· GZ10194 · 2012-01-26 13:23:27 — har frågat mig vad jag kommer att göra för att en modern lagstiftning för könskorrigering, där inte tvångssterilisering finns med, ska läggas fram. har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att modernisera lagen om fastställande av könstillhörighet och för att bland annat tvångssteriliseringskravet ska avföras ur lagen.Könstillhörighetsutredningen lämnade sitt betänkande 2007. Utredningen föreslog en ny lag för ändring av könstillhörighet och att lagens nuvarande krav på sterilisering ska ersättas av ett mer långtgående krav på kastrering. har därefter utrett frågan ytterligare, och överlämnade myndigheten en rapport till regeringen där man föreslog vissa ändringar i lagen, bland annat att kravet på sterilisering ska avskaffas.Beredning av de lämnade förslagen pågår inom . Jag ska inte tacka för svaret, för det finns inget att tacka för - tyvärr. Man har inte ens försökt anstränga sig att skriva ett svar. Jag har sett många interpellationssvar. Jag har sett sådana som varit konstiga, jag har till och med sett sådana som varit roliga, men jag har inte sett sådana som varit helt intetsägande. Jag har även sett sådana som försökt svara på frågor som inte ställts i interpellationen.Herr talman! Låt mig få börja denna debatt med att vara lite personlig. Innan jag träffade min nuvarande partner var jag tillsammans med en man som var vansinnigt stolt över sin mormor. Hans mormor hade varit ledamot av andra kammare . Det pågick en debatt under 80- och som handlade om kastrering, sterilisering, av sjuka människor.Den stolthet man kände för mormodern i den familjen kom emellertid att svärtas ned en del. Det kom konstiga brev till familjen - mormodern var vid det tillfället redan avliden - där man undrade vad det egentligen var för familj. Mormodern hade nämligen varit aktiv och tyckt att det var ett bra sätt att lösa problemen för utvecklingsstörda och psykiskt sjuka. Hon hade naturligtvis fel.I dag står vi med exakt samma problem framför oss. Problemen är inte annorlunda. Det finns inte några sakskäl för att vi ska gå in och stympa människor i förhållande till det som skedde , i det här fallet . Det är ingen skillnad i sak, utan det gäller människor som har andra behov. Här handlar det om att kunna göra en könskorrigering.När man går ut och talar om detta brukar ett vanligt argument vara: Kan man inte låta bli att könskorrigera sig då? Bland mina vänner har det varit deras lyckligaste dag när de fått genomföra den slutliga operationen. Det har varit det bästa de någonsin fått göra. Då känner de sig hela som människor. Jag tror inte att någon som inte upplevt det kan sätta sig in i den situationen.Det handlar inte bara om att man känner sig tjock eller ful utan hela jaget är fel, och om hela jaget är fel måste man få göra om sig. Då ska man inte, herr talman, i första hand behöva höra att för att du ska få göra det som du vill göra kräver samhället att du stympar dig. Samhället kräver att man ska sterilisera sig. Det är inte rimligt.Jag återkommer till detta i mitt nästa inlägg. Hur många turer ska vi ha vad gäller lagen om fastställande av könsidentitet? I den här frågan är jag säker på att ministern som riktmärke har den gamla slagdängan Börja om från början, börja om på nytt. Vi har inte kommit någonstans . Hur länge ska människor i vårt samhälle behöva leva med både sorg och oro? Varför ska en grupp människor i vårt land inte få sina mänskliga rättigheter tillgodosedda?Socialministern har aldrig i en debatt eller ett svar på en skriftlig fråga visat någon vilja att berätta hur lagen ska förändras. Aldrig har ministern heller kunnat ge en tidsram för när så ska ha skett.Ministern hänvisade till att frågan var under beredning. , när debatten kom upp igen, hänvisade ministern till att han väntade på . är denna på plats. Där förespråkas bland annat att steriliseringskravet ska skrotas.Nu vet vi att en proposition är på gång. Den förväntas komma . Men då vill lyfta ut steriliseringskravet för att göra ytterligare en utredning.Herr talman! Det är inte ovanligt att man har olika åsikter och argument. Men i denna fråga gällande tvångssterilisering finns några argument. Utredningar som socialministern har väntat på är nu gjorda. är det att se till att steriliseringskravet förpassas till historien.Jag har ett par frågor till socialministern.