· H010148 · 2012-12-04 15:16:21 — har frågat mig vad jag och regeringen vill göra för att bryta den negativa utveckling som brist på bostäder innebär för . Jag delar uppfattning att brist på bostäder inte bara är ett problem för dem som är i behov av bostad, utan det är på många olika sätt också ett samhällsproblem. Min utgångspunkt är dock att utvecklingen i faktiskt är positiv, inte negativ. Att fler kommuner uppger att de har bostadsbrist är ett tecken på en vändning. Jag kan också konstatera att utgångsläget i , som på det stora hela präglas av en förhållandevis god tillgång till bostäder, är betydligt bättre än i övriga riket, inte minst jämfört med storstadsregionerna. ökade bostadstätheten, räknat som antal bostäder per 100 invånare, i hela . Detta har i sin tur inneburit stora problem för många bostadsföretag som det medfört att det är svårt att bygga nytt eftersom priserna på nya bostäder överstiger priset på befintliga bostäder och bostadsfastigheter. En vändning för innebär att det återigen kommer att bli ekonomiskt möjligt att bygga bostäder på fler ställen i länet.Som jag sade vid en tidigare debatt tycker jag att det är glädjande att gruvnäringen planerar och genomför stora investeringar i . Detta är en mycket positiv utveckling för de berörda samhällena. Jag markerade också att det statliga engagemanget spänner över flera politikområden med ett antal olika åtgärder. Regeringens generella strategi fokuserar på de strukturella hindren för bostadsbyggandet. Bland det som just nu är under luppen är frågan om hur modernare och tydligare regler kan korta tiden från beslutad detaljplan till att bygget färdigställts, hur de tekniska särkrav som kommuner ställer påverkar bostadsbyggandet, villkoren för hyresrätten, strandskyddet och bullerfrågan.Regeringen arbetar målmedvetet med att skapa bättre förutsättningar för byggande av bostäder och att ta itu med de strukturella problem som svensk bostadsmarknad har lidit av . Tack, ministern, för svaret! Självklart är den utveckling som sker i någonting som vi som bor i länet ser som väldigt positivt. Det tror jag faktiskt inte att det är någon som tvivlar på.För oss är det heller ingen nyhet att det går bra för länet. Jag säger inte detta för att vara självgod, men vi är både glada och väldigt stolta över den här utvecklingen.Numera kan vi också glädjas åt att regeringen till slut har fått upp ögonen för länets betydelse för hela landets utveckling. Men att vi är glada innebär inte att vi kan blunda för de utmaningar som det innebär. Vi är såklart redo att kämpa vidare med det som vi står inför . Det är därför som jag står här.För oss socialdemokrater är bostaden så pass viktig att vi inte helt kan lägga den i händerna på marknaden. Vi ser också att det finns ett politiskt ansvar. Därför vill vi ha ett långsiktigt bostadspolitiskt mål om 40 000 lägenheter . Vad är regeringens mål?Situationen är ohållbar. Bristen på bostäder leder till att kommunernas skattekraft undergrävs, företagen får inte tag i rätt arbetskraft, studenter får bo i undermåliga bostäder och det blir svårt att ta emot asylsökande, eftersom de också behöver någonstans att bo.Detta är några exempel ur den verklighet i som jag kommer ifrån.Förstod jag ministern rätt när han menade att den rådande bostadsbristen i sig kommer att lösa problemet, alltså när fler människor vill ha en bostad så kommer det att öka bostadsbyggandet? Varför är i så fall inte bostadsproblematiken i storstäderna löst, om det enskilt vore så att det är önskan om en bostad som styr bostadsbyggandet?Strukturella system och långsiktighet är, som ministern nämnde, viktigt. Arbetet med att förändra , som ministern tog upp, måste påskyndas. Den åsikten delar vi socialdemokrater. Men byggandet måste komma i gång . Det passar dessutom utmärkt nu när det är lågkonjunktur.Socialdemokraterna