frsrdg · GZ04RR5 · 2012-06-01 00:00:00 — Därutöver förefaller flera myndigheter vara i färd med att förtydliga ansvarfördelningen för den interna styrningen och kontrollen i organisationen. Det till synes vanligast förekommande förbättringsområdet som tas upp i myndigheternas intyganden är IT och informationssäkerhet. Riskerna som tas upp handlar främst om styrning, ansvar och rutiner. Att området är förenat med höga risker har också konstaterats av internrevisionen på myndigheter som till exempel , och . Exempel på IT-risker som tagits upp är risk för att inte klara av kraven på en modern e-förvaltning (2011) samt risk när det gäller kvalitetssäkring av indata och i överföring mellan olika IT-system (polisen 2011 och 2012). Ett annat område som i myndigheternas intyganden beskrivs som riskfyllt är kompetensförsörjning eller förmåga att rekrytera och behålla rätt kompetens. Detta tycks utgöra en risk för framför allt många universitet och högskolor, men även för andra myndigheter. En myndighet som i sin årsredovisning bedömt detta som en betydande risk är . Risken har formulerats enligt följande: Risk att ej klara av vår uppdragsverksamhet och myndighetsuppgift beroende på brister i kompetensförsörjning och produktionsplanering. beskriver därefter de åtgärder som vidtagits med anledning av risken såsom bemanningsplanering och kompetensdatabas samt den kommande uppföljningen som planeras 2012. Upphandling är ytterligare ett utvecklingsområde som tas upp i flera myndigheters årsredovisningar. Myndigheterna synes ha svårigheter med att säkerställa regelefterlevnad samt utforma fungerande kontrollåtgärder och uppföljningar av inköp och upphandling. Avslutningsvis nämns risker rörande otydlighet i ansvarsfördelning för intern styrning och kontroll på olika nivåer i organisationen som ett förbättringsområde i flera myndigheters årsredovisningar. Hur beskriver myndigheterna sitt arbete? Även det sätt på vilket myndigheterna redogör för sitt arbete med intern styrning och kontroll varierar. I de flesta myndigheters årsredovisningar föregås myndighetsledningens ställningstagande av en beskrivning av det internkontrollarbete som bedrivits samt hur de risker som identifierats har hanterats. I andra myndigheters årsredovisningar finns enbart intygandemeningen om intern styrning och kontroll med. Med andra ord saknas helt motivering till ställningstagandet. Därutöver redovisas i vissa myndigheters årsredovisningar arbetet med intern kontroll tydligt i ett särskilt avsnitt, medan det i andra myndigheters årsredovisningar är invävt i andra avsnitt av texten. kan nämnas som ett exempel på en myndighet som motiverat sitt ställningstagande om en betryggande intern styrning och kontroll. I ett särskilt avsnitt i årsredovisningen redovisas de risker som identifierats , vilka åtgärder som vidtagits med anledning av dessa och vilka risker som kvarstår . Avslutningsvis görs dessutom en sammanfattning i vilken myndigheten förklarar varför dessa risker sammantaget ändå inte bedöms påverka ställningstagandet. är ett annat exempel på en myndighet som i ett särskilt avsnitt i årsredovisningen redogör för det arbete med intern styrning och kontroll som ligger till grund för intygandet. Exempelvis beskrivs myndighetens tillämpande av COSO-modellen med arbetsordning för att förtydliga ansvar och roller. I texten redogörs även för myndighetens olika risker samt den nivå dessa bedöms ligga på. I det slutliga intygandet om intern styrning och kontroll förklaras att en brist föreligger; myndighetens förmåga att upprätthålla en tillfredsställande nivå avseende handläggningstiderna inom processen återkrav. Värd att nämna är vidare den beskrivning som återfinns i Sidas årsredovisning. Sidas ledning intygar att årsredovisningen ger en rättvisande bild av verksamhetens resultat samt av kostnader, intäkter och myndighetens ekonomiska ställning. anger myndighetsledningen att bedömningen inte omfattar de ekonomiska åtaganden som ingåtts av inom de anslagsposter