· GZ10246 · 2012-03-13 20:32:01 — har frågat mig vad jag avser att göra för att minska antalet visstidsanställningar.Som jag relativt svarat i ett annat interpellationssvar här i kammaren (interpellation 2011/12:125) ser jag inget behov av att göra några större förändringar i lagen (1982:80) om anställningsskydd.Regeringens främsta mål är att föra mot full sysselsättning och att därigenom minska utanförskapet. Centralt i det arbetet är att underlätta skapandet av nya anställningar för grupper med svårigheter att etablera sig på arbetsmarknaden och att skapa möjligheter att kvarstå i arbete.Målet för arbetsrätten i stort är att skapa förutsättningar för ett arbetsliv som tillgodoser både arbetstagarnas och arbetsgivarnas behov av flexibilitet, trygghet och inflytande.Alla människor som kan och vill arbeta ska ges möjlighet att göra det utifrån sina förutsättningar. De arbetsrättsliga reglerna i ger goda förutsättningar för att kombinera trygga förhållanden på arbetsmarknaden med en hög sysselsättningsnivå.Det ska vara enkelt att anställa. Tillsvidareanställningar ska vara grunden på arbetsmarknaden, men tidsbegränsade anställningar spelar också en viktig roll.Det är viktigt att de anställningsformer som finns används på ett korrekt och ansvarsfullt sätt. Regeringens stora utmaning handlar om att människor ska komma in på arbetsmarknaden. Alla jobb behövs. Vår politik går inte ut på att hindra olika möjligheter till anställning utan på att driva en politik som skapar fler arbeten.Mot denna bakgrund avser jag inte att göra något för att minska antalet visstidsanställningar i sig. Tack för svaret, ! Jag förstår av det svar jag har fått att ministern inte har för avsikt att förändra de villkor som många drabbas av. Jag vet inte om ministern har läst standby som handlar om visstidsanställdas villkor. Där ser man att antalet visstidsanställningar har ökat inom organisationsområde. Ca 140 000 personer hade någon form av visstidsanställning . Det motsvarar av alla anställda.Det handlar inte bara om unga människor, utan över hälften av alla visstidsanställda var . Genomsnittsåldern inom kommun och landsting var . Att vara och ha en visstidsanställning när man är mitt inne i livet och inte längre räknas som tonåring, även om man kanske så önskar ibland, kan mycket väl innebära att man är förälder till en eller flera tonåringar. Jag tycker att man ska kunna försörja sig själv som 35-åring. Man ska kunna känna en trygghet i att ha arbetstider som man vet om och inte, som det sägs i rapporten, ofta få veta dem väldigt sent.Eftersom det här drabbar kvinnor mer än män får det också konsekvenser. Det ger dem inte möjligheter till ett mer jämställt eller jämlikt arbete eller arbetsvillkor. De har inte heller möjlighet att påverka sitt eget liv, försörja sig själva eller förena arbetsliv med familjeliv. Därför tycker vi att det är konstigt att man inte vill göra någonting för att förbättra de villkor som många kvinnor lever under.Vi vet också att kvinnor fortfarande har sämre löner och anställningsvillkor på olika sätt. Dessa visstidsanställningar är en av orsakerna till att kvinnor tjänar mindre än män. Även om man jämför kvinnor med kvinnor tjänar visstidsanställda enligt den här rapporten mindre i grundlön om vi tittar på heltid. Men vi vet att en visstidsanställd ofta får nöja sig med en väldigt låg sysselsättningsgrad, alltså deltid. Då blir den faktiska inkomstskillnaden så hög som . Detta påverkar givetvis inkomsten . Det påverkar hälsan och ger sämre möjligheter att klara sin egen eller sin familjs ekonomi om man blir sjuk eller arbetslös eller den dagen man blir pensionär.År 2010 var 70 000 fler kvinnor än män visstidsanställda. Det är en siffra som talar för sig själv. Att vara visstidsanställd är ingen snabb väg till ett fast jobb. I standby påvisas att visstidsanställning har hälften fortfarande en visstidsanställning. Därför tycker vi att det är beklagligt att ministern inte har för avsikt att göra någonting åt det. Jag kan hålla med om att många kommuner och landsting där kvinnor arbetar inte är särskilt bra arbetsgivare. Det är viktigt att de flesta anställningar på arbetsmarknaden är tillsvidareanställningar. Där har arbetsmarknadens parter ett mycket stor ansvar om man tror på den svenska modellen, och det gör regeringen. Vi har också gjort förändringar när det gäller allmän visstidsanställning och gjort en begränsning. Om man jobbar som visstidsanställd ska det leda till en tillsvidareanställning.Låt mig också säga att visstidsanställningar kan vara av en mängd olika slag. På en sådan könssegregerad arbetsmarknad som just kommuner, landsting och vårdsektorn är väldigt många