vill införa en byggbonus och se över möjligheterna för statliga garantier för nyproduktion för att bygga de bostäder som efterfrågas. Har bostadsministern några tankar kring hur bostadsproblemet ska lösas i förutom att människor själva önskar sig en bostad? Vem är det i så fall som bär ansvaret? Eftersom jag har rötter i på min mammas sida och även släktingar där vill jag gärna säga att jag tillhör dem som alltid har hävdat att man från många håll i underskattar betydelse för svensk ekonomi. Bara ett exempel: har det högsta exportvärdet per invånare i . Under 2010-2011 investerades det i . Det ska jämföras med där det investerades . per invånare investerades det i , medan det var betydligt lägre summor i . Det kan ge lite perspektiv på dessa frågor.Det är också därför regeringen har satsat oerhört mycket på infrastrukturinsatser i för att tillvarata den boom som finns i länet.Det är två faktorer som är viktiga för att man ska få ett bostadsbyggande. Det första är att det finns ett mervärde, det vill säga att när jag investerar i en ny bostad så får jag igen mina pengar och helst lite mer. Den så kallade Tobins q ska vara över 1. Det var brist på det i många delar av . Där har vi sett en vändning som är mycket positiv, för det skapar ekonomiska förutsättningar för fler att vilja investera i bostadsbyggandet.Men som påpekar räcker inte detta, för då skulle inte problemen vara som de är i exempelvis . Där är Tobins q högre än 1, där finns det ett mervärde i att bygga en ny bostad. Då finns det också en annan faktor som är helt avgörande, och det är tillgången till detaljplanelagd mark i områden där människor vill bo. Här har det statliga regelverket men också kommunernas planarbete en viktig funktion.Regeringen jobbar nu oerhört intensivt med att korta tiden från idé till att bygget står klart. Vi ser över planprocesser och lagstiftning, både för att korta tiderna och för att öka konkurrens och transparens men också för att undvika att man ibland vältrar över kostnaderna på de boende på ett sätt som inte är rimligt, de så kallade exploateringsavtalen.Här jobbar vi på en rad olika områden, och som jag nämnde också i ett tidigare interpellationssvar tittar vi också på hur vi kan utveckla hyresrätten. Vi har även genomfört en del åtgärder som sänker kostnader i den budget som håller på att antas i . Fler arbeten är i gång som gör att vi kan återkomma med ytterligare åtgärder.Det är sådant som självklart också har stor nytta av att det genomförs, inte minst i de områden där det finns behov av att snabbt bygga fler bostäder.Mot denna politik står den politik som vi har haft i som har gjort att vi har byggt hälften av vad norrmän, , danskar och tyskar har gjort. Nämn vilket land som helst - vi har byggt mycket mindre per invånare än vad alla jämförbara länder har gjort.Den politiken har prövats och ledde till att vi har legat där. Vi har åkt lite grann upp och ned, men vi har legat på ungefär halva bostadsbyggandet därför att politiken som har förts i inte har angripit de strukturella problemen, exempelvis planprocessen som är ett av de områden som har försummats i den svenska bostadspolitiken och som regeringen jobbar mycket aktivt med att angripa.Vi måste också se till att kommunerna tar sitt ansvar, men det är självklart att regeringen tar sitt ansvar för att skynda på med processen. Alla goda idéer för hur vi ska få en snabbare process från idé till att spaden kommer i jorden och även få en bättre konkurrens på bostadsområdet tas tacksamt emot. Jag har dock inte upplevt att vi har fått så mycket vägledning med den typen av besked när vi läser socialdemokratiska motioner. Tack, statsrådet, för föreläsningen om hur det ser ut i mitt eget hemlän! Det var välbehövligt.Jag har inte pengar att investera i en lägenhet. Jag har inte det kontaktnät man behöver i den här staden för