frsrdg · H004JO1 · 2012-11-07 00:00:00 — Om hon var att anse som företagare riskerade hon att bli återbetalningsskyldig för arbetslöshetsersättning som hon fått. 2 012 /1 3:JO1 Eftersom årsanmälan behövde kompletteras med ytterligare uppgifter från . registrerades den inte i ärendet. Eftersom årsanmälan inte registre- rades har ingen ersättning betalats ut för kassakort som inkom efter det datum anmälan om arbetslöshet löpte ut, det vill säga . Det skulle enligt kassan ha blivit förvillande att fatta ett avslagsbeslut enligt 47 § i ärende, eftersom en årsanmälan hade getts in. Något sådant beslut fattades därför inte. inkom . med begärda kompletteringar. Mot bakgrund av vad som där framgick bedömde handläggaren att hon kunde bli återbetal- ningsskyldig och lade därför in en spärr i systemet för att förhindra att ersätt- ning skulle betalas ut på felaktiga grunder. Avsikten var att ett beslut om innehållande skulle fattas dagen därpå. blev handläggaren emellertid sjuk. Med anledning av detta och att kas- sans rutin för handläggning av ärenden vid en handläggares frånvaro brast, skickades ett beslut om att kassan innehöll ersättningen med stöd av 66 § tredje stycket (om denna bestämmelse, se nedan) till . först . Kassan beklagade det inträffade och upplyste att man vidtagit åtgärder till förhindrande av att något liknande skulle hända igen. Kassan avslutade sitt yttrande med en upplysning om att ären- de hade behandlats av kassans styrelse . Styrelsen hade därvid beslutat att . var att anse som företagare, varvid hon bl.a. återkrävts på felaktigt utbetald ersättning. . kommenterade arbetslöshetskassans yttrande. Hon underströk att hennes anmälan till JO inte gällde beslutet om ersättningsrätten detta avsåg hon att överklaga ända till högsta instans, om så krävdes utan kassans handläggning, som hade drabbat henne hårt och som enligt hennes mening inte kunde ursäktas med en handläggares sjukdom. Bestämmelser av betydelse för en arbetssökandes rätt till arbetslöshetsersätt- ning finns i och lagen (1997:239) om arbetslöshetskassor, LAK. Som komplettering till dessa båda lagar finns förordningen (1997:835) om arbets- löshetsförsäkring och förordningen (1997:836) om arbetslöshetskassor. In- spektionen för arbetslöshetsförsäkringen, IAF, har även i vissa fall möjlighe- ter att utfärda föreskrifter för arbetslöshetskassorna. I 47 § anges vilka krav som ställs på en ansökan om arbetslöshetser- sättning. Ansökan om ersättning görs hos arbetslöshetskassan. Till ansökan skall fogas intyg av arbetsgivaren om den sökandes arbetsförhållanden samt de uppgifter i övrigt som behövs för bedömande av den sökandes ersättningsrätt. Kan ett sådant intyg bara skaffas med stora svårigheter, får arbetsförhållandena och övriga uppgifter styrkas på annat sätt. Arbetsgivare skall på begäran utfärda intyget enligt formulär som fastställts av Inspektionen för arbetslöshetsförsäk- ringen. Intyg och övriga uppgifter skall förvaras bland kassans handlingar. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar fö- reskrifter om ansökan om ersättning hos arbetslöshetskassan. 2 012 /1 3:JO1 En arbetssökande som har uppfyllt de krav som ställs beviljas arbetslöshetser- sättning under en s.k. ersättningsperiod. En sådan består av 300 eller, i vissa fall, . Ersättningen lämnas i form av dagpenning och betalas ut under , se 1920 §§ och 22 § . I finns även bestämmelser som reglerar avstängning från rätt till er- sättning och nedsättning av ersättning, se 4346 §§ . Dessa bestämmelser avser sökande som på olika sätt brustit i sin skyldighet att stå till arbetsmark- nadens förfogande. I 70 § anges att om det finns sannolika skäl att anta att den sökande kommer att stängas av från rätten till ersättning eller att ersättningen kommer att sättas ned, får en arbetslöshetskassa besluta att ersättningen ska hållas inne eller lämnas med ett lägre belopp till dess beslut i ärendet om avstängning eller nedsättning fattas. En medlem i en arbetslöshetskassa som medvetet