frsrdg · H004JO1 · 2012-11-07 00:00:00 — Det skedde efter det att i sitt slutbe- tänkande K-märkt förslag till förbättrat skydd för kulturhistoriskt värdefull bebyggelse (SOU 2004:94) föreslagit att kommuner i skulle ges befogenhet att besluta om kulturminnesmärkning av enskilda byggnader. Innebörden av ett sådant beslut skulle bl.a. vara att byggnaden omfattades av förvanskningsförbudet i 8 kap. 13 §. Syftet var att åstadkomma ett för ägaren och allmänheten tydligt ställningstagande som klargjorde de värden byggnaden bedömts ha och vilka konsekvenser denna bedömning kunde föra med sig (a. bet. s. 159). Genom beslutet om märkning skulle frå- gan om byggnadens klassificering avgöras; saken skulle inte kunna bli före- mål för något förnyat övervägande i bygglovsprocessen (a. bet s.173). Re- geringen avvisade förslaget under hänvisning till de rättsliga möjligheter som redan finns till skydd för kulturhistoriskt värdefull bebyggelse (se regeringens skr. 2009/10:74 s. 8 f. och 2009/10:KrU8). Regeringen påpekade att en kom- mun enligt har befogenhet att i detaljplan m.m. meddela särskilda bestämmelser med exempelvis preciserade krav eller förhöjd bygg- lovsplikt. Innebörden av den ovan beskrivna regleringen och lagstiftarens just redo- visade ställningstagande är att frågor om tillämpligheten av förvanskningsför- budet i ska avgöras i enlighet med de förfaranden som föreskrivs i den lagen. Det bör mot den bakgrunden inte komma i fråga att kommuner bakvägen, genom en icke författningsreglerad kulturminnesmärk- ning, söker ställa upp bygglovsrestriktioner, särskilt inte om det sker utan kommunikation med den enskilde och i former som inte medger överklagan- de, dvs. utan sådana rättssäkerhetsgarantier som ska tillämpas när restriktio- ner enligt beslutas. Bedömning av det som anmälts I den underrättelse om beslutet som i detta fall tillställdes fastighetsägaren angavs att dess innebörd var att 3 kap. 12 § (numera 8 kap. 13 §) i kunde tillämpas, vilket medförde att byggnadens kulturhistoriska värde inte fick förvanskas genom ombyggnad eller andra förändringar. Ingen- stans i den av stadsantikvarien undertecknade handlingen framgick att klassi- ficeringen skulle sakna rättslig verkan. Underrättelsen gav i stället ett klart intryck av att det förelåg särskilda bygglovsrestriktioner för byggnaden. Det till underrättelsen bifogade faktabladet förändrar inte den helhetsbilden. 2 012 /1 3:JO1 Vilken konkret effekt kulturnämndens klassificeringar får för den enskilde fastighetsägaren ger utredningen ingen fullständig bild av. Klassificeringens betydelse för fastighetsvärdet synes inte ha intresserat kommunen; anmäla- rens uppgift om en värdepåverkan i miljonklassen har i nämndens yttrande till JO lämnats obestridd. Nämnden har i stället framhållit att de kulturhistoriska klassificeringarna saknar rättskraft och att de inte är bindande för andra myn- digheter. Det sätt på vilket förfarandet genomfördes innebär dock en uppen- bar risk för att klassificeringsfrågan tillämpligheten av plan- och bygglagens förvanskningsförbud inte kommer att bli föremål för något förnyat övervä- gande i en eventuell bygglovsprocess. Den kulturhistoriska klassificeringen var med andra ord ägnad att påverka fastighetsägarens rättsliga ställning och fungera som en bygglovsrestriktion. Det senare torde också ha varit avsikten, eftersom en individuell klassificering, byggnad för byggnad, enligt plan- och bygglagens normer, annars framstår som meningslös. En sådan avsikt kom- mer även till uttryck i den skrivelse som tillställdes anmälaren. Den kulturhistoriska klassificeringen ter sig mot denna bakgrund som en sådan bygglovsrestriktion som enligt vad som ovan sagts bör anses otillåten. har i alla händelser saknat befogenhet att fatta något beslut med det innehåll som förmedlades i underrättelsen till anmälaren. i ska mot denna bakgrund kritiseras för klassificeringen av anmälarens byggnad. 