att få tag i ett boende. Allt, allt, allt är uthyrt. Vad ska man göra? Det är ju här jobben finns.Jag antar att detta kunde ha uttalats av någon som bor i , men det här var ett citat från en tjej som heter . Hon bor i men jobbar i Kiruna.Norrbotten är ett stort län, och utmaningarna ser tämligen olika ut beroende på vilken ort man tittar på. Vi har redan i tidigare interpellationsdebatter fått höra om och Malmfältens särskilda utmaningar och om som har växtvärk - det var den debatt som jag och ministern hade senast vi träffades i kammaren. är en liten kommun som har expanderat . , som får in fler studenter som söker in vid högskolan, har sina utmaningar. I , fjärde största kommun, har utbudet av lägenheter halverats . De privata aktörerna har noll och intet att hyra ut, och det som finns ute är mest stora lägenheter, detta som behovet av mindre hyresbostäder är väldigt stort.Det är en stor utmaning att planera för ett hållbart bostadsbestånd, och om bostäderna kunde vara indianska tipi som lätt kunde flyttas vore naturligtvis den lösningen optimal. Men klimatet i är inte gjort för det.Statsrådet lyfter fram kommunernas ansvar, men det finns ett flertal exempel på orsaker som gör att det inte är helt lätt att planera för behovet av bostäder. I och Malmfälten är ådern med brytbar malm en liten detalj som är svår att räkna ut. I har ett ökat antal kontraktsanställda soldater varit en utmaning liksom att man tar emot fler asylsökande som också behöver bo någonstans.Det här kan tyckas vara angenäma problem, men för den som saknar bostad är det en ganska stor utmaning i livet. Bristen på bostäder hämmar också tillväxten och människors möjligheter att flytta in till dessa kommuner. Är regeringen beredd att vidta ytterligare åtgärder, eller tänker man fortsätta att blunda och peka på att detta är kommunernas eget ansvar? Jag ska inte lägga mig i de förhållanden som råder i , men jag tycker att det finns anledning att peta lite grann på vad statsrådet säger både i sitt svar och i debatten om detta att vi inte har byggt någonting på flera decennier.Statsrådet och jag råkar ha ett förflutet tillsammans som ledamöter av . Jag kommer inte ihåg vad statsrådet sysslade med i fullmäktige, men själv sysslade jag bland annat med bostadspolitik. var jag på min första . Hur såg situationen ut i då? Sanningen var ju den att det stora samtalsämnet för de allra flesta kommuner handlade om hur man skulle riva på ett klokt sätt. När man tittar på hur det såg ut i kan man konstatera att det så sent som fanns 10, kanske 15 kommuner som hade bostadsbrist. Detta berodde ju på att vi byggde miljonprogrammet och att man byggde bort bostadsbristen under , framför allt och . Det är ju den sanning vi lever i. Att man inte byggde så väldigt mycket efter det är kanske ganska naturligt, eftersom många kommuner hade ett överskott av bostäder.Sedan tycker jag att det finns anledning att i den bostadspolitiska debatten fundera över att bostadsplanering inte är någonting man ändrar över . Det tar sin lilla tid. Även om man har kunnat besluta om ett nytt regelverk lär själva planprocessen och annat ta tid. Man kan möjligtvis pressa ned , men det kommer även att ta lite tid att planera bostäder, men framför allt att bygga bostäder.Nu har den här regeringen suttit vid makten , och man har gett samma svar i de bostadspolitiska diskussionerna : Vi måste få ett nytt regelverk på plats. Detta ska vi se till att utreda. Regelverket måste snart vara på plats.Redan under vår tid tillsattes utredningar om . Jag ska villigt erkänna att jag inte har tittat på dem, men jag vet att det fanns utredningar som lade fram sina betänkanden. Man kan möjligen ha haft synpunkter även på dem. Men när kommer de politiska besluten kring så att man faktiskt kan få ordning på det här och statsrådet inte kan stå här hela den här mandatperioden