· GZ10216 · 2012-02-17 11:28:11 — har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att komma till rätta med den medicinbrist som råder efter apoteksutförsäljningen.Läkemedel är inte vilken vara som helst. En möjlighet att snabbt få sina mediciner innebär i ett stort antal fall att lidande förbyts i lindring och att tillvaron åtminstone blir uthärdlig. Detta gäller inte minst för våra äldre. Ett av de starkaste motiven till att omreglera apoteksmarknaden var också att öka konsumenternas tillgänglighet till läkemedel. Som regeringen framhöll i propositionen Omreglering av apoteksmarknaden är det av största betydelse för den enskilde att han eller hon inom en rimlig tid kan få tillgång till förordnade läkemedel och varor på ett öppenvårdsapotek. Kunden ska ha ett öppenvårdsapotek att vända sig till inom ett rimligt avstånd, och det enskilda ska kunna tillhandahålla det efterfrågade läkemedlet.Med hänsyn till signaler om försämrad tillgänglighet i vissa avseenden till läkemedel för konsumenter har regeringen givit Läkemedels- och apoteksutredningen i uppdrag att särskilt titta på den regel som anger att ett läkemedel ska tillhandahållas om det inte finns på när kunden kommer in.Utredaren ska kartlägga och analysera om och i så fall vilka problem det finns vad gäller leveranser och tillhandahållande av sådana läkemedel och varor som omfattas av nu gällande leverans- och tillhandahållandeskyldigheter. Om utredaren bedömer att det behövas ska hon lämna de författningsförslag och andra förslag som krävs för att patienter ska få förordnande läkemedel och varor inom rimlig tid. Utredaren ska beakta marknadsaktörernas behov av långsiktiga, stabila och tydliga affärsvillkor och möjligheten för såväl stora som små företag att etablera sig och överleva på den omreglerade apoteksmarknaden samt det uppdrag som givits utredningen beträffande tillhandahållande av djurläkemedel. Uppdraget ska redovisas senast den 1 september 2012.Mot bakgrund av det sagda har jag inte för avsikt att vidta några särskilda åtgärder med anledning av interpellation. Tack, socialministern, för svaret! Egentligen är det inte något svar mer än att man hänvisar till en utredning.Problemet med medicinbrist på apoteken är inte speciellt okänt. gjorde en undersökning . Där presenterade man att apotekskunderna redovisar att de upplever att det har blivit sämre service och sämre tillgänglighet, även om öppettiderna har ökat på en del ställen.Om 300 fler apotek ska dela på samma receptförskrivning kan man också tolka det så att medicinen ska spridas ut på fler ställen. Jag tror att det är en av orsakerna. Men har apoteken efter avregleringen och utförsäljningen börjat hantera olika typer av diverseverksamhet. Man säljer badbollar och knäckebröd. Man kan undra om det är apotekens verksamhet, men de måste ju ha en lönsamhet i vad de gör.De närmaste apoteken har ofta en konkurrent som de inte kan samarbeta med. Jag har beskrivit hur det var för en patient i . När hon efterfrågar en medicin och får reda på att den saknas och inte går att få tag på inom den aktuella apotekskedjan är det möjligt att den finns hos en konkurrent. Men de ringer ju inte till konkurrenterna och kollar om de har den medicinen, och de har inte heller tillgång till varandras lager och kan se dem någonstans.I stället för att åtgärda de brister som finns, herr talman, upplever jag att regeringen har valt att slå sönder en fungerande verksamhet och sedan, när man upptäcker att det har blivit fel, tillsätter man långa utredningar utan att egentligen ta itu med problemen.Det har blivit sämre tillgänglighet. I stället för att man möter utbildade farmaceuter möts man av försäljare som gärna vill sälja både det ena och det andra men som kanske inte kan svara på frågor om medicinen. Det ser olika ut beträffande vilken medicin man ska kunna få.Det är många som har hört av sig till mig utifrån min interpellation. De upplever att de inte riktigt vet vilken ersättningsmedicin de får om medicinen är slut. Det är egentligen inte någon som kan svara på frågorna när man är på , vilka konsekvenser det blir, om det finns biverkningar och så vidare.Tidigare har man upplevt att apoteken nästan har varit en förlängning av sjukvården. När man har kommit med ett recept och hämtat ut medicin har man också kunnat ställa frågor och få kompetenta svar