· GZ10243 · 2012-03-13 19:49:40 — har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att övriga servicearbetare, till exempel maskinrengörare, och fabriksarbetare, maskinoperatörer, städare med flera som ofrivilligt måste lämna arbetslivet ska få möjlighet att arbeta fram de fyller 65 år.Jag vill inledningsvis betona att alla, oavsett vad man arbetar med, har rätt till en god arbetsmiljö. En grundläggande förutsättning för att uppnå detta är att arbetsgivare följer de lagar och regler som gäller inom arbetsmiljöområdet och arbetar systematiskt med det förebyggande arbetsmiljöarbetet.Bakgrunden till fråga är den aktuella diskussionen om ett arbetsliv högre upp i åldrarna. , liksom många andra länder, befinner sig i en utveckling där en allt större andel av befolkningen består av äldre. Det innebär ökade påfrestningar på välfärdsystemen i form av bland annat sjukvård, äldreomsorg och pensioner. Regeringens ambition, att så många som möjligt kan delta i arbetslivet utifrån sin egen förmåga, blir utifrån detta perspektiv allt viktigare. Det gäller också i fråga om att göra det möjligt och attraktivt för fler att arbeta högre upp i åldrarna. En positiv faktor i sammanhanget är att allt fler håller sig friska högre upp i åldrarna. Sju av tio i åldern uppger enligt SCB:s undersökningar att hälsotillståndet är gott. Utifrån detta är det naturligt att allt fler både vill och kan arbeta. Regeringen har också genomfört flera reformer för att göra det mer lönsamt att arbeta. Den som är eller äldre får till exempel dubbla jobbskatteavdrag och är dessutom berättigad till ett förhöjt grundavdrag. Allt fler har också valt att stanna kvar i arbetslivet. Det är sannolikt att arbetet i sig för många bidrar till en ökad hälsa längre upp i åren.Arbetsmiljöverket har som tillsynsmyndighet i uppgift att identifiera och att nå de arbetsplatser där risken för att människor drabbas av allvarliga olyckor eller arbetssjukdomar är hög. Myndigheten genomför i detta syfte också branschspecifika insatser. Utöver ordinarie verksamhet gav regeringen verket i uppdrag att utveckla och genomföra särskilda insatser för att förebygga att kvinnor slås ut från arbetslivet på grund av arbetsmiljörelaterade problem. Uppdraget syftar till att ge ökad kunskap om kvinnors arbetsmiljö och bättre metoder för att i tillsynsarbetet uppmärksamma risker för belastningsskador. Regeringen har gett till för satsningen som ska pågå fram till 2014.För att möjliggöra ett långsiktigt hållbart arbetsliv för fler är det viktigt att också ha ett långsiktigt perspektiv i arbetsmiljöarbetet. Felaktiga belastningar tidigt i arbetslivet kan medföra skador som visar sig . Det kan också vara så att vissa arbeten inte är lämpliga under ett helt arbetsliv. tillkallade regeringen en särskild utredare för översyn av pensionsrelaterade åldersgränser och möjligheter för ett längre arbetsliv. Regeringen har i direktivet särskilt pekat på att arbetsmiljön spelar en viktig roll för förutsättningarna att arbeta längre. I uppdraget ingår därför att analysera och ta fram förslag till åtgärder inom arbetsmiljöområdet som ger förbättrade förutsättningar för att arbeta längre upp i åldrarna. Utredningen ska redovisa sin analys av hinder och möjligheter , och uppdraget ska slutredovisas den 1 april 2013.Det är regeringens ambition att ingen ofrivilligt ska behöva lämna arbetslivet och att fler som vill och kan ska kunna arbeta även efter det att de har fyllt . Tack, ministern, för svaret! Jag ställde den här interpellationen med tanke på den diskussion som blossade upp om önskemålen att fler skulle kunna jobba till . Då tyckte jag att det var lämpligt att ställa en fråga och ha en debatt med ministern om vad som kan göras för att fler ska kunna jobba till . Om vi tittar på till exempel medlemmar kan vi se att de lämnar arbetslivet därför att de är utslitna. Jag kan ta exemplet där genomsnittet är , eller Metall där det är 62 år.Det är också många kvinnor inom som har ständig värk men som inte