och säga: Det är fel på regelverket. Det är därför vi inte får bostäder på plats. Sanningen är den, statsrådet, att bostadsbyggandet har minskat och inte ökat, som hade varit rimligt både i och framför allt kanske i den trakt som statsrådet och jag har vår kommunalpolitiska erfarenhet från, nämligen Stockholmsregionen.Jag skulle gärna vilja ha svar på frågorna: Varför kommer inte regelverket på plats? Varför ska vi i debatt efter debatt höra att vi har varit så dåliga på att bygga i , när vi faktiskt hade överskott på bostäder på de flesta håll i vårt land. Tack, ministern, för svaret! Det är precis som säger, nu är det både och samt . Det är en angelägen fråga. Det är angeläget ur flera perspektiv. Rapporterna strömmar in från hela landet om bostadsbrist. Det är bostadsbrist i hela landet . Det är brist på studentbostäder. Bara i skulle det behövas över 7 000 nya studentbostäder, enligt . Då har vi att lägga till de andra universitetsorterna. Räknar vi med den situation som råder i och även situationen i många av de mindre kommunerna i , som har en urbanisering på grund av att folk vill flytta in till centralorten för att komma åt service, har vi ett stort bekymmer.Här är det naturligtvis så att den svenska träindustrin skulle kunna göra väsentligt mycket mer om det fanns en nationell bostadspolitik så att vi faktiskt kunde bygga hus av trä, som den svenska träindustrin är väldigt duktig på. Den svenska träindustrin har byggt upp unik kompetens i industriellt byggande. Det är jag säker på att ministern är väl medveten om. Det är inte bara kostnadseffektivt utan även klimatsmart. Modulbyggnader passar särskilt bra för behovet av till exempel studentbostäder eller för att snabbt kunna lösa den situation som råder i Malmfälten.Det är enormt frustrerande att behöva se att det är varselsituationer i träindustrin som vi har bostadsbrist, som unga människor inte kan flytta till studentorter därför att de inte får bostäder. Här skulle vi kunna ha en lösning på flera olika fel om man verkligen lade manken till. Men ministern återkommer till sina strukturella fel. Jag tror att det behövs en bostadspolitik för nya bostäder på riktigt. Det skulle gynna inte bara storstadsregionerna utan även Norr- och . Det skulle gynna hela landet. börjar debatten handla om hela . Som född och uppvuxen i med starka kopplingar till , aktiv i Stockholmspolitiken och bosatt i är jag kanske lämpad att diskutera frågan.Jag håller med om mycket i beskrivningen av problemen, men kom ihåg att jag har varit med i ett kommunalt bostadsbolag i och och följt bostadspolitiken i . Jag vet också hur dålig fart det var på bostadsbyggandet i på grund av bland annat en brist på engagemang från många kommuners sida när det gällde att bygga bostäder och ta fram detaljplanelagd mark. Det visar också, för att ta Stockholmsexemplet, att de prognoser och planer som kommunerna gör upp underträffar man med råge. är ju i det sammanhanget ljuset i mörkret. Det finns många andra som har anledning att fundera över hur man sköter det hela.Jag vet att man efter den ekonomiska krisen rustade ned stadsbyggnadskontor runt om i landet, vilket också är en del av problemet. En skattereform, som kanske tajmningsmässigt inte kom speciellt lämpligt, där vi lyfte över mycket av beskattningen från arbete till byggande och boende bidrog ju också, ihop med de internationella konjunkturerna.Många av de problem som vi brottas med i har andra länder också brottats med. Trots det kan vi se att vi under en lång följd av år har byggt bara hälften av vad andra har gjort, och kanske till och med mindre än så.Nu pågår det ett intensivt arbete. Problemet är att alla åtgärder tar sin tid att genomföra. Den utredning om som pekade på tror jag tillsattes 2002 och blev klar . Det tog alltså att jobba med utredningen, remittera den, sätta ihop