2 012 /1 3:JO1 Fråga bl.a. om det är tillåtet för en student att återkalla en inlämnad tentamen (Dnr 977-2010) Beslutet i korthet: I beslutet konstateras att det inte är reglerat i lag eller förordning om det är tillåtet att återkalla en inlämnad tentamen eller inte. Den förvaltningsrättsliga grundsatsen att en ansökan om förmån får återkal- las av sökanden anses inte ge någon ledning eftersom en inlämnad tentamen inte utan vidare kan jämställas med en ansökan om förmån. Enligt JO:s me- ning är det inte acceptabelt att frågan om återkallelse är tillåten eller inte är avhängig av var studierna bedrivs. Samma sak bör gälla oavsett vid vilket universitet eller vid vilken institution en person studerar. Frågan om återkal- lelse ska tillåtas eller inte bör regleras i högskoleförordningen (1993:100) och en kopia av beslutet skickas därför till . I en anmälan till JO framförde vid klagomål mot . Föreningen anförde bl.a. följande. vid tillåter inte att en student åter- kallar en inlämnad tentamen. En sådan återkallelse tillåts dock vid juridiska institutionen vid . En utveckling där universiteten tillämpar reglerna på olika sätt strider mot likabehandlingsprincipen och medför rätts- osäkerhet för landets studenter. har agerat felaktigt på så sätt att de tolkat gällande rätt fel. Föreningen begärde att JO skulle klargöra rättsläget. JO beslutade att inhämta upplysningar i frågan från samtliga statliga universi- tet och hemställde att rektor skulle besvara följande frågor. 1.Tillåter att en inlämnad tentamen återkallas? 2.Om svaret på fråga 1 är ja, i vilket skede av handläggningen kan återkal- lelse av en inlämnad tentamen inte längre ske? inkom med upplysningar. Elva av de fjorton tillfrågade universiteten var av uppfattningen att en stu- dent inte har rätt att återkalla en inlämnad tentamen. Flera av dessa universitet anförde uttryckligen att man följer rekommendationer i frågan och hänvisade till verkets rapport examination (2008:36 R). uppgav att man inte ser något principiellt hinder mot att tillåta en student att återkalla en inlämnad tentamen under förutsättning att detta sker innan examinator har påbörjat rättningen. 2 012 /1 3:JO1 anförde att ett fåtal av institutioner tillåter, eller skulle kunna tänka sig att tillåta, att återkallelse sker, men att ett förbud mot detta ska införas . Av upplysningarna framgick att de institutioner som anser att en student kan återkalla en inlämnad tentamen har olika uppfattningar om när detta senast kan ske. T.ex. anser en institution att en återkallelse kan ske efter tentamen och två andra att åter- kallelse kan ske innan examinator har påbörjat rättningen. uppgav bl.a. att det endast är vid den juridiska institutio- nen som studenter har tillåtits att återkalla en inlämnad tentamen och att en återkallelse har ansetts kunna ske fram till den tidpunkt då examinators be- slut om betyg har meddelats. Universitetslektorn vid juridiska institutionen, univer- sitet, inkom med ett eget yttrande. Han anförde sammanfattningsvis följande. En inlämnad tentamen måste jämställas med en ansökan om förmån. Det är närmast att betrakta som en förvaltningsrättslig grundsats att en sådan ansö- kan kan återkallas. Återkallelse av tentamen kan därför ske fram till dess att tentamensresultatet har offentliggjorts. Universitet och högskolor har inte getts rätt att utfärda föreskrifter i den aktuella frågan. Lärosätena kan därför inte med bindande verkan uppställa regler som förvägrar en student möjlighe- ten att återkalla sin tentamen. JO remitterade ärendet till och hemställde att verket skulle inkomma med yttrande över frågan om en student har rätt att återkalla en inlämnad tentamen och, om så är fallet, i vilket skede av handläggningen återkallelse kan ske. anförde i ett remissvar bl.a. följande. vidhåller sin uppfattning att bestämmelsen i 6 kap. 18 § hög- skoleförordningen innebär en skyldighet för examinatorn att fatta ett betygs- beslut när en student har genomgått en kurs. Regeln ger inte studenten rätt att återkalla sin tentamen och därmed undvika att betygsättas. utvecklar