frsrdg · H004JO1 · 2012-11-07 00:00:00 — Enligt vad hon i stället uppgivit vid huvudförhandlingen tog batteriet i den ena telefonen slut. Att hon även hade den andra telefonen med sig hävdar hon att hon inte tänkte på. Hon trodde då att hon omöjligen kunde få fram ett meddelande till sin uppenbart oroliga man. Inte heller hade hon, enligt vad hon hävdat, tänkt på att hon kunde låna en telefon av C. De hade grillparty i trädgården. Hon åt och drack och trivdes i C:s sällskap och lät sig inte störas av sin äkta man. är det C. som är hennes manliga kärlek. Vidare anges i avsnittet rubricerat Domskäl bl.a. följande. Vad därefter gäller örfilen är den medvetet utdelad i hastigt mod som en reak- tion på M.J:s beteende. Först hade hon, under förespegling om att hon skulle gå ut med några kamrater, avböjt P.A:s förslag om att tillbringa kvällen med 2 012 /1 3:JO1 honom och hans arbetskamrater men lovat att träffa honom . Sedan hade hon svikit honom genom att ge sig i lag med den, som M.J. nu bekräftat, uppvaktande C., i hans villa på , och tillbringa inte bara utan också hos denne C. Vidare hade hon gjort sig oanträffbar på sina telefoner, på vilka, P.A., som med rätta anade oråd, oroligt och med stigande svartsjuka hade sökt henne. till slut beha- gade komma hem och P.A. ifrågasatte hennes beteende fick han till svar av sin hustru att hon inte behövde berätta med vem eller var hon varit. I skenet av M.J:s beteende är det högst begripligt att P.A. blev kränkt, arg och förtviv- lad samt såsom en impulsreaktion utdelade örfilen. Gärningen kan, som försvararen påpekat, betecknas som ett typiskt crime passionnel, dvs. ett brott som förövats under inflytande av starka känslor, t.ex. svartsjuka. I länder som t.ex. skulle nog saken inte ha gått till åtal. I andra länder, med mera patriarkaliskt synsätt, hade P.A:s reaktion be- dömts som både påkallad och lämplig med hänsyn till M.J:s beteende. Men, som åklagaren mycket riktigt påpekat, har den svenska lagstiftningen ett helt annat synsätt. Här bedöms, som i detta fall, hustruns kränkningar mot mannen generellt ha mindre betydelse. Det är således inte givet att ett sådant beteende hos hustrun som det aktuella ursäktar en örfil från mannen. Enligt tingsrättens mening har M.J. betett sig grovt kränkande mot P.A. Hon har därmed försatt honom i sådan sinnesrörelse att han haft starkt nedsatt förmåga att kontrollera sitt handlande. Detta har betydelse som förmildrande omständigheter vid bedömningen av straffvärdet. Tingsrättens dom överklagades av samtliga parter. Hovrätten noterade inled- ningsvis i sin dom, som meddelades , att tingsrätten i sin dom tecknat en bakgrund som inte var neutralt hållen och att detta kom till uttryck i bl.a. ett antal formuleringar som innehöll värderande inslag som var klart negativa för M.J:s del. Hovrätten hänvisade i detta sammanhang till formule- ringar som återgetts ovan. Vidare påpekade hovrätten att bakgrunden dess- utom innehöll vissa uppgifter som inte var ostridiga och omständigheter som inte var relevanta för prövningen av åtalet. Ärendet remitterades till tingsrätten för yttrande över domskälens utform- ning. Det skulle därvid framgå om det kan anses lämpligt eller förenligt med kravet på saklighet och opartiskhet i den dömande verksamheten att utforma domskälen på det sätt som skett. Vidare angavs att frågeställningen avsåg vad som antecknats under rubrikerna Bakgrund och Domskäl. Tingsrätten (lagmannen ) kom in med ett remissvar till vilket fogades ett yttrande från samt en cd med en ljudupptag- ning av de förhör som hölls vid tingsrättens huvudförhandling i det aktuella målet. 