kan lämna arbetslivet av ekonomiska skäl.Det är arbetsmiljön det hänger på. Det är alltså vad man gör på jobbet som är oerhört viktigt. Det betyder att man antingen kan avsluta sitt arbetsliv vid fullgod vigör eller bli tvungen att lämna . Den främsta orsaken till att många människor lämnar arbetslivet är faktiskt brister i arbetsmiljön.Det är ju så att den fysiska arbetsmiljön har förbättrats för många, men absolut inte för alla. har tempot ökat kraftigt på jobben och i företagen. Företagen försöker minimera arbetskostnaderna med så kallad precisionsbemanning. Det sker också en uppkvalificering av olika arbetsuppgifter i de flesta branscher.Samtidigt är det så, , att andelen arbetare och lägre tjänstemän med utarmande arbetsuppgifter ökar. Andelen som ständigt upprepar samma arbetsmoment ökade bland både arbetare och tjänstemän om vi mäter från 1991 till 2009.Det här är ett oerhört stort bekymmer. Jag tackade ju för svaret, men låt mig få kommentera det också. Vad skriver ansvarigt statsråd i regeringen? Det finns ett stycke om att man faktiskt har infört dubbla jobbskatteavdrag för dem som jobbar längre. Min fråga var ju ställd utifrån hur man ska få fler att orka jobba till . Då kommenterar ministern det med att man nu får skattelättnader om man jobbar längre än till . Det hör ju inte hit.En bra sak i svaret - det har jag kommenterat tidigare också - är en satsning på som ska ta sig an kvinnors arbetsmiljö. Men min fråga blir: Varför ska den vara tillfällig? av alla kvinnliga Metallmedlemmar har faktiskt också hög risk för förslitningsskador och måste förmodligen lämna arbetslivet före ålder.Nåja, regeringen har här tagit krafttag och tillsatt en särskild utredare som ska ta fram förslag till åtgärder inom arbetsområdet som ger förbättrade förutsättningar för människor att arbeta längre upp i åldrarna. Frågan är bara: Var i detta arbete finns som ni har skurit ned så kraftigt, med ? ska det här kanske ersättas av en särskild utredare som faktiskt ska slutredovisa . Det är ganska fort det också, men är det detta vi ska vänta på? Är det Alexanderhugget för att se till att fler ska orka jobba till ? Låt mig tvivla, fru talman! Jag tänkte lyfta fram några positiva aspekter utifrån den interpellation som har ställt . Jag tycker att verklighetsbilden blir väldigt dyster. Då kanske det är bra att få lyssna till lite andra siffror än dem vi har hört.Vi kan konstatera att vi har ökat genomsnittsåldern i arbetslivet med . Det måste vara ett tecken på att vi har dels en bättre arbetsmiljö, dels en friskare personal. Jag tror inte att man skulle orka arbeta längre upp om man inte hade just de positiva faktorerna.Visst håller jag med om att arbetsmiljön är en underskattad fråga. Tyvärr har inte Socialdemokraterna under sin långa regeringsperiod lyckats särskilt väl heller. Det var ju inte bättre förr.Historiskt sett kan jag säga att man i hela arbetsmiljöarbetet har utgått från en väldigt typisk manlig miljö. När jag läser arbetsmiljölagen kan jag tycka att det blir väldigt mycket fokus på just den fysiska arbetsmiljön ur en industrimiljösynpunkt. Alldeles för lite kraft har lagts på kvinnors arbetsmiljöer och alldeles för lite kraft har lagts på det som gäller den psykosociala arbetsmiljön.Jag tycker att det är väldigt bra att vi lyfter in fler aspekter på vad som är en god arbetsmiljö. Självklart måste vi också väga in vad det är som gör människor sjuka. Vad är det som gör att människor håller sig friska längre upp ?Tidigare var ett mål att sänka pensionsåldern, att gå i pension tidigare. har vi helt andra utmaningar. gäller det att förlänga arbetslivet. Det gör att vi står inför nya problem.Sedan 1995 har medellivslängden ökat i . Vi har också lyckats bra i att förbättra arbetsmiljön för de typiska industrijobben, trots de siffror som presenterade här. Men är kunskapen om kvinnors arbetsmiljö alldeles för dålig. Därför är jag glad att regeringen har gett ett särskilt uppdrag att ta fram mer kunskap och få fram de orsaker