frsrdg · H004JO1 · 2012-11-07 00:00:00 — anser således att den IT- forensiska undersökningen som genomfördes i samband med tullkontrollen till art och varaktighet står i rimlig proportion till det mål som myndigheten avser att uppnå. Det har även, i samband med genomförande av olika spaningsmetoder och informationsinsamlingar, diskuterats graden av intrång i en persons privatliv mot förutsägbarheten för sådant intrång. Att passera ett tullfilter innebär att man kan bli uttagen för en kontroll och kontrollen kan omfatta införseln av varor i såväl fysisk form som digital form. anser således att till- räcklig förutsägbarhet för att genomgå en kontroll av aktuellt slag torde före- ligga i samband med gränspassage. Anmälaren har som framgått invänt mot att han inte fick närvara när hans dator m.m. undersöktes och mot att han inte heller informerades om vad man gjorde eller vad man sökte efter. anförde följande om detta. En resande bör [] enligt andra stycket i de allmänna råden till 21 kap. 1 § föreskrifter och allmänna råd (TFS 2000:20) om tullförfaranden m.m. (tullordningen), om möjligt närvara vid undersökning enligt 6 kap. 10 § andra stycket tullagen av transportmedel och bagage som medförs av honom eller henne. Detta är en väsentlig rättighet och det är inställning att en kontrollerad person ska ha rätt att närvara i samband med kontroll av deras medförda varor och transportmedel. har även vidtagit åtgär- der som att förändra och förbättra sina lokaler för att möjliggöra sådan närva- ro t.ex. i samband med bilvisitationer. Rätten att närvara är dock inte absolut och det kan finnas orsaker som talar för att en närvaro är olämplig. Detta kan t.ex. vara fallet om en person omöjliggör genomförandet av en kontroll. Den kontrollerade fick inte möjlighet att närvara vid genomsökningen av hans datorer m.m. Det är, som påpekats ovan, en grundläggande inställning hos att den enskilde ska beredas möjlighet till närvaro vid tullkon- troller. Det finns inte något dokumenterat övervägande varför närvaro inte tilläts i detta fall, eller för övriga kontroller av digital media under Action på . Flera omständigheter ger dock vid handen varför frågan inte övervägdes och dokumenterades och varför således tulltjänstemännen valde att inte tillåta närvaro. Den avgörande faktorn till att i aktuellt fall inte tillåta närvaro var att sådan skulle ha kunnat avslöja att det var barnpornografi som eftersöktes och att den informationen hade kunnat få spridning även utanför tullfiltret, kanske till andra orter i och till eventuell varning för resenärer med otillåtna barnpornografibilder. Visserligen var de flighter från som skulle omfat- tas av kontroll redan i luften när insatsen inleddes. Detta förhållande gällde dock inte för alla kontrollerade flighter, t.ex. inte den från och tull- tjänstemännen på hade inte insikt i vilka flighter som skulle kontrol- leras under genomförandet av Action i , och . Även om flertalet plan varit i luften går det att snabbt t.ex. via sms varna andra resenärer redan vid ankomst till gate, innan de når tullfiltret. Det går inte att genom spanare bland ankommande resenärer avslöja om nå- gon får t.ex. sms eller telefonsamtal med varning från någon som redan utsatts för tullkontroll. Det torde således tagits för givet av tulltjänstemännen i plane- ringen och under de aktuella timmarna att Action skulle hållas helt hemlig under de timmar operationen pågick. Även om det saknas dokumenta- tion om detta och rättsliga överväganden bör enligt detta beaktas. 