2 012 /1 3:JO1 uppgav i huvudsak följande. Mitt agerande under huvudförhandlingen Jag anser att mitt agerande under huvudförhandlingen präglades av saklighet och oväld. Jag höll en lågmäld men bestämd ton i ledningen av förhandlingen. Jag tillbakavisar helt anmälarens påstående. Vid uppspelning av de inspelade förhören hörs jag momentant, och dessa fragment ger en viss bild av hur för- handlingen förlöpte. Förhören åberopas i dessa delar till styrkande av att min processledning varit oklanderlig. Domskälens utformning (innefattande såväl Bakgrund som Domskäl) Den tilltalade, P.A., hävdade att den misshandel som han stod åtalad för hade utlösts av att hans hustru, , hade betett sig på ett så mot honom kränkande sätt att detta gjort honom till den grad svartsjuk att han svårligen kunnat be- sinna sig varför detta skulle beaktas. Försvararen gjorde en exposé över hur s.k. crime passionnel-brott uppfat- tades världen över. Åklagaren redogjorde för den svenska rättsuppfattningen. Jag återgav sedan i domskälen parternas respektive redovisningar. Detta parti av domen ska inte uppfattas som någon bedömning och värdering rätten gjort. Där åsyftas endast att redovisa parternas olika synsätt. Tingsrätten måste särskilt beskriva och bedöma de grunder och omstän- digheter som försvararen uttryckligen gjort gällande för ansvarsfrihet eller strafflindring. hävdade att M.J. betett sig olämpligt före den åtalade händelsen och att detta beteende fått honom att tillfälligt tappa själv- kontrollen, vilket skulle tillmätas betydelse, behövde jag redogöra fylligt för makarnas förehavanden i tiden före den aktuella händelsen och vid denna. Jag hävdar att det händelseförlopp som redovisas i hela domen innefattan- de, de avsnitt som har rubrikerna Bakgrund och Domskäl, vilka JO sär- skilt har begärt yttrande om, mycket väl beskriver det faktiska händelseför- lopp som har inträffat, sett utifrån de sakomständigheter makarna återberätta- de. Ordvalen i domen är ofta identiska eller näst intill med de uttryck som användes av aktörerna t.o.m. i de mera ifrågasatta partierna av domen. har själv lämnat vissa uppgifter som kan uppfattas som något negativa för henne. Av dessa har jag i bakgrunden återgivit några för att spegla förhållan- dena. Domen redovisar emellertid sanningen så nära den går att komma på bevismaterialet i målet. Jag åberopar de inspelade förhören, in extenso, till stöd för min uppfattning. Domen är saklig. Enligt allmän rättsuppfattning har det beteende M.J., som nygift hustru, uppvisade, betydelse för hur bedömningen av P.A:s handlande bör bedömas. Det förtjänar att nämnas att jag visat återhållsamhet med att redovisa märk- liga omständigheter som M.J. möjligen kunde tänkas stöta sig på eftersom de gick utanför vad som var av egentlig betydelse i målet. Sålunda har jag inte redovisat att M.J. inte anser sig vara särskilt nära vän med C. som hon medger att hon har en relation med C. Inte heller har jag gått in på någon bedömning av trovärdigheten på grund av avvikelser på känsliga punkter mellan uppgifter lämnade vid polisförhör under förundersökningen jämfört med de uppgifter M.J. lämnade under huvudförhandlingen, vilka försvararen tydliggjorde vid korsförhör med henne. Jag har inte heller redovisat P.A:s oemotsagda påstående att M.J. krävde gottgörelse i form av en ny (uttalat utom inspelningen). Jag anser sammantaget att jag visat M.J. tillbörlig hänsyn vid utformningen av domskälen. Sammanfattningsvis anser jag att domens utformning ligger inom de skriv- tekniska gränser och det skön som med beaktande av de övergripande kra- ven på saklighet och opartiskhet bör tillåtas domaren som författare. Möjli- gen kan domen uppfattas som att den beskriver ageranden som är något aparta men dock sanna. Eftersom svaranden och målsäganden starkt framhållit såda- 2 012 /1 3:JO1 na moment gentemot varandra måste de redovisas. Om detta har kommit att prägla domen är emellertid orsaken därtill att söka i parternas eget agerande. Inte i den språkliga utformning jag gett domen. Någon sådan prägel har inte varit åsyftad. Svaret på frågan är att det under rubrikerna Bakgrund och Domskäl finns ord och uttryck som ger intryck av att tingsrätten inte är saklig och opartisk. Exempel på detta har tagits upp i hovrättens avgörande av målet och finns i de avsnitt som citeras i JO:s skrivelse. Det är givetvis inte lämpligt att domare