Är verkligen Alliansen överens om att utreda steriliseringskravet ytterligare, eller har endast kommit överens med sig själva?Vilken ambition har ministern till att steriliseringskravet ska avskaffas i lagen om fastställande av könsidentitet? Jag och många med mig tycker att det verkligen är dags att bekänna färg och inte gömma sig bakom ytterligare utredningar. Att frågan om "tvångssteriliseringar" väcker känslor och upprör är uppenbart. Det gäller även mig. Jag vill göra tydligt att vi i är helt emot att transpersoner som genomgår könskorrigerande behandling måste vara sterila. Vi har som parti tagit ställning för att bejaka utredning . Således ställer vi oss bakom kravet på att sterilisering ska avskaffas. Vi vill se förändringen genomförd på ett klokt sätt så fort det är möjligt.Nu väntar vi på en aviserad proposition som ska komma . Det har socialministern sagt, och det står i propositionsförteckningen. har behandlat ett utskottsinitiativ och i det varit tydligt med att vi när propositionen kommer avser att behandla den tillsammans med ett antal motioner som är inlämnade eller kan komma utifrån framlagd proposition på ett sådant sätt att riksdagsbeslut kan tas före sommaruppehållet i år.Jag ser som vanligt fram emot en bra proposition. Vi utgår från att socialutskottet behandlar den före sommaruppehållet. Jag är för min del övertygad om att alliansregeringen även vid det här tillfället kommer att kunna presentera kloka, genomtänkta och beredda förslag. Den här lagen är en kvarleva från äldre tider. Det är helt andra värderingar som styr hur den lagen ser ut än de värderingar vi har i dagens samhälle. Det finns annars en reglering till i den här lagen som var väldigt problematisk, men betyder den inte längre något. Det var kravet på att man skulle skilja sig. Om man var gift när man genomgick ett könsbyte tvingades man skilja sig. Även om den man var gift med ville fortsätta vara gift med en och stödja en genom hela processen tvingades man skilja sig för att sedan gifta om sig. Beroende på vilket kön man hade kallades det äktenskap eller partnerskap. har vi tack och lov lämnat det där bakom oss; nu har vi könsneutrala äktenskap.Men den här delen finns fortfarande kvar. Det är ganska bråttom, med tanke på att nya människor steriliseras . De känner att de måste genomgå könskorrigeringen för att kunna leva fullt ut och trivas. De tycker verkligen att det är så viktigt. Många är beredda att betala detta väldigt höga pris: att sterilisera sig. Men det är en fruktansvärd utpressningssituation när man måste sterilisera sig för att kunna genomgå könskorrigeringen.Det här påminner tyvärr om gamla tider och den gamla rasbiologin som vi trodde att vi lämnat bakom oss. Detta är en liten kvarleva av det. Bland tattare - dagens romer - steriliserades unga kvinnor på löpande band. Utvecklingsstörda och andra som ansågs defekta och inte skulle få föra vidare sina gener tvångssteriliserades också. Det förekom till och med att kvinnor som inte var gifta men hade blivit gravida och ville genomgå abort på grund av samhällets fördomar tvingades välja och fick genomgå abort mot att de sedan steriliserade sig. Det är helt fruktansvärt att utsätta människor för något sådant, och det gör vi , för det är samma utpressningssituation mot transsexuella: Om du ska byta kön måste du sterilisera dig!De som tvångssteriliserades förr i historia har kompenserats med skadestånd. Vi har även haft en diskussion om vanvårdade fosterhemsbarn, som också har fått skadestånd för de övergrepp som har gjorts i statens namn. Det sorgliga är att vi kanske får en sådan här debatt , när vi har lärt av historien, och ger skadestånd till alla transsexuella som har tvångssteriliserats. Är det inte bättre att vi lär av historien nu och sätter stopp för tvångssteriliseringarna i stället för att betala ut skadestånd i efterhand för någonting som inte kan mätas i pengar över huvud taget?Detta handlar om att få anses som en fullvärdig individ, vilket gäller även dem som inte vill skaffa barn. Det är en form av könsstympning, en form av omyndigförklarande, när man säger att dessa människor inte är lämpliga att bli föräldrar trots att det inte finns några som helst belägg för att föräldraskapet skulle sitta i könstillhörigheten. Det gäller självklart också dem som vill ha barn. Att beröva dessa människor möjligheten att skaffa barn som enda grupp i samhället är ett oerhört övergrepp. Det får inte förekomma över huvud taget.Det finns ett exempel med en man i som blev gravid efter att tidigare ha varit kvinna. Det var otroligt