2 012 /1 3:JO1 Det var en given omständighet att man skulle arbeta med projektet och ge publicitet åt insatsen först . anförde avslutningsvis att det är väsentligt att inför kommande insatser av liknande slag ta fram klara direktiv om vilken information de kon- trollerade bör få och beträffande deras möjlighet att närvara vid genomsök- ning av digitala medier. Tullkontrollen måste, anförde verket, och varak- tighet stå i rimlig proportion till vad som ska uppnås. Hans anmälan gällde inte insatsen mot barnpornografi. Han hade själv bistått både polis och frivil- ligorganisationer med information om sexuella övergrepp mot barn och skri- vit om dessa frågor. Det han huvudsakligen vände sig mot var i stället 1.att hans dator, iPhone och annan elektronisk utrustning tagits ifrån ho- nom utan förklaring för att sedan skannas bakom stängda dörrar utan hans närvaro 2.att han aldrig fick några upplysningar om vad saken gällde; det enda som sades från tulltjänstemännens sida var att de skulle kolla media. Han ansåg sig mot den bakgrunden inte kunna lita på att inte sparat någon information från kontrollen. Han framhöll därvid åter att hans datorer innehöll mycket känsligt journalistiskt material, som han mottagit i största förtroende. Allmänna bestämmelser rörande husrannsakan och andra liknande intrång Enligt 2 kap. 6 § regeringsformen är var och en gentemot det allmänna skyd- dad mot att utsättas för bl.a. kroppsvisitation, husrannsakan och liknande intrång. Detta skydd får enligt 2 kap. 20 § regeringsformen begränsas genom lag. Sådana begränsningar får emellertid enligt 21 § samma kapitel göras endast för att tillgodose ändamål som är godtagbara i ett demokratiskt samhälle. Begränsningen får aldrig gå utöver vad som är nödvändigt med hänsyn till det ändamål som har föranlett den och inte heller sträcka sig så långt att den utgör ett hot mot den fria åsiktsbildningen såsom en av folkstyrelsens grundvalar. Begränsningen får heller inte göras enbart på grund av politisk, religiös, kul- turell eller annan sådan åskådning. De kontrollåtgärder som genomfördes under den här aktuella insatsen var av allmänt slag och grundades inte på brottsmisstanke. Därvid gäller i huvudsak följande. Det är enligt lagen (1998:1443) om förbud mot införsel och utförsel av barnpornografi förbjudet att föra in barnpornografi i landet. ska i enlighet med sina allmänna befogenheter utöva tillsyn över att förbudet efter- levs. 2 012 /1 3:JO1 allmänna övervaknings- och kontrollverksamhet regleras i 6 kap. tullagen (2000:1281). Beslut om kontrollåtgärd får endast fattas om skälen för åtgärden uppväger det intrång eller men i övrigt som åtgärden in- nebär för enskilda, 6 kap. 1 § tullagen. Vid sin kontroll får enligt 6 kap. 10 § andra stycket punkten 1 undersöka transportmedel, containrar, lådor och andra utrymmen där varor kan förvaras. Enligt punkten 3 i samma stycke får även undersöka bagage, såsom resväskor och portföljer, samt handväskor och liknande som medförs av resande vid inresa till eller utresa från EU:s tullområde. I paragra- fens fjärde stycke anges att bestämmelser om kroppsvisitation och kroppsbe- siktning finns i lagen (2000:1225) om straff för smuggling, smugglingslagen. Av det sagda framgår att bestämmelserna i tullagen inte ger tullen befo- genhet att genomsöka föremål som den resande bär i eller innanför kläderna (jfr prop. 1984/85:46 s. 39 ff.). För detta krävs att det föreligger en misstanke om brott. (Se även prop. 1986/87:166 s. 53 ff., där hänsyn till den personliga integriteten anfördes som skäl för lagens avgränsning av kontrollbefogenhe- terna.) Bestämmelser avsedda att skydda journalisters källor I yttrandefrihetsgrundlagarna tryckfrihetsförordningen, TF, och yttrandefri- hetsgrundlagen, YGL finns bestämmelser om källskydd. Av 1 kap. 1 § tredje stycket TF och 1 kap. 2 § YGL framgår att det står var och en fritt att meddela uppgifter och underrättelser i vilket ämne som helst till bl.a. journalister och tidningsredaktioner för offentliggörande i tryckta skrifter m.m. En meddelare har enligt 3 kap. 1 § TF och 2 kap. 1 § YGL rätt att vara anonym. Den som har tagit emot en uppgift för publicering har, med vissa undantag, tystnadsplikt beträffande meddelarens identitet, se 3 kap. 3 § TF och 2 kap. 3 § YGL. Källskyddet innefattar ett efterforskningsförbud, se 3 kap. 4 § TF och 2 kap. 4 § YGL. Yttrandefrihetsgrundlagarna är inte tillämpliga på skildring av barn i