i en dom använder ord och uttryck som gör att det uppstår tvivel om domstolens opartiskhet. Det äventyrar för- troendet för domstolarna. tillbaks har och jag en dialog om utformningen av domar. I detta ingår att det i vad som anges vara Bakgrund i princip endast ska tas upp sådant som är ostridigt mellan parterna, vilket innebär att värderande ord och uttryck inte kan finnas med om de inte omfattas av båda parter. En annan del av dialogen är vikten av att i dömandet inte bara vara opartisk utan också att det ska återspeglas i hur do- men utformas. En viktig punkt här är att i domen tydligt skilja på vad som är domstolens bedömning respektive vad en part anfört. Eftersom det uppenbar- ligen finns en oklarhet kring dessa frågor avser jag att fortsätta dialogen. yttrade sig över remissvaret. I ett beslut anförde JO följande. Av den inhämtade utredningen har framgått att tingsrätten, genom rådmannen , formulerat domskälen i en brottmålsdom på ett sätt som med- fört att en av parterna upplevt att domstolen brustit i opartiskhet. Även agerande vid huvudförhandlingen i målet har av den ena parten upplevts som att tingsrätten brustit i opartiskhet. Domen i sin helhet, förutom domslutet och domsbilagorna, är fogad till detta beslut, se bilaga 1. Inledningsvis kan nämnas att sätt att avfatta domskälen i ett familjerättsligt mål har varit föremål för JO:s granskning. Dåva- rande chefsJO uttalade i ett beslut bl.a. att i domskälen i det målet uttryckt sig högst olämpligt och på ett sätt som framkallat tvivel på rättens opartiskhet. fann vidare att i domskälen inte hade redovisat vad han grundat sina slutsatser på och att domskälen således inte heller var utformade på ett sätt som är förenligt med vad som föreskrivs i 17 kap. 7 § 5 , RB. Ärendet över- lämnades till som i ett beslut ålade disciplinpåföljd för tjänsteförseelse i form av en varning (för en närmare redogörelse för JO:s och Statens ansvarsnämnds nu nämnda beslut se JO 2011/12 s. 39). 2 012 /1 3:JO1 Enligt 1 kap. 9 § regeringsformen ska en domstol i sin verksamhet beakta allas likhet inför lagen samt iaktta saklighet och opartiskhet. Bestämmelsen omfattar inte bara hur en sak rent faktiskt har handlagts och vilka verkliga skäl som ligger bakom ett beslut eller ett annat handlande från en domstol. Även hur domstolens agerande uppfattats är av betydelse. Man talar ibland om en subjektiv och en objektiv sida av grundlagsbestämmelsen. Det subjek- tiva är hur domstolen själv anser sig ha agerat medan det objektiva är hur domstolens agerande kan uppfattas utifrån (se och , Regerings- formen en kommentar, 2010, s. 59). Jag kan i likhet med hovrätten konstatera att den i domen tecknade bakgrun- den ger intryck av att inte vara neutralt hållen. Redan det avsnitt som inleder domen innehåller uppgifter och formuleringar som ger uttryck för en nedvär- derande uppfattning om målsäganden M.J:s person och hennes handlande i tiden före den i målet aktuella gärningstidpunkten. Hovrätten har som exem- pel på formuleringar som enligt hovrättens mening som jag instämmer i innehåller värderande inslag som är klart negativa för M.J:s del, angett Det visade sig då att M.J:s sällskap ingalunda var någon gammal tjejkompis utan den välbeställde hedgefondförvaltaren C., från . och Hon åt och drack och trivdes i C:s sällskap och lät sig inte störas av sin äkta man. Nume- ra är det C. som är hennes manliga kärlek.. Det är tämligen uppenbart att dessa i viss mån raljanta och insinuerande formuleringar kan uppfattas som att M.J., enligt tingsrättens mening, är en moraliskt klandervärd person. Såväl formuleringarna i sig som det förhållandet att dessa anges i ett avsnitt skilt från tingsrättens bedömning av sakfrågorna i målet måste anses ägnade att inge M.J. uppfattningen att rätten varit negativt inställd till henne. Det kan vidare knappast råda något tvivel om att flera av uppgifterna som anges i bakgrunden inte har haft någon som helst relevans för prövningen av sakfrågorna i målet. Jag har mycket