sin ståndpunkt i detta yttrande. JO har frågat samtliga 14 universitet om de tillåter att en inlämnad tentamen återkallas och, om svaret är ja, i vilket skede av handläggningen återkallelse kan ske. har i rapporten examination (andra omarbetade upplagan, 2008:36 R, s. 52) uttalat att verket anser att regeln i 6 kap. 18 § högskoleförordningen (1993:100) innebär att en student inte har rätt att åter- kalla sitt betygsärende. Sju av universiteten delar verkets uppfattning (Uppsa- la universitet, , , , , och lantbruksuni- versitet). Ytterligare fyra universitet har anfört att de inte tillåter att en inläm- nad tentamen återkallas (, , och ). Vid tillåts det endast vid en institution (juridiska institutionen). Återkallelse kan då ske fram till den tidpunkt då betygsbeslutet meddelas. Tekniska högskolan har uppgivit att man inte ser något principiellt hinder mot att tillåta en student att återkalla sin inlämnade tentamen, men att det förutsätter "att rättning av tentamen ännu 2 012 /1 3:JO1 inte har inletts". Några få av universitets ca 70 institutioner har uppgivit att det skulle vara möjligt att återkalla en tentamen. har dock framhållit att dess centrala föreskrifter kommer att ändras så att det blir förbjudet att återkalla en inlämnad tentamen. har redogjort för några institutioners uppfattning om i vilket skede återkallelse får ske: Två institutioner menar att en student skulle kunna återkalla sin tentamen om läraren ännu inte påbörjat rättningen. En institution anger att återkallelsen kan ske efter tentamen. En annan institution svarar att en hemtentamen kan återkallas om den inlämnats före den angivna tiden. En tredje institution uppger att det är möjligt att återkalla en inlämnad uppsats om det sker innan examinationsseminariet. En fjärde institution uppger att de vid salstentamen skulle kunna acceptera att återlämna en inlämnad tentamen om det sker innan studenten lämnat skrivsalen. I 6 kap. 15 § första stycket högskoleförordningen (1993:100) föreskrivs att det i kursplanen bl.a. ska anges kursens mål, formerna för att bedöma studen- ternas prestationer och de betygsgrader som ska användas. I 18 § samma kapitel anges följande. Om inte annat är föreskrivet i kursplanen, ska betyg sättas på en genom- gången kurs. Betyget ska bestämmas av en av högskolan särskilt utsedd lärare (examinator). Universitetslektorn vid har i en artikel (Fest- skrift till , 2008, s. 2427) anfört att en inlämnad tentamen rimligen måste jämställas med en ansökan om en förmån och det närmast är att betrakta som en förvaltningsrättslig grundsats att en ansökan kan återkallas av den som har gjort ansökan. Han anser därför att en student, fram till dess att resultatet av tentamen har offentliggjorts, måste anses ha rätt att återkalla sin tentamen med följden att han eller hon inte ska betygssättas vid det aktuella tillfället. har i den bifogade rapporten examination (andra omarbetade upplagan, 2008:36 R, s. 52), i fortsättningen kallad Hög- skoleverkets rapport, uttalat att verket inte delar Bejstams uppfattning. Verket hänvisar till bestämmelsen i 6 kap. 18 § högskoleförordningen, där det anges att betyg ska sättas på en genomgången kurs om inte annat är föreskrivet i kursplanen. Regeln måste anses innebära en skyldighet för examinatorn att fatta ett betygsbeslut när en student har genomgått en kurs. Regeln ger inte studenten rätt att återkalla den inlämnade tentamen och därmed undvika att betygsättas. vidhåller denna uppfattning, men vill i detta yttrande utveckla sin ståndpunkt. De förvaltningsrättsliga grundsatser Bejstam hänvisar till är principerna om ett ärendes anhängiggörande. Om ett ärende kan anses vara privat anhäng- iggjort kan den enskilde återkalla sin framställning, vilket leder till att ärendet skrivs av hos myndigheten. Principerna är inte fastlagda i några föreskrifter och följaktligen gäller reg- ler i en förordning före dessa principer. Det kan hävdas att bestämmelsen i 6 kap. 18 § högskoleförordningen syf- tar till att klargöra att huvudregeln är att betyg ska sättas, men att lärosätet får föreskriva att betyg inte ska sättas på en kurs. Uttalanden i förarbeten saknas dock och bestämmelsens ordalydelse är sådan att det är möjligt att göra den tolkning som gör. Tolkningen stöds också av vad som torde vara praxis vid universitet och högskolor: när en tentamen har lämnats in av studenten tillåts inte att den återkallas. 