eller av grov vårdslöshet har lämnat oriktig eller vilseledande uppgift om något förhållande av betydel- se för hans eller hennes rätt till ersättning ska antingen uteslutas ur arbetslös- hetskassan eller frånkännas rätten till ersättning , se 37 § LAK och 66 § . Av 66 § tredje stycket framgår att ersättning som tillkommer en sö- kande kan innehållas i avvaktan på utredning i ärendet, om det finns sannoli- ka skäl att han eller hon medvetet eller av grov vårdslöshet har lämnat oriktig eller vilseledande uppgift om något förhållande av betydelse för rätten till ersättning. Av 68 och 68 a §§ framgår att redan utbetald ersättning under vissa förutsättningar kan återkrävas. Enligt 61 § har en sökande rätt att hos arbetslöshetskassan begära att beslut som rör frågor om rätt till ersättning omprövas. Därefter har sökanden, om han eller hon inte är nöjd med kassans omprövningsbeslut, rätt att enligt 49 § överklaga beslutet till allmän förvaltningsdomstol. JO har tidigare uttalat att en arbetslöshetskassa inte kan avbryta utbetal- ningar under utredning av rätten till ersättning utan uttryckligt lagstöd (se JO 2004/05 s. 167). Vidare har JO uttalat att en arbetslöshetskassas bedömning att hålla inne ersättning i avvaktan på utredning ska meddelas i skriftlig form tillsammans med en överklagandehänvisning (se exempelvis JO 2007/08 s. 233). Arbetslöshetskassans krav på ingivande av en årsanmälan och följden av att denna inte registrerats Arbetslöshetskassan har uppgett att en anmälan om arbetslöshet gäller under endast och att kassan därefter måste fatta ett nytt beslut för att fortsatt ersättning ska utgå. I anges tydligt hur en ersättningsperiod ska bestämmas. En ersätt- ningsperiod bestäms till 300 eller med ersättning. får tas ut under . Något krav på att dagarna också måste tas ut uppställs inte. 2 012 /1 3:JO1 Arbetslöshetskassan har i sitt yttrande inte uttryckligen angett vilket stöd den anser sig ha för sin bedömning att en anmälan om arbetslöshet gäller under endast . I den Begäran om årsanmälan som sändes ut till ., hävdade kassan emellertid att detta följde av 47 § . I 47 § uppställs som angetts ovan krav på vad en ansökan om ersätt- ning ska innehålla. Däremot framgår inte, vare sig av bestämmelsens ordaly- delse eller av dess förarbeten, att en anmälan om arbetslöshet måste förnyas . I 6 § i kassans stadgar anges visserligen att en anmälan om arbetslöshet gäller samt att en ny anmälan ska lämnas in om förhållanden som angetts i den senaste anmälan ändrats eller då arbetslös- hetskassan begär det. De krav som uppställs i denna bestämmelse kan emel- lertid, i avsaknad av tydligt stöd i lagstiftningen, inte läggas till grund för bedömningen att ett beslut om arbetslöshetsersättning är tidsbegränsat. I den mån kassan, på det sätt som synes vara dess praxis, automatiskt stop- par utbetalningar av ersättning på grund av att en årsanmä- lan inte kommit in och registrerats, innebär detta i praktiken att en pågående ersättningsperiod avbryts. För detta krävs dock stöd i lag. Sådant stöd finns i och såvitt gäller situationer då sökanden lämnat oriktiga eller vil- seledande uppgifter om förhållande av betydelse för hans eller hennes rätt till ersättning. Något motsvarande stöd för att avbryta en pågående ersättningspe- riod enbart på den grunden att en årsanmälan inte getts in och registrerats finns däremot inte. I detta fall stoppade kassan utbetalningarna till . eftersom årsanmälan inte ansågs komplett. Hon hade fort- farande ersättningsdagar kvar i sin ersättningsperiod. Arbetslöshetskassans åtgärd får därmed anses ha utgjort ett formlöst och, i enlighet med det ovan sagda, olagligt beslut om att avbryta hennes rätt till ersättning. Mot bakgrund av vad som framkom av årsanmälan och den efterföljande utredningen, bedömde arbetslöshetskassan att . riskerade att bli återbetalningsskyldig för redan utbetald arbetslöshetsersättning. Med stöd av 66 § tredje stycket lade kassan därför in en spärr för kommande utbetalningar. Som