som beslutar om men som Sida administrerar utbetalningar för. Anledningen är att Sida övertog dispositionsrätten för flera anslagsposter från . Sidas ansvar för hanteringen är begränsad till att utbetala medel i enlighet med de beslut som fattar samt att Sida ska utföra vissa administrativa kontroll- och prövningsmoment. Utfallen för berörda anslag ska redovisas i Sidas årsredovisning. Förfarandet leder till oklarheter i ansvaret för förvaltningen av dessa anslagsposter. För bemyndiganden har hela ansvaret för hanteringen av de utestående ekonomiska åtaganden som Sida ska redovisa i sin årsredovisning. Sidas ledning har inte någon möjlighet att bedöma om redovisade åtaganden ges en rättvisande bild i årsredovisningen, eftersom de inte har fått tillgång till de underlag som hanterar. Riksrevisorernas bedömning Sammanfattningsvis varierar det sätt på vilket myndigheterna redovisar sitt arbete med intern styrning och kontroll och därigenom hur väl de underbygger sitt ställningstagande. Det är enligt vår mening en fördel om detta ställningstagande följs av en beskrivning av hur myndigheten följt upp och hanterat sina risker. Av beskrivningen bör framgå hur myndigheten motiverar eventuellt borttagande av tidigare risker och vilka risker som kvarstår och/eller tillkommit sedan föregående årsredovisning. Detta har som framgår ovan också flera myndigheter gjort i sina årsredovisningar. De till synes vanligast förekommande riskerna i myndigheternas årsredovisningar är kompetensförsörjning, IT och informationssäkerhet och upphandling. Förvaltningsansvaret blir som nämns ovan oklart när har ansvaret för hanteringen av de utestående åtaganden som Sida ska redovisa i sin årsredovisning. Vi menar därför att den aktuella konstruktionen bör övervägas. EFFEKTIVITETSREVISIONENS STRATEGIER 2011/12:RR5 16.42 2011/12:RR5 EFFEKTIVITETSREVISIONENS STRATEGIER 16.42 Inom effektivitetsrevisionen sker granskningen främst inom ramen för granskningsstrategier. Planeringen av effektivitetsrevisionens verksamhet presenteras i granskningsplan. Den utgår från dessa strategier som utgörs av en serie granskningar på samma tema. Strategierna omfattar områden eller teman där vi identifierat väsentliga frågeställningar som vi belyser ur olika aspekter i ett antal granskningar. Slutsatserna av granskningen inom respektive strategi redovisas normalt i en slutrapport. Sedan publiceringen av Riksrevisorernas årliga rapport har vi bedrivit effektivitetsrevision inom tio strategier, varav två avslutats med särskilda slutrapporter. Avslutade strategier Rättsväsendets samlade effektivitet Denna strategi startade och har bedrivits utifrån den centrala frågeställningen: rättsväsendets olika delar brottslighet på ett samlat och effektivt sätt? Fokus i strategin ligger dels på rättsmyndigheternas förmåga att bedriva verksamheten så att ärendeflödet av brottmål är effektivt, dels på hur regeringen styr, följer upp och ger förutsättningar för detta. Rapporten hantera brottmål effektivt En utmaning för regeringen och rättsväsendet (RiR 2011:27) som publicerades avslutade strategin. I slutrapporten analyserar orsaker till effektivitetsbristerna i rättsväsendet med fokus på regeringens och myndigheternas styrning . Sammanlagt har åtta granskningar, utöver slutrapporten, genomförts inom strategin. Statens roll i utbildningssystemet Inom strategin, som inleddes , har granskat regeringens styrning av verksamheten vid universitet och högskolor samt hur lärosätena leder och följer upp sin verksamhet. Inom strategin har såväl utbildningen som forskningen inom högskolan belysts. Strategin avslutades genom slutrapporten styra självständiga lärosäten (RiR 2012:4). Den övergripande granskningsfrågan i denna rapport är Har regeringen skapat förutsättningar för en väl fungerande högskola? Fokus för analysen i rapporten är hur systemen för resurstilldelning styr i relation till sektorns övergripande mål om kvalitet och effektiv resursanvändning. Sammanlagt har, utöver slutrapporten, tio