kvinnor, och väldigt många är borta kortare eller på grund av graviditet, föräldraledighet och den typen av ledigheter. Därför kommer det alltid att behövas ett viss mått av vikarier.Det är skillnad på visstid och visstid. En del visstidsanställningar kan vara eller , men det kan också röra sig om rena springvikarier. Och det stora bekymret är väl dessa som alltid är standby.Jag tycker att arbetsmarknadens parter har ett mycket stort ansvar att ta tag i den frågan och se till att de allra flesta anställningar är tillsvidareanställningar. I grunden är detta en viktig jämställdhetsfråga. Det är väl inte för inte som parterna på arbetsmarknaden inte har tagit den på samma allvar som man skulle ha gjort om arbetsmarknaden hade varit lite mindre könssegregerad. Där tror jag att parterna har en hemläxa att göra. I den här rapporten redovisas också det utanförskap som man får som visstidsanställd. Man får inte åka på konferenser, man får inte gå utbildningar och man får inte ens åka på de föreläsningar som de allra flesta får. Man vågar inte säga vad man tycker och tänker för man är rädd för att förlora en eventuell anställning. Man är också lite mindre benägen att ställa krav, även om det är reglerat i lag eller kollektivavtal att man har rätt att göra det. Nära hälften säger också att de inte fått löneförhöjning, och har inte fått ta del av några som helst kompetensutvecklingsåtgärder.Vi vet, precis som ministern också håller med om, att kvinnor är mer drabbade av de här otrygga anställningsformerna. Ändå gör man ingenting åt det. 70 000 fler kvinnor än män har det på det här sättet. Vi vet att löneskillnaderna är väldigt stora med heltidsmått mätt oavsett vilket yrke man tittar på. Tar vi dessutom i beaktande att de som är visstidsanställda bara har halva lönen blir skillnaden ännu större då man ju inte betalar halva hyran eller halva matkassen för att man är visstidsanställd.Om man tycker att det är viktigt att kvinnor ska ha goda anställningsvillkor och löner som går att leva på måste man se på de strukturer som finns i samhället. Det är också viktigt att man inte pratar som om det vore ett ungdomsproblem och att de har en kort väg in på arbetsmarknaden, för så ser inte verkligheten ut. Det är inte bara på kommun- och landstingssidan där vi själva kan påverka som detta är ett problem, utan det är ganska vanligt på många fler ställen.Den faktiska inkomstskillnaden mellan att ha en fast anställning och en visstidsanställning är . Hälften av medlemmar är visstidsanställda . Det är en väldigt . Då är man inte längre ny på arbetsmarknaden, och man har all rätt att kunna försörja sig.Hälften av alla visstidsanställda på hela arbetsmarknaden får besked i förväg om hur man ska jobba. Det är väldigt svårt att planera vardagen och för hur familjen ska ha det. Det påverkar barn och vuxna.Var femte kvinna uppger att deras beslut att skaffa barn påverkas av anställningsformen. Jag har aldrig hört någon man säga att han inte har för avsikt att skaffa barn för att han har en otrygg anställning, utan det är kvinnorna som känner så. Det här är en jämställdhetsangelägenhet som man måste ta på största allvar. Man diskriminerar faktiskt kvinnor på arbetsmarknaden. Det är inte okej att det är så 2012.Vi vet också att det här är en ekonomisk fråga för många arbetsgivare. Men vi vet att man kan vinna ännu mer ekonomiskt sett om man faktiskt städar upp bland alla visstidsanställda. är ett typiskt exempel där man har tjänat mycket pengar på att sortera bort en hel del anställningsformer och organisera på ett mycket mer modernt sätt. Det har gett goda ekonomiska resultat. Jag hade inte tänkt gå in i den här debatten, men jag kunde inte låta bli efter en kommentar från statsrådet. När regeringen får kritik från när det gäller det här med visstidsanställningar är det väl rimligt att man tar ansvar? Man pratar om att kommunerna har ansvar, landstingen har ansvar, arbetsgivare har ansvar och facken har ansvar - men regeringen då? Har inte regeringen ett ansvar? Har man inte ett ansvar att lägga fram en lagstiftning så att man kommer till rätta med de problem som lyfter fram här?Det vore väl relevant att svara på frågan: Vad tänker regeringen göra? Ska man fortsätta att skylla på andra? Om man inte vill ta ansvaret kan man lika gärna lämna walk over, tycker jag.Fru talman! Det vore intressant att höra om regeringen har ansvar för de här frågorna och om man i så fall tänker ta ansvar för dem. Det har visat sig att de som är visstidsanställda mår sämre. Vill man göra någonting åt det borde man väl göra någonting som ansvarig regering, tänker jag. Det blir intressant att höra vad statsrådet säger. Det är otroligt viktigt