svårt att se någon godtagbar anledning till att det i domen tagits in uppgifter om t.ex. C:s yrke och ekonomiska förhål- landen. Jag vill framhålla att min granskning inte avser tingsrättens bedömning i de frågor i sak som var föremål för prövning i det aktuella målet, dvs. frågor om skuld, påföljd och skadestånd. Såvitt gäller min granskning av tingsrättens dom förtjänar det dock att nämnas att hovrätten vid sin överprövning av do- men fann bl.a. att misshandelsbrottet inte hade föregåtts av något sådant bete- ende från M.J:s sida som var relevant för bedömningen av straffvärdet. Utan att ta ställning till de sakfrågor som tingsrätten hade att bedöma i må- let kan jag inte annat än att konstatera att domskälen i vissa delar har formule- rats på ett helt oacceptabelt sätt. Beskrivningen av målsägandens beteende gentemot den tilltalade präglas av en moraliserande ton utan någon juridisk 2 012 /1 3:JO1 relevans och ger intryck av att rätten låtit sin bedömning styras av personliga och känslomässiga värderingar snarare än av sakliga kriterier. Även vad som i domskälen anges om att gärningen i andra länder med mera patriarkaliskt synsätt hade bedömts som både påkallad och lämplig framstår i detta sammanhang som rent stötande. Förhöret med M.J. har också i sin anmälan anmärkt på agerande under huvudförhandlingen. Jag har tagit del av ljudupptagningen av de förhör som hölls vid tingsrätten. I slutet av förhöret med M.J. ställde frå- gor till M.J. Frågorna avsåg detaljer om C. och dennes ekonomi samt detaljer om hur M.J. och C. hade planerat att tillbringa kvällen. Upplysningar om detta kan knappast ha varit av betydelse för prövningen av åtalet. Av ljudupp- tagningen framgår även att M.J. i samband med förhöret ifrågasatt relevansen i en del av frågorna och jag hyser, som framgått, för egen del stor förståelse för hennes reaktion. Självklart måste rättens frågor till förhörspersoner vara genomtänkta och relevanta samt formulerade på ett sätt som inte riskerar att ge upphov till misstankar om att domstolen redan tagit ställning för den ena parten. Sammanfattningsvis anser jag att brutit mot bestämmelsen i 1 kap. 9 § regeringsformen om att en domstol ska iaktta saklighet och opar- tiskhet genom att dels i domen, under rubrikerna Bakgrund och Domskäl, redovisa irrelevanta omständigheter och formulera sig på ett sätt som varit ägnat att framkalla tvivel på rättens opartiskhet, dels ställa irrelevanta frågor till M.J. under tingsrättens huvudförhandling. Att en domstol iakttar saklighet och opartiskhet vid handläggning och av- görande av mål och ärenden är i en rättsstat av avgörande betydelse såväl för den enskildes rättssäkerhet som för allmänhetens förtroende för rättskipning- en. Jag ser därför allvarligt på agerande. Som angetts ovan har i ett beslut , efter en anmälan från dåvarande chefsjustitieombudsmannen , ålagt en varning för hans utformning av domskälen i ett familjerättsligt mål. har också uppgett att hon för en dialog med om utformningen av domar. Mot denna bakgrund finner jag inte anledning att vidta någon annan åtgärd än att rikta allvarlig kritik mot . 2 012 /1 3:JO1 Kritik mot för handläggningen av ett ärende om upphörande av godmanskap (Dnr 588-2011) framförde i en anmälan, som kom in till JO , klagomål mot och Överförmyndaren i m.fl. Han uppgav bl.a. att hans syster . skrivit ett brev till över- förmyndaren om att hon ville bli befriad från sitt godmansförordnande men att tingsrätten ännu inte meddelat något beslut i saken. B.O:s klagomål mot Överförmyndaren i har varit föremål för ställningstagande av Stf JO Pennlöv i JO:s ärende dnr 7423-2010. När det gäller klagomålen mot tingsrätten granskades vissa handlingar i överförmyndarens akt beträffande B.O. och dagboksbladet i tingsrättens ären- de Ä 447-10, varvid följande kom fram. anordnades godmanskap för B.O. för hjälp med att bevaka hennes rätt, förvalta hennes egendom och sörja för hennes person. Genom en skrivel- se som kom in till överlämnade Överför- myndaren