rapporter publicerats inom strategin. Pågående strategier Offentliga finanser Strategin har pågått och utgår från frågeställningen: staten sina styrmedel på ett effektivt och ändamålsenligt sätt för att säkerställa stabila och hållbara offentliga finanser? Förutom återkommande granskningar av regeringens budgetproposition fokuserar strategin på granskningar inom skatteområdet och finansmarknadsområdet. Totalt har 26 rapporter inom temat publicerats, varav tre stycken . Strategin ska avslutas . Infrastruktur på nya villkor Strategin inleddes och utgår från följande frågeställning: statens instrument för att utveckla och underhålla transportinfrastrukturen utformade så att de leder till en effektiv användning av resurserna? Strategin syftar till att söka förklaringar till varför fördyringar och andra effektivitetsproblem uppstår, det vill säga varför instrumenten för att styra åtgärder för att underhålla och utveckla infrastrukturen inte fungerar. Totalt har tio rapporter publicerats inom strategin, varav tre . Strategin kommer att avslutas med en slutrapport . Försvarets förmåga Strategin utgår från följande övergripande frågeställning: förmåga har försvaret att under effektivt resursutnyttjande lösa de av regeringen ställda uppgifterna? Syftet med granskningsstrategin är att samlat granska regeringens och myndigheternas genomförande av beslut och övriga intentioner som påverkar försvarets inriktning och förmåga. har sex granskningar publicerats, varav två . Strategin planeras att avslutas . Hållbar utveckling Klimat Strategins centrala frågeställning är: Använder staten sina styrmedel så att utsläppen av växthusgaser minskar i enlighet med målen och till rimliga kostnader? Fokus för granskningsstrategin är i vilken utsträckning statens insatser bidrar till att minska utsläppen och till vilka kostnader. I bedömningen av vad som är rimliga kostnader är ambitionen att även beakta sidoeffekter och vem som betalar för utsläppen. Utöver och EU:s klimatmål utgår granskningarna från uttalanden om kostnadseffektivitet och att förorenaren ska betala. Strategin ska, så långt det är möjligt, täcka in styrmedel som är ekonomiskt omfattande och som har stor potential att bidra till måluppfyllelse. Klimatstrategin påbörjades och totalt har åtta stycken granskningar publicerats, varav fyra . Strategins slutrapport färdigställs . Staten på marknaden Denna strategi som inleddes utgår från den övergripande frågan: Agerar staten på ett sätt som innebär att de statliga åtagandena fullföljs effektivt på olika marknader? Syftet med granskningsstrategin är att undersöka effektiviteten i genomförandet av statliga åtaganden på marknader som har genomgått strukturella förändringar av de grundläggande förutsättningarna och där det finns statliga bolag verksamma. Marknader som omfattats av granskning är myndigheternas tjänsteexport, apoteksmarknaden, rymdmarknaden, telekom och elmarknaderna. har tre granskningsrapporter publicerats. Strategin avslutas med en slutrapport . Etablering och integration Även denna strategi startades . Strategin utgår från följande centrala frågeställning: de statliga insatserna inom arbetsmarknads- och utbildningsområdena lämpligt utformade för att bidra till etablering på arbetsmarknaden och i samhället i övrigt av personer med utländsk bakgrund? Granskningsstrategin som avser etablering och integration har avgränsats till områdena arbetsmarknad och utbildning. Det finns inom dessa områden indikationer på att de statliga insatserna inte är ändamålsenliga och effektiva mot bakgrund av intentioner och de demografiska utmaningar som står inför. har två rapporter publicerats inom strategin som ska avslutas . Staten och vården Strategin startades och beräknas pågå till 2014. Den centrala frågeställningen är: Främjar statens insatser effektiviteten och kvaliteten inom hälso- och sjukvården för att nå målet om en god vård på lika villkor? Syftet är att genom granskningar av de statliga insatserna inom hälso- och sjukvården ge