att vi har flera vägar in på arbetsmarknaden. Det jag sade i mitt svar var att jag inte är beredd att stänga dörrar för människor att komma in på arbetsmarknaden. Jag tror inte heller att Socialdemokraterna är det, för det kommer alltid att behövas visstidsanställda. Människor blir sjuka, är barnlediga och så vidare, och då kommer det att behövas vikarier. Detsamma gäller vid arbetstoppar. Det är alltså en viktig del av arbetsmarknaden.Det jag är förvånad över är att de svenska arbetsmarknadsparterna till exempel tecknar kollektivavtal som gör det möjligt att med en veckas varsel, på det sätt som beskriver det, kalla in människor efter behov. Om man tror på den svenska modellen måste man också försäkra sig om att parterna har den möjligheten att teckna kollektivavtal och köpa och sälja i den svenska modellen. Visstidsanställningarna fyller en viktig funktion, skulle jag vilja säga.Jag kan också se att Socialdemokraterna är skeptiska till bemanningsföretag. Det är enligt dem inte heller så bra med bryggor in på arbetsmarknaden via bemanningsbranschen till exempel. Vi behöver väldigt många bryggor och vägar in på arbetsmarknaden, och vi kan inte stänga dem om vi ska nå målet om full sysselsättning.Svaret på fråga är att regeringen bereder frågan som rör kommissionen och visstidsdirektivet, och där kommer vi att återkomma. Vi socialdemokrater hade lagt fram ett förslag när vi var i regeringsställning att vi skulle minska visstidsanställningarna. Det tog regeringen bort fortare än kvickt när den tillträdde 2006. Det var då något som man aktivt gjorde när man försämrade för dem som har visstidsanställningar.Kommunal har påvisat att det inte är någon snabb väg in på arbetsmarknaden att få en visstidsanställning. När genomsnittsåldern är bland de visstidsanställda måste man väl som arbetsmarknadsminister ta på största allvar att det behövs förändringar.Ministern säger att visstidsanställningar fyller en viktig funktion. Om man vågar tänka lite mer modernt inser man att det finns mycket bättre lösningar på detta. Man kan ha anställningsformer där man kan förena arbetsgivarens och arbetstagarens intressen, där arbetstagaren kan vara med i planeringen och påverka arbetet och framför allt vara med i löneutvecklingen och få en lön han kan leva på, precis som alla andra. Det är väl inget orimligt krav att en 35-åring ska kunna försörja sig själv.Sju av tio på hela arbetsmarknaden vill ha en tillsvidareanställning. Om man har en politisk vilja gör man någonting åt det, och det tycker jag är viktigt. Det är lika viktigt för kvinnor som det är för män att kunna försörja sig själva och sin familj. är det ett gammalt och förlegat system som råder att det är mannen som är den enda försörjaren.Vi tycker att man måste rensa upp där och se över lagstiftningen. Tack för interpellationen, ! Jag håller med om att det här i grunden är en jämställdhetsfråga. Kvinnor behandlas sämre på den svenska arbetsmarknaden och kan inte försörja sig i samma utsträckning som män, och kvinnor drabbas av ohälsa och utslagning i större utsträckning.Som jag nämnde i en tidigare interpellationsdebatt handlar det ofta om kvinnor inom vård och omsorg och läraryrken där vi offentliga arbetsgivare är ansvariga. Det ser illa ut i många kommuner och landsting, såväl alliansstyrda som socialdemokratiskt styrda, där man inte ser till den här kategorin viktiga medarbetare.På sikt kommer man att tvingas göra det när vi ser på rekryteringsbehovet. Vi har flera hundra tusen som ska rekryteras till vård och omsorg, och vi kan se att ungdomar i väldigt liten utsträckning söker sig till vård- och omvårdnadsprogrammen på gymnasieskolan. Dessutom har många som arbetar i den sektorn inte relevant utbildning. De har gått helt fel program men hamnar ändå ofta i hemtjänst och i vård- och omsorgsyrken.Det är klart att det inte är bra, men tror jag att arbetsmarknadens parter bör ha förmågan att råda bot på det förhållandet. Tror man på den svenska modellen, att den ska få finnas kvar, måste parterna ta ett större ansvar. Det är dessutom högst rimligt, som säger, att även kvinnor ska kunna försörja sig på sin lön. Det är grunden i ett samhälle att kvinnor och män har ett jämställt förhållande.Mitt svar i den här frågan är inte att detta kan uppnås genom lagstiftning. Vi som är arbetsgivare inom den offentliga sektorn sitter själva på makten och kan därmed se till att kvinnor har goda arbetsförhållanden och i större utsträckning kan leva på sin lön. Jag tror att visstidsanställningar är en viktig brygga in på arbetsmarknaden, men grunden är att de flesta anställningar ska vara sådana som , och som också ökar, nämligen tillsvidareanställningar.