2 012 /1 3:JO1 kräftas av den undersökning som JO har gjort vid landets 14 statliga universi- tet. Bland de instanser som anser sig kunna tillåta att en inlämnad tentamen återkallas dominerar uppfattningen att återkallelsen måste ske innan rättning- en har påbörjats. Det är enligt verkets mening uppenbart att en sådan senaste tidpunkt för återkallelse leder till problem när det gäller att avgöra när rätt- ningen av en viss tentamen har påbörjats. anser dock att upp- fattningen strider mot de förvaltningsrättsliga grundsatser som Bejstam hänvi- sar till. delar hans uppfattning att återkallelsen i så fall kan ske fram till dess att betygsbeslutet har meddelats. En annan ordning kräver enligt verkets mening stöd i föreskrifter. Om JO skulle anse att tolkning av 6 kap. 18 § högskole- förordningen är felaktig och i stället delar Bejstams uppfattning, uppkommer frågan om vilka åtgärder som bör vidtas. Det främsta skälet till att en student skulle vilja återkalla en inlämnad ten- tamen, torde vara att han eller hon bedömer att betyget inte skulle bli tillräck- ligt högt. Från lärosätenas sida finns en medvetenhet om de olägenheter som skulle uppstå om återkallelser i enlighet med Bejstams bedömning skulle vara tillåtna. Det måste betraktas som resursslöseri om en tentamen skulle kunna återkallas efter det att läraren rättat den, men innan betyget meddelats. Det kan inte heller anses gagna examinatorernas noggrannhet vid rättningen om en tentamen kan återkallas så snart studenten hunnit kontrollera sina svar mot kurslitteraturen. har i sina diskussioner om möjligheterna att ompröva betygsbeslut, lyft fram vikten av att en så noggrann granskning som möjligt görs av tentamina innan betygen meddelas (se rap- port s. 67). Andra problematiska aspekter med att tillåta återkallelse av en inlämnad tentamen har framhållits i yttrandena till JO från (för- bud mot s.k. plussning13 kan kringgås) och från vid (bedömning av en tentamen på det sista tillåtna tenta- menstillfället kan undvikas). Med tanke på den osäkerhet som ligger i att återkalla en tentamen på grund av rädsla för att ta ett för lågt betyg, är det enligt mening inte heller i studenternas intresse att kunna återkalla tentamina. En student riskerar att återkalla en tentamen trots att den håller tillräcklig kvalitet för att förtjäna det eftersträvade betyget. Sammantaget anser att det vore olämpligt om studenterna skulle kunna återkalla inlämnade tentamina och på så sätt undvika att betyg- sättas. Om det skulle anses möjligt bör frågan tydligt regleras så att återkallel- se inte är tillåtet. Med tanke på vad några universitet yttrat till JO (universitet, och Linnéuniversitetet) finns det i detta sammanhang anledning att ta ställning till om lärosätena har bemyndi- gande att centralt inom lärosätet besluta om föreskrifter som förbjuder åter- kallelse av en inlämnad tentamen. Bejstam hävdar i sin artikel att universitet och högskolor saknar rätt att besluta om sådana regler. anser att ett förbud mot återkallelse av tentamen bör gälla för alla utbildningar på samtliga lärosäten, vilket talar för att en tydlig regel införs i högskoleförord- ningen. I avvaktan på JO:s ställningstagande vidhåller dock verket sin tolk- ning av 6 kap. 18 § högskoleförordningen. För att informera om frågeställ- ningen skickar verket en kopia av detta yttrande till Utbildningsdepartemen- tet. vid kommenterade remissvaren. 13 Notera beträffande KTH:s yttrande till JO att KTH tillåter plussning, se KTH:s interna föreskrifter om betyg på kurs (nr 19/2005). 