underlag för en förbättrad statlig styrning av vård och omsorg, som i förlängningen kan ge bättre förutsättningar för en god vård på lika villkor. Den första granskningen i strategin publicerades . Statens insatser på skolområdet Strategin utgår från styrning till en effektiv och mer likvärdig skola? Strategin inleddes , och utgångspunkten för strategin är att granska om statens styrning leder till att alla elever får sin rätt till utbildning tillgodosedd. publicerades den första granskningsrapporten i strategin. Granskningen handlade om statens insatser för en likvärdig betygssättning i . Strategin ska avslutas . Effektivitetsrevisionens rapporter våra viktigaste iakttagelser Sedan vi publicerade vår årliga rapport har totalt 23 granskningsrapporter från effektivitetsrevisionen publicerats. I detta avsnitt redovisar vi de viktigaste iakttagelserna från dessa rapporter sorterade per riksdagsutskott. Det bör påpekas att granskningsrapporter i vissa fall kan beröra flera riksdagsutskott. Här redovisar vi rapporterna under det utskott som berett rapporten. (FiU) Statliga myndigheters tjänsteexport (RiR 2011:24) I rapporten granskas statliga myndigheters tjänsteexport. Enligt ESV uppgick myndigheternas tjänsteexport till . Granskningen omfattar 28 myndigheters tjänsteexport. konstaterar i granskningen att styrningen av tjänsteexporten är otydlig. uppmuntrar tjänsteexport, men det saknas tydliga mål för verksamheten. I många fall görs ingen uppföljning av tjänsteexporten, och resultatet av verksamheten är därmed oklart. Tjänsteexportens omfattning är dessutom okänd på grund av ofullständig återrapportering. Flera myndigheter bedriver tjänsteexport utan att rapportera den. Tjänsteexportens omfattning kan, enligt uppskattning, vara dubbelt så stor som den som officiellt rapporterats. Bristfällig styrning av tjänsteexporten har lett till att myndigheter kan göra lite som de själva vill. Det gäller exempelvis prissättningen av tjänsteexporten, vilket kan leda till ett ineffektivt resursutnyttjande. har uttryckt att tjänsteexporten ska bedrivas till full kostnadstäckning, vara begränsad till myndigheters unika kompetens samt inte konkurrera med inhemska privata aktörer. Den varierande prissättningen och de obefintliga återrapporteringskraven försvårar, för att inte säga omöjliggör, för regeringen att följa upp till vilken grad detta efterlevts. bedömer att regeringen inte har tillräckliga underlag för att kunna förse med en rättvisande bild av den statliga tjänsteexporten. Stabilitetsfonden Gör den skäl för namnet? (RiR 2011:26) Stabilitetsfonden är ett av statens nya verktyg för att finansiera och hantera framtida finanskriser. Genom avgifter till Stabilitetsfonden är det meningen att den finansiella sektorn, i stället för skattebetalarna, ska stå för eventuella framtida stödåtgärder. har granskat om Stabilitetsfondens utformning är effektiv och om den användes i enlighet med intentioner i samband med Nordeas nyemission 2009. konstaterar att Stabilitetsfonden är konstruerad så att staten måste ge ut nya statsobligationer för att finansiera eventuella utgifter för stödåtgärder. Det är inte säkert att detta är den placeringspolicy som långsiktigt leder till den lägsta kostnaden för att hantera en finanskris. Enligt mening ska en effektiv stabilitetsfond leda till att statens finansiella ställning stärks då behållningen i fonden ökar. Statens finansiella sparande stärks visserligen när avgifterna till fonden betalas in, men utvecklingen av statens finansiella ställning bestäms av det finanspolitiska ramverket och dess överskottsmål. Avgifterna till Stabilitetsfonden räknas med då sparandet stäms av mot överskottsmålet, vilket får till resultat att uppbyggandet av Stabilitetsfonden inte får någon effekt på statens finansiella ställning. Miljökrav i offentlig upphandling är styrningen mot klimatmålet effektiv? (RiR 2011:29) Miljökrav i offentlig upphandling är ett av statens styrmedel för att minska belastningen på miljö och