por- nografisk bild (1 kap. 10 § TF och 1 kap. 13 § YGL). Det innebär att fram- ställningar av det slaget kan beivras enligt vanlig lag även då de förekommer i framställningar som omfattas av yttrandefrihetsgrundlagarna. Att barnporno- grafiska skildringar på detta sätt är undantagna från grundlagsskydd innebär inte att andra delar av detta skydd kan åsidosättas vid eftersökande av barn- pornografi. Det allmänna källskyddet gäller således även gentemot myndig- hetsåtgärder som har ett sådant syfte. Det s.k. beslagsförbudet och dess tillämpning på elektroniskt lagrat material , RB, innehåller en bestämmelse om beslagsförbud. I 27 kap. 2 § RB anges att en skriftlig handling inte får tas i beslag, om dess innehåll kan antas vara sådant som någon som avses i 36 kap. 5 § RB inte får vittna om, och handlingen innehas av honom eller av den till förmån för vil- ken tystnadsplikten gäller. Av 36 kap. 5 § sjätte stycket RB framgår att be- slagsförbudet innefattar material som omfattas av källskyddet i TF och YGL. 2 012 /1 3:JO1 Beslagsförbudsregeln omfattar enligt ordalydelsen i 27 kap. 2 § RB endast skriftliga handlingar. Det är osäkert om den även kan tillämpas på elektro- niskt lagrad information. Det har framförts olika uppfattningar om detta. Frågan har bedömts i ett fall som gällde en journalist som misstänktes för bl.a. mutbrott bestående i att han otillbörligen skulle ha mottagit ersättning för journalistiskt arbete. Journalistens dator togs i beslag. Såväl journalisten som det medieföretag han arbetade för begärde att domstol skulle pröva beslaget. De invände att datorn innehöll material som omfattades av källskydd. Beslaget prövades av (beslut , mål B 19049-07). Tingsrätten kom fram till att beslagsförbudsbestämmelsen i 27 kap. 2 § RB inte kunde anses omfatta all den information som finns i en dator, men att ändamålet med förbudsregeln borde tillmätas vikt vid den pro- portionalitetsbedömning som alltid ska göras när en myndighet överväger att vidta olika tvångsmedel. Vid tingsrättens proportionalitetsbedömning beakta- des att åklagaren förklarat att journalisten och dennes advokat skulle beredas tillfälle att närvara vid undersökningen av datorn samt att undersökningen skulle vara riktad och begränsad. Sökning skulle enligt åklagaren bara ske på ett visst namn och granskade dokument skulle först öppnas för en snabb kon- troll av huruvida det fanns anledning att anta att dokumentet i fråga omfatta- des av källskydd. Om så var fallet skulle dokumentet omgående släckas ned. Tingsrätten ansåg, vid en samlad bedömning, där domstolen också tog hänsyn till att journalisten var misstänkt för allvarlig brottslighet, att skälen för åtgär- den uppvägde det intrång eller men i övrigt som åtgärden innebar för journa- listen eller något annat motstående intresse. Tingsrätten fastställde därför beslaget. Hovrätten gjorde samma bedömning och medde- lade inte prövningstillstånd. Saken kom även att bedömas av Justitiekanslern, , (se JK:s beslut i ärendena dnr 6372-07-31 och 6373-07-31). JK godtog den lösning åklagaren i detta fall hade valt, men ansåg att en författningsre- glering borde övervägas. Det var enligt JK inte tillfredsställande att frågan om källskydd var beroende av diskretionära överväganden enbart grundade på åklagaretik. Regeringen tog därefter initiativ till en lagreglering. Förundersökningsut- redningen fick i uppdrag att överväga under vilka rättsliga förutsättningar en dator eller annat medium där uppgifter eller handlingar som omfattas av be- slagsförbud ska få genomsökas. Utredningen har därefter föreslagit att om en digital informationsbärare som tas i beslag kan antas innehålla uppgifter för vilka beslagsförbud gäller, ska med undantag för vissa situationer som här saknar intresse den hos vilken beslaget gjorts beredas tillfälle att närvara vid genomsökningen av informationsbäraren (SOU 2011:45). Förslaget innebär vidare att om det vid en sådan genomsökning visar sig att innehållet omfattas av beslagsförbud, får den befattningshavare som utför genomsökningen inte ta ytterligare del av detta innehåll. Jag har vid remissbehandlingen av förslaget i denna del anfört: Förslaget utgör enligt min mening en rimlig lösning på en rättspolitiskt käns- lig avvägningsfråga och utgör i förhållande till dagens oklara rättsläge en förstärkning för de intressen som skyddas av reglerna om beslagsförbud. 