2 012 /1 3:JO1 Föredraganden inhämtade per telefon upplysningar från Utbildningsdepar- tementet. I ett beslut anförde JO följande. Närmare bestämmelser om betyg vid universitet och högskolor som staten är huvudman för finns i högskoleförordningen (1993:100). Enligt 6 kap. 18 § högskoleförordningen ska betyg sättas på en genomgången kurs om inte hög- skolan föreskriver något annat (före angavs i bestämmel- sen att betygsättning skulle ske, om inte annat var föreskrivet i kursplanen). Betyget ska beslutas av en av högskolan särskilt utsedd lärare (examinator). Förordningen innehåller även bestämmelser om bl.a. antal prov samt rättelse och omprövning av betyg. Någon uttömmande reglering av handläggningen av betygsärenden ges dock inte i förordningen. och högskolor under offentligt huvudmannaskap blir förvaltningslagens (1986:223) regler tillämpliga då särskilda bestämmelser saknas. Förvaltningslagen innehåller allmänna bestämmelser om handläggning av ärenden och ger bl.a. studenten rätt till insyn i betygsärendet. I de ovan nämnda författningarna finns det inte någon bestämmelse som uttryckligen reglerar frågan om en student har, eller inte har, rätt att återkalla en inlämnad tentamen. menar att bestämmelsen i 6 kap. 18 § högskoleförordning- en om att betyg ska sättas på en genomgången kurs om inte annat är föreskri- vet, innebär att en student inte har rätt att återkalla ett betygsärende. Jag delar inte verkets uppfattning. Enligt min mening kan det inte av den bestämmelsen utläsas huruvida en återkallelse är tillåten eller inte. Som redovisats ovan anser universitetslektorn , juridiska in- stitutionen vid , att en inlämnad tentamen är att jämställa med en ansökan om förmån. Huvudregeln är att en ansökan om förmån får återkallas av sökanden. En återkallelse kan i princip ske fram till dess att beslut i ärendet har meddelats. Fortsatt behandling av ärendet får endast ske om myndigheten har möjlighet att besluta om förmånen ex officio. Som ex- empel på en ansökan om förmån kan nämnas när en enskild ansöker om ett tillstånd eller anmäler sig som sökande till en ledigförklarad tjänst. Ett be- tygsärende har i och för sig vissa likheter med en ansökan om förmån. En students ställning i förhållande till det universitet där studierna bedrivs kan dock inte anses vara i alla avseenden jämförbar med den ställning som all- mänheten normalt intar i förhållande till en myndighet, t.ex. när en enskild ansöker om ekonomiskt bistånd vid en socialnämnd. Mot den bakgrunden anser jag inte att en inlämnad tentamen utan vidare kan jämställas med en ansökan om förmån. Sammanfattningsvis innebär det anförda följande. Det finns inte någon be- stämmelse i lag eller förordning som reglerar den aktuella frågan. Jag anser inte heller att den förvaltningsrättsliga grundsatsen att en ansökan om förmån får återkallas av sökanden ger ledning i frågan. 2 012 /1 3:JO1 Av utredningen framgår att vissa universitet tillåter att en student återkallar en inlämnad tentamen medan andra inte gör det. Det förekommer till och med att saken hanteras olika inom ett och samma universitet, beroende på vilken institution som är berörd. Det har kommit fram att vissa universitet har före- skrifter som förbjuder återkallelse av en inlämnad tentamen och s.k. pluss- ning, dvs. att en student som godkänts på en kurs medges att tentera på nytt för att få ett högre betyg. Både och har ifråga- satt om det finns bemyndigande för lärosätena att besluta om sådana före- skrifter. Det kan i sammanhanget konstateras att regeringen gav en särskild utredare i uppdrag att analysera och tydliggöra statliga univer- sitets och högskolors rätt att meddela föreskrifter och föreslå hur dessa ska kungöras (dir. 2011:37). Det är enligt min mening inte acceptabelt att frågan om återkallelse är tillå- ten eller inte är avhängig av var studierna bedrivs. Samma sak bör gälla oav- sett vid vilket universitet eller vid vilken institution en person studerar. Såväl som ett antal universitet har påtalat olika problem som kan uppstå om återkallelse