som gör att kvinnor inte orkar arbeta , är mer sjukskrivna och blir förtidspensionerade i större utsträckning än män.Man ska ge svar på varför kvinnor hamnar i ett sämre läge. Detta är oerhört väsentligt om vi ska klara av den demografiska utveckling vi ser framför oss. Det som också är glädjande och som jag tycker att vi ska lyfta fram är att medelarbetstiden har ökat . Det är viktigt att lyfta fram. Det var inte bättre förr, utan det är bättre . För åldersspannet har genomsnittsåldern ökat och för de äldre har den ökat . Detta är positiva siffror som vi ändå måste väga in.Det är naturligtvis glädjande att hälsotillståndet är så mycket bättre bland människor när de går i pension . De är inte utslitna på samma sätt som . Det blir bättre. Det måste vi ta till oss. Allt var inte bättre . Det kommer att bli bättre framöver. Historien var mörkare, och framtiden ser ljusare ut. Tack, ministern, för svaret! Jag vill också rikta ett tack till som har lyft upp denna viktiga fråga: Vad gör vi för dem som faktiskt vill försöka att fortsätta jobba? Vilka åtgärder har vi vidtagit?Frågan aktualiseras delvis genom pensionssystemet. Men den viktigaste delen är kanske inte att tala om åldern utan om de grupper som inte riktigt orkar fram. Det är det har lyft fram. Vi behöver diskussionen. Vad gör vi för de grupper som inte riktigt orkar fram ens till ? Vilken utveckling av företagshälsovården har skett under dessa år? En viktig del är det arbete som sker ute på arbetsplatserna. Det är ett målmedvetet arbete som måste ske för att lösa frågorna. Vad har hänt på området? Har det hänt någonting? Vad har hänt med rehabiliteringen av de äldre? Jag vill påstå att det har gått i fel riktning. De skärpta kraven på hälsa som sjukförsäkringen innehåller innebär att de som har en svag position bland de äldre är de som har tryckts ut ur sjukförsäkringssystemet och ur sina anställningar. En hel del av dem kommer vi att hitta i statistiken för långtidsarbetslösa, som vi hörde talas om i den tidigare debatten. Det är en effekt av en strikt tillämpning av sjukförsäkringen så att människor inte ryms inom den, i stället för att rikta insatserna så att människor kan komma tillbaka.Det fanns en åtgärd som riktade sig till äldre som hade svårt att komma in på arbetsmarknaden, nämligen plusjobben. Regeringen inledde med att omgående avsluta dem, och de äldre gavs därför inte möjlighet att med stöd av den typen av arbete i ett lugnare tempo finnas kvar i vårt samhälle.Den förändring som har skett för de 330 000 som hade förtidspension innebär att de inte har något som helst stöd från vare sig arbetsförmedling eller försäkringskassa när de vill få hjälp för att komma tillbaka till arbetslivet. Hur ser ministern på den frågan? Varför ger man inte de 330 000 människorna något stöd för att komma tillbaka?En annan fråga som jag måste lyfta upp i sammanhanget, som föranleds av statsrådets svar, gäller den äldre gruppen. Arbetsmarknadsministern har talat om kontakter med arbetsmarknadens parter. De som fortsätter att jobba efter är i stor omfattning helt oförsäkrade. Vad har arbetsmarknadsministern gjort för att se till att människor som fortsätter i arbetslivet faktiskt är försäkrade när de går till jobbet om dagarna? Det finns en stor grupp helt oförsäkrade människor. Jag anser inte att regeringen har gjort någonting för den gruppen för att få en rimlig situation och för att de också ska kunna tjäna in till sin pension . Det tar slut vid för stora grupper på arbetsmarknaden. Vad har arbetsmarknadsministern gjort för den gruppen? Tack, , för en viktig interpellation!Statsrådets svar gjorde mig lite bekymrad. ställer faktiskt en relevant fråga. Vad är det som gör människor sjuka av arbetet? gjorde en jämställdhetsutredning åt den förra socialdemokratiska regeringen. Hon konstaterade att otrygga anställningar gör människor sjuka. Deltidsarbetslösa kvinnor blir sjuka. Om man ska säkerställa att människor blir friska ska man se till att de inte jobbar deltid. Det