· H01068 · 2012-11-20 13:41:24 — har frågat mig om jag har några färska, trovärdiga uppgifter om att är i livet, om jag är beredd att verka för att också och helst även övriga medlemsstater i EU i likhet med förbjuder dubbelbeskattningen av exileritreaner på inkomster de förvärvat och redan beskattats för i ett EU-land och om jag är beredd att verka för att fall tas upp i FN:s generalförsamling.Dawit Isaaks långvariga fångenskap är allvarlig och en fråga med hög prioritet för regeringen. Det är förståeligt och välkommet att och andra riksdagsledamöter engagerar sig för sak. Regeringen delar den djupa frustrationen och oron över att han efter fortfarande hålls fängslad. Vår absoluta målsättning är att få frisläppt, inte minst på humanitär grund, och i vårt arbete utgår vi från att han är vid liv. utsåg en ny ambassadör till som regelbundet besöker landet. I hennes uppdrag ligger naturligtvis även fortsättningsvis att föra en dialog med de eritreanska myndigheterna. Eftersom vi aldrig har kunnat besöka vet vi dock inte exakt hur han mår. Alla uppgifter vi får om hans hälsoläge tas på stort allvar.FN:s säkerhetsråd antog resolution i vilken man beslutade att ska upphöra med användande av utpressning, hot om våld, bedrägeri och andra olagliga åtgärder för att driva in skatt från den eritreanska diasporan. beslutade även att stater ska vidta lämpliga åtgärder i enlighet med internationell rätt för att hålla individer som agerar i strid med resolutionen och nationell lagstiftning ansvariga. Stater uppmanades också att vidta lämpliga åtgärder i enlighet med nationell lagstiftning och internationella instrument, inklusive Wienkonventionerna, för att förhindra att sådana individer kan underlätta ytterligare överträdelser.Som medlemsstat i FN är under kapitel VII skyldig att efterfölja säkerhetsrådets resolutioner. Om skatt drivs in från den eritreanska diasporan i genom brottsliga åtgärder är detta en fråga för polisen och andra rättsvårdande myndigheter att hantera, främst efter eventuella anmälningar från drabbade personer. diskuteras regelbundet i EU, inklusive genomförande av säkerhetsrådets resolutioner. Fallet har även tagits upp av EU i olika sammanhang.Enligt folkrätten har en stat rätt att lagstifta om beskattning av medborgare utanför dess gränser. Det är dock inte tillåtet för en stat att vidta exekutiva åtgärder på en annan stats territorium utan dess samtycke. Regeringen har inte gett den eritreanska staten tillstånd att vidta sådana exekutiva åtgärder för indrivning av denna skatt i Sverige.Med anledning av tredje fråga vill jag säga att ställde sig tillsammans med övriga medlemsländer i EU bakom den resolution som lades fram inför och antogs av för mänskliga rättigheter . Resolutionen uttrycker djup oro för situationen avseende de mänskliga rättigheterna och fördömer de eritreanska myndigheternas utbredda kränkningar av dessa. Resolutionen uppmanar också den eritreanska regeringen att frige alla politiska fångar. Med resolutionen inrättades även en särskild rapportör för mänskliga rättigheter i . Jag vill understryka att regeringen fortsatt arbetar via alla kanaler som vi tror kan ge resultat. Vi bedömer inte att vi hjälper genom att öppet redovisa alla de steg vi tar. Tack för ett utförligt och välformulerat svar, utrikesministern! Det är ingen tvekan om att UD tar saken på allvar när det gäller och gör vad som är möjligt inom det som ryms inom tyst diplomati. Men vi får inte i detalj veta vad som görs eftersom det, enligt utrikesministern, ligger i sakens natur att vi inte får veta det.Men eftersom ledare har sagt att han inte har någon som helst kontakt med den och inte heller med dess representanter undrar jag vilka den tysta diplomatin kommunicerar med i . Det är nu vi fick någon uppgift om att är i livet. Vet vi verkligen inte om han lever eller inte? Jag tycker att det är något slags grundförutsättning.Inget i utrikesministerns svar förklarar varför inte vi, i likhet med , och senast , kan dra in den här statliga extraskatten som kräver in av sina medborgare i diasporan. Det rör sig om 25 000 människor i . Utrikesministern säger själv att det inte har ansökts om något tillstånd för att utverka den här skatten, alltså borde det vara olagligt i och borde kunna förbjudas. Varför gör vi inte det? Det är ett viktigt påtryckningsmedel.För mig har situation kommit i en förnyad dager, eller man kanske ska säga mörker, i och med att jag själv satt fängslad i i samband med kapningen av Ship to . är en västanfläkt och inte ens det när man jämför med , men det räckte för mig. Jag var mycket nära att bryta ihop. Jag förstår först nu vad förlorad frihet innebär. När jag tänker på som har suttit utan rannsakan, utan att veta hur länge han ska sitta i fängelse och utan kontakt med en advokat eller sina anhöriga blir jag förtvivlad och rasande.Martin och visste i alla fall vilka fel de hade begått mot etiopisk lag. De fick en rättegång, de fick en advokat och de fick en enorm uppmärksamhet i svensk press i samband med detta. Det är en otäck känsla som smyger sig på mig. Är det bara tiden som gör att uppmärksamheten kring är så mycket mindre än den var kring och ? Finns det verkligen ingenting ytterligare som den kan göra för att påverka situationen för ?Jag har förstått att Aung tog upp fallet med när han var på besök i . Kan vi utnyttja henne i det här fallet? Eller kan vi till och med fråga den åldrade , som också har erfarenhet av att sitta fängslad länge, om han kan hjälpa till i frågan? Kan inte , som har fått en ny och viktig position i FN, göra något mer? Kan vi inte vända oss till Afrikanska unionen som borde ha möjligheter att trycka på ? Finns det inte några sådana möjligheter? Mot bakgrund av den debatt som fördes tidigare om och vill jag säga att en enskild människas liv är för denna större än allting annat. Den personliga friheten må ha sina begränsningar, men den är oskattbar. Att få leva i en rättsstat, i ett land med trygghet till liv och lem kan nog bara rätt uppskattas av den som upplevt motsatsen, att tvingas leva i skräck, ofrihet och fruktan.Den 23 september 2012 var en sorgens dag. Den dagen hade den svenska journalisten och medborgaren , bosatt i , suttit fängslad . Han greps i huvudstad och är icke anklagad och icke dömd.Dawit Isaaks öde är framför allt en personlig katastrof, men det är också en tragedi för . En familjefar har skilts från sin familj, från sina barn, . Detta brott mot mänskliga rättigheter, mot anständighet och känsla för livets värde kommer för alltid att prägla bilden av den eller dem som grep honom. För och folk, som är värt ett mycket bättre öde än detta, är situationen för de mänskliga rättigheterna en tragedi utan synligt slut.Makthavarna i må ha sina personliga skäl och sin egen advokatyr. De försöker gömma sig bakom sin egen historia och göra sina egna medborgare till inbillade fiender, men rent mänskligt visar det hur svag denna regim är. Man förnekar sina medborgare att tänka själva och uttrycka sina åsikter. Man vågar inte bemöta den som tycker annorlunda med andra argument utan bara med våldets trubbiga vapen. Den som gör så har ett hjärta av sten och kommer att dömas av historien. Det vet vi.Fru talman! Vad ska man göra i denna situation? är det för nya överläggningar mellan den europeiska unionen och . Det nuvarande avtalet för bistånd till löper . Förra gången höjdes biståndet . Vi har säkert gjort vad som är möjligt i vår makt med diplomatiska åtgärder. Vi måste använda andra forum också, och min första fråga till utrikesministern är: Vad kan vi vidare göra genom den europeiska unionen?Ett land som inte tillhör den europeiska unionen är , och har en fast ambassad med ambassadören i . Min andra fråga är: Hur kan vi använda i våra försök att få de mänskliga rättigheterna bättre tillgodosedda i ? Det gäller inte bara , utan det gäller många andra också.Den tredje frågan gäller något som var inne på, och det är viktigt att detta diskuteras. Det har visat sig att inte är helt okänslig för påtryckningar. När två britter blev fängslade lyckades man genom hot om att inskränka de eritreanska diplomaternas rörelsefrihet i få britterna fria. Så sent som hade accepterat att stoppa tvåprocentsbeskattningen av eritreaner i . Allt detta, fru talman, föranleder frågan till utrikesministern: Vad kan göra ytterligare på de olika vägar som finns? Jag har inte svårt att hålla med i mycket av det som både synnerligen vältaligt och har att anföra vad gäller de grundläggande förhållandena i ärendet. Det är inte dem som vi egentligen diskuterar, utan det handlar snarare om vad vi kan göra och hur de olika aspekterna på detta ser ut.Om vi först tar det som både och var inne på om taxering och indrivning är det icke illegalt att begära att medborgare utomlands ska betala skatt. Men det är icke acceptabelt att vidta exekutiva åtgärder. Sker så kommer man i konflikt med de svenska rättsvårdande myndigheterna, men då är det för de svenska rättsvårdande myndigheterna efter en anmälan att ta ställning till detta. Det är som bekant inte möjligt för ett statsråd att instruera de rättsvårdande myndigheterna om vad de ska göra vare sig i detta fall eller i något annat fall. Sådant är rättsläget, och jag tycker att det är bra att detta rättsläge klarläggs från talarstol. Mycket mer kan jag alltså inte göra i den delen.När det gäller de olika åtgärder som kan vidtas brukar jag säga som så - det är lite av en standardformulering, men den är fortfarande sann - att vi vänder på alla stenar som vi ser. Jag har i den allmänna debatten eller i olika samtal knappt hört något förslag på någonting som skulle kunna göras som vi inte på ett eller annat sätt redan har prövat. Det finns väldigt mycket som vi har gjort som vi inte har redovisat och som vi inte avser att redovisa. Resultaten är viktigare än rubrikerna, trots att vi inte har något resultat i den här frågan.Ett exempel som har kommit fram av andra skäl i samband med Gaddafiregeringens fall - en regim som vi inte hade så mycket med att göra - och som visar vidden av det hela är att vi hade ett samarbete med Gaddafis underrättelsechef. Vi ville se om han kunde utnyttja de kanaler som han hade in i den eritreanska underrättelsetjänsten för att ta reda på om vi kunde nå fram den vägen. Man får vara mer okonventionell för att försöka åstadkomma resultat än vad jag tror att ledamöter i normalfallet skulle vilja acceptera. Vi uppnådde inget resultat i det fallet, kan jag säga.Det ligger dess värre lite i sakens natur och säger sig självt, att hade jag sagt någonting om detta medan det pågick hade det ställt till betydande skada för möjligheten att nå resultat. Vi såg hur fallet med och berördes. Det fick ju en lycklig upplösning , men även där var det så att jag medan det pågick utåt redovisade väldigt lite av det som vi gjorde. Det tror jag att jag fick betydande förståelse för när vi kunde redovisa en del av det vi hade gjort. Det är lättare när man har uppnått resultat än när man inte har ett resultat att redovisa.I det här ärendet har regeringar under mer än försökt och försökt, och det har inte berott på bristande vilja eller bristande initiativkraft att det inte har lyckats. Det enda jag kan säga med absolut säkerhet är att vi inte kommer att ge upp och att vi kommer att fortsätta att göra vårt bästa. Jag förstår att det är svårt och att utrikesministern inte kan avslöja alla insatser som är på gång, men vilka indikationer har utrikesministern, när tyst diplomati inte har gett resultat, på att tyst diplomati kommer att ge resultat?Jag förstår om fritagning inte är något realistiskt alternativ för en svensk regering, även om frustrationen och det mänskliga lidandet mycket väl skulle motivera det. Det är väl insatser som är reserverade för israeler och amerikaner. Men jag undrar ändå, och jag gör det på djupaste allvar, om vi inte skulle kunna involvera statschefen i det här ärendet.Kungen har uttryckt omtanke om fängslade svenskar förut. Han har besökt andra diktaturer, då för att befrämja försäljningen av svenska varor. Skulle inte regeringen kunna verka för att han besöker en annan diktatur och försöker befrämja frigivandet av en svensk medborgare? Även jag har all förståelse för att vi inte ska redovisa allting som denna regering och tidigare regeringar har gjort, och jag tror att det är klokt när det gäller kontakten med . Jag tycker dock att det var glädjande att statsministern och utrikesministern försökte tala med president vid generalförsamling 2011. Då blev man dock avvisade. Det var väldigt tydligt vilken svaghet som vid det tillfället uppvisade.Jag vill återkomma till detta med den europeiska unionen. Om vi inte själva klarar detta, vilket nog är sannolikt, måste vi använda den europeiska unionen och inte minst den höga representanten har i tidigare frågat utrikesministern om man kan använda och hennes organisation för den här typen av personärenden. Det verkar vara lite oklart. Däremot är det uppenbart att biståndet till från Europeiska unionen, som uppgår till , är en betydande faktor i sammanhanget. Det kan inte heller bortse från.Jag vill fråga, för detta kan inte vara någon riktig hemlighet, hur förhåller sig till ett nytt avtal när det gäller och om man möjligen skulle kunna ställa ultimativa krav i den delen. Jag inser att det är svårt, men detta är ändå tillfället att markera att frigivningskravet och bättre frihet åt och hans fränder där nere är ett krav som ställs av hela Europeiska unionen. Jag ber om ursäkt för att jag glömde att svara på hans frågor. Det var helt oavsiktligt. Låt mig gärna svara på en fråga som han inte återkom till, nämligen den om Norge.Norge har än så länge en ambassad och det har varit till stor hjälp för oss. När vi är där är mycket hjälpsamt. Jag inskränker mig till att säga det.Vad gäller Europeiska unionen tror jag att det är en kanal som har sitt värde. Jag sade i samband med och i - det var inte alla som tyckte att det var så klokt, men jag tror i alla fall att det var klokt - att för att få ett gott resultat måste man ha en god relation. Det finns de som tror att ju mer man försämrar relationen med ett land, desto bättre kan man lösa sådana här problem. Dess värre tror jag inte att det är så. Det måste vara någon form av engagemangspolitik som leder till att man kan åstadkomma ett resultat.Vad gäller EU och biståndet är det så att det inte förekommer något bistånd. har sagt nej till det. Det finns inga utbetalningar. Det finns inga program. Men det finns en ram som diskuteras för framtiden som framför allt gäller humanitärt och annat bistånd som är bra för det eritreanska folket. Jag tror att det också kan ge möjligheter till samtal som kan vara av värde i det här sammanhanget. Utan att säga mycket mer än så menar jag att det skulle vara förvånande om detta är första gången som denna tanke har passerat oss.Till slut, utan att gå in på det heller, tog upp frågan om statschefen, det vill säga kungen, kan spela en roll. Jag vill inte säga något om det, bara att man kan vara medveten om att kungen i ett antal konsulära fall har ställt sin person och sin auktoritet till regeringens förfogande för att hjälpa till. Kungen är mycket angelägen om att detta inte ska bli känt i de enskilda fallen. Det tror jag också har varit en förutsättning för att det åtminstone i vissa fall har varit aktivt. Men det kan vara bra att i största allmänhet veta att kungen ställer upp. Kungen är hjälpsam. Kungen har också kunnat bidra till att vi har haft framgång som vi kanske inte annars skulle ha haft. Tack, utrikesministern! Utrikesministern bad ju om okonventionella förslag och jag levererade några stycken. Jag förstår att även de förslagen på något sätt kanske har varit aktuella i det här fallet.Jag känner mig ändå tillräckligt övertygad om att utrikesministern och den gör vad den kan i det här ärendet, men jag hoppas också att utrikesministern är medveten om den förtvivlan som många medborgare, inklusive jag själv, känner för det här och den frustration man känner för denna enskilda stackars medborgare som sitter ensam i ett land där han inte har kontakt med några andra. Jag kan inte tänka mig en värre situation. Därför är det min innerliga önskan att regeringen tömmer alla sina resurser för att hjälpa denne man.Det är visserligen bara en enda medborgare. Om vi jämför med till exempel Gazas befolkning, en och en halv miljon människor som är instängda , är det naturligtvis en mycket större sak. Men det här är ett enskilt människoöde och det griper tag i oss alla. Jag vill, jag hoppas, jag tror och jag känner mig faktiskt tillräckligt övertygad om att regeringen verkligen sätter till alla resurser den kan för att hjälpa . Jag tackar utrikesministern för hans inlägg. Jag kan bara säga till att vi försöker göra allt vi kan. Vi är tacksamma för det stöd vi får och vi lyssnar självfallet på de förslag som kan komma in.Jag vill också säga att det är en mycket besvärlig situation, framför allt för honom själv men självfallet också för hans familj. Jag träffar relativt regelbundet hans hustru och hans barn, som ju finns i , och det kan väl sägas att den synpunkt som de har är att vi snarare talar för mycket och att vi kanske skulle vara ännu tystare.Det kan illustrera den balansgång som vi har att gå. Å ena sidan ställs det här i denna kammare krav på att jag ska säga mer. Jag kritiserar inte det, för det är det är till för. Den ska ställa den typen av krav. Det vore konstigt om den typen av krav inte ställdes. Å andra sidan finns det andra som har rätt att ställa krav, kanske också lite närmare frågeställningen, som har en helt annan synpunkt. Vi försöker då att åstadkomma det bästa från dessa utgångspunkter.