tillåts. har t.ex. uppgett att det är oklart om det existerande regelverket kring disciplinnämndsförfarande avse- ende försök till vilseledande skulle kunna tillämpas om man tillåter återkal- lelse av en inlämnad tentamen. Som ett annat exempel kan nämnas att universitet framfört att det förbud som universitet uppställer mot s.k. plussning skulle kunna kringgås. Att problem kan uppstå talar mot att det ska vara tillåtet att återkalla en inlämnad tentamen. Under alla förhållanden, dvs. oavsett om återkallelse ska tillåtas eller inte, bör frågan enligt min uppfattning regleras i högskoleförordningen. Regering- en bör således ta ställning i saken. Mot den bakgrunden nöjer jag mig med att, utan ett eget ställningstagande i sakfrågan, skicka en kopia av detta beslut till . Vidare finner jag skäl att tillställa Utredningen om högskolors föreskrifter en kopia av beslutet för kännedom. Med dessa uttalanden, som inte innefattar någon kritik mot univer- sitet, avslutas ärendet. 2 012 /1 3:JO1 Tillämpning av språklagen (2009:600); fråga om ett statligt universitet kan uppställa krav på att ansökningar om anställning och befordran ska vara skrivna på engelska (Dnr 1098-2010) I en anmälan till JO påtalade m.fl. att flera högskolor i , bl.a. , () och (), kräver att ansökningar om anställning och befordran ska vara skrivna på engelska. Anmälarna anförde bl.a. att detta saknar stöd i språklagen och att det alltid ska vara möjligt att skriva en an- ställningsansökan eller driva ett befordringsärende på svenska för en svensk medborgare till en svensk myndighet. Till anmälan hade fogats en ledighetskungörelse från universi- tet, Naturvetenskapliga fakulteten, avseende en tillsvidareanställning som universitetslektor i Kulturvård särskilt landskapsvård. I kungörelsen angavs bl.a. att Ansökan ska vara skriven på engelska. Rektorerna för , KTH och SLU anmodades att inkomma med utredning och yttrande över vad som hade framförts i anmälan till JO. I sitt remissvar anförde rektor för bl.a. följande (åbe- ropade bilagor har här utelämnats). har två styrdokument gällande språkfrågor; Språkpolicy fastställt av Styrelsen Dnr A 11 2598/06 och Handlingsplan för språkfrågor vid 2010-2012 fastställd av rektor 2010-02- 22 Dnr A 11 1181/07 (bifogas). Inget av dessa dokument innefattar något som står i strid med gällande språklag. språkpolicy framhåller bland annat att skall vara ett attraktivt universitet för utländska forskare, lärare och studenter inom och utom . Här framhålls också att en förutsättning för hög in- ternationell kvalitet i forskningen är internationella kontakter och internatio- nell kvalitetsgranskning. Detta ska ställas i relation till att tjänstetillsättnings- förfarandet vid högre tjänster inte sällan kräver att sakkunnig expertis anlitas inom den internationella forskarkompetensen och därmed också utanför det svenska språkområdet. Anmälan refererar när det gäller till en ledigkungö- relse av ett universitetslektorat i Kulturvård särskilt landskapsvård vid Na- turvetenskapliga fakulteten Dnr E 324 3978/09. Naturvetenskap- liga fakultetsnämnden har gjort en utredning och yttrat sig i ärendet (bifogas). anförde bl.a. följande. Det är inte korrekt, som [anmälarna] låter påskina, att Naturvetenskapliga fakulteten vid kräver att anställningsansökningar alltid ska vara skrivna på engelska. 2 012 /1 3:JO1 ledigkungjorde Naturvetenskapliga fakulteten totalt 79 tillsvi- dare- och visstidsanställningar, varav 72 anställningar inom kategorierna tekniskt, administrativt och annan undervisande och forskande personal, och sju läraranställningar (enligt högskoleförordningens definition härav (HF 4:1)) närmare bestämt en professur, fem lektorat och en forskarassistent. I ingen av de förenämnda 72 ledigkungörelserna fanns krav på att anställnings- ansökningar skulle vara skrivna på engelska. Det är däremot korrekt att det i ledigkungörelserna till professuren och i fyra av de fem lektoraten samt till forskarassistenten fanns krav på engelska.