fint, tycker jag. Han var gift med en kvinna efter att ha bytt kön. När hon inte kunde få barn födde han deras gemensamma barn. Sedan ammade hans fru barnet. Det var väldigt fint, men det kan inte hända i på grund av tvångssteriliseringar. Med tanke på inte minst rätt höga tonläge om att det inte händer någonting vill jag konstatera att det innan vi tillträdde regeringsmakten fanns en vänstermajoritet i parlamentet. Man hade haft alla möjligheter att göra allt det som man tycker är självklart. Man valde av något skäl att inte göra det.Det är riktigt att man tillsatte en utredning som levererades till mig . antyder i sitt inlägg att det borde ha blivit något av den. Men det finns väl ingen här i kammaren som tycker att vi skulle ha gjort verklighet av den utredningen? Jag har fortfarande inte träffat någon, möjligen med undantag för utredaren, som tyckt att det är så vi borde göra. Den kunde vi inte gå vidare med.Nu har vi en bättre utredning. Vi har aviserat att vi kommer att lämna en proposition . Det är den tidsplan vi har. I den bör vi kunna trycka på det som tog upp om det krav som finns i lagstiftningen på att man måste vara ogift för att genomgå en könskorrigering. Där finns även frågan om svenskt medborgarskap. Den bör vi också enkelt kunna göra någonting åt.Sedan finns det en rad saker när det gäller vård och behandling där vi och våra myndigheter har ett ansvar. Men vi behöver samarbeta väl med landstingen för att alla de personer som finns där ska veta att de får bästa möjliga vård och behandling.Det kan finnas skäl att fundera över möjligheterna att koncentrera resurser och bidra till kunskapssökande. Vi kanske inte kan vara bäst på varje sjukhus på det utan kan koncentrera våra resurser till några sjukhus där vi kan vara bättre än andra.Det handlar om att bemötandefrågorna bearbetas och andra saker. Vi vet att vi har skillnader när det gäller väntetider, som är ganska stora mellan landstingen, som inte känns tillfredsställande. Det finns en hel del sådana saker som vi bör göra.Det finns två kvarvarande frågor. Den ena frågan är 18-årsgränsen. Ska man behöva ha uppnått den åldern innan man genomgår en behandling eller ska man inte? Där finns det lite olika meningar. Det bör vi i något sammanhang titta på och fundera över.Den andra frågan är den stora och svåra frågan om sterilisering. Där har flera av remissinstanserna sagt: Det underlag vi har från är inte tillräckligt väl berett och det är inte tillräckligt genomtänkt.Man kan inte se vad det får för konsekvenser när det gäller och vad gäller faderskapspresumtion och andra frågor som hänger samman med lagstiftningen. Det finns också en del andra saker som vi som seriösa lagstiftare behöver ta hänsyn till och tänka över.Någon ställde frågan: Vad är regeringens ståndpunkt? Jag ska vara tydlig när det gäller det svar jag lämnat om hanteringen. Vi lämnar en proposition , och vi är förstås överens om att vi tittar på den senare delen.Experterna på mitt departement säger att detta inte är ett tillräckligt bra underlag att skriva lag på. Här upplever jag att alla partier åtminstone inom alliansamarbetet vill titta närmare på detta. Behöver det utredas ytterligare, eller är det något som det går att gå fram med snabbare?Det är beredningsläget. Snabbare eller tydligare besked än så kan jag inte lämna . Det är vad som finns att säga. Jag tror att både och jag kan vara rätt ödmjuka i denna debatt. Både och jag har varit med i hbt-debatten väldigt . Det var bara h- och b-frågorna som hängde med till praktiskt taget långt in . Det var inte så stor diskussion om detta.Sedan kom det med en faslig kraft och väldigt fort. Men det tog naturligtvis innan man hade satt sig ned och funderat över: Vilka är de viktiga politiska frågorna? Där finns bland annat denna lagstiftning, och därav den ganska senkomna delen.Jag tycker inte att det är en försening att man fick i gång utredningen så pass sent som man fick. Sedan var det en katastrof till utredning, och det finns mycket mer att önska där. Det är därför det är viktigt att nu säga att vi sätter ned foten.Visst kan det finnas konsekvenser av att man avskaffar tvångssterilisering. Men det kan inte överensstämma med mänskliga rättigheter att stympa kroppar. Där ska vi vara ärliga. Om man byter genitalier är det klart att man stympar kroppsdelar. Men då har man bestämt det själv, eftersom man kan göra könsbyten olika långt.Man kanske måste stympa kroppsdelar. I varje fall om man