på frågorna kring läkemedel.Just medicinbristen kan få effekter på folkhälsan. Jag får samtal från medborgare som säger att de får tillbringa kanske en halv dag med att åka runt för att försöka hitta ett apotek som har medicinen.Om ministern har känt till problemen är det konstigt att ministern har valt att inte göra något åt dem.Jag tror också att många medborgare pratar om "det riktiga ". Det säger väl en hel del om hur man upplever många av de apotek som finns.Herr talman! Jag skulle vilja höra statsrådet utveckla svaret på frågan. Varför dröjer det så länge? Varför vill man inte göra någonting åt saken? Tack, , för frågorna! Det finns några saker som är viktiga att säga.Eva-Lena säger att det har blivit sämre tillgänglighet. Det är fel. Det har blivit bättre tillgänglighet. Det kan mätas på många olika sätt.Tillgängligheten i har blivit bättre både när det gäller receptbelagda läkemedel och när det gäller receptfria. I fråga om receptfritt finns det 6 000-7 000 ytterligare platser i förhållande till hur det var före omregleringen. Det bevisar sig självt. Det finns gott om möjligheter för den som behöver Ipren eller Alvedon eller den som behöver nässprej för att barnen är förkylda eller vad det kan vara.Även när det gäller receptbelagda läkemedel har tillgängligheten ökat med över 300 nya apotek och - vilket är jätteviktigt - att många apotek har ökat öppettiderna. I snitt är det en mycket stor ökning av öppettiderna, vilket i sig har ett stort värde. En del apotek som tidigare hade lunchstängt har lunchöppet, vilket är jättebra för personer som vill använda sin lunch för att springa och hämta ut läkemedlen och slippa göra det efteråt, när det är större trängsel och man vill skynda sig hem eller till andra aktiviteter.Eva-Lena säger att det saknas utbildad personal. Nja, det är tveksamt. Det finns en mycket tydlig bestämmelse som innebär att det när det gäller receptbelagda läkemedel ska finnas personal med utbildning på varje öppet apotek. Några av dem är naturligtvis helt nyutbildade, men nästan alla har en lång erfarenhet också från under monopoltiden.Det är faktiskt personalens kompetens, utbildning och kunnande som bär upp kvaliteten och förtroendet för apoteksföretagen. Det är deras kunnande som är värdet i verksamheten.När det gäller information om biverkningar, som det snuddades vid: I varje medicinförpackning finns det en så kallad bipacksedel där man kan läsa om sådana saker. På apoteken har man också möjlighet att prata med väl utbildad personal som kan ge information.Jag vänder mig mot resonemanget om "riktiga apotek". Riktiga apotek är alla de apotek som kan sälja både receptfritt och receptbelagt.Så till själva frågan, som är ursprunget till interpellationen, nämligen om problemen när läkemedel inte finns till hands.Före omregleringen hade hög täckningsgrad i meningen att människor kunde få tag i önskade läkemedel. Men man hade givetvis inte en hundraprocentig täckning. var det av konsumenterna som fick sina läkemedel utan att behöva vänta ytterligare en eller på att få sitt läkemedel expedierat.Detta har också tittat på i sin rapport av modell för utbyte av läkemedel på apotek. Man har kommit fram till att servicegraden är på ungefär samma nivå som före omregleringen för såväl originalläkemedel som generika.Likafullt är det ett problem - vare sig det var före omregleringen eller är efter den - om en kund kommer till ett apotek och läkemedlet inte finns där. Målet måste ju vara att alla ska få tag i alla läkemedel. Men som bekant finns det jättemånga, och hundraprocentig täckning är svårt att uppnå, även om det är eftersträvansvärt.Jag får återkomma i nästa anförande. Jag vet att socialministern älskar att prata om nässprej och värktabletter i affärer. Jag vill poängtera att vi inte hade något emot att den möjligheten skulle finnas. Det vi vände oss emot var att man skulle slå sönder ett väl fungerande system.Att det finns utbildade farmaceuter på apoteken tvekar jag inte om. Däremot finns de inte där . Jag tror att de finns där i begränsad omfattning och att det inte är lika många som tidigare.Precis som ministern säger har öppettiderna ökat. Det innebär visserligen att apoteken har öppet längre. Men det är ju inte så att all personal jobbar där under hela . Det var det jag försökte peka på.För mig handlar tillgänglighet inte bara om