· GZ10421 · 2012-06-15 09:28:01 — har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att förtydliga vad som avses med bevakning enligt lagen om bevakningsföretag. Jag har så sent som och besvarat liknande frågor från anför att lagen om bevakningsföretag är svårtolkad och hänvisar bland annat till en dom från . Som jag har anfört i mina tidigare svar har jag ingen möjlighet att uttala mig i enskilda fall eller om en domstols tolkning av lagen. Det pågår inte någon översyn av lagen om bevakningsföretag.Jag följer självfallet utvecklingen på rättsområdet i syfte att uppmärksamma eventuella brister i lagstiftningen som vi behöver åtgärda. Jag vill tacka justitieministern så mycket för svaret. Skälet till att det blev ganska många frågor kan man kalla olycksfall i arbetet, eftersom jag i datorn använde fel mall. Det betyder också att interpellationen faktiskt sändes in för sent för att egentligen kunna besvaras , så jag är mycket tacksam för att vi trots det får möjlighet att diskutera frågan i dag.Man kan naturligtvis göra som justitieministern, tolka att frågan ställs utifrån endast ett rättsfall. Men faktum är att det finns många fler än så.För tittarnas skull skulle jag vilja berätta lite grann om hur knasigt det kan bli med tillämpningen av lagen om bevakningsföretag.Principen är att för att få bevaka egendom åt någon annan måste företaget vara auktoriserat, det vill säga godkänt av . Det innebär bland annat att de som står bakom företaget inte har någon kriminell koppling och att personalen har rätt typ av utbildning. Fallet i , som ministern talade om och som jag också har skrivit om i min interpellation, gäller den rikskända Gävlebocken. Där har kommunen anlitat ett företag som inte kan kallas bevakningsföretag eftersom det inte är auktoriserat. I avtalet som kommunen och företaget har satt upp kan man läsa att personalen, som kallas värdar i stället för vakter, ska finnas vid bocken för att informera förbipasserande som kan tänkas vara intresserade av bockens historia eller vill fotografera eller liknande. Det står dock också att i händelse av till exempel brand - detta är kanske inte helt irrelevant när det gäller just Gävlebocken - ska värdarna också ringa efter hjälp.I ett av de skriftliga svar som jag har fått av justitieministern hänvisar hon till föreskrifter, som kompletterar lagen. Där står det ganska tydligt att vakt är man om man är ett extraskydd mot skada som orsakas genom brottsligt angrepp, brand eller liknande. Det gör att man kan tolka det som värdarna i gör som en vaktsyssla.Det är inte bara jag som tycker att lagen är lite luddig. uppmärksammar det här . Branschorganisationer och domare som jag har talat med tycker att lagen är väldigt svårtolkad. Om man väljer att kalla vakter för värdar, som i fallet med Gävlebocken, kommer man liksom runt kärnfrågan.Värt att notera är också att de så kallade värdarna i i sina egna anteckningar kallar sig själva för vakter. Det säger en del om hur det ser ut. Skälet till att en del företag vill ge sig in på den här marknaden är såklart att det är en lukrativ bransch. Bevakning, vakter och larmsystem är sådant som många känner ett behov av. Den situation vi har får givetvis konsekvenser.Herr talman! Justitieministern säger att hon följer utvecklingen på området för att se om något behöver åtgärdas. Då vill jag fråga justitieministern vad det är hon ser. Är det något som behöver åtgärdas? Vilken roll anser hon som ansvarig politiker att lagen ska fylla? Vi har alla råkat ut för datastrul och konstiga formulär, så jag förstår naturligtvis de problem som har varit. Det var dock lite svårt för oss på departementet att tolka vad det egentligen var som var ute efter och vad frågan egentligen handlade om eftersom den var tämligen kortfattad. Med det inlägg som nu gör blir det lite klarare, vilket naturligtvis underlättar.Lagen om bevakningsföretag är inte otydlig. Den reder faktiskt ganska noga ut hur sakläget ser ut. För auktoriserad bevakning krävs ett ganska omfattande godkännande från . Då talar vi om