i en skrivelse från B.O. enligt vilken B.O. ville säga upp sitt godmansförordnande. Överförmyndaren yttrade sig i samband med överlämnandet och uppgav att den gode mannen ansåg att det inte före- föll finnas förutsättningar för upphävande av godmanskapet. Överförmynda- ren ansåg mot den bakgrunden att godmanskapet skulle kvarstå. I skrivelsen föreslog överförmyndaren att det skulle undersökas om B.O. klarade av att sköta sin ekonomi. Överförmyndaren uppgav vidare att om förutsättningar för upphävande därvid bedömdes föreligga, skulle överförmyndaren ansöka om godmanskapets upphävande. Rådmannen vid tingsrätten kontaktade överförmyndaren per telefon. Av en tjänsteanteckning upprättad i anslutning till telefonsamtalet framgår att B.O. fått en ny god man och att kommit överens med överförmyndaren om att de skulle höras vid för att se hur det utvecklats för B.O. och hur detta ärende kan hanteras då. Vidare antecknades att det kan vänta något med att förelägga B.O. att precisera sitt yrkande. Enligt en anteckning på dagboksbladet ägde en ny kontakt rum med över- förmyndaren , varvid kom fram att B.O:s samarbete med den nya gode mannen i huvudsak fungerade bra. Sedan tingsrätten förelagt B.O. att precisera sitt yrkande, gav hon in ett yttrande i vilket hon uppgav att hon inte vill ha någon god man och att hon ville att godmanskapet skulle upphöra . Skriftväxling pågick fram . Ärendet remitterades till tingsrätten som anmodades att komma in med upplysningar om och yttra sig över handläggningen av det aktuella ärendet. 2 012 /1 3:JO1 Tingsrätten (dåvarande lagmannen ) kom in med ett ytt- rande till vilket fogades upplysningar från ansvarige rådmannen och en kopia av tingsrättens beslut om att godmanskapet för B.O. inkom en skrivelse undertecknad av B.O. överlämnad hit av Överförmyndaren i . Hennes skrivelse var vagt formulerad och behandlade olika saker. Så fort jag fick tillfälle att närmare granska ärendet insåg jag att det krävde ytterligare utredning och preciseringar. Detta med hänsyn till det officialan- svar som åvilar domstol i sådana här ärenden. Jag kontaktade därvid överför- myndaren. Jag hänvisar till anteckningar i dagboksbladet över vad som skett. Överförmyndaren upplyste att B.O. just hade fått en ny god man och att hon inte syntes må så psykiskt bra och att hon behövde hjälp. just hade fått en ny god man beslöt jag att avvakta för att se hur det skulle fungera innan jag förelade henne att precisera sitt yrkan- de, för att se vilket som skulle vara den bästa hjälpen för henne. Vid förnyad kontakt med överförmyndaren i fick jag veta att B.O:s samarbete med den nya gode mannen i huvudsak fungerade bra. Däref- ter förelade jag henne att precisera sitt yrkande. yrkade att godmanskapet skulle upphöra. Jag beslöt i anledning härav att undersöka grunden för godmansförordnan- det för B.O. Min tanke med det var att se om utredningen då, med läkarintyg eller på annat sätt, visade att hennes tillstånd innebar hinder för att inhämta hennes mening. I så fall skulle det ha blivit aktuellt att ta in ett läkarintyg . Jag förelade överförmyndaren att ge in beslutet om godmanskap. Överförmyndaren har upplyst att beslutet var från dåvarande 1989, men att själva beslutet inte återfunnits i deras akt. Viss tid har åtgått även i för att eftersöka beslutet men utan framgång. Av akthandlingarna från framgår att B.O. själv hade ansökt om att god man skulle förordnas för henne och att något läkarintyg inte hade företetts. Därefter tog jag in yttrande från gode mannen i frågan om upphörande av godmanskapet. mannen ifrågasatte B.O:s önskan att godmanskapet skulle upphöra. Det yttrandet har skickats till överförmyndaren och B.O. Ärendet är nu avgjort. har under ärendets handläggning kontaktat tingsrätten och begärt att ärendet skall avgöras, vilket framgår av dagboksbladet. Det är naturligtvis viktigt och önskvärt att alla mål och ärenden avgörs så fort som möjligt. Vid handläggning av målen på min enhet prioriterar jag dem normalt i ordningen