frsrdg · H004JO1 · 2012-11-07 00:00:00 — 14 Lagen har rubriken lagen (1988:688) om kontaktförbud. Vad som tidigare benämndes besöksförbud benämns numera kontaktförbud. 2 012 /1 3:JO1 vilken har att utföra de uppgifter som ställföreträdarskapet innebär. En förval- tare kan aldrig överlåta på överförmyndarnämnden att hantera olika delar av ställföreträdarskapet, t.ex. att sörja för huvudmannens person. Nämndens agerande är synnerligen anmärkningsvärt och visar tydligt att nämnden saknat kännedom om vilka åtgärder som varit möjliga att företa i den aktuella situa- tionen. förtjänar mycket allvarlig kritik. Enligt huvudregeln i 5 kap. 1 § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) ska allmänna handlingar registreras så snart de har kommit in eller upprättats hos en myndighet. Av 5 kap. 2 § följer att det av registret som huvudregel ska framgå datum då handlingen kom in eller upprättades, diarienummer eller annan beteckning handlingen får vid registreringen, i förekommande fall uppgifter om handlingens avsändare eller mottagare, och i korthet vad hand- lingen rör. I fråga om allmänna handlingar för vilka sekretess inte gäller får dock registrering underlåtas om handlingarna hålls ordnade så att det utan svårighet kan fastställas om en handling har kommit in eller upprättats. Det kan dock inte godtas att allmänna handlingar av ett visst slag ömsom registre- ras, ömsom hålls ordnade på visst sätt (jfr JO 1995/96 s. 485). En korrekt utförd registrering medför att det är möjligt att med tillgång till endast dagboksbladet fastställa vilka handlingar som kommit in och upprät- tats i ärendet. Principen att alla handlingar som kommit in och upprättats i ett ärende ska kunna utläsas av dagboksbladet gäller även mejl. En genomgång av huvudmannens akt visar bl.a. att inkomna och upprätta- de handlingar saknar uppgift om till vilket ärende de hör. Vidare hade en hel pärm med mejlkorrespondens inte registrerats. Skyldigheten att registrera allmänna handlingar har tillkommit för att sä- kerställa rätten till insyn. För att detta ska tillgodoses måste diariet vara ut- format så att det är möjligt även för enskilda att via registret få en korrekt uppfattning om vilka handlingar som finns i akten. En sådan möjlighet har inte funnits i förevarande fall. Underlåtenheten att diarieföra samtliga hand- lingar har medfört att det inte gått att avgöra om alla handlingar funnits beva- rade i akten. De angivna bristerna är av den arten att överförmyndarnämnden förtjänar allvarlig kritik. anfört i övrigt ger inte anledning till något uttalande från min sida. 2 012 /1 3:JO1 Kritik mot i för dröjsmål med att granska årsräkningar (Dnr 3252-2011) framförde i en anmälan klagomål mot i med anledning av handläggningstiden för granskning av förvaltares och gode mäns årsräkningar. Hon uppgav bl.a. att nämnden hade upplyst henne om att granskningen av årsräkningar för då alltjämt pågick och att det inte var möjligt att ange när granskningen av års- räkningar för kunde påbörjas. uppgav även att i län hade påpekat att överförmyndarnämndens handläggningstid för granskning av årsräkningar inte var acceptabel. Protokoll från inspektion av överförmyndarnämnden (dnr 203-92488-09) begärdes in. Där framgick bl.a. att problemet med alltför långa handläggningstider för granskning av årsräkningar uppmärk- sammades i protokoll efter tillsynsbesök . Vidare framgick vid tillsynsbesöket att det dröjt till mitten av nästkom- mande år innan granskningen av alla årsräkningar var klar. angav att den långa handläggningstiden för granskning av årsräkningar inte var acceptabel och att iakttagelser tydde på resursbrist hos överförmyndarförvaltningen. Muntliga upplysningar inhämtades från E.H., verksamhets- chef vid överförmyndarnämnden. Han uppgav i huvudsak följande. Det är riktigt att överförmyndarnämndens granskningsarbete beträffande årsräkningar är behäftat med mycket stora problem såtillvida att det föreligger eftersläpning i granskningen. avslutades granskningen av årsräkningarna