riktiga väktare.Sedan finns det andra typer av vakter, om man får uttrycka det så: entrévärdar, publikvärdar och så vidare. Det är en ganska brokig skara som inte har de befogenheter eller de krav på sig som väktare har. Det var kanske därför som man i fallet med julbocken i hade andra regler. Det är helt riktigt som interpellanten säger att de inte får ingripa hur som helst utan bör kontakta polis och andra vid eventuella ordningsstörningar. Då har man ett avtal med helt andra regler.Under de senaste åren har detta utretts mer än en gång. Det ligger i sakens natur att fackliga organisationer och andra gärna driver på för att få den egna gruppen att vidgas. Detta har utretts på olika sätt. Sedan har det gjorts departementsutredningar, och det har kommit en promemoria om ordningsvakter och väktare. Det har vänts och vridits på detta fram- och baklänges. har det inte lett till åtgärder. Skälet till det är att det hela är ganska brokigt. Vid till exempel ett fotbollsevenemang använder klubbarna frivilliga supportrar och andra som publikvärdar. Det skulle bli helt orimligt om man krävde att de skulle använda auktoriserade vakter från ett bevakningsföretag för den typen av arbetsuppgifter. Detta är bara ett exempel på vad som har gjort att man inte har haft anledning att ytterligare reglera eller organisera krav på det som går utöver sådant som ska göras av auktoriserade väktare.Det är också detta som gör att en del av bevakningsföretagen väljer att ha två delar i sitt företag. Dels har man de mer välutbildade och auktoriserade väktarna som kan ta vissa typer av uppgifter, dels kan man ibland tillhandahålla annan typ av personal.Visst kan man tycka att det blir lite rörigt när man inte vet vem som har vilken typ av befogenhet, men för den som är ansvarig företagare och anlitar hjälp med till exempel välkomnande i entrén är det centrala att man vet vad man efterfrågar. Den berättigade frågan, som man också har diskuterat av och till, är: Innebär detta att man kan ha direkt kriminella som står i portgången till nöjesetablissemang och annat? Man kommer inte ifrån att företagare kan anställa personal till olika arbetsuppgifter. Även om man skulle skärpa kraven är risken stor för att man står kvar i en situation där ett eller annat problem kan uppstå. Det är väl detta sammantaget som gör att man inte har haft skäl att ändra i lagstiftningen. Det har tidigare förekommit att man har ändrat i lagstiftningen på det här området. Senast gjorde man en stor ändring 1994 när det gällde definitionerna. Bakgrunden var ett fall där en pensionerad person som tidigare hade arbetat åt en matbutik fortsatte att leverera butikens pengar till banken även efter sin pensionering. Eftersom personen då inte längre var anställd av matvaruföretaget utan gjorde jobbet i egen regi var man inne och klampade på bevakningsområdet, då det handlade om transport av pengar. Därför gjorde man ett förtydligande i lagen där man lade till skrivningen "bevaka sedlar, mynt eller annan egendom i samband med transport".Om man vill komma undan de luddigheter och problem som justitieministern själv pekar på är det fullt möjligt att göra det. Justitieministern talar om kriminella dörrvakter och säger att detta är svårt att göra något åt. I 4 § bevakningslagen står dock väldigt tydligt angivet att hos ett auktoriserat bevakningsföretag ska personalen vara prövad med avseende på laglydnad. Nog går det att styra upp de här delarna om man vill.Jag skulle vilja tala lite om vad konsekvenserna blir om vi i det här fallet skulle få ett domslut som visar att företag som utövar vad jag uppfattar som bevakning inte behöver auktoriseras. Då fyller lagen ingen funktion. Man kan ju då gå runt den genom att kalla vakter för något annat, till exempel värdar.Ett av skälen till att lagen kom 1974 var just att man ville förhindra kriminell verksamhet i samband med bevakningsuppgifter. Om då lagen spelar ut sin roll blir det väldigt tydligt att vi som konsekvens kommer att få in kriminella företag. Det kan inte rimligtvis vara önskvärt