klimat. Styrmedlet ska bland annat bidra till att nå etappmålet för för miljökvalitetsmålet Begränsad klimatpåverkan. har granskat om regeringen, berörda myndigheter och använder styrmedlet på ett effektivt sätt så att det bidrar till etappmålet samt om styrningen i övrigt varit effektiv. övergripande slutsats är att regeringens styrning av arbetet med miljökrav i offentlig upphandling behöver stärkas för att öka effektiviteten i styrmedlet. Regeringens handlingsplan för ökade miljökrav vid offentlig upphandling bör knytas tydligare till miljökvalitetsmålen och uppdragen i planen behöver uppdateras. Regeringens handlingsplan saknar en tydlig riktning mot prioriterade miljöproblem. Det gör det svårt att bedöma i vilken grad och inom vilka områden miljökrav i offentlig upphandling kan bidra till att minska negativ miljöpåverkan för att uppnå miljökvalitetsmålen. Det skulle gå att skapa starkare styrning och högre effektivitet genom att peka ut prioriterade produktgrupper i förordning. Regeringens prioritering av produktgruppen miljöbilar är ett exempel på ett område där detta, trots vissa brister i styrning och uppföljning, har lyckats. Det har lett till minskade utsläpp och hållit transaktionskostnaderna låga. Tillämpningen av det finanspolitiska ramverket Regeringens redovisning i budgetpropositionen (RiR 2011:30) granskar regelbundet de ekonomiska propositionerna, och i denna rapport granskas om inriktningen av finanspolitiken i budgetpropositionen stämmer överens med det finanspolitiska ramverket. Diskussionen förs i första hand med utgångspunkt i regeringens redovisade bedömning av reformutrymmet. Reformutrymmet är det utrymme i statens budget som kan tas i anspråk för permanenta skattesänkningar och utgiftsökningar. Regeringens bedömning av reformutrymmet i budgetpropositionen är mer strukturerat och utförligt beskriven . Presentationen följer i stort de principer och utgångspunkter man tidigare klargjort ska gälla. kan transparensen i redovisningen förbättras ytterligare. I bedömningen av reformutrymmet lägger regeringen stor vikt vid osäkerheten om den framtida ekonomiska utvecklingen och argumenterar för att det nu är extra angeläget med säkerhetsmarginaler. I resonemanget om risker bör man dock ha i åtanke att det redan finns en buffert inbyggd i den nivå man valt för överskottsmålet. menar att regeringens ansats med en samlad bedömning av reformutrymmet riskerar att leda till sämre transparens i finanspolitiken. Transparensen skulle förbättras om regeringen i redovisningen av sin bedömning tydligare skilde på det potentiella reformutrymme som är möjligt med utgångspunkt i det finanspolitiska ramverket och storleken på den extra säkerhetsmarginal som regeringen räknar med. (SkU) Klimatrelaterade skatter Vem betalar? (RiR 2012:1) har granskat användningen av klimatrelaterade skatter, främst energi- och koldioxidskatt. De är betydande styrmedel för att nå klimatmål. De klimatrelaterade skatterna ska vara kostnadseffektiva och utgå från principen om att förorenaren ska betala för utsläppen. Fokus för granskningen är om rapporteringen till av näringslivets och hushållens kostnader och effekterna av de klimatrelaterade skatterna är tydlig och överblickbar samt om det är stora skillnader i hur mycket olika förorenare får betala. Granskningen visar att det är stora skillnader mellan olika förorenares utgifter för klimatrelaterade skatter och för utsläppsrätter i EU:s handelssystem. Klimatrelaterade skatter och handelssystemet för utsläppsrätter är olika styrmedel, men tillsammans har de i praktiken medfört ökade skillnader. Regeringens och myndigheternas analyser och redovisning ger ingen samlad och tydlig bild av utgifter för och effekter av de klimatrelaterade skatterna. Därmed saknar myndigheterna, regeringen och underlag för att bedöma om de klimatrelaterade skatterna i kombination med andra styrmedel är kostnadseffektiva och i vilken utsträckning de överensstämmer med principen om att förorenaren ska betala. Vidare saknas