för och handläggningstiden uppgick . har granskningsarbetet med årsräkningarna för inletts. Enligt hans uppfattning är de till JO framförda klagomålen avse- ende handläggningstiderna berättigade. Dröjsmålen i granskningsarbetet beror på underbemanning. är en av de totalt tre anställda som arbetar med granskningen av årsräkningar, vilka uppgår till cirka 1 000 . Dessa tre personer har även andra arbetsuppgifter och sysslar således inte uteslutan- de med denna granskning. Problemet med de utdragna handläggningstiderna har påtalats internt till överförmyndarnämnden, som dock inte ansett att det föreligger behov av ytterligare resurser. Ärendet remitterades till och ytt- rande över handläggningstiderna för granskning av årsräkningar . kom in med ett remissvar och anförde följande. Handläggningen av årsräkningar tog att slutföra. 2007 övergick till att bli en politisk nämnd. gare hade det varit en ren tjänstemannanämnd. 2007 var Överförmyndar- nämndens ram 3 544 tkr. har nämnden, , fått ramtillskott. 2 012 /1 3:JO1 ram 2011 är 6 984 tkr och är den 7 054 tkr. har implementerat ett nytt verksam- hetssystem som kommer att medföra en effektivare hantering av ärendena och därmed tidsbesparingar. Likaså har det gjorts förändringar i hanteringen av ansökan om god man och förvaltare. Förändringarna innebär att tingsrätten numera får översänt ansökningarna och utreder ärendet; uppgifter som tidiga- re utförts av överförmyndarenhetens administratör. Förändringen har innebu- rit en kraftig avlastning på den del inom verksamheten som hanterar ansök- ningsdelen. Personalstyrkan har tillfälligt förstärkts med en ytterligare handläggare som granskar årsräkningar . Denna för- stärkning kommer att finnas kvar . Avsikten är att ytterliga- re förlänga anställningen till att omfatta del av 2012 om erforderliga ekono- miska medel finns, vilket är sannolikt. Nämndens uppfattning är att de ovan beskrivna åtgärderna innebär en vä- sentligt förbättrad situation och att handläggningstiden ska kunna kortas av- sevärt därigenom. anser inte att det förelig- ger behov av att tillföra ytterligare resurser. Följande kompletterande upplysningar inhämtades från nämndens ordförande . Granskningen av årsräkningarna för påbörjades 2011. Handläggningstiden beräknas uppgå och gransk- ningsarbetet förväntas således vara slutfört . Med hänsyn till att personalstyrkan nu har förstärkts kommer granskning av års- räkningar att ske parallellt . Nämndens ambition är att granskningen av årsräkningarna för ska vara slutförd /2013. yttrade sig över remissvaret. I ett beslut anförde JO följande. I 14 kap. 15 § första stycket stadgas att förordnade förmynda- re, gode män och förvaltare före i en årsräkning till över- förmyndaren ska redogöra för förvaltningen under föregående år av egendom som har stått under ställföreträdarens förvaltning. Överförmyndarens kontroll av årsräkningar är huvudmannens garanti för att dennes tillgångar används på ett sätt som är till fördel för honom eller henne. I vissa fall är det först genom granskning av årsräkningen som överförmyndaren kan upptäcka om ställföre- trädaren inte sköter sitt uppdrag. Det är bl.a. därför viktigt att årsräkningarna granskas inom rimlig tid. Av utredningen i ärendet framgår att handläggningstiden för nämndens granskning av årsräkningarna för uppgick . Vidare påbörjades granskningen av årsräkningarna för först och arbetet förväntas vara slutfört . Sådana hand- läggningstider är enligt min uppfattning helt oacceptabla. Det är vidare an- märkningsvärt att någon förbättring vad gäller handläggningstiderna ännu inte skett trots att problemen har uppmärksammats av vid två till- synsbesök . Snarare synes det som att läget efter det senaste 2 012 /1 3:JO1 tillsynsbesöket i viss utsträckning har förvärrats. Mot denna bakgrund känner jag oro över att nämnden inte anser att det finns behov av att tillföra ytterligare resurser för att på så sätt förkorta den förväntade orimligt långa handläggningstiden för granskning av årsräkningarna för . Sammanfattningsvis är jag mycket kritisk till överförmyndarnämndens handläggningstid för granskning av årsräkningar. Jag noterar emellertid att nämnden har vidtagit vissa åtgärder i syfte att förbättra handläggningstiden för granskning av kommande årsräkningar för och jag utgår från att dessa åtgärder får avsedd effekt. 