna i och . Slutligen har frågat mig om, så som påstår, mitt förhållningssätt till löne- och anställningsvillkor i SAS ska uppfattas som en modell inför försäljning även av andra statliga företag?Den svenska staten är SAS största ägare. Tillsammans med övriga huvudägare har vi löpande fört en dialog med bolaget om de betydande utmaningar som bolaget har haft och fortfarande har. Som en direkt följd av detta har huvudägarna deltagit i två nyemissioner, 2009 och 2010, och i en kreditfacilitet med syfte att just ta ansvar som ägare. När bolaget är inne i en akut ekonomisk kris är det vårt ansvar som ägare att föra nära och intensiva diskussioner med bolagets långivare. Att som ägare inte ha en dialog med långivare när bolagets framtid står på spel är inte ansvarsfullt. Avseende mötena med bankerna tog vi, som enskilt största ägare, på oss ansvaret att koordinera och driva dialogen mellan ägarna, bolaget och bolagets långivare. Lösningen som alla inblandade parter kommit överens om är något som rör SAS och som beror på en mycket svår situation som riskerade att få mycket allvarliga följder. Den sätt att bidra i denna akuta situation är att tillsammans med övriga huvudägare och sju banker ställa upp med en kreditfacilitet som ger stabilitet och skapar förutsättningar för bolaget att genomföra den affärsplan som är nödvändig för att säkra bolagets långsiktiga överlevnad. För detta finns det ett brett stöd i . Jag kan konstatera att de överenskomna villkoren är bolagets, styrelsens och de fackliga organisationernas sätt att förhålla sig till en exceptionellt komplicerad situation där man under stark tidspress kämpar för att klara företagets överlevnad. Jag har förståelse för de svåra beslut och betydande uppoffringar som de anställda i SAS tvingats göra mot bakgrund av bolagets svåra situation. I den uppnådda uppgörelsen visade parterna ett mycket stort ansvar för SAS framtidsutsikter. Därmed har SAS och berörda parter inlett ett intensivt arbete för att göra bolaget lönsamt och konkurrenskraftigt, vilket ökar möjligheterna för svenska staten att minska ägandet i bolaget . Jag tackar för svaret, även om det var något svävande, om uttrycket tillåts. Jag anser att det var en mycket exceptionell händelse när vi sedan tidigt under det fick uppleva att en arbetsgivarpart ensidigt sade till de fackliga organisationerna: Försämra löne- och anställningsvillkor annars konkurssätter vi verksamheten, och 15 000 anställda får gå hem.Det finns många aspekter att belysa i den frågan. Jag ska inleda med en.Hur ser egentligen ingredienserna i SAS kostnadskris ut? Jag är medveten om att det finns åtskilligt man kan diskutera när det gäller ägarens instruktioner och den verkställande ledningens skötsel. Men det finns också någonting annat, nämligen konkurrensen.Det finns flygbolag som trafikerar med piloter som jag vill påstå är falska egenföretagare med F-skattsedel, frilansande egna företagare eller kabinpersonal som får låna av företaget till utbildning och sedan betala tillbaka som i ett slavkontrakt eller företag som förbjuder facklig organisering.Förhållandena i luften är liknande de förhållanden på marken som jag och många andra har tagit upp där svensk åkerinäring håller på att konkurreras ut av lönedumpning. I den frågan har regeringen varit passiv.Jag vill fråga dig, : Har du uppmärksammat att när så kallade lågprisbolag opererar är det alltid någon annan som får betala? Är du medveten om denna utveckling?Sedan undrar jag: När fick du informationen om det diktat SAS ledning riktade mot personalen? Det gjorde att ordföranden för de norska SAS-piloterna sade: Vi fick kniven mot strupen. "Jag blev indragen i ett mörkt rum, helt ensam, med de högsta ledarna. Det var en extrem situation, vittnar han i norska E24. "Vice ordföranden i danska kabinförbundet säger: "Alla chefer tryckte på. De gav ultimatum: 'Ni blir skyldiga