2 012 /1 3:JO1 regleringen bör dock framgå att den berörde har rätt att ha ett juridiskt biträde närvarande vid genomsökningen. Värt att överväga vore även om inte en invändning från den enskilde om att handlingen innehåller material av det skyddade slaget bör föranleda att frågan om beslagets tillåtlighet prövas av domstol (jfr 27 kap. 5 § andra stycket RB). En regel av det slaget kan även vara av värde för tilltron till de brottsutredande myndigheterna, vars åtgärder i dessa sammanhang särskilt när det gäller beslag hos medier eller enskilda journalister tenderar att livligt ifrågasättas. Som framgått i redogörelsen för den rättsliga regleringen får tullen kontrollera resenärers bagage, såsom resväskor och portföljer, samt handväskor och lik- nande. Datorer och annan utrustning som innehåller upptagningar med elek- troniskt lagrad information är inte omnämnda i lagtexten. Denna är emellertid av övergripande slag och utgör ingen uttömmande uppräkning utan tar all- mänt sikte på föremål en resenär kan tänkas använda för att transportera den egendom han eller hon för med sig. Föremål som kan användas för att olagli- gen införa något i landet får mot den bakgrunden anses omfattade av det som enligt lagtexten får undersökas. Lagstiftningen medger med andra ord att datorer m.m. som hör till en resandes bagage undersöks till kontrollerande av att de inte innehåller barnpornografi. Alla former av undersökningar är dock inte medgivna. Det följer av den allmänt gällande proportionalitetsprincipen, som kommer till direkt uttryck i tullagen där det anges att beslut om kontrollåtgärder endast får fattas om skä- len för åtgärden uppväger det intrång eller men i övrigt som åtgärden innebär för enskilda. Att undersöka innehållet i en dator kan av den enskilde med fog upplevas som ett relativt långtgående integritetsintrång. En kontroll av det slaget bör därför föregås av noggranna överväganden om åtgärdens nödvän- dighet, och särskilda hänsyn bör tas vid genomförandet. Det sagda gäller generellt. I vissa situationer måste därutöver extra försik- tighet iakttas. Det gäller när det kan antas att den undersökta upptagningen innehåller information som tullmyndigheten inte har rätt att ta del av. Infor- mation som omfattas av yttrandefrihetsgrundlagarnas bestämmelser om käll- skydd är av det slaget. En konflikt uppstår i dessa fall mellan källskyddet och intresset av en effektiv gränskontroll. I princip äger grundlagens bestämmel- ser då företräde. Kravet på skydd för anonyma uppgiftslämnare kan emeller- tid inte sträckas så långt att varje annars lagenlig undersökning av elektroniskt lagrad information är förbjuden så snart informationen kan antas inkludera journalistiskt arbetsmaterial. Undersökningar som inte tar sikte på uppgifter som omfattas av källskydd, och som genomförs så att risken minimeras för att sådana uppgifter oavsiktligen kommer fram, är enligt min mening inte ofören- liga med gällande grundlagsbestämmelser. Yttrandefrihetsgrundlagarnas källskydd kompletteras av bestämmelse om beslagsförbud. Den reser som framgått hinder mot att be- slagta skriftliga handlingar som innehåller uppgifter beträffande vilka den som beslaget riktas mot har tystnadsplikt enligt TF eller YGL. 2 012 /1 3:JO1 har inte tillämpats analogt på elektroniska handlingar. I stället har det förordats att undersökningar av elektroniskt lagrad information ska ske på det sätt som ovan beskrivits. Som likaledes framgått har det numera även föresla- gits att en skyldighet att tillämpa ett sådant förfaringssätt såvitt gäller brottsutredningar ska lagfästas. Det