brottmål, tvistemål och ärenden. Framkommer det i något mål eller ärende omständigheter som tyder på att det skulle vara särskilt brådskande tar jag det givetvis med förtur. Det aktuella ärendet gäller upphörande av godmanskap. Det är givetvis av stor vikt att den enskilda får så snabbt besked som möjligt. Jag bedömde dock inte att upphörande av godmanskap normalt är lika brådskande som anord- nande av godmanskap där det ofta kan vara av vikt att den enskilda får snabb hjälp att hantera bland annat sin ekonomi. Jag har inte heller av lagtexten kunnat finna att dessa ärenden normalt skall avgöras särskilt skyndsamt. I och Vängbys Kommentar till föräldrabal- ken 11 kap. 17 § s. 11:48 anges visserligen att det ofta är av vikt att ett ärende om anordnande eller upphörande av godmanskap för sjuk person eller förval- 2 012 /1 3:JO1 tarskap avgörs snabbt. Där har dock inte angetts något skäl till varför frågor om upphörande av godmanskap skulle vara särskilt brådskande. I det nu aktuella ärendet är fråga alltså om upphörande av godmanskap. Enligt min bedömning har det inte framkommit något som talar för att ärendet skulle behöva avgöras mer skyndsamt än andra. Jag har därför inte funnit skäl att frångå min normala prioritetsordning. Med hänsyn till ärendets art och de utredningsåtgärder som jag ansåg be- hövde företas och med hänsyn till det övriga arbetet på min enhet anser jag inte att ärendet tagit alltför . Ärenden om god man fördelas lika i tingsrätten mellan målenhet 1 och under- enhet 2:2 i målenhet 2. För den senare underenheten ansvarar . lottades in 128 ärenden om god man på hans underenhet. Vid årets utgång var 15 av dessa inte avgjorda. Av de oavgjorda ärendena hade fyra kommit in och det nu aktuella ärendet var det äldsta. Ärenden om god man är av förturskaraktär. Det understryks av att hälften av de oavgjorda ärendena kommit in . Vissa ärenden kan kräva mer eftertanke och utredning än andra och därmed inte drivas framåt i samma takt som de flesta andra ärenden. Jag bedömer att det nu ak- tuella var ett sådant ärende. Det gick tog en första kontakt med överförmyndaren. Han har i anteckning på dagboksbladet angivit skälet härtill. Efter denna kontakt med överförmyn- daren gick det mer än överförmyndaren vände sig till . Även detta uppehåll i handläggningen har han motiverat i anteck- ningen . till dess ärendet avgjordes har förelägganden riktats mot sökanden, överförmyndaren och gode mannen. Frågan är om kritik kan riktas mot för att han inte drivit handläggningen kraftfullt redan när ärendet kom in till tingsrätten. Han har i sitt yttrande och genom anteckningar i dagboksbladet motiverat de överväganden som han gjort. Även om uppehållet i handläggningen med beaktande av mellankommande semesterperiod fram- står som onödigt långt, har jag i detta ärende förståelse för de överväganden som gjorde och som ledde till att handläggningen inledningsvis inte drevs framåt med den kraft som normalt krävs. Det i sin tur ledde till en förhållandevis lång handläggningstid innan ärendet avgjordes. Med hänsyn till vad de bifogade handlingarna utvisar om omständigheterna i ärendet anser jag ändå att ärendet avgjordes inom rimlighetens gränser. bereddes tillfälle att yttra sig över remissvaret. Därefter infordrades ett nytt dagboksblad samt vissa ytterligare handlingar i tingsrättens ärende. I ett beslut anförde JO följande. Enligt 11 kap. 4 § ska rätten om någon på grund av sjukdom, psykisk störning, försvagat hälsotillstånd eller liknande förhållande behöver hjälp med att bevaka sin rätt, förvalta sin egendom eller sörja för sin person om det behövs besluta att anordna godmanskap för honom eller henne. Ett sådant beslut får inte meddelas utan samtycke av den för vilken godmanskap ska anordnas, om inte den enskildes tillstånd hindrar att hans eller hennes mening inhämtas. 2 012 /1 3:JO1 Av 11 kap. 19 § framgår att godmanskapet ska upphöra om en god man inte längre behövs. Beslut om att godmanskap enligt 4 § ska upphöra fattas av rätten.