till att 15 000 medarbetare blir av med sina jobb' En efter en knäcktes vi, säger . "Tycker att detta var en bra sed på skandinavisk och svensk arbetsmarknad? Ska jag uppfatta det så att statsrådets förhållningssätt i denna fråga ska vara en modell även för andra företag med statligt ägande eller andra företag över huvud taget?De frågorna vill jag gärna ha svar på. Avregleringen av flygverksamheten har slagit hårt mot SAS, ägt av bland annat svenska, norska och danska regeringen. Den avregleringen har skett mot alla flygbolag i . tog naturligtvis SAS ut mycket höga priser, och kostnaderna hölls inte i schack i företaget. Under vd-skap i SAS införde han the business airlines, en verkligt god strategi, som skapade goda vinster i SAS, och detta som man byggde upp en hotellkedja av stora mått.Avregleringen fortsatte, och flygbolag som etablerades i med mycket låga kostnader och priser. SAS försökte med flera olika så kallade action programs att få ned sina kostnader, vilket var mycket svårt men gick delvis. Det var inte minst på grund av att man hade 39 fackföreningar att förhandla med. Man organiserade bland annat om i tre olika flygbolag i , och , vilket inte var lyckosamt och inte heller varade särskilt . Det gällde att få ned kostnaderna på en avreglerad marknad, men man lyckades bara delvis.Konkurrensen på den avreglerade marknaden ökade, och många nationella bolag gick i konkurs. Det finns många exempel i . Aktieägarna i SAS satsade 11 miljarder , vilket nu är förbrukat på grund av stora förluster.Läget var sådant att SAS nu stod inför konkurs med 15 000 anställda plus underleverantörer och 15 000 anställda på flygplats som också var hotade. Det gällde nu att dra ned på lönekostnaderna snabbt samt sälja av icke core business. Pengarna var slut. De fackliga organisationerna var tvungna att gå med på kraftiga nedskärningar, och det genast.Företagsledningen, styrelsen och fackföreningarna i SAS har ett stort ansvar för att köra företaget så illa som man gjort . hade man i SAS i snitt en strejk . Det ska sägas att de flesta av SAS-strejkerna kom i . Det fanns inga andra alternativ till konkurs än att förhandla med de fackliga organisationerna, vilket också lyckades. Det var utmärkt. De fackliga organisationerna tog ett stort ansvar trots en svår situation, vilket verkligen hedrar dem.Nu till den svenska modellen. Sedan har varit skonat från stora konflikter, och har arbetsmarknaden varit i stort sett lugn. Den svenska modellen med kollektivavtal som förhandlades fram under fredsplikt mellan arbetsmarknadens parter har varit en mycket viktig faktor för att har haft en bra tillväxt och skapat en bra välfärd i landet.Att SAS ledning och styrelse tvingats överge den svenska modellen berodde på det akuta läget, där 15 000 arbeten var hotade i SAS jämte underleverantörer och ca 15 000 arbeten var hotade på flygplats. Det är ett undantag som inte återkommer. Den svenska modellen som ger löneökningar löper vidare med reallöneökningar.Herr talman! Regeringen har skött SAS-krisen på ett fantastiskt bra sätt. Man såg också till att man gav garantier för . Totalt garanterades för SAS och ger ökad likviditet. Regeringen står naturligtvis helt bakom den svenska modellen, och SAS överlevde. gäller det att försöka effektivisera rörelsen i SAS och sälja av ej core business. Regeringen har skött denna svåra uppgift med SAS på ett utmärkt sätt. Jag avser inte att diskutera allmän lönedumpning i allmänna branscher och företag. Jag tycker inte att det har med interpellationen att göra. Jag avser heller inte att recensera den fackliga förhandling som skedde mellan de fackliga parterna och bolagsledningen. Jag tycker precis som att det är saker som hör arbetsmarknadens parter till och ingen annan.Däremot talar jag gärna om regeringens agerande i SAS-frågan. För att komma tillbaka till explicita fråga tog bolagsledningen fram ett åtgärdsprogram för att komma till rätta med sina problem. Det var som vi fick kännedom om detta, vilket vi naturligtvis också diskuterade med våra socialdemokratiska vänner här i riksdagen.Under hela resan har vi dessutom haft en väldigt bra dialog med företrädare för Socialdemokraterna som har gett regeringen stöd och hållit med om tagen under hela resans gång. Det har varit väldigt avgörande för att vi har kunnat agera med kraft mot bolaget.De tre staterna har skickat in i SAS . Låt oss påminna varandra om att detta inte är vilka pengar som helst. Det är surt förvärvade skattekronor som har kommit in i alla länderna , och Danmark.Det är 11 miljarder som har gått in i bolaget . har bolaget gjort förluster med . Vi har alltså skickat in pengar i ett svart hål. Den här gången beslöt länderna sig för att inte skicka in mer kapitaltillskott i SAS.Samtidigt skedde sonderingar med . Dessa gav vid handen, vilket var en solklar tolkning i alla tre länderna, att även om länderna hade önskat skicka in mer pengar hade inte det varit möjligt på grund av statsstödsregler. Dörren till kapitalinjektioner i bolaget var stängd av flera skäl, dels för att ägarna inte ville, dels för att inte tillät detta.När detta var ett faktum avsåg bankerna att säga upp sina kreditfaciliteter, alla åtta banker som deltog i den här lånemekanismen. Har bolaget ingen lånemekanism måste detta delges marknaden, och då är det i praktiken så att styrelsen har en skyldighet att sätta bolaget i konkurs.Detta var det beslutsproblem vi stod inför. Då var frågan: Skulle vi göra vårt yttersta för att göra ett sista försök för att få bolaget att överleva, eller skulle vi sitta med armarna i kors och låta bolaget gå i konkurs? Det som låg i potten var 15 000 anställda i de tre länderna plus underleverantörer och hela , kaos på de skandinaviska flygförbindelserna under åtminstone dagar, kanske veckor. Skulle vi göra ett sista försök att få bolaget på rätt köl?Vi valde det sistnämnda. Man ska ha klart för sig att det inte fanns någon tredje väg, och det finns ingen tredje väg. Det här var enda vägen för att över huvud taget få ett livskraftigt SAS.Det finns en intellektuellt hederlig väg ur detta om man tycker att det vi gjorde var fel, . Det är att säga: Jag tycker att det hade varit bättre att skicka SAS i konkurs. Jag tycker att det hade varit bättre att 15 000 anställda skulle ha fått sparken när varslen faller som spön i backen.Stå för detta, för någon tredje väg fanns och finns inte. Eller var det så att var med och spelade bluffpoker och drev fram en utveckling och ställde de fackliga organisationerna inför ett ultimatum? Det som är intressant och kärnan i hela min frågeställning är tal om att de tycker om, till och med älskar, kollektivavtal. Men jag vill påstå att , hans svar och agerande i SAS-frågan visar någonting helt annat. Jag tycker att det ligger en långsiktig strategi i allmänna politik att försvaga facken. Det är det min interpellation handlar om, att ändra styrkeförhållandena på arbetsmarknaden och sänka lönerna.Några exempel på den inriktningen: massarbetslöshet i regeringsställning som man inte ger sig på. Det finns ingenting bättre för att försvaga facken än hög arbetslöshet. Det andra: försämra arbetslöshetsförsäkringen, skapa rädsla hos löntagare - våga inte ställa krav! För det tredje: lägg kostnader i knäet på facken, höj egenavgifterna. Störst är höjningen för förbund med hög arbetslöshet med meningen: Sänk lönerna så minskar era kostnader. Att fördyra det fackliga medlemskapet och det argument som jag ofta har hört här i kammaren, jobbskatteavdraget, att växla ned lönekraven, halvera arbetsgivaravgiften för ungdomar och sänka restaurangmomsen är ytterligare exempel på den politiken.Det handlar om att förändra relationen mellan löntagare och arbetsgivare, arbete och kapital, en politik som leder till omfördelning