2 012 /1 3:JO1 Offentlighet och sekretess samt yttrande- och tryckfrihet Kritik mot en psykiatrisk vårdinrättning för att den på begäran av polisen lämnat ut en patientjournal avseende en person som var målsägande i en förundersökning om hemfridsbrott, egenmäktigt förfarande och ofredande (Dnr 2152-2010) Under en förundersökning om hemfridsbrott, egenmäktigt förfarande och ofredande tog i län kontakt med Psykiatriska klini- ken i och begärde att få ett utdrag ur målsägandens, S.S., patient- journal. Kliniken lämnade ut de begärda handlingarna. I en anmälan till JO klagade . på att i hade lämnat ut hennes patientjournal till polisen. framförde även klagomål mot att en utredningsman vid Polismyndig- heten i län hade begärt ut journalen från kliniken. Anmälan i denna del har handlagts som ett särskilt ärende (JO:s dnr 433-2010). Ärendet avslu- tades genom beslut . Inledningsvis inhämtades handlingar från i län. , i län, anmodades därefter att in- komma med utredning och yttrande över vad som hade framförts i S.S:s an- mälan till JO såvitt avsåg . kompletterade sin anmälan. Av kompletteringen framgick bl.a. att hon hade gjort en polisanmälan mot för brott mot tystnads- plikt. Föredraganden inhämtade per telefon upplysningar från chefsåklagaren , , åklagarkammaren i . Lands- tingsstyrelsen upplystes om att styrelsen tills vidare inte skulle inkomma med remissvar, utan avvakta besked från JO angående ärendets fortsatta handlägg- ning. Efter att hade fattat beslut om att lägga ned förundersök- ningen rörande brott mot tystnadsplikt anmodades på nytt att inkomma med utredning och yttrande i enlighet med tidigare remiss. I sitt remissvar anförde bl.a. följande (åberopade bilagor har utelämnats). Till Vuxenpsykiatri Söder inkom via fax en begäran från Polis- myndigheten i län om utdrag ur sjukhusjournal ang. klaganden. 2 012 /1 3:JO1 reteraren vid kliniken, , hade kort kontaktats via telefon av polisen, som meddelade att klaganden var målsägande i ett ärende och att utredning pågick. Enligt sekreteraren visste polisen att klaganden varit i kontakt med psykiatrin. Polisen begärde att få utdrag ur patientjournalen avseende klaganden. Sekreteraren uppfattade situationen som akut och att utlämnande av handlingarna därför brådskade. Hon begärde en skriftlig begä- ran från polisen, som omgående faxade en sådan. Skrivelsen från polisen bifogas. översändes journalanteckningarna via fax till polismyn- digheten. Psykiatriklinikens dokumentation visar att tjänstgörande chefsöverläkare beslutade att journalanteckningarna skulle skrivas ut. Anteckningen avseende utskriftsbeslut bifogas. Beslu- tet framgår också av en journalanteckning som gjordes av överlä- kare med anledning av att modern till klaganden hade ringt angående sin dotter: har i början på faxats journalkopior till Närpolis []. Mamman uppger att [S.S.] var att betrakta som brottsoffer och menar att detta går utöver lagen. Har därför JO-anmält personal på kliniken som gjort detta. När jag går in och tittar närmare visar det sig att har godkänt detta förfarande. Får tas upp med chöl och verk- samhetschef. uppger att hon inte kan erinra sig ärendet. utredning visar att dokumentationen från tiden för utlämnandet är knapphändig då endast beslutet att skriva ut journalen har antecknats. Ut- ifrån tillgänglig dokumentation och lämnade uppgifter har det inte gått att med säkerhet klara ut vem som prövade polisens begäran. Utredningen visar vidare att kliniken ofta får begäran om utlämnande av journalkopior, att det är vedertaget att beslutsrätten gällande utlämnande av allmänna handlingar är delegerad från verksamhetschefen till chefsöverläkaren, att chefsöverläkaren