remissvaren och sedan börja göra någon slags regerings- och riksdagsbehandling av detta. Det visar på komplexiteten i de här frågorna.Vi har en rad i gång. Jag nämnde kortning av hela processen, från idé till färdig byggnad. Flera olika arbeten pågår på det området. Det handlar om att skapa bättre förutsättningar för hyresrätten. Det handlar om att korta handläggningstiderna vid överklaganden hos länsstyrelserna och mark- och miljödomstolarna. Alla de här frågorna finns i budgeten. Där ser ni både vad som är på gång och vilka konkreta förslag som finns. Det innebär att man nu exempelvis kan bygga sig ett hus och slippa fastighetsavgiften . Det är ett ekonomiskt viktigt steg för att underlätta för nyetableringar.Vi kan också konstatera att vi har haft en enormt djup finanskris bara . Vi har efterverkningar, om vi inte kallar det för finanskris så åtminstone finansoro, som präglar hela . Det påverkar bostadsbyggandet i hela , kan jag upplysa kammaren om, även i . Men det gäller att se till att de här kurvorna, som alltid svänger lite upp och ned under en lång följd av år, ligger på en betydligt högre nivå än . Det arbetet pågår.Jag vill också upplysa kammaren om att vi exempelvis har gett i uppdrag att titta på hur man ska kunna bygga enklare, mindre lägenheter och därmed också billigare lägenheter.Vi har infört ett förbättrat stöd när man bygger och vill ha kreditgarantier. Exempelvis i områden där det är ett marknadspris som kanske ligger under produktionspriset kan man nu få per kvadratmeter i kreditgarantier från statliga myndigheter - allt för att underlätta för byggande. Jag vet att den faktorn har påverkat och hjälpt till att i en del fall få fram fler bostäder också i Norrbotten.Det pågår alltså ett omfattande arbete, som jag skulle vilja påstå kommer att betyda mycket . Men jag inser också att det finns mycket av kortsiktiga problem som vi brottas med. Det handlar om att se att det runt om i finns kommuner som kan göra skillnad. Med samma regelverk kan man jämfört med andra kommuner vara mer på hugget eller mindre på hugget. Många kommuner som är mer på hugget bygger också fler bostäder. De tar fram mer detaljplanelagd mark. De ser till att det finns bra förutsättningar för byggande. Där kan man göra skillnad, trots att regelverket på flera områden också behöver förbättras. Tack, ministern!Ministern tar upp att det inte byggdes nog under Socialdemokraternas tid. Det kan vi konstatera. Men precis som min partikamrat påpekade byggs det än mindre . Jag förstår inte riktigt hur bostadssituationen blir bättre för att det inte var gott nog tidigare.När ministerns och regeringens svar på bostadsbristen är att fortsätta att peka finger åt kommunerna, och därmed avhända sig ansvaret, blir jag lite bekymrad. Ministern beskriver det omfattande arbete som regeringen gör, men situationen blir värre och värre. Är det kanske dags att titta på andra åtgärder?Tycker att det finns ett politiskt ansvar på regeringsnivå för att det ska finnas bostäder nog så att alla ska ha ett hem och för att samhället ska fungera? Kan bostadsministern redovisa vilket mål regeringen har för hur bostadsbyggandet ska se ut ?I vår förra bostadsdebatt talade vi om . Då fick bostadsministern telefonnumret till kommunalrådet. var glad för besöket. kanske bostadsministern skulle få telefonnumret till Bodens kommunalråd. Jag ska ge ett litet tips i stället. Det finns en blogg som heter Livet i en husvagn. Den skrivs av ett ungt par som jobbar i . De söker bostad och bloggar om det. Ministern kan gå in på bloggen och önska dem god jul. Det är nog en liten tröst för dem att bostadsproblemen fanns eller att den är större i storstäderna än i . Jag försökte verkligen inte dra in Stockholmspolitiken i detta. Mitt exempel var från helt enkelt för att jag har erfarenhet därifrån. Sanningen är den - det är min poäng - att var inte problemet att det inte byggdes tillräckligt utan att man hade förbyggt sig under ett antal decennier. Därmed var man tvungen att riva lägenheter - förmodligen i många kommuner i och . Det var det stora problemet och den stora diskussionen.De kommuner som behövde bygga ropade i öknen. Ingen lyssnade på dem eftersom det fanns så stora problem med lägenheter som skulle rivas. Det finns många exempel på att hela kommuners ekonomier havererade. Det går inte att säga att situationen har varit densamma under en lång rad av år. Det har den verkligen inte varit.Jag vill åter peka på några saker när regelverket nu ska ändras. Det finns mycket som vi är helt överens om, men det intressanta är att man har haft på sig att göra dessa ändringar. Eftersom utredningen avgav sitt betänkande 2009 borde en proposition vara på väg fram. Vi har sedan regeringen tillträdde hört att det byggs mer i grannländerna, att det är förskräckligt, att Socialdemokraterna misskötte bostadspolitiken och att regelverket nu ska ändras.Någon gång måste ni väl byta skiva. Ni kan inte köra denna skiva hur som helst med tanke på att antalet nybyggda bostäder sjunker och sjunker. Det här är en viktig debatt. Statsrådet säger att alla frågorna och lösningarna finns i budgeten. När kan vi förvänta oss att Norsjöfönster kan dra tillbaka varslen? När kan vi förvänta oss att börjar anställa igen? När kan de industrierna börja bidra till att minska bostadsbristen? När kan SCA säga att de inte behöver stänga ytterligare två sågverk? planeras nämligen stängningen av ytterligare två sågverk i eftersom det inte finns avsättning eftersom det inte byggs någonting.Här finns ett stort strukturellt problem. Det går en varselvåg över landet kombinerat med en bostadsbrist där träindustrin skulle kunna göra nytta i två hänseenden. Statsrådet säger att lösningen finns i budgeten. Så bra då. När ser vi lösningen på plats? Det utredningsarbete som påbörjades för en plan- och bygglag levererades och trädde i kraft . Ett av problemen var att man inte hann med att utreda kap. 6 i ordentligt. Det är bland annat det vi ser över , det vill säga exploateringsavtal och den typen av frågor som kallas plangenomförandeprocessen. Inte nog med att det tog tid, det var inte heller ett fullständigt arbete som skedde under tiden.Jag håller med om att vi har haft en situation med många kommuner som har haft ett bostadsöverskott och allvarliga ekonomiska problem både kommunalt och för bostadsbolagen. Låt oss ta exempel. betalade vi statliga pengar för att kommun skulle riva lägenheter. De sista lägenheterna hade vi betalat pengar för, men vi hann undvika att riva dem och de kunde i stället öppnas och användas för dem som behöver bostad i . Dessa märkliga situationer vi har brottats med i visar på misslyckandet med politiken. Jag håller med om att det har skapats en beslutssituation som inte alltid har varit så enkel för många kommuner.Jag har inte sagt att alla lösningar finns i budgeten, men det finns en beskrivning av de processer som är på gång och det finns en beskrivning av flera konkreta förslag som det ska fattas beslut om i budgeten som är steg på vägen. Men vi måste göra mycket mer.Jag menar att kommunerna har ett ansvar, men jag menar också att staten har ett ansvar. Vi tar det ansvaret, och vi jobbar för högtryck för att försöka lösa de stora utmaningar vi har.Jag noterar också att ingen från socialdemokratisk sida har presenterat något eget alternativ. Vad är det man vill göra? Det enda jag brukar höra i bostadsdebatten är att man lyfter fram en byggbonus, en klassisk subvention som har prövats i och . Det har slutat med att vi har byggt hälften av vad norrmän, , danskar och tyskar har gjort. Den politik som alltså har misslyckats är det enda alternativet vi möter till regeringens offensiva politik, och det är beklagligt.