och ökade klyftor men också till ekonomisk tillbakagång. Det är nyliberal politik, konstruerad vid förra seklets början, återanvänd av med förödande resultat. (Statsrådet (M): Herr talman! Detta har ingenting med interpellationen att göra. Jag protesterar mot detta. )Jag tycker att det vore klargörande om faktiskt kunde tillstå sina politiska avsikter. Jag tycker verkligen att detta är kärnan i den här interpellationsdebatten. Min utgångspunkt var SAS djupa problem, men det är inte det interpellationen handlar om i grunden, utan det är spridningseffekten, SAS och den svenska modellen. agerande och regeringens medverkan i att tvinga de fackliga organisationerna till att försämra löner och arbetsvillkor är vad det handlar om. De frågor jag framställde i mitt första inlägg var: När var du informerad? Hur var du involverad? Anser du att det förhållningssätt som intagits ska vara en modell för statliga företag, eller andra företag när det gäller struktur- eller konjunkturkriser?Jag tycker att frågan har en mycket stor relevans mot bakgrund av tal om att de älskar kollektivavtal och fackliga organisationer. Det är en lång resa som SAS har gjort. satte på sitt fantastiska sätt fart på SAS. Jag kommer ihåg det, för jag reste väldigt mycket då som företagsledare. Han var smart, det var business airlines, det kom in mycket pengar, det var höga priser och servicen var bra. Men det gick inte att hålla den nivån längre, utan man kom in i ett priskrig. SAS hade en sådan kostym att det naturligtvis var helt omöjligt att med den kostnadskostymen klara konkurrensen mot uppstickaren och andra.Det är som sagt en lång resa som SAS har gjort, och det är beklagligt att man inte klarat av att få ned kostnaderna. Men man har försökt, och jag ska säga att det är en mycket svår process för monopolföretag att plötsligt vara på en utsatt marknad med en ny affärsidé, få ned kostnaderna och kunna konkurrera. Det är ingen lätt uppgift.Jag vill starkt reagera på tal om fackföreningsrörelsen. Jag har jobbat med den och haft många förhandlingar med bland annat Metall. Jag har också haft förhandlingar med fackföreningsrörelsen i , , och till och med i , och jag kan säga att vi har den bästa fackföreningsrörelsen i världen. Den är välutbildad, den är bra, den tar sitt ansvar. Att det blev så här var ett olycksfall i arbetet. Det här var enda chansen för att företaget inte skulle gå i konkurs och alla arbeten försvinna. Jag kan upprepa mitt svar från förra gången: Jag blev delaktig om den plan som utarbetades av bolagsledningen och informerade då Socialdemokraterna i om detta. SAS skapades för en monopolsituation och levde så . Jag tror att det är svårt för ett bolag att vrida om från monopolföretagsverksamhet till en konkurrensutsatt verksamhet. Man skaffar sig, låt oss kalla dem så, later av olika slag, vilket gör det svårt att transformera sig till en konkurrenssituation.Förutom att det blev konkurrens i form av lågprisbolag hårdnade konkurrensen också från mer konventionella bolag. Dessutom blev det en kraftig bränslekostnadsuppgång, vilket ledde till en kris för flygbranschen, tillika fick man ett askmoln . Allt detta ledde till att SAS kom i stora problem. Mitt intryck är dock att i kapitalinjektioner är mycket pengar. I den meningen har ägarna tagit sitt ansvar. Däremot måste man dock sprida "gracerna" för varför företaget har hamnat i problem. Man kan säga att det har varit mycket strejker på SAS. Man kan säga att företagsledningen inte har stått upp mot de utmaningar som varit. Man kan säkert säga att ägarna inte har varit tillräckligt aktiva för att hantera bolagets strukturella utveckling. Det är säkert många som kan ta åt sig äran eller kostnaden av detta. Men i ett skarpt läge har man två val. Det ena är att sätta sig med armarna i kors och se på när företaget går i konkurs. Det andra är att göra sitt yttersta för att