kassan själv medgett borde ett skriftligt beslut om innehållandet ha skickats till . någon eller efter . Så kom inte att ske förrän . Vad som fram- kommit om orsakerna till tidsutdräkten ursäktar på intet sätt det inträffade. Sammanfattning och avslutande synpunkter Arbetslöshetskassans handläggning av ärende har brustit i flera avseenden. Kassan har först, utan erforderligt lagstöd och på ett formlöst sätt, stoppat fortsatta utbetalningar av arbetslöshetsersättning till . från . Kassan har därefter, , innehållit hennes ersätt- ning med stöd av 66 § tredje stycket . Kassan har dock inte meddelat 2 012 /1 3:JO1 något formligt beslut förrän , vilket är ett alldeles för långt dröjsmål. STs arbetslöshetskassa ska mot denna bakgrund kritiseras för sin hand- läggning av ärende. Det kan tilläggas att den bedömning som gjorts inte innebär att en ar- betslöshetskassa är förhindrad att kräva att en ersättningsberättigad inger en s.k. årsanmälan. Som framgått ovan kan dock en underlåtenhet att ge in en sådan inte ensam utgöra grund för att avbryta en pågående ersättningsperiod. Det som framkommer i samband med att en årsanmälan krävs in kan däremot föranleda arbetslöshetskassan att misstänka att ersättning betalats ut på felak- tiga grunder. Om arbetslöshetskassan väljer att inleda en närmare utredning om rätten till ersättning kan kassan besluta att hålla inne fortsatta utbetalningar enligt 66 § tredje stycket , förutsatt att de krav som ställs upp i denna bestämmelse är uppfyllda. 2 012 /1 3:JO1 Taxering och uppbörd samt folkbokföring Kritik mot för att ha grundat ett beslut om ändring av barns folkbokföring på en vårdnadshavares muntligt lämnade uppgifter (Dnr 3667-2011) A.P. framförde i en anmälan, som kom in till JO , klagomål mot med anledning av handläggningen av ett folkbokföringsärende avseende hennes två barn. Hon uppgav bl.a. att hon per telefon blivit tillfrå- gad av en handläggare vid om ändring av barnens folkbokfö- ringsadress till deras fars adress på grund av att fadern hade gjort en anmälan till om flyttning av barnen. Enligt A.P. förklarade hon för hand- läggaren att det inte var aktuellt att ändra barnens adresser men ändrade därefter trots att A.P. varken skriftligen eller muntligen hade god- känt detta barnens folkbokföringsadresser till faderns adress. Till anmälan var fogad en tjänsteanteckning upprättad av med anledning av ett telefonsamtal med A.P. sedan hennes begäran om omprövning av beslutet om ändring av barnens adresser hade avvisats. I hand- lingen angavs bl.a. att det i ärendet fanns dokumenterat att A.P. hade ringt till handläggaren vid och godkänt anmälan om flytt- ning för barnen. Handlingar i det aktuella ärendet begärdes in och granskades. Härav framgick bl.a. att det på en av handlingarna hade gjorts en handskriven och underteck- nad notering, daterad , med lydelsen Mamman ringer och godkänner flyttningen. Ärendet remitterades till för upplysningar och yttrande om handläggningen av ärendet. Härvid skulle särskilt framgå vilka överväganden som gjorts i fråga om att lägga A.P:s per telefon lämnade uppgifter till grund för beslut i ärendet. inkom, genom verksjuristerna , med ett remissvar och anförde följande. har hämtat in yttrande från Västra region. Av yttrandet och utredningen i övrigt framgår bland annat följande. A.P:s och K.A:s barn M.A. (personnummer här utelämnat; JO:s anmärk- ning) och J.A. (personnummer här utelämnat; JO:s anmärkning) var folkbokförda hos sin mor, . kom en anmälan om flyttning in till under- tecknad endast av barnens far, K.A. Anmälan avsåg barnen . sände en förfrågan till barnens moder, . 