ofta låter överläkaren göra prövningen och fatta beslut samt att klinikens vanliga rutiner för brådskande försändelser till myndigheter har varit att använda fax. Mottagaren ombeds alltid att bekräfta mottagandet. konstaterar att handläggningen av ärendet har brustit i flera avseenden. För det första är dokumentationen bristfällig då det inte tydligt framgår vem som gjort prövningen av begäran om utlämnande. Vidare strider beslutet mot reglerna om vad som får utlämnas till polismyndighet. I det ak- tuella fallet gällde polisärendet hemfridsbrott. Enligt gällande lagstiftning får uppgifter lämnas till polisen endast om misstanken angår begånget brott för vilket det inte är föreskrivet lindrigare straff än fängelse . Hemfrids- brott faller inte under denna kategori. Handlingarna i ärendet skulle sålunda inte ha lämnats ut. Slutligen kan sättet för utlämnande kritiseras då handling- arna sändes till polismyndigheten via fax vilket inte överensstämmer med regler för säker faxhantering. anser att det är beklagligt och oacceptabelt att handlingarna lämnades ut till polismyndigheten och att detta dessutom gjordes via fax på ett osäkert sätt. Att ärendet nu blivit föremål för JO:s granskning har aktuali- serat en översyn av de rutiner för prövning och utlämnande som tillämpas vid den aktuella kliniken. Angeläget är att för berörda verksamheter understryka betydelsen av och öka kompetensen om regelverket beträffande utlämnande av allmänna handlingar och om offentlighet och sekretess. kom- mer även fortsättningsvis att kontinuerligt informera och utbilda personal om tillämpningen av aktuellt regelverk. bereddes tillfälle att kommentera remissvaret. I ett beslut anförde JO följande. 2 012 /1 3:JO1 var målsägande i en förundersökning om hemfridsbrott, egenmäktigt förfarande och ofredande. Under förundersökningen skickade en utrednings- man vid i län en skrivelse till i . I skrivelsen anfördes bl.a. följande. Efter tel. samtal. Översänder härmed en begäran om utdrag ur sjukhusjournal ang. [S.S.] är Mä i ärende där hon anmäler sina grannar. Efter ett antal samtal från [S.S.] till polismyndigheten så kan antas att [S.S:s] psykiska hälsa inte är i ordning och att hon därmed tar polismyndigheten till hjälp för sina egna in- tressen, som kanske inte helt överensstämmer med verkligheten. För att, i den mån det går, kunna skapa sig en uppfattning om [S.S. ], och därmed kunna göra ett kvalitativt arbete söker jag biträde med utdrag ur ovan nämnd journal. Kliniken lämnade ut de begärda handlingarna till polisen. Inom hälso- och sjukvården råder en stark sekretess. Enligt 25 kap. 1 § of- fentlighets- och sekretesslagen (2009:400), OSL, gäller sekretess inom hälso- och sjukvården för uppgift om en enskilds hälsotillstånd eller andra personli- ga förhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående till denne lider men. De journalhandlingar som den lämnade ut till polisen innehåller uppgifter som omfattas av den s.k. hälso- och sjukvårdssekretessen. En uppgift för vilken sekretess gäller enligt OSL får inte röjas för enskilda eller för andra myndigheter, om inte annat anges i OSL eller förordning som OSL hänvisar till (8 kap. 1 § OSL). Av 10 kap. 23 § 1 OSL framgår att en uppgift som angår misstanke om brott och som är sekretessbelagd enligt 25 kap. 1 § samma lag får lämnas till polismyndighet om misstanken angår brott för vilket det inte är föreskrivet lindringare straff än fängelse . Det kan, enligt min mening, diskuteras om S.S:s, målsägandens, patient- journal över huvud taget kunde anses innehålla uppgifter som angår miss- tanke om brott. Jag finner dock inte skäl att ta ställning i den frågan eftersom en tillämpning av bestämmelsen i 10 kap. 23 § 1 OSL under alla förhållanden var utesluten på grund av att det lindrigaste föreskrivna straffet för såväl hem- fridsbrott som egenmäktigt förfarande och ofredande är böter. Brotten var alltså inte av sådan beskaffenhet att ett utlämnande kunde ske med stöd av den nämnda bestämmelsen. Inte heller