för någon part i det här. Det finns också en risk, även om den kanske inte är jättestor, för att vi får in företag från utlandet som inte alls jobbar på samma sätt som vi i gör.Man kan också fundera över medborgarperspektivet. Som medborgare vill jag gärna att de som ska bevaka, särskilt där det är mycket folk i omlopp, ska vara utbildade.Jag tycker att det är lite märkligt att , som säger sig följa det här noga, inte riktigt verkar se allvaret i vad som kan hända om lagen sätts ur spel.Det görs en hel del anmälningar när det gäller den här typen av fall. Men ofta är det så att polisen lägger ned dem. Även om det är väldigt uppenbart att det är felaktigt agerat och polisen lägger ned skulle man kunna misstänka att en del poliser faktiskt inte heller förstår den här lagen och vad den säger.Jag har hört att polisen på vissa ställen faktiskt använder icke-auktoriserad bevakning själv, och det är naturligtvis otroligt oroväckande.Med det här som bakgrund undrar jag igen: Är justitieministern tillfreds med dagens lagstiftning och hur den tillämpas? Låt mig börja med att svara på frågan om justitieministern är tillfreds med lagstiftningen. Ja, lagstiftningen är jag tämligen nöjd med. Jag ser naturligtvis att det finns problem när det gäller bevakningsverksamhet i vid mening, men jag har inte ansett mig ha underlag för att hävda att det är just en förändring i lagstiftningen som är det nödvändiga eller vägen för att lösa de problem som finns.Jag ska återkoppla till det jag sade i mitt tidigare inlägg om krogar. Ja, det är klart att man kan använda sig av auktoriserade väktare och på det sättet försäkra sig om att man inte har kriminella. Däremot är det inte förbjudet för en restaurang, till exempel, att ha någon annan i kapprummet eller någon annanstans. Det är ganska vanligt att man har auktoriserad personal och annan typ av personal. Då är det dess värre så att man också kan få ingripanden och annat som utnyttjas. Det är inte tvärsäkert att man löser det hela genom att tvinga fram en auktorisation den vägen. Det tror jag att man ska ha klart för sig.Det är klart att vi har problem i olika sammanhang. Men är det naturligtvis så att precis som kommun måste olika företag kunna anlita personal för lite olika arbetsuppgifter. Jag pekade också på möjligheten till exempel för idrottsföreningar att använda sig av engagerade supportrar för olika typer av värdskap och någon typ av ordningshållande, utifrån att man inte alls är väktare utan att man faktiskt är värd.Det är det här som jag inte tycker att vi ska begränsa och göra omöjligt, för det skulle göra verksamheten sämre. Det viktiga är att man vet när man ska använda riktiga auktoriserade väktare, vilken utbildning de har och att detta fungerar väl.Då vill jag nog rätta till det här med utländska företag, att vi liksom kan få in vad som helst. Nej, så är det inte. För i de här reglerna ingår att utländska företag som vill bedriva verksamhet i på det här området ska inge en fullständig förhandsanmälan. De ska också uppfylla de villkor för godkännande vid tillfälligt arbete som gäller enligt föreskrifter och som man har meddelat med stöd av den lagstiftning som gäller.Det är inte så att man kan komma in och bete sig precis hur som helst. Det vore märkligt om skulle ha missat en sådan detalj, tycker jag. Jag är alltså inte bekymrad i den delen.Jag tycker att det är viktigt att vi har auktoriserade väktare och att de används för de arbetsuppgifter som är nödvändiga som ett komplement till ordningsmakten. Det är centralt, och jag tycker att regelverket i den delen fungerar väl.Jag tror också att vi ska vara försiktiga med att reglera bort eller att för mycket byråkratisera verksamhet som ligger därutöver. Vi måste kunna ha värdar och värdinnor eller ordningsvakter av helt annat slag, som inte har de befogenheter som auktoriserade väktare har. Det är väl där någonstans som problematiken ligger.Vad jag menar när jag säger att jag följer den här frågan är naturligtvis att det är centralt att se på de olika problemen och se utifrån vilken förmåga man kan rätta till eventuella problem med lagstiftningen och de förordningar som kompletterar lagstiftningen. Och där tycker jag att det har hänt en del.Ja, det har gjorts förändringar. Men 1994 är fruktansvärt länge sedan. Förordningar har man kanske tittat på vid fler tillfällen. Men efter det har det faktiskt gjorts mer än en genomgång och utredning, så vi har en hel del underlag om situationen och annat som vi använder för att uppdatera oss när vi prövar frågan, vilket sker återkommande. Jag kan konstatera att jag och justitieministern är överens om att det finns problem. Vi är också överens om att det är viktigt att man ska veta när man ska använda så kallade riktiga, eller det jag skulle kalla auktoriserade, bevakningsföretag.Jag tycker att det är viktigt att man inte blandar ihop vad man pratar om. Det här med att lag använder sina medlemmar eller supportrar som värdar på matcher är någonting helt annat. Bevakningslagen handlar om när någon utför bevakning åt någon annan, inte när man använder sina egna.Restauranger och liknande kan använda sin egen personal lite grann hur de vill. Det är en annan grej. Det här handlar om när man anlitar ett företag för att utföra sysslor åt en.Det har pratats en del om just vakter och väktare . Men man ska också vara medveten om att det även gäller de företag som jobbar med larm, alltså inte precis med personer. Det är samma typ av problem där. Det är alltså stora otydligheter i lagen, vilket är väldigt olyckligt. Det får naturligtvis samma konsekvenser som när man pratar om det personella skyddet.Det är naturligtvis jättebra att justitieministern följer den här frågan, som jag har sagt tidigare. Utifrån den bakgrundsbeskrivning som jag har gjort och som justitieministern själv har fyllt på skulle jag vilja veta: Vad är det som behöver hända för att justitieministern på något sätt ska förtydliga lagen så att den inte längre behöver uppfattas som luddig? I vilket läge tycker justitieministern att det skulle vara aktuellt att förtydliga lagen? Ja, när skulle vi behöva ändra? Det påstås att lagen är luddig. Det är fel, för lagen är väldigt tydlig. Ett företag som bedriver bevakning för annans räkning omfattas av krav på auktorisation. Det är väldigt tydligt.Det egentligen är ute efter är att vi ska tvinga in fler verksamheter i den typ av auktorisation som bara vissa företag har och att man bara ska få använda den typen av företag för viss typ av ordningshållning, vilket innebär att andra som jobbar som entrévärdar och annat inte skulle ha möjlighet att arbeta som det utan skulle tvingas byta arbetsgivare eller gå en längre utbildning eller vad det nu kan vara.Vad behövs då för att vi ska göra en förändring? Ja, det är ju en tydlig definition av vad som är skälet till att vi inte skulle kunna tillåta mer än en sorts vakter. Det tror jag är ett sådant skäl som vi måste ha. Ett annat skäl är naturligtvis att vi bedömer att det finns en sådan brist på seriositet hos de firmor som tillhandahåller annan typ av bevakning att det inte fungerar. Men det är inte mitt intryck.Det finns exempel på problem. Det finns också exempel på ärenden som prövas i domstol, för att man inte tycker att saker och ting har gått helt rätt till. Och det är viktigt att det prövas.Exakt när man bestämmer sig för att göra mer vågar jag inte svara på, men det faktum att vi faktiskt av och till har utrett och prövat olika vägar för att förbättra regelverket visar väl att det finns ett intresse och att vi tar de här frågorna på stort allvar.Justitiekanslern inledde också ett initiativärende på det här området. Det gällde främst ordningsvakter. Justitiekanslern ställde sig tveksam till om den verksamhet som entrévärdar sysslar med ska jämställas med sådan verksamhet som omfattas av lagen om bevakningsföretag. Det är alltså inte en entydig synpunkt från Justitiekanslern.Vi har lite olika signaler, och det är det jag säger. har vi inte ett underlag som säger att det nu är dags att ta viktiga kliv för att gå i den riktning som förespråkar.