underlag för att bedöma risken för koldioxidläckage, det vill säga att produktion förläggs till länder utan eller med lägre utgifter för utsläpp, för olika branscher och delbranscher i . (JuU) It-stödet i rättskedjan (RiR 2011:25) Rättsväsendets myndigheter har väl kända brister i it-stödet. Regeringens mål har varit att skapa en bättre informationsförsörjning för ett effektivare ärendeflöde i rättskedjan och brottmålsprocessen, men få konkreta resultat har uppnåtts. Kostnaderna för it-verksamheten är betydande, 2011, och har ökat . Det är angeläget att få ned kostnader för gamla system och it-stöd för att kunna utveckla nya. slutsats av granskningen av it-stödet i rättskedjan är att regeringen och myndigheterna samlat, trots vissa tydliga förbättringar och insatser, ännu inte skapat tillräckliga förutsättningar för att utveckla ett effektivt it-stöd. Regeringen har ingen långsiktig planering för arbetet. Det finns en risk att myndigheternas angelägna insatser inte påbörjas eller genomförs , vilket kan leda till ökade kostnader och att nytt it-stöd inte utvecklas i den takt som krävs. Flera viktiga it-projekt inom rättsväsendets myndigheter är försenade och fördyrade. konstaterar att myndigheternas arbete med att ta fram it-strategier, handlingsplaner, budgetar och långsiktiga prognoser för it-verksamheten har kommit olika långt. Det finns behov av bättre styrning av it-verksamheten och en ökad samverkan mellan myndigheterna. Att hantera brottmål effektivt En utmaning för regeringen och rättsväsendet (RiR 2011:27) Brottslighet medför lidande och kostnader för enskilda människor och för samhället i stort. har i en serie granskningar på temat Rättsväsendets samlade effektivitet bedömt effektiviteten i rättsväsendet och specifikt brottmålsprocessen. Utifrån iakttagelserna från de åtta granskningar som genomförts 20082011 har analyserat orsaker till effektivitetsbristerna med fokus på regeringens och myndigheternas styrning . Slutsatsen är att rättsväsendets myndigheter, trots stora anslagsökningar och medvetenhet om de brister som finns, inte lyckats förbättra resultaten och effektivisera verksamheten. Det finns fortfarande mycket kvar att göra i hela rättskedjan från anmälan till dom och verkställighet av straff. Regeringens och myndigheternas åtgärder har inte fått tillräckligt genomslag. En förklaring till detta är regeringens och myndigheternas styrning. Rättsväsendets karaktär och uppdrag påverkar dock förutsättningarna att styra rättsväsendet. Brottsligheten har också utvecklats och internationaliserats , vilket ställer krav på styrningen. Granskningen visar att regeringen saknar viktig kunskap och en strategisk och åtgärdsinriktad plan för effektiv och långsiktig styrning och att myndigheternas styrning inte fått genomslag i den operativa verksamheten. Samverkan inom rättsväsendet och i rättskedjan behöver utvecklas. Regeringen och myndighetsledningarna måste därför tydliggöra hur målen för verksamheten ska uppnås, vilka prioriteringar som krävs och vilka åtgärder som måste vidtas. (FöU) Besparingar i försvarets materielförsörjning regeringens genomförandegrupp 2008 (RiR 2012:5) I rapporten granskas konsekvenserna av de besparingar i försvarets materielförsörjning som regeringen beslutade om 2008. I stället för att ge Försvarsmakten uppdraget att göra besparingarna valde regeringen att tillsätta en genomförandegrupp. Gruppen fick i uppdrag att föreslå hur besparingarna skulle tas ut genom att stryka eller reducera ett antal materielprojekt. anser att regeringens val av styrning skapar problem med hur ansvaret kan utkrävas i efterhand. Granskningen visar dessutom att arbetet med att ta fram besparingarna präglas av bristfällig dokumentation, vilket försvårar insyn och uppföljning. Besparingarna har medfört vissa brister i Försvarsmaktens verksamhet. De har bland annat haft negativ påverkan på Försvarsmaktens möjligheter att upprätthålla vissa delförmågor som myndigheten bedömt som viktiga för den operativa förmågan.