är enligt min mening naturligt att över- föra de överväganden som därvid gjorts till gränskontrollens område. Det ligger även i linje med den inom tullen redan fastslagna principen att den enskilde har rätt att närvara när hans eller hennes tillhörigheter undersöks. Bedömning i detta fall Anmälaren har inte vänt sig mot tullinsatsen som sådan utan mot hur ingri- pandet mot honom genomfördes, särskilt mot att han inte fick närvara när hans tillhörigheter undersöktes och att han inte informerades om vad som eftersöktes. har anfört att det avgörande skälet till att anmälaren inte tilläts närvara vid kontrollen var att detta skulle ha kunnat avslöja insatsens ända- mål, varvid den informationen hade kunnat spridas och fungera som en var- ning till andra resenärer. Att resenären bereds möjlighet att närvara innebär att kontrollen utförs un- der insyn. Detta är av betydelse från rättssäkerhetssynpunkt, eftersom risken för att befogenheten missbrukas då minskar. Det är också av betydelse för den kontrollerades tilltro till kontrollmyndigheten och till att hans eller hennes integritet respekteras. Bägge intressena är av fundamental vikt i en rättsstat. I detta fall tillkommer att anmälaren för tulltjänstemännen klargjorde att det material som skulle granskas omfattades av källskydd. Den berörde har i ett sådant fall särskilt intresse av att kunna bevaka att källskyddet respekteras, varvid vederbörande även kan lämna upplysningar som hjälper kontrollanten att avgränsa undersökningen på lämpligt sätt. Vad anmälaren anförde om materialets karaktär kunde uppenbarligen inte lämnas utan avseende. Att hans närvaro skulle ha försvårat kontrollens genomförande har inte påståtts. I en sådan situation är den kontrollerades närvarorätt enligt min mening i det när- maste ovillkorlig. De skäl åberopat för att utföra undersökningen i hemlighet och inte informera om vad den gällde är enligt min mening föga övertygande. Det framgår redan av verkets eget yttrande att risken för att operationen skulle skadas om de kontrollerade närvarade inte var särskilt stor. De risker för in- formationsspridning som uppehållit sig vid torde för övrigt ha uppkommit redan genom att kontrollen av datorer m.m. var ägnad att fungera som en varningssignal för personer med intresse för barnpornografi. Det är svårt att befria sig från intrycket att det anfört i dessa delar rör sig om en efterhandskonstruktion, ett intryck som förstärks såväl av frånvaron av dokumentation som av innehållet i den promemoria som upprättat, där bristen på lämpliga lokaler ett i sammanhanget långtifrån godtagbart argument anges som orsak till sättet för undersökningens genomförande. ska mot den angivna bakgrunden kritiseras för hur kontrollen av anmälaren genomfördes. Jag har förståelse för det obehag denne känt inför 2 012 /1 3:JO1 verkets sätt att hantera hans arbetsmaterial och ser ingen anledning att betviv- la att det innehöll information som borde ha hanterats på ett helt annat sätt. Vid bedömningen av allvaret i det inträffade beaktar jag dock även att kon- trollen som sådan tjänade ett angeläget ändamål och att inte tidiga- re synes ha genomfört en liknande insats, vilket kan förklara om än inte ur- säkta bristerna i genomförandet. Utifrån det avslutningsvis anfört i sitt yttrande anser jag mig även kunna utgå från att framtida kontroller av liknande slag kommer att föregås av ändamålsenliga förberedelser och genomföras på ett rättsenligt sätt. Kritik mot i och en presstalesman där, som lämnat oriktig information till en journalist (Beslut av JO Axberger , dnr 2497-2011) Beslutet i korthet: En journalist frågade polisen om ett provsvar från Rätts- medicinalverket hade inkommit. En presstalesman (informationsansvarig) förnekade detta. Beskedet var felaktigt. kritiseras för det inträffade. Även presstalesmannen kritiseras. Att lämna ett felaktigt besked i en fråga som rör den grundlagsfästa rätten att ta del av allmänna handlingar är allvarligt, inte minst om det