2 012 /1 3:JO1 ringde A.P. till och meddelade enligt en an- teckning att hon godkände flyttanmälan gällande barnen. Handläggaren i ärendet antecknade detta på en utskrift av ärendet. Barnen registrerades på den nya adressen. kom A.P. in med en begäran om omprövning av Skatte- verkets beslut rörande de två barnens folkbokföring. beslutade att avvisa begäran om omprövning, eftersom endast en av de två vårdnadshavarna hade undertecknat begäran. ringde A.P. till och meddelade att hon inte hade samtyckt till ändring av barnens folkbokföring. A.P. ringde till för att tala med en chef om barnens folkbokföring. Chefen kontaktade därefter rättsliga specialister i folkbokföring. De rättsliga specialisterna i folkbokföring meddelade att beslut gällande barnens folkbokföring skulle omprövas, eftersom de ansåg att anteckningen om A.P:s samtycke till barnens flyttning var alltför bristande. annullerade sitt beslut att ändra barnens folkbokföring till faderns adress (adress här utelämnad; JO:s anmärkning). Barnen blev därmed oförändrat folkbokförda tillsammans med sin moder, . Av 15 § förvaltningslagen (1986:223) framgår att uppgifter som en myndig- het får på annat sätt än genom en handling och som kan ha betydelse för ut- gången i ärendet ska antecknas av myndigheten, om ärendet avser myndig- hetsutövning mot någon enskild. I handledning Rätt handlagt (SKV 119 utgåva 5) s. 86 anges bland annat att det kan vara praktiskt att uppgifter som erhålls vid samtal med en enskild antecknas direkt och att anteckningarna gås igenom med den enskilde innan samtalet avslutas. Av ett svar från expertgruppen folkbokföring framgår bland annat följande. Om en flyttningsanmälan för barn är underskriven av endast en vårdnadshavare är den normala hanteringen att skicka en förfrågan till den andre vårdnadshavaren. Om den andre vårdnadshavaren ringer upp och vill lämna medgivande per telefon kan detta godtas. Ett sådant muntligt samtycke ska dokumenteras i en tjänsteanteckning. Om det bedöms finnas minsta risk för missförstånd eller missuppfattning ska skriftligt samtycke infordras. Däremot bör inte skattekontoret på eget initiativ ringa upp vård- nadshavaren och fråga efter samtycke. I ett ställningstagande rörande tjänsteanteckning i samband med muntligt samtycke till flyttningsanmälan för barn har Skatte- verket sammanfattat och förtydligat sin gällande praxis. Av ställningstagandet framgår bland annat följande. Om en anmälan är under- skriven av endast en vårdnadshavare är den normala hanteringen att skicka en förfrågan till den andre vårdnadshavaren. Om den andre vårdnadshavaren ringer upp och vill lämna medgivande per telefon kan detta godtas. Ett sådant muntligt samtycke ska dokumenteras i en tjänsteanteckning. Av tjänstean- teckningen ska bland annat följande framgå: vem som tagit initiativ till samta- let, telefonnummer där den person som lämnat medgivandet kan nås, en no- tering om handläggaren kontrollerat att den som lämnat medgivande är med- veten om att en flyttning kommer att registreras för barnet. Om det bedöms finnas minsta risk för missförstånd eller missuppfattning ska skriftligt sam- tycke begäras in. 2 012 /1 3:JO1 mottog via inläsningscentralen en flyttanmälan för de två ovan nämnda barnen. Anmälan avsåg flyttning till adress (adress här utelämnad; JO:s anmärkning). Enligt anmälan var barnen redan bosatta på heltid på adressen. Anmälan inklusive följebrevet var undertecknat av barnens fader, . Båda föräldrarna har gemensam vårdnad av barnen. Eftersom den inkomna flyttanmälan för de två barnen endast var under- tecknad av barnens fader sände enligt gällande arbetsrutin en förfrågan till barnens moder. A.P. ringde till handläggaren i ärendet som upp- fattade samtalet på så sätt att A.P. samtyckt till att barnens folkbokföring ändrades enligt den inkomna anmälan. Handläggaren gjorde en tjänsteanteck- ning över samtalet där det framgick att modern samtyckt till barnens flytt och registrerade den nya adressen för barnen. A.P. begärde därefter omprövning av beslut att ändra bar- nens folkbokföring. avvisade begäran om omprövning, eftersom endast en av de två vårdnadshavarna hade undertecknat begäran om ompröv- ning. A.P. kontaktade därefter på telefon för att påtala att hon inte samtyckt till ändring av barnens folkbokföring. ansåg att den tjänsteanteckning som fanns i ärendet gällande moderns samtycke inte uppfyllde kraven för en tjänsteanteckning. Skattever- kets beslut att ändra barnens folkbokföring omprövades. Barnen är därmed fortsatt folkbokförda tillsammans med sin moder . har tagit fram ett nytt rättsligt ställnings- tagande där verket sammanfattar och förtydligar sin gällande praxis rörande en flyttningsanmälan för barn underskriven av endast en vård- nadshavare. I ställningstagandet anges vilka krav som gäller för en korrekt tjänsteanteckning i samband med ett muntligt samtycke till flyttanmälan för barn. kan konstatera att tjänsteanteckningen i detta ärende inte kan anses vara gjord i enlighet med gällande praxis. A.P. bereddes tillfälle att yttra sig över remissvaret. I ett beslut anförde JO följande. Av utredningen i ärendet framgår att fadern till A.P:s två barn, om vilka för- äldrarna hade gemensam vårdnad, gjorde en anmälan om flytt- ning av barnen från A.P:s adress till hans adress. Sedan med anledning av anmälan sänt en förfrågan till A.P. noterade en handläggare på en handling i ärendet att A.P. per telefon hade godkänt flyttanmä- lan. Barnen registrerades därefter på faderns adress. Beslutet grundades på det samtycke som A.P. enligt handläggarens notering hade lämnat muntligen till . A.P. har emellertid såväl i anmälan till JO som till gjort gäl- lande att hon vid kontakten med motsatte sig att barnens adress ändrades och att den gjorda noteringen i ärendet således är felaktig. Av remissvar framgår att praxis vid myndigheten är att per telefon lämnat samtycke från en vårdnadshavare kan godtas, dock att det muntliga samtycket ska dokumenteras i en tjänsteanteckning med visst inne- håll. Av myndighetens yttrande framgår vidare att det nu aktuella beslutet om ändring av barnens folkbokföring upphävdes vid förnyad omprövning den 17 2 012 /1 3:JO1 augusti på grund av att noteringen i ärendet om A.P:s samtycke inte ansågs uppfylla kraven för en tjänsteanteckning. Vad som framkommit föranleder följande uttalanden från min sida. Anmälan om flyttning ska göras skriftligen. För barn ska sådan anmälan göras av barnets vårdnadshavare (se 23 § första stycket, 25 § och 30 § första stycket folkbokföringslagen [1991:481]). I 14 § första stycket för- valtningslagen (1986:223), FL, föreskrivs vidare att om en part därefter vill lämna uppgifter muntligt i ärendet ska parten få tillfälle till det, om det kan ske med hänsyn till arbetets behöriga gång. Myndigheten är skyldig att do- kumentera uppgifter som lämnats muntligt och som kan ha betydelse för utgången i ärendet (15 § FL). Bestämmelsen i 14 § första stycket FL hindrar dock inte att en myndighet när det behövs begär att den som har lämnat en uppgift muntligt ska bekräfta den skriftligt (se och , För- valtningslagen med kommentarer, 3:e uppl., s. 175). Exempel på fall där in- tresset av säkerhet i handläggningen har ansetts tala för att myndigheten bör begära en skriftlig bekräftelse är att någon per telefon återkallar ett överkla- gande (se RÅ 1979 2:36 och JO 1993/94 s. 177). Som jag nämnt krävs enligt bestämmelserna i folkbokföringslagen att en anmälan om flyttning för barn ska göras skriftligen av barnets vårdnadshava- re. Står barnet under båda föräldrarnas gemensamma vårdnad, ska således anmälan vara undertecknad av båda vårdnadshavarna. En anmälan som bara är undertecknad av en av de båda vårdnadshavarna kan alltså inte ensam ligga till grund för ändrad folkbokföring. Det ligger väl i linje med skyldighet enligt 7 § FL att underlätta för de enskilda att i en sådan situation i stället för att avvisa anmälan bereda den andra vårdnadshavaren tillfälle att samtycka till den ändrade folkbokföringen. Men till skillnad från anser jag att ett sådant samtycke måste vara skriftligt. Det följer enligt min uppfattning av folkbokföringslagens krav på en skriftlig anmälan. Även bort- sett från vad jag således anser följer av lag talar också rättssäkerhetshänsyn för att det inte är tillräckligt med endast muntligt lämnat samtycke, bl.a. mot bakgrund av att endast en av två gemensamma vårdnadshavare inte har rätt att överklaga ett beslut av nu aktuellt slag (se RÅ 1995 ref. 74). Mot bakgrund av det sagda anser jag följaktligen oavsett utform- ningen av tjänsteanteckningen att det var fel av att grunda beslutet om ändring av A.P:s barns folkbokföring på de uppgifter som hon enligt anteckningen i ärendet hade lämnat per telefon. förtjänar därför kritik. 2 012 /1 3:JO1 Allvarlig kritik mot för dröjsmål med att meddela ett s.k. obligatoriskt omprövningsbeslut (Dnr 3687-2011) I en anmälan, som kom in till JO , framförde G.S. klagomål mot . Han anförde bl.a. följande. beslutade i omprövningsbeslut att påföra ho- nom ytterligare skatt samt skattetillägg för taxeringsåren 20042008. överklagade han beslutet till Länsrätten i . kompletterade han sitt överklagande. Enligt 6 kap. 6 § taxeringsla- gen ska fatta ett obligatoriskt omprövningsbeslut. I hans fall hade det nu gått från det att han överklagade och något beslut var fortfarande inte fattat. Detta var orimligt och mycket påfrestande för honom och hans familj. Av muntliga upplysningar som hämtades in från Skatte- verket framgick att inte hade fattat något obligatoriskt ompröv- ningsbeslut ännu och att överklagandet inte var överlämnat till domstol. anmodades därefter att yttra sig över G.S:s anmälan. I ett yttrande anförde , genom enhetsche- fen , bl.a. följande. har hämtat in yttrande från Stock- holmsregion. Av yttrandet och utredningen i övrigt framgår bl.a. följande. Utredningen avseende G.S. initierades med anledning av att han använt ut- ländska kontokort i . började därför att samla in informa- tion genom bl.a. tredjemansförelägganden. Kontoutdrag från svensk bank visade att betalningar gjorts till G.S:s eget bankkonto från och med honom själv som betalningsavsändare. Vidare framkom att G.S. utfört konsulttjänster för ett svenskt bolag. fick , efter att ha begärt handräckning från och , information om utländska bolag som G.S. haft koppling till. kontaktade G.S. med anledning av de iakttagelser som gjorts om konsulttjänster, utländska konton, engagemang i utländska bolag, m.m. Parallellt med utredningen avseende G.S. personligen har ge- nomfört en skatterevision hos ett aktiebolag. Av det underlag har tagit del av framgår att aktiebolaget har avtalat med olika, i huvudsak, svens- ka slutkunder om försäljning av konsulttjänster. Under aktuella år har aktie- bolaget förmedlat 32 konsulter. har fattat omprövningsbeslut avseende 24 av dessa konsulter. I utredningen har framkommit att en majori- tet av konsulterna, däribland G.S., har kunnat disponera utländska bankkon- ton, i huvudsak i länder med sträng banksekretess. har avseende taxeringsåren 20042008 över- vägt att beskatta G.S. för ej redovisade inkomster hänförliga till hans arbete som konsult. har , efter föredragning i skatte- nämnd, meddelat omprövningsbeslut avseende taxeringsåren 20042008 som 2 012 /1 3:JO1 förutom beskattning av de inkomster G.S. har haft för de utförda kon- sultuppdragen även behandlat frågan om skattskyldighet i . G.S. har överklagat omprövningsbeslut. Överklagandeärendet i fråga är alltjämt under handläggning hos . har med stöd av då gällande 17 kap. 2 § skatte- betalningslagen medgett anstånd med betalning av skatten för de aktuella åren. Då det var känt att G.S. fått betalningar till eget konto från , där han varit betalningsavsändare, var det för den fortsatta handläggningen motiverat att genom handräckning begära information från . Ett informationsutby- tesavtal med trädde i kraft . [ ] begärde information från . kom svar in som bl.a. innehöll kontoutdrag från bankkonto på . De aktuella kontoutdragen är viktiga eftersom de enligt utgör en övertygande bevisning för att vidtagen beskattningsåtgärd är korrekt. Motsvarande begäran till andra stater har gjorts även avseende andra kon- sulter som varit föremål för utredning. har handlagt de s.k. kon- sultärendena samordnat. Ärendena är komplicerade och ingår i ett avancerat upplägg med många inblandade.