· GZ10227 · 2012-02-28 13:02:34 — har frågat mig om jag tror att en nedskärning på totalt kommer att leda till färre avhopp i gymnasieskolan. Dessutom påstår i sin interpellation att 37 lärartjänster tas bort i och frågar mig i anslutning till det hur gymnasieskolorna i kommer att bli bättre.Som jag tidigare redovisat här i kammaren bygger den nya gymnasieskolan till stora delar på förslag från , en reformerad gymnasieskola (SOU 2008:27). Utredningen redovisar i sitt betänkande flera anledningar till varför reformen innebär minskade kostnader. Uppstramningen av antalet studievägar förbättrar kommunernas planeringsförutsättningar. Högre behörighetskrav och bättre information till eleverna leder till att fler klarar av sina studier . En mindre andel elever kommer därigenom att behöva gå på komvux. Arbetslivet kommer att bli mer involverat i gymnasieutbildningen, vilket kommer att få effekter för ungdomars möjligheter att etablera sig på arbetsmarknaden. Därigenom minskar kommunernas kostnader när det gäller försörjningsstöd. Om fler elever fullföljer gymnasieskolan innebär även det större möjligheter till arbete och därmed minskade kostnader för försörjningsstöd. Den sammantagna bedömningen från utredningens sida är att reformen innebär nettobesparingar.I budgetpropositionen aviserades en neddragning av kommunbidragen mot bakgrund av de nettoeffektiviseringar som den nya gymnasieskolan beräknades innebära. Det är värt att notera att bedömde att effektiviseringarna skulle bli betydligt större än vad regeringen antagit. har det dessutom visat sig att statens åläggande på kommunerna minskat i förhållande till vad som förutsattes i propositionen, bland annat när det gäller det valbara utrymmet och det individuella valet samt behovet för de elever på yrkesprogram som vill läsa extrakurser för att uppnå grundläggande högskolebehörighet. Regeringen bedömer därför att beräkningarna av de ekonomiska konsekvenserna av gymnasiereformen som presenterades i propositionen är rimliga.Regeringen beslutar inte om lärartjänster. Det utgår inte heller något riktat statsbidrag till kommunerna för gymnasieskolan. Kommunerna får ersättning via det generella statsbidragssystemet, och därtill har kommunen egna skatteinkomster. Det är kommunens ansvar att tilldela gymnasieskolan de resurser som behövs för att uppfylla de nationella krav som ställs i skollag, läroplan och kursplaner. Det är på motsvarande sätt kommunerna som, utifrån de lokala förutsättningarna, beslutar om hur de vill organisera sin gymnasieskola och personal. Regeringen kommer tillsammans med Kommuner och Landsting att noga följa kostnadsutvecklingen för skolhuvudmännen. Jag vill börja med att tacka ministern för svaret.I höstas började min dotter på samhällsprogrammet. Vid terminsstarten var de 27 i klassen, men ganska snabbt fylldes det på och de blev 33 - som alla ska få stimulans och möjlighet att utvecklas utifrån sina förutsättningar, som det står i läroplanen för den nya gymnasiereformen, Gy 2011.På vissa lektioner är det inte ovanligt att elever får sitta och vänta på hjälp. Läraren hinner inte med. Undervisningsgrupperna är stora och behoven många. Så här ser det ut på många skolor runt om i landets kommuner. Det är tufft, och facit är nedslående. av tjejerna och av killarna fullföljer sin gymnasieutbildning inom fyra år.Både och jag vet att långtidsarbetslöshet är mycket vanligare bland de unga som saknar en fullständig gymnasieutbildning.Därför är det förvånande men framför allt oroande att skolminister och hans regering nu väljer att skära bort i statsbidrag till kommunerna på grund av den nya gymnasiereformen. Det motsvarar 1 300 lärartjänster - 20 tjänster i och 30 i , och i riskerar 125 lärartjänster att försvinna.Samtidigt ökar kunskapskraven i samhället. sjunker svenska skolelevers resultat i internationella jämförelser. hoppar 10 000 ungdomar av gymnasieskolan.Fru talman! Trots att det saknas en analys av de ekonomiska konsekvenserna hävdar i sitt svar att gymnasiereformen innebär nettobesparingar för kommunerna. Ministern hänvisar till större undervisningsgrupper, effektivare schemaläggning och införande av fem nya introduktionsprogram i stället för IV-programmet.Men hur väl förankrad är uppfattning hos skolans huvudmän?SKL, Kommuner och Landsting, har genomfört en enkät bland 53 kommuner som sammantaget representerar 4 miljoner av landets befolkning. Det har de gjort för att få veta om det finns förutsättningar för gymnasieskolan att genomföra skolministerns besparingar. En överväldigande majoritet svarar att det är små eller obefintliga förutsättningar att öka elevgrupperna oavsett om det handlar om yrkes- eller högskoleförberedande program. En överväldigande majoritet menar att färre valbara kurser inte kommer att innebära en effektivare schemaläggning.Inte en enda av de tillfrågade huvudmännen delar regeringens uppfattning att det skulle bli billigare att införa fem nya introduktionsprogram i stället för IV-programmet. En överväldigande majoritet menar i stället att det blir dyrare.Så ser verkligheten ut, hävdar ministern att de ekonomiska konsekvenserna av gymnasiereformen är rimliga. Det oroar inte bara mig utan många elever, föräldrar, lärare, skolledare och lokala beslutsfattare att driver igenom en finansiering av en stor gymnasiereform på lösa beräkningsgrunder som helt och hållet saknar förankring i verkligheten. Det, fru talman, är allvarligt och högst anmärkningsvärt. Gymnasieskolan är en återkommande fråga som vi debatterar. Det är en av våra viktigaste verksamheter i samhället, direkt knuten till arbetslöshetsdebatten, inte minst med fokus på ungdomar.Vi pratar med särskilt fokus på min valkrets, . Från är vi ute i princip och besöker skolor i . Då konstaterar vi naturligtvis att det görs ett fantastiskt viktigt och stort arbete inom lärarkåren. De har haft en hektisk höst, och det kommer att krävas mycket tid och resurser för att implementera de viktiga skolreformer som och regeringen har fattat beslut om.Men i den här debatten får vi inte glömma bort vad statens ansvar är och att vi faktiskt fortfarande har något som kallas kommunalt huvudmannaskap, där kommunen har ett långtgående ansvar på lokal nivå men inte minst när det gäller de ekonomiska förutsättningarna för den lokala skolverksamheten.Men det som jag inte, fru talman, kan acceptera och som är direkt provocerande och felaktigt är att inte skulle ta avhoppen på gymnasiet på stort allvar, som skriver i sin interpellation. Jag vet inte varifrån har fått det. Vi är väldigt engagerade i skolfrågan och besöker skolor . Alla reformer som regeringen och statsrådet med flera presenterar är bland annat till för att förebygga de avhopp som er gymnasieskola, som formellt gällde fram till , resulterade i.För att säga något om , som är fokus för den här interpellationen: Jag vet inte vad de antaganden som för fram bygger på. Jag har suttit som ordförande i inom kommuner och landsting . Jag har inte hört någon enda skolpolitiker peka på att det är direkt kopplat till statsbidragsfrågan att man inte har tillräckliga resurser.Våra utmaningar i - inte minst i kommunerna utanför - gäller att man inte har fattat de tuffa beslut som har krävts under de senaste två, tre eller fyra åren. Huvudorsaken heter demografi. Nationellt sett räknar man med en minskning på . Inom räknar man med ett tapp på . Att då bara låtsas som att man kan ha exakt samma lärarbemanning och exakt samma lokalytor är att inte ta sitt ansvar som kommunalråd eller lokala skolnämndens ordförande.Jag kan också glädja med att säga att vi i , som jag kommer från och som står för av befolkning, inte har sagt upp en enda lärare. kommenterade detta så sent i förrgår i och sade att inga lärare har sagts upp.Däremot har man gjort förflyttningar och fyllt på lärare där man har slagit ihop eller fört över elever till vissa skolor. Man har gjort naturliga avgångar och pensioner och kanske inte återbesatt en viss lärartjänst, för att genomföra effektiviseringar. Men kom inte och säg att har sagt upp en enda lärare som en direkt konsekvens av statsbidragen! Det är precis det som påstår, och det är direkt felaktigt. Vi är nog alla överens om att det är ett problem med avhoppen från gymnasieskolan. Har man inte fullföljt en gymnasieutbildning är chansen att få jobb dess värre liten. Därför måste vi verkligen se till att fler elever fullföljer sina studier och helst också att det går bra för dem i studierna.Jag blir mycket osäker på om det verkligen är rätt väg att gå att minska resurserna, vilket i förlängningen kan leda till mindre personal i skolan.En del kommuner täcker upp för minskade anslag med egna resurser, men det äter också ur den kommunala budgeten. I till exempel , som jag kommer från, har vi själva fått punga ut med extra resurser till både gymnasieskolan och vuxenutbildningen, för att anslagen från staten har minskat. Lägger man ihop det med andra minskade anslag blir det problematiskt.Man kan också se att det sker mycket överflyttning av kostnader. Försämringarna inom a-kassan och sjukförsäkringen har lett till att många i kommunerna hamnar i försörjningsstöd när de blir utförsäkrade. Det drabbar kommunernas ekonomi, men kommunerna ska ändå klara av gymnasieskolan, vården, omsorgen och allt det andra.Därför tror jag inte att detta är rätt väg att gå.Jag blir alltid orolig när man talar om effektiviseringar. Det är klart att man kan effektivisera till en viss gräns. Men det visar sig ofta att när anslagen minskar, då är det personal som drabbas, det vill säga att det är personal som man säger upp, eftersom det är den största kostnaden i verksamheten. Men det är också det som är den största resursen.Skolan är inte ett löpande band där man kan ersätta lärare med robotar, utan man jobbar med människor. Därför är risken, när man minskar personal, att det går ut över eleverna och självklart att det blir en mycket stressig situation för de få lärare som finns kvar.Det finns också andra personalkategorier inom skolan som man inte får glömma bort. Det är ofta de som skärs bort först, och det drabbar i förlängningen eleverna.Jag känner alltså en oro.Självklart ligger ansvaret för gymnasieskolan på både staten och kommunerna. Men man måste mötas. Man kan inte bara vältra över kostnader från staten till kommunen, vilket är en stark tendens att göra nu.Jag tycker egentligen att man borde gå åt andra hållet och försöka stötta upp kommunerna i det viktiga arbetet och se till inte bara att det är bra kvalitet i skolan utan också att det är tillräckligt mycket personal.Det är som inom barnomsorgen: Är det för stora barngrupper är risken att man inte ser det enskilda barnet. Då blir det de mest grundläggande frågorna som man får ägna sig åt, och att hjälpa den som behöver lite extra stöttning hinner man ofta inte med. Det är detsamma inom gymnasieskolan.Min förhoppning är att man i stället hjälper kommunerna, med tanke på de avhopp som sker. Man borde snarare ha en krisplan för hur vi löser den situation som vi har , när nästan var fjärde ungdom är arbetslös och vi har många avhopp just från gymnasieskolan.Det känns oroväckande.Att fler i fortsättningen kommer att klara sin utbildning och att färre kommer att behöva söka sig till komvux är bara spekulationer. Vi har inte fått något som helst belägg för det. Risken är att det blir precis tvärtom: När det blir mindre resurser riskerar det att leda till mindre personal i skolan, inte minst färre lärare, och då är jag rädd för att avhoppen kommer att bli fler. För att förebygga det tycker jag att det behövs tillräckligt mycket resurser. I ungefär har en tredjedel av varje årskull ungdomar misslyckats i gymnasieskolan. Det är en väldig utslagning som har ägnat sig åt. Den tredjedelen inkluderar dels en grupp som hoppar av gymnasiet helt och hållet, dels en grupp som i och för sig går färdigt men som går ut med underkända resultat.En tredjedel av varje årskull! Det är den tredjedelen som sedan ofta går ut i arbetslöshet. Det är därför har en ungdomsarbetslöshet som är högre än många jämförbara länder.Då frågar man sig: Vad gör vi åt det? Vilka slutsatser drar vi av det? Då är den rödgröna oppositionens politik: Fortsätt att köra på så! Det är er lösning. Fortsätt med den gymnasieskola som vi har haft! Vi ska kräva att varenda kotte som går in på gymnasiet - det bör alla göra - ska bli högskolebehörig. Det är er lösning. Det är därför ni var emot den borgerliga gymnasiereformen. Ni vill att vi ska kräva att alla ska bli högskolebehöriga. Men det är därför många hoppar av.Det är faktiskt så - hör och häpna - att några ungdomar i 16-, 17- och 18-årsåldern är väldigt skoltrötta. Det kanske kommer som en nyhet, men det är faktiskt sant. Några är väldigt skoltrötta och hoppar av gymnasieskolan. En del är skoltrötta på det sättet att de kan fullfölja en mer yrkesinriktad utbildning eller en lärlingsutbildning. Men när vi kräver att de ska läsa in högskolebehörighet, då hoppar de av.Denna gymnasieskola har skapat mycket stora kostnader för kommunerna därför att den leder till så många arbetslösa ungdomar som måste försörjas med socialbidrag.Nu gör vi om gymnasieskolan. Vi gör om den så att det går att läsa en yrkesutbildning utan att läsa in högskolebehörighet. Vi vet ännu inte hur många det handlar om. De uppgifter som jag har är fortfarande osäkra. Men de tyder ändå på att en betydande del, kanske uppåt hälften eller åtminstone en tredjedel av dem som går på yrkesprogram, väljer att läsa den utan högskolebehörighet. Det fanns alltså en väldig efterfrågan på detta.Då är målsättningen att fler ska gå färdigt i gymnasieskolan och att kostnaden för socialbidrag ska minska i nästa steg.Ni kan naturligtvis skälla på regeringen. Det är vi som regerar och är ansvariga, så gör gärna det. Men den enda lösning som ni har är ju att det ska vara som det har varit. Det är den enda lösning som ni har.Ni vill att alla ska bli högskolebehöriga och att pengarna till gymnasiet ska vara exakt desamma som . Det är ju bara det att det var med de resurserna och kraven som en tredjedel blev underkända. En tredjedel nådde aldrig målen. Detta är orsaken.I går var det en stor artikel i av främsta arbetsmarknadspolitiska forskare. Han säger: Att vi har alltför höga teoretiska krav på en viss grupp elever i skolan är en huvudförklaring till att har så hög ungdomsarbetslöshet.Alla ungdomar vill faktiskt inte bli akademiker. Alla ungdomar kanske inte kan bli akademiker, och samhället fungerar inte om alla blir akademiker. Vi måste också ha andra arbetsuppgifter i samhället. Det är en sådan gymnasieskola vi vill skapa.Jag ska säga att jag inte tror att våra reformer räcker. Jag tror att de lärlingsutbildningar vi har infört fortsatt är av den arten att det är väldigt höga krav på dem - de är treåriga och så vidare. Jag tror att vi behöver ytterligare varianter med kortare yrkeskurser och annat i gymnasieskolan för att fler ska gå färdigt och få åtminstone yrkeskunskaper och kunna få ett jobb.Det låter fint när ni kräver att alla ska bli akademiker. Det låter jämlikt att alla är högskolebehöriga. Men i verkligheten slår ni ut en tredjedel på vägen, och de försörjs med socialbidrag. Det är inte lärare vi ska skära ned på utan de socialbidragskostnader som orsakas av denna ungdomsarbetslöshet, som ni har skapat med er gymnasieskola. Det är därför vi nu gör denna gymnasiereform. Det är därför vi gör om det hela. Det är inte lärartjänster vi ska skära ned på, dundrade alldeles i slutet av sitt anförande. Men det är ju precis detta det handlar om. 675 miljoner motsvarar 1 300 lärartjänster. Alla kan räkna ut att om man inte skär bort lärartjänster är det annan verksamhet som får stryka på foten. ondgör sig i vanlig ordning över att vi socialdemokrater vill att alla som går i gymnasieskolan ska bli akademiker och få högskolebehörighet. Jag har jobbat som lärare på ett naturbruksgymnasium i . Jag kan tala om för dig, , att de mest begåvade elever jag hade var de som kanske var de mest studieomotiverade. Det var killarna i keps som satt på sina traktorer.Många sade: Låt grabbarna få köra sina traktorer. De behöver inte läsa Svenska B, som det hette , eller Engelska B och C, så att de skulle få sin allmänna behörighet till högskolan. Men jag gav mig inte. Jag och mina kolleger kämpade på, och vi gjorde det på ett helt annat sätt. Det handlade inte om att slå upp sidan 24 i läroboken och be att eleverna skulle läsa vad som stod där och sedan ha läxförhör . Det handlade om att färga in karaktärsämneskurserna i kärnämneskurserna.Jag har aldrig läst några intressantare kärlekspoem än de som var skrivna av , som gick Jord 3. Jag läste upp dem för mina kolleger. De trodde att det var som hade skrivit, men det var i Jord 3.Låt oss återvända till vad den här interpellationsdebatten egentligen ska handla om, nämligen nedskärningarna på . påstår att detta är rimligt, men kommuner - huvudmän - säger att det inte går: Det går inte att öka elevgrupperna mer och göra dem större än de redan är. Det kommer inte att ske några effektiviseringar i schemaläggningen som ger dessa kostnadsbesparingar. Och det kommer inte att bli billigare att införa fem nya introduktionsprogram i stället för IV.Då är frågan: Hur kommer kommunerna att hantera den här problematiken? Valet står mellan att skära ned på skolan och att skära ned på annan verksamhet - pest eller kolera. SKL, Kommuner och Landsting, har undersökt detta lite närmare. Man har frågat 55 kommuner, där samtliga tre storstäder ingår, hur de tänker hantera detta. svarar att de tänker ta resurser från andra verksamhetsområden för att undvika att urholka kvaliteten ytterligare för gymnasieskolorna. Detta innebär att äldreomsorgen kan tvingas betala notan för och regeringens gymnasiereform. Är det rimligt, skolminister ? Är det verkligen rimligt att låta äldreomsorgen, som är i minst lika stort behov av förstärkning som gymnasieskolan, finansiera regeringens ofinansierade gymnasiereformav tjejerna och av killarna fullföljer sin utbildning. Det är väldigt alarmerande siffror. måste ta sitt ansvar och visa på handlingskraft. Vi vet att utan gymnasieutbildning står man sig slätt på arbetsmarknaden. Att då ta bort 1 300 lärartjänster är inte ansvarsfullt.Elever behöver få stöd och resurser efter behov. Som det står i läroplanen: Alla ska få stimulans och möjlighet att utvecklas utifrån sina förutsättningar. strategi för att elever ska lyckas och för att färre ska hoppa av tycks vara att slå undan benen för skolans huvudmän genom sänkta statsbidrag och att därmed tvinga kommunerna att ta resurser från andra verksamhetsområden. Hur ansvarsfullt är det, skolminister ? Jag trodde att vi diskuterade socialdemokraten påstående att med de nya statsbidragen skulle tappa 37 tjänster, vilket inte är sant. Den omstrukturering som pågår i , Sala, egen kommun, och min kommun är nödvändig och görs utifrån att man tappar av sina elever. Vi har massor med tomma, dyra lokaler som äter upp skolpengen. Jag har hört att av skolpengen i går till tomma, dyra lokaler. Det är helt oacceptabelt, men det är faktiskt de lokala skolpolitikerna som måste ta sitt ansvar. Det sker personalförflyttningar och personalförändringar, men det är inga lärare i som har fått gå. har ungefär 2 000 lärare i sin skolverksamhet. Vi har ett permanent behov av att rekrytera. Min bedömning är att det ligger på . Ungefär 200 lärare behöver vi rekrytera på grund av pensionsavgångar och kompetensfrågan. Varför tar man inte upp den positiva delen?Vi konstaterar att vi har ett stort problem med avhopp. Det är analys. Vi har stort problem med ungdomsarbetslösheten och med avhoppen. Delar ni socialdemokrater denna analys? Vad drar ni då för slutsatser av den gymnasiepolitik som ni själva står för och vill vrida tillbaka klockan och återinföra? Den resulterade ju i avhopp, eller gjorde den inte det? Vad drar ni för slutsatser av avhoppen - vad beror de på, ?Vi i och regeringen kan göra mycket mer, men kom inte och hänvisa till SKL! Jag har själv ställt frågan till SKL i utskottet. Jag fick inget bra svar. Vi satsar på Lärarlyftet. Vi satsar på lärarlöner via karriärsteg. Vi satsar på mattelyft. Visst tar vi vårt ansvar. Detta är lite motsägelsefullt. Regeringen har ju höjt kraven för att elever i ska kunna kvalificera sig till gymnasieskolan. Det har lett till väldigt stor oro bland många elever som pluggar hårt och försöker kvalificera sig. Alla lyckas inte. Det är faktiskt väldigt tuffa krav. Risken är då att färre elever kvalificerar sig till gymnasieskolan. På gymnasienivå gör dock regeringen precis tvärtom. Där ska kraven sänkas för dem som inte behöver ha högskolebehörighet. Det är alltså väldigt motsägelsefullt.Om man hade samma linje hela vägen borde man rimligen avstå från att sänka kraven på eleverna och i stället öka stödet till dem, så att de kan leva upp till kraven. Jag tror inte att lösningen för framtidens arbetsmarknad är att man generellt sänker kraven.Det talas mycket om att man kan komma att byta karriär i sitt arbetsliv. kunde man börja jobba när man var och kanske ha samma jobb tills man gick i pension . Så ser inte samhället ut . Kraven ökar, även på de så kallade enkla jobben, där det ofta krävs kompetens. Antingen ska man ha kompetensen från början eller skaffa sig den under yrkeslivets gång.Man sänder ut helt fel signaler när man säger att elever inte behöver skaffa sig kompetens och högskolebehörighet i teoretiska ämnen. När man dessutom skär ned vuxenutbildningen minskar man chansen för ungdomarna att senare i livet, inte minst om de blir arbetslösa, komplettera sin utbildning. Det är helt fel signaler.Satsa i stället på ökade resurser! När det är nedskärningar ökar ofta avhoppen. Då har eleverna svårare att klara sin utbildning. Satsa alltså på resurser, och hjälps åt med kommunerna att klara detta! Ungdomar är olika. En del är väldigt studiemotiverade. De vill plugga vidare och gå vidare till . En del vill gå en teoretisk utbildning i gymnasieskolan. Men de tvekar kanske inför att gå vidare till . De vill ha olika dörrar öppna. De vill kunna gå vidare, men de vill kanske också avstå.Några är väldigt teoretiskt skoltrötta och vill gå en mer yrkesinriktad utbildning. En mindre grupp ungdomar är faktiskt, även om denna riksdag ständigt blundar för den gruppen, så våldsamt skoltrötta att gymnasium inte är svaret. Det funkar inte för dem.Vi måste se alla de här ungdomarna. Man kan leva i ett luftslott och säga: Det är så bra om alla blir högskolebehöriga. Ja, det är väl bra, men det finns en grupp som den politiken inte fungerar för. Det är därför vi har haft en våldsam utslagning. Det är därför har högst ungdomsarbetslöshet bland jämförbara länder. Så är det eftersom det är så många som hoppar av gymnasieskolan.Nästan kan man läsa i tidningarna om ungdomar som berättar hur trist det var när de var tvungna att hoppa av för att det inte funkade. En stor grupp hoppar av redan i årskurs 1 på gymnasiet och går ofta rakt ut i arbetslöshet. Ni väljer att inte se dem. Ni talar om att alla ska bli högskolebehöriga.Jag nämnde att en tredjedel i varje årskull inte går färdigt. Det är jättemånga. Men har svar, för har varit lärare och har minsann en pedagogik som funkar. Är det så borde bli generaldirektör för . Om har en pedagogik som fungerar och lärarkår i övrigt inte behärskar den pedagogiken är det naturligtvis ett stort slöseri att är riksdagsledamot.Om svaret finns hos på hur pedagogiken ska läggas upp för att alla ungdomar ska bli högskolebehöriga är det något världsunikt. Det är bara det att i verkligheten är det inte riktigt så. I verkligheten finns det en stor grupp ungdomar som hoppar av, som inte grejar detta. Det är möjligt att det finns en pedagogik som resten av lärarkåren inte har förstått, men i verkligheten är det många ungdomar som hoppar av gymnasieskolan, och det är för den gruppen vi också måste anpassa politiken.Det är inte så att alla jobb kräver högskolebehörighet. Fler jobb kräver det än . Det är ingen tvekan om det.