lämnas av någon som har till uppgift att för myndighetens räkning besvara just sådana frågor. I en anmälan till JO uppgav journalisten , , att polisen medvetet lämnat falsk information till massmedia. Han hade bevakat ett narkotikaärende gällande en från tv känd programledare, som tillika var chefredaktör för ungdomstidningen . Han hade därvid ringt till Västerorts polismästardistrikt om ett analysbesked från , vars innehåll han ville ta del av. , , frågade han via sms vid Västerorts polismästar- distrikt om analysbeskedet inkommit. Hon besvarade frågan nekande. Han visste dock, genom grundlagsskyddade källor, att provsvaret fanns hos polis- myndigheten och att utredarna arbetade med detta. hade också bekräftat att svaret hade lämnats . bifogade en utskrift av de sms-meddelanden han hade utbytt med . Där framgick föl- jande. [Från :] Hej , vad säger ni om analyssvaret i k103939. Med vänlig hälsning , [Svar :] Har inte kommit ännu [:] Är du 100 på det? Jag har fått info om att det kom ! [Svar :] Jag har frågat utredaren han har inte fått något i alla fall/ [:] Ok tack. Men jag undrar om det stämmer 2 012 /1 3:JO1 Muntliga upplysningar inhämtades från , presstalesman vid . Hon uppgav, enligt vad som noterats i en tjänsteanteckning hos JO, följande. Det aktuella ärendet var ett relativt omfattande ärende med 13 misstänkta. Po- lisen talar i ett sådant ärende inte om enskilda personer i ärendet. När efterfrågade analyssvaret var inte samtliga svar i ärendet inkomna. Förundersökning pågick således fortfarande och den perso- nen som var intresserad av hade ännu inte delgivits analys- svaret. hade fått instruktion från förundersökningsledaren (, chef för spaningsroteln) att inte lämna ut några uppgif- ter förrän ärendet var klart. Den nu aktuelle personen delgavs sedermera ana- lyssvaret . Hon talade med ett flertal journalister under de aktuella dagarna och informerade samtliga om att hon inte kunde lämna in- formation i en pågående förundersökning. i (biträdande länspolismästaren ) yttrande sig och anförde bl.a. följande. Av den utredning som genomförts med anledning av anmälan till JO har framkommit att aktuellt analysresultat inkommit till polismyndigheten men att informationsansvarig, när svar lämnades till anmälaren, inte hade kännedom om att analysresultatet beträffande berörd person in- kommit till myndigheten. Svar har, i enlighet med vad som framgår av anmä- lan, ändå lämnats till anmälaren. bedömning är att det är oacceptabelt att lämna ett svar med oriktigt sakinnehåll till allmänhet eller media. har vidare att bedöma mot vilken bakgrund aktuell upp- gift lämnades till anmälaren. I den delen får beslutet att inte lämna ut uppgift om att analysresultat inkommit till myndigheten beröras. Som framgår ovan delar myndigheten den bedömning som gjorts av polismästardistriktet och chefen för spaningsroteln att sekretess vid den aktuella tidpunkten förelåg för analysresultatet. Myndigheten är däremot kritisk till beslutet att inte lämna ut uppgift att analysresultat inkommit till myndigheten. Informationsansvarig har uppgivit att det är mot bakgrund av gällande sekretessbestämmelser och beslut från spaningsroteln som hon lämnat aktuella uppgifter men har uppgi- vit att hon vid samtliga övriga förfrågningar från media i ärendet hänvisat till att uppgift inte kan lämnas ut med hänsyn till att sekretess gäller under förun- dersökningen. Bestämmelser om rätten att ta del av allmänna handlingar finns i tryckfrihets- förordningens andra kapitel. Ytterligare regler om hur allmänna handlingar ska hanteras samt hur frågor om sådana ska handläggas och besvaras finns i offentlighets- och sekretesslagen. I 4 § förvaltningslagen framgår att en myn- dighet ska lämna upplysningar som rör dess verksamhetsområde och att frå- gor från enskilda ska besvaras . Bestämmelsen gäller även polismyndighet (jfr 32 § förvaltningslagen). Uppgifter som lämnas från en myndighet ska vara sakligt underbyggda (1 kap. 9 § regeringsformen).