går från man till kvinna. Men det innebär inte att samhället ska ställa krav på att vi ska stympa människors kroppar för att man ska få genomföra könskorrigeringarna.Det är poängen i detta. Det har blivit en stor fråga. När vi har debatterat den här frågan trodde jag ärligt talat att vi var ganska överens. Det var bara det att vi var tvungna att få utredningen från på plats.Det kanske finns något litet frågetecken som inte är utrett. Men det kan ändå inte motivera att man behåller ett regelverk där man ska stympa människors kroppar. Det kan inte vara så när vi börjar närma oss 2015 att vi ska gå in med klara ögon och säga: har vi en lagstiftning som innebär vi stympar människors kroppar. Det är inte rimligt, och det kan aldrig vara rimligt. Nej, socialministern, jag hänvisar inte bara till utredningen , för den tyckte jag inte var okej. Därefter var det tyst från regeringens sida. Det tog väldigt . Jag har ställt fyra interpellationer och tagit upp hur många frågor som helst när det gäller lagstiftningen, och det har bara dragit ut på tiden.Sedan kom rapporten som ministern vid tidigare tillfällen sagt att man väntar på, och då händer det ingenting. Jag ställde en fråga till ministern . Jag tycker att ministern skyller på lagtekniska problem, bland annat i förhållande till . De jurister jag har varit i kontakt med anser inte att det ska vara några problem över huvud taget.Det finns andra ting som är väldigt betydelsefulla. I vår grundlag 2 kap. 6 § står det följande: Varje medborgare ska vara skyddad från påtvingade kroppsliga ingrepp från myndigheterna. Där har vi en sak. Vi ska inte vara påtvingade detta.Steriliseringskravet strider också mot de grundläggande mänskliga rättigheterna i när stater kräver sterilisering som motkrav på personer som ansöker om juridisk ändring av kön. Kravet är inget annat än tvångssterilisering, detta enligt Europarådet.Herr talman! för mänskliga rättigheter är ännu tydligare med sitt ställningstagande mot ett steriliseringskrav: Ingen ska bli tvingad att undergå en medicinsk process inkluderande könskorrigerande operationer, sterilisering eller hormonell terapi som krav för lagligt erkännande av sin könsidentitet.I , , och behöver den som byter kön inte sterilisera sig enligt den rapport som kommer från . I både och har författningsdomstolarna slagit fast att kravet på sterilisering strider mot ländernas konstitution.Herr talman! När det strider mot vår grundlag, och gällande de mänskliga rättigheterna att tvångssterilisera människor undrar jag: På vilken grund vilar ministerns ställningstagande att, som jag ser det, förhala, hindra och blockera ett borttagande av tvångssterilisering? Det jag tycker är lite skrämmande är att problemen med hur vi ska göra med faderskapspresumtion och andra sådana juridiska frågor används som argument. Vi måste först stoppa tvångssteriliseringarna och sedan ta ställning till hur vi löser detta. Det är ju samma sak med alla barn; man försöker ta reda på vilka föräldrarna är och reder ut det hela. Självfallet kan vi göra en juridisk lösning och en lösning i varje enskilt fall, precis som vi gör med alla andra barn.När de transexuella genomgår en könsoperation är det inte bara så att man könsstympar dem mot deras vilja när det gäller reproduktionsförmågan, utan det är också förbjudet att frysa in ägg och spermier för framtida behov. Det är en tydlig signal: Du är inte lämplig att bli förälder! Detta gör man inte mot någon annan grupp i samhället alldeles oavsett vad de har gjort och hur olämpliga de har visat sig vara som föräldrar. Den enda gruppen är just de transsexuella. Vi behöver bara gå tillbaka i historien och titta på hur argumentationen var . Då sade man: Det gäller bara den här gruppen, det gäller bara de utvecklingsstörda, det gäller bara tattarna och det gäller bara de som inte är lämpliga. Ni andra behöver inte känna er oroliga!Det är just detta tankesätt som är så fruktansvärt skrämmande. Man pekar ut en grupp vars mänskliga rättigheter man kränker, och så ska de andra i samhället acceptera det med hänvisning till att det bara gäller just en särskild grupp. De är inte lämpliga, och det är något fel på den gruppen, menar man.Jag tycker inte att vi kan vara nöjda med att vi har rensat ut de tvångssteriliseringar som har skett tidigare och att de berörda har fått ekonomisk ersättning. Detta måste försvinna till . Det finns majoritet i för detta. Stoppa tvångssteriliseringarna möjligt! Först och främst kan jag förstå otåligheten, framför allt hos den som har jobbat länge med de här frågorna och som tycker att saker och ting bör gå snabbt.Men det hindrar inte att vi måste ha en lagstiftning som håller ihop och fungerar och som inte kolliderar med andra. Också det är ju någonting som blir knepigt för människor i vardagen. Vi måste se till att vi har en helhet som fungerar för alla människor i vårt land.Det har framförts många argument, och många av dem är sådana som jag kan skriva under på. Men likafullt kvarstår en del frågetecken.Låt mig få säga det en gång till: Det har inte varit någon kristdemokratisk ledning på som har sagt att så här och så här ska det vara. När våra tjänstemän bereder det underlag som finns - i huvudsak - säger de: Sorry, men det här är inte tillräckligt genomtänkt och tillräckligt grundligt genomfört för att vi ska kunna få en fungerande helhet. Det här behöver beredas vidare!Då kan man rycka på axlarna och säga att vi har bråttom eller möjligen att socialministern förhalar saker och ting. Men vi har en uppgift som lagstiftare att vara någorlunda noggranna i det arbete som vi gör. Därför måste jag vara så här tråkig och säga att vi tar det steg för steg. Vi har sagt att vi kommer med en proposition där tidsplanen är april månad och där vi hanterar de frågor som rör nuvarande krav på att man måste vara ogift och nuvarande krav på svenskt medborgarskap.Det finns en lång rad saker som vi ytterligare behöver göra när det gäller bemötande av personer som känner att det inte finns någon som helst förståelse hos sjukvårdspersonalen. Personalen är valhänt i en situation som för deras del är ovan. Vi behöver höja den medicinska kompetensen och kanske koncentrera en del resurser så att vi blir duktiga på ett antal platser på att kunna genomföra den behandling som människor sedan ska leva med livet ut på ett sätt som fungerar bra. Det råder nog ingen tvekan om att vi alla vill göra ett gediget lagstiftningsarbete. Det är därför vi är här. Men det innebär inte att man behåller så gamla lagar. Och vilka följdlagar är det i så fall?Jag roade mig med att läsa igenom remissvaren på framför allt utredning. Så mycket invändningar i sak var det väl inte där? Jag har svårt att se att det skulle vara så pass mycket att det skulle omöjliggöra att man tar bort denna förhatliga lag. Jag är överens med statsrådet om att det kanske skulle ha varit svårt att skriva en lag som bygger på den utredning som lades fram . Det hade nog varit svårt lagtekniskt. Allting går, men det hade som sagt varit svårt.Men när det gäller den utredning som kom från kan jag inte se att det skulle vara några svårigheter rent tekniskt. Sedan kan man alltid fundera över hur det ska formuleras. Man kan ju göra mindre förändringar. Det finns två sätt att hantera sådana här saker, herr talman. Det ena är att man vidareutvecklar det hela på departementet. Det andra är att man gömmer det i ytterligare en utredning.Om jag förstår vad socialministern säger mellan raderna rätt är det att man vill gömma det i ytterligare en utredning. Det är inte acceptabelt. Det må så vara att propositionen kommer , men att man skulle gömma detta i ytterligare en utredning för att titta över det kan vi bara inte acceptera.I grunden handlar detta trots allt om en mänsklig rättighet. Vi har inte accepterat att man tafsar på mänskliga rättigheter i andra fall, och ska vi inte heller göra det när det gäller transpersoner. Jag tackar socialministern för debatten. Jag tycker inte att socialministern kan skylla på den lagtekniska problematiken. Det är bara ett svepskäl. Så svårt är det inte att förändra lagtexten.Jag tycker att det är lite oroande när sätter sig över lagar och konventioner och placerar en grupp kvinnor och män i en kall källare där varken ljus eller mänskliga rättigheter råder. Och detta gör man i denna kammare tillsammans med . Detta agerande anser jag vara milt sagt skamligt. Vi placerar oss förstås inte över lagarna. Tvärtom står vi och jobbar mitt i lagstiftningen för att vi ska få en så bra fungerande lagstiftning som möjligt.Börje Vestlund - som jag nu tror gick ut ur kammaren - sade att detta inte är så mycket. Men det är ändå så att arbetet ska göras. Det går alltid att lösa, säger . Allt går att lösa, men det ska också bli bra. Jag har inte för avsikt att gömma någonting i en utredning, utan jag har för avsikt att se till så att vi får en ändamålsenlig och bra lagstiftning som fungerar i praktiken.