var recept. Det var därför det lades fram ett förslag om rätt till heltidsanställningar.Jag ger ett medskick till regeringen. Den var viktig och bra.Ministern sade också i sitt svar att vissa arbeten inte är lämpliga under ett helt arbetsliv. Kan ministern beskriva vad det är för typ av arbeten som inte skulle vara lämpliga? Innan jag kom in i hade jag uppdrag som skyddsombud. Jag kan arbetsmiljölagen hyfsat. Där sägs att arbetsmiljön ska vara förenlig med människors fysiska och psykiska förutsättningar för arbetet. Om man då säger att vissa arbeten inte är lämpliga under ett helt arbetsliv innebär det per definition att det finns arbeten som inte följer arbetsmiljölagen.En grundläggande förutsättning för att uppnå god arbetsmiljö, säger arbetsmarknadsministern, är att arbetsgivarna följer de lagar och regler som gäller inom arbetsmiljöområdet och arbetar systematiskt med förebyggande arbetsmiljöarbete. Skyddsombuden har en viktig roll i det arbetet. Samverkan ska ske med skyddsombud - om det finns ett sådant. I den arbetsmarknadssituation som finns , med många som har otrygga anställningar, finns också många som är rädda att ta på sig ett facklig uppdrag, framför allt att vara skyddsombud. Att vara skyddsombud kan innebära att man begär att paragraferna 6 och 6a i arbetsmiljölagen ska tillämpas, det vill säga begär att arbetsgivaren ska vidta åtgärder för att uppnå en tillfredsställande arbetsmiljö och åstadkomma ett tillrättaläggande av de problem som finns på arbetsplatsen. Att lägga fram denna begäran får konsekvenser i relationen med arbetsgivaren. Det har i alla fall jag konstaterat. Om man har en visstidsanställning kanske man undviker att lägga fram en sådan begäran. Med detta kopplat till de undersökningar som har gjort undrar jag om arbetsmarknadsministern är beredd att se över lagen om anställningsskydd när det gäller begreppet visstidsanställningar, det vill säga göra det möjligt för fler att få heltidsanställningar. Det gäller alltså att lagstifta om rätten till heltid.Tänker arbetsmarknadsministern satsa på att fler skyddsombud finns på fler arbetsplatser och ge större resurser att granska arbetsplatser med ohälsa? Arbetsmiljöarbetet är oerhört viktigt. tar upp två viktiga frågor, nämligen den fokusering som har funnits på manligt dominerade arbetsplatser och på män i fråga om att förebygga arbetsskador och se till att alla har en bra arbetsmiljö.När man tittar på dem som inte tror sig om att kunna arbeta till pension finns en överrepresentation av kvinnor. Var jobbar dessa kvinnor? Jo, till exempel som undersköterskor, vårdbiträden eller lärare inom den offentliga sektorn.Det är förstås oerhört problematiskt. Men är det en stor utmaning, och det finns stora möjligheter att förbättra den situationen eftersom det är vi förtroendevalda politiker som är arbetsgivare i offentlig sektor och ser att rekryteringsbehovet blir enormt framöver. Flera hundra tusen kommer att lämna den offentliga sektorn, och kommuner och landsting får stora rekryteringsbehov. Där måste man förstås se till att arbetsmiljön blir oändligt mycket bättre.Jag delar analys att just rätten att jobba heltid är viktig. För del har det varit oerhört viktigt att säga till våra företrädare i kommuner och landsting att de ska jobba mer aktivt med att bereda fler möjlighet att arbeta heltid. Vi vet att det brister i såväl alliansstyrda som socialdemokratiska kommuner och landsting när det gäller möjligheten att arbeta så att man kan försörja sig på sin lön. är det trots allt så, om vi ska se det lite positivt, att fler män och kvinnor bedömer att de kan jobba längre upp i åldrarna. Det går alltså åt rätt håll.När det gäller arbetsmiljölagen har arbetsgivaren ett enormt stort ansvar för att anpassa arbetssituationen till dem som är anställda. I mitt interpellationssvar står det att vissa arbetsuppgifter kanske inte är lämpliga långt upp i åldrarna, och det kan vara fysiskt ansträngande jobb, att man måste kunna springa snabbt och lyfta tungt. När man närmar sig 60-årsåldern har kroppen kanske fått en del smällar under vägen som gör att man ska ha andra arbetsuppgifter eller inte ha de tunga arbetsuppgifterna lika ofta eller lika monotont. Det är där arbetsgivarna har ett enormt viktigt ansvar.Jag tror också att det är viktigt att ser över hur de fördelar sina resurser när det gäller inspektioner, så att det är en jämn och bra balans mellan arbetsplatser med såväl mest kvinnor som mest män och att de i sitt föreskriftsarbete ser till att de föreskrifter som rör till exempel psykosocial arbetsmiljö omfattar de nya problem som finns inom offentlig sektor när det gäller hot och våld och de delarna. Där kan det behöva göras ännu mycket mer.Jag fick en fråga från om förtidspensionerade. Utan att det är mitt specifika område är min uppfattning att de visst kan få stöd från Arbetsförmedlingen. De kan också jobba och behålla en större del av sin inkomst innan den börjar räknas av steglöst mot förtidspensionen. Mer specifikt hur det här är konstruerat kan vi återkomma till. Men det är viktigt att de som är förtidspensionerade och vill och kan arbeta söker sig tillbaka till arbetsmarknaden i någon utsträckning, för vi kommer att behöva dem. Jag vet att många som blev förtidspensionerade under förtidspensionens glansdagar, när 140 personer lämnade arbetsmarknaden för att gå till förtidspension, skulle vilja komma tillbaka och få en arbetsgemenskap, kanske inte bara för att tjäna pengar utan också för att känna att man är behövd och kan bidra. De är så klart också välkomna till Arbetsförmedlingen. Jag vill bara påminna om att när vi hade arbetsmiljödebatten här var svaret från henne och att det här med att fler ska kunna jobba till var regelförenklingar. Om hon inte minns det kan hon titta i protokollet.Nu får vi höra att ska se över sina uppgifter. Varför inte ge dem mer resurser? Varför ska det vara så omöjligt om vi är helt överens om att det här är en mycket viktig fråga?Varför går ni ut och förolämpar dem som blir tidigt utslitna i sitt arbetsliv på grund av att de har arbetsuppgifter som tär på kroppen eller tär på psyket? Då går ni ut och säger att fler borde jobba till . Och när jag då frågar vad regeringen tänker göra för att fler ska orka till får jag svaret att en särskild utredare ska komma med de svaren. Det är inte det svar som gav, att det är regelförenklingar.Det är det som har upprört så många i . Det är det som har upprört dem som jobbar inom vården eller inom industrin. De monotona arbetena inom industrin har blivit fler. Fler har ett kortare arbetsinnehåll och får göra samma saker med kroppen repetitivt gång efter annan.Då skriver ansvarig minister att ni minsann har sänkt skatten för dem som jobbar . Men min fråga var: Vad gör ni för att de ska orka fram till ? Det är klart att det klang till i svenska folket när ni kom ut med propån att fler borde jobba till . Om ni åtminstone hade balanserat det och sagt att ni gör allt, att ni ska samla arbetsmiljöforskningen så att de återigen kan ta samlade steg för en bättre arbetsmiljö - den forskning som ni bara helt sonika lade ned. När ministern nu blir pressad i den frågan säger hon att ni ska tillsätta en utredning och se om det finns behov av en samlad arbetsmiljöforskning.Vi kritiserade att ni tog bort från , kapade antalet inspektörer och därmed inspektioner, och säger ni att ni satsar lite grann. Då gör ni det handfallet lite tillfälligt . Varför inte lägga in de pengarna så att de finns i verket och man kan kalkylera med dem och använda dem på ett rimligt sätt?Fru talman! I går träffade jag inspektörer på en konferens i . De får mer och mer uppgifter, men de får inte mer resurser. säger ansvarig minister att får se till att använda resurserna på ett effektivare sätt. Skulle det vara avgörande i den här frågan? De behöver mer resurser. Det behövs fler inspektioner. Det är av alla arbetsplatser som nås av . Vi har en arbetsmarknad som växer sig vildvuxen, och vi har en facklig organisationsgrad som sjunker, och det på grund av er politik.När ministern nu svarar på det här säger hon: Ja, men vi har sänkt skatten för dem som jobbar efter 65, och tillsätter vi en utredare som ska svara på frågan hur fler ska kunna jobba till . Det är provocerande. Diskussionen om att kunna jobba till kommer att leva kvar . Jag kan hålla med om en enda sak, och det är att det finns mycket kvar att göra. Det har gjorts mycket, men det finns mycket kvar att göra. Men det vore intressant att få höra ett förslag om vad som borde göras från när han står i talarstolen.Jag kan glädja med att tala om att det går åt rätt håll där ute i arbetsmiljön, trots alla svartmålningar vi får höra. Jag har den senaste månaden varit ute på många arbetsplatsbesök, och det är positivt att lyssna på vad människor säger. Det går framåt. Det är mindre tunga lyft. Det är mindre statiska jobb. Det är fler möjligheter att få heltid. Det är fler möjligheter att arbeta flexibelt. Det går åt rätt håll, arbetsolyckor har minskat kraftigt. De har minskat . När det gäller sjukfrånvaro och arbetshälsa var kulmen 2002 och 2003. Vilka styrde då? Ja, inte var det Alliansen i alla fall. Antalet sjukfall är nu på en historiskt låg nivå. Antalet arbetssjukdomar har också sjunkit betydligt, och utvecklingen fortsätter att vara positiv.Det ser fortfarande dystert ut med möjligheter till heltid, även i borgerliga kommuner men i fler socialdemokratiskt styrda kommuner. Utvecklingen går alldeles för sakta, så här tycker jag att och hans kamrater ska göra fler saker för att förbättra detta.Se också till verkligheten när det gäller detta att jobba till 75! Ni måste också se samhällsutvecklingen och de demografiska problem vi har framför oss. Det är klart att fler måste arbeta längre. Det är fånigt att påstå någonting annat. Ni vet det, och om ni skulle få makten kommer ni att säga precis samma sak som vi säger . Det är fakta. Det är faktiskt så, ministern, att de 330 000 förtidspensionerade människorna inte är välkomna till Arbetsförmedlingen och . De är inte prioriterade att få de insatser som de önskar sig. Jag hoppas att ministerns besked här håller när det gäller den praktiska verkligheten för dessa människor.Jag har blivit uppringd av flera i denna grupp som inte får något stöd. De har sin pension, och de får klara sig själva. Ni har ställt 330 000 människor utan stöd från olika samhällsorganisationer. Det är en stor grupp.Det andra jag lyfte fram och som jag tycker är anmärkningsvärt, och där det inte har hänt någonting på , är att de som fortsätter att jobba till allra största del är oförsäkrade . Vad tänker arbetsmarknadsministern göra åt det?Jag tycker att det är oanständigt att vi har ett arbetsliv som ser ut på det sättet och som fortsätter att se ut på det sättet. Arbetsgivarna borde ta sitt fulla ansvar när det gäller de här frågorna. Jag vill inte tillbaka till den tid vi hade en gång då vi skulle leva med att driva skaderegleringsfrågorna i allmänna domstolar om någon skadas. Här borde det finnas en större ambition att se de brister vi har i arbetslivet än att bara sänka skatten och tro att det är den enda lösningen.Den andra fråga jag ställde och som jag gärna vill ha svar på är: Varför tog man bort plusjobben? De var en riktad insats till de grupper som har en svag ställning på arbetsmarknaden - de som är äldre och som har svårt att komma tillbaka. Vad har man över huvud taget gjort på detta område för de äldre?Den kanske allra viktigaste delen, som jag återkommer till, är att det måste finnas ett aktivt arbete ute på arbetsplatserna för att lösa dessa frågor i vardagen. Var finns insatserna när det gäller företagshälsovården ute i företagen och ute där jobben ska letas på för att människor ska ha en möjlighet att fortsätta arbetslivet? En del får bättre arbetsmiljö, men en del får sämre. Det är det försöker peka på: En del människor kommer att ha möjlighet att jobba länge medan andra inte får göra det. Det största slöseri vi har är att inte låta människor jobba.