öppettider, fast ministern helst pratar om öppettider. För mig handlar tillgänglighet om att man får rätt service, rätt bemötande och framför allt medicin i god tid.Konsumentverket pekar i sin undersökning på - det är alltså inte jag som säger det utan konsumenterna själva som säger det - att det är färre som tycker att fungerar bra jämfört med vid omregleringen. av konsumenterna uppger att de får vänta för att få det läkemedel de har fått recept på. Motsvarande siffra var i april 2008.Konsumenternas syn är att informationen apoteken ger inför inköp av läkemedel har försämrats. Konsumenternas uppfattning är att apotekspersonalens kunnande har försämrats. Konsumenternas syn är att apotekslokalerna över lag också har försämrats.Det är inte jag som säger detta, herr talman, utan det är faktiskt konsumenterna som har sagt det i en undersökning. Och jag tycker att det är viktigt att ta både människors kritik och deras oro på allvar.Jag upplever att medborgare nu hör av sig och redovisar att det som har hänt är att man har slagit sönder ett väl fungerande system. När man tidigare gick in på ett apotek och ens medicin var slut på det kunde man bli hänvisad till kedjans närmaste butik, och personalen tog reda på om den medicinen fanns där: Vi kan se till att den kommer hit. kan man inte göra det. är det konsumenten som ska åka runt, kanske tillbringa för att försöka få tag på medicin.Den konsument som jag har hänvisat till - det är inte bara en som har hört av sig till mig - redovisar att hon är pensionär och att hon har fått vänta på rätt läkemedel. Det kan inte vara tillfredsställande. Då pratar vi inte om nässpray eller värktabletter utan vi pratar om receptbelagd medicin. Det var därför jag tyckte att detta var viktigt. Det har framkommit att det har varit långa dröjsmål. Det är ju en folkhälsofråga, som jag uppfattar det, om man inte kan få medicin i tid.Jag blir därför fortfarande lite förvånad över att ministern inte tycker att det kan finnas andra saker man behöver göra. Om ministern vill, herr talman, får han gärna utveckla sitt svar och peka på vad han mer har för ambitioner än att bara ha en utredning på gång. Också jag har varit i opposition, alltför , och vet att det är ett kul läge när man kan säga att ministern inte vill någonting. En utredning är väl ingenting. Men vet precis som varje närvarande ledamot i kammaren att för att vi ska kunna lägga fram lagförslag måste det ske en beredning. Och beredningen är utredningar. Att säga att vi inte gör någonting är fel. Utredningen är till för att man ska titta på den här frågan, några andra saker ytterligare men bland annat på den här frågan.Sedan är det intressant att väljer . Där får man formuleringar av karaktären kunden upplever, kunden tycker, kundens syn är. Det är de uttryck som nämner.I den rapport som jag beskrev, som presenterade, säger man att servicegraden är på ungefär samma nivå för såväl originalläkemedel som generika som den var före omregleringen. Man bedömer att tillgängligheten till läkemedel över lag är god. Det är viktigt att säga det.Likafullt vill vi naturligtvis att en patient varje gång ska få tag i ett läkemedel, även om det är ovanligt, även om det är en speciell förpackning, och kunna gå ut ur butiken efter att ha blivit raskt expedierad. Vi vet att hundraprocentig täckning är jättesvår att nå, men det gäller att eftersträva det.Det har också gjorts, vilket jag var på väg att försöka säga i förra inlägget men inte klarade av tidsskäl, en överenskommelse inom branschen, alltså . Man har kommit överens om att ett apotek som inte har ett läkemedel inne och alltså inte har möjlighet att expediera det i de fall där det föreligger ett starkt medicinskt behov ska ta kontakt med närliggande apotek eller ett annat apotek som kunden önskar för att se om kundens behov kan tillgodoses av det . Man ska alltså lyfta luren och kolla: Har ni det här läkemedlet inne som vi saknar på hyllan? Kundens ärende ska inte behöva bli ogjort. Det är precis den modell som hade tidigare.Nu är det klart att det blir mer komplicerat när det är olika företag. Det ligger i sakens natur. Men genom den här branschöverenskommelsen underlättas detta.Eva-Lena nämner ett exempel med tre månaders dröjsmål. Det låter alldeles hårresande. Jag skulle gärna vilja ta del av mer uppgifter, om vill dela med sig av det. Det är någonting att ta upp med branschorganisationen för att se vad det är som klickar. Jag har aldrig hört om något liknande exempel tidigare.Har vi då slagit sönder en väl fungerande verksamhet? Det är lätt att man så här i efterhand, när omregleringen är gjord, glömmer den kritik som fanns mot tröga strukturer, långa väntetider, apotek som stängdes alltför tidigt, för få apotek och så vidare. är situationen att det har tillkommit, om jag minns siffran rätt i huvudet, 317 nya apotek i . Det är klart att många människor har fått apoteken betydligt mer tillgängliga . De allra flesta kunder har det betydligt enklare att få tag i de läkemedel som de behöver. Och det är väldigt bra för folkhälsan. Brister ska vi komma till rätta med, men det har blivit bättre. Socialministern säger att han tillhör verklighetens folk. är det så att verklighetens folk har uttryckt någonting annat. De tycker inte riktigt att det har blivit så bra som ministern hävdar.Jag försöker föreställa mig att Ica vid brist på mjölk skulle ringa till och fråga: Vi har några kunder här som vill köpa mjölk, har ni mer mjölk hos er än vi har? Det händer inte. Det är det vi kan se effekten av på apoteksmarknaden.Om ministern och regeringen hade varit intresserade av längre öppettider, ökad tillgänglighet och fler apotek hade man kunnat åstadkomma det inom det befintliga . Det hade inte varit svårt. Är man i regering kan man ge direktiv till ett statligt bolag. Det är inga som helst problem att ge direktiv. Det gör ni ju rätt ofta. Jag inbillar mig att ni hade kunnat säga: Öppettiderna ska öka, det ska vara en bättre tillgänglighet och ni ska finnas på fler platser än ni finns nu.För mig som konsument kan jag säga att om jag går till ett stort köpcentrum och det finns sex apotek där men inget av dem har den medicin jag förväntar mig kan jag inte tycka att tillgängligheten har blivit större bara för att jag kan gå in och fråga på fler ställen. Det är det här jag försöker få ministern att förstå. Jag tror att ministern förstår vad jag säger också. Jag står inte här bara för att vara i opposition utan jag vill faktiskt åstadkomma en förändring som är till gagn för medborgarna.Regeringen säger att man har tillsatt en utredning. Det är bra. Man kan väl säga så här: Hade det inte varit ganska smart att göra utredningen ordentligt innan man genomförde den här förändringen? Förutsåg man inte de här problemen? Min bild är att den här regeringen väljer att fatta beslut och sedan, när det visar sig att det går åt pipsvängen, tillsätter man utredningar som kan pågå hur länge som helst.Herr talman! Jag ser fram emot statsrådets nästa kommentar kring de här frågorna. Återigen vill jag säga att vi i har en 24-timmarsregel. Den har funnits . Den finns fortsatt kvar. Det är det som gäller. I normalfallet ska du och jag som kunder kunna få läkemedel varhelst i landet vi är, till vilket apotek vi än vänder oss. Det är målet.Jag har beskrivit att före omregleringen nåddes inte . som jag har siffror på låg man på . Det är bra, men det är ytterligare något som saknas, några som har fått vända i dörren och inte har lyckats.Vi ska eftersträva att ha en så hög nivå som möjligt när det gäller att personer får tag i det som de behöver. Jag har beskrivit den branschöverenskommelse som finns. Då säger att Ica aldrig skulle ringa eller vice versa. Men här har vi faktiskt en överenskommelse som tillämpas och som används. Precis som började och som jag också sade i mitt svar är det här inte vilka varor som helst. I vissa fall är det här livsavgörande, livskvalitetshöjande medel och därför är det viktigt att de finns tillgängliga. Finns det starka medicinska behov är det klart att olika aktörer måste kunna samarbeta för att säkerställa att patienten får de läkemedel som han eller hon är beroende av.Eva-Lena för ett resonemang om att man inte borde ha slagit sönder monopolet. Monopolet hade varit det bästa. Regeringen borde ha gett direktiv till Apoteksbolaget att öppna fler apotek. Jag tror ju inte på monopol. Jag tror på monopol när det finns väldigt tydliga skäl för det, till exempel Systembolaget. Samma skäl finns inte när det gäller läkemedel. Det går att klara försörjningen billigare, effektivare och med större tillgänglighet än vad ett monopol långsiktigt kan göra. Det är det vi håller på att åstadkomma , herr talman.