företaget ska överleva. Det är uppenbart att förutsätter att det första är bättre, att sätta sig med armarna i kors och låta företaget gå i konkurs, med de effekter detta får för arbetsmarknadens parter, för anställda, för leverantörer, för flygtrafiken i . Ställ dig gärna upp på Unionens möte och säg att det hade varit bättre för deras medlemmar om de hade blivit arbetslösa i stället för det som blev! Då respekterar jag dig. Någon tredje väg finns inte.Jag har mycket svårt att se några spridningseffekter. Detta var ett läge där kapitalinjektioner var omöjliga på grund av att EU satte ett mycket effektivt hinder i vägen genom att statsstödsreglerna hade slagit till . Så är det inte i normala svenska företag. Där har ägarna möjlighet att gå in med pengar. Den möjligheten var stängd här av regleringsskäl.Enligt min uppfattning är det inte så att svenska företag i allmänhet har kostnadslägen som ligger dramatiskt över konkurrenternas och därför hamnar i problem. Svenska företag har i allmänhet god kostnadskraft, bra konkurrenskraft och är väl anpassade för att leva på konkurrensutsatta marknader. Så var det inte med det här företaget. Därför är, och var, SAS ett exceptionellt företag i en exceptionell tid, och det var en exceptionell händelse som jag inte ser bör eller kan användas som slagträ i debatten om den svenska modellen. I den svenska modellen på arbetsmarknaden ingår respekt för kollektivavtal, en hög facklig organisationsgrad, en stark a-kassa och en strävan mot låg arbetslöshet och hög sysselsättningsgrad.Min fråga handlar om att säger att han är anhängare av denna modell. Jag spårar att han uppenbart har medverkat till att kraftfullt bryta mot denna modell. Det vill inte gå i närmare svaromål på.Nu berör han frågan i mitt andra inlägg. Han vill inte ha en spridning av detta. Det hade varit verkligt uppseendeväckande om han från talarstolen hade sagt att han vill ha en spridning.Men det är intressantare att få veta varför ni är så rädda för att diskutera frågan. ville ha ut information om regeringens inblandning i den här frågan och den situation som fackföreningarna hamnade i, som gjorde att de skrev på, som de själva beskriver, under hot. Hela denna mejlväxling har hemligstämplats. Den är inte tillgänglig för DN:s journalister och för offentlig granskning. Varför är ni rädda för offentligheten, ? Sägs det saker som något förändrar den bild du vill ge sken av att regeringen står för när det gäller den svenska modellen? Varför vill ni inte ge ljus åt era aktiviteter? Jag skulle vilja be dig om två saker, . För det första att ställa dig upp och klart och tydligt säga: Jag hade hellre sett att SAS gick i konkurs. Jag hade hellre sett att 15 000 personer hade blivit arbetslösa plus tusentals människor som jobbar hos underleverantörer och tusentals människor på flygplats. Jag hade tyckt att det hade varit bättre än att det blev som det nu blev.Då får du min respekt, annars har du den inte.För det andra skulle jag vilja föreslå ett samtal med . Ditt parti har varit mycket behjälpligt i hela processen. Det har varit en förutsättning för att vi skulle kunna hjälpa det här bolaget till en framtid, vilket det nu förhoppningsvis har. Hade inte Socialdemokraterna ställt upp under hela resan, från ax till limpa, hade det inte varit möjligt.Om ni har olika uppfattningar i riksdagsgruppen föreslår jag att ni själva tar upp det på ett internt möte.Nu har SAS getts möjligheter att konkurrera på bra villkor jämfört med andra. har SAS företagsledning ett stort uppdrag att hitta ett bra arbetsklimat med de fackliga motparterna och med sina anställda för att få bolaget på rätt köl.Jag tror dock att den säljambition som regeringen har för SAS ligger fast. Sannolikheten för att lyckas med detta är betydligt större nu när bolaget uppvisar en konkurrenskraft som det inte gjorde förut. Jag ser positivt på SAS utveckling.