var någon annan sekretessbrytande bestämmelse tillämplig. Det kan således konstateras att den lämnade ut sekre- tessbelagda uppgifter rörande S.S. Detta är givetvis allvarligt. Att utlämnandet skedde efter en begäran från polisen ändrar inte den bedömning- en. Vad som i övrigt har kommit fram föranleder inte något uttalande från min sida. Ärendet avslutas med den kritik som uttalats ovan. 2 012 /1 3:JO1 Kritik mot en tjänsteman inom för att hon i en djurskyddsanmälan till lämnade ut uppgifter rörande en person som hon arbetade hos (Dnr 900-2011) framförde i en anmälan till JO klagomål mot en tjänsteman inom hem- tjänsten (Vård och omsorg) i angående röjande av upp- gifter till i län i strid med gällande sekretessbestämmel- ser. I anmälan anfördes bl.a. följande. har insatser från i Lin- desbergs kommun. En anställd vid , J.L., har gjort en djurskydds- anmälan beträffande S.J:s djur till . I anmälan till har J.L. tagit upp S.J:s hemförhållanden och andra personliga uppgifter. Om- ständigheterna var inte sådana att J.L. hade rätt att lämna informationen till . Vissa handlingar inhämtades från , samt i län. Vidare inhämtades muntliga upplysningar och vissa handlingar från . anmodades att inkomma med utredning och yttrande över vad B.P. anfört i sin anmälan. I sitt remissvar anförde nämnden bl.a. följande. All personal som anställs, oavsett anställningsform, får information om gäl- lande lagstiftning kring tystnadsplikt och sekretess. Informationen ges även till praktikanter inom förvaltningen. För att tydliggöra att information har getts finns den även med på anställningsavtal som undertecknas av både ar- betstagare och arbetsgivare som en ibockningsbar ruta Den anställde har fått information om sekretess och tystnadsplikt. Diskussion angående tystnadsplikt och sekretess förs kontinuerligt i led- ningsgrupp för Vård och Omsorg samt på arbetsplatsmöten med personal. kontaktades enhetschefen för hemtjänst av personal från en hemtjänstgrupp då det kommit till deras kännedom att någon av personalen hade gjort en anmälan mot en brukares djurhållning. Brukaren misstänkte att hela personalgruppen stod bakom denna anmälan. Straxt därefter kontaktades enhetschef av en anställd J.L. som berättade att det var hon som gjort anmälan och att denna skett på grund av att hon ansåg att djuren vanvårdades. ansåg att hon gjort anmälan som privatperson och att hon inte gjort detta när hon var i tjänst. När denna kontakt togs med enhetschefen hade anmälan om vanvård av djur redan skett och det fanns ingen möjlighet för enhetschefen att påverka denna. Vid samtalet informerades J.L. att hon själv fick stå för vad hon gjort och ta de konsekvenser som eventuellt kunde uppstå, vilket J.L. var införstådd med avseende eventuellt brott mot tystnadsplikt/sekretess. 2 012 /1 3:JO1 kontaktades enhetschefen av en person från Katthem i . Denne berättade att på grund av en tidigare anmälan som gjorts, an- gående dålig djurhållning och vanvård, att de besökt brukarens hem och om- händertagit tre kattungar. Personen från Katthem i berättar vidare att J.L. i sin anmälan inte bara skrivit om vanvården av djuren utan även skrivit om hemsituation och brukaren i övrigt. På grund av detta ansåg personen att J.L. brustit i sekretes- sen och därför skulle denna göra en polisanmälan och även kontakta Social- styrelsen. Enhetschefen kontaktade J.L. för att informera J.L. om ovanstående anmälan till angående brott mot tystnads- plikt/sekretess. refererar till samtalet med enhetschefen och berättar vidare att hon aldrig berättat för brukaren att det var hon som gjort anmälan. Avdelningschefen för och Omsorg har haft samtal med berörd en- hetschef angående sekretesslagstiftningen. Det framkommer vid samtal att enhetschefen har mycket god kunskap i gällande lagstiftning och har adekvat utbildning för sitt uppdrag som enhetschef. För att än tydligare framhäva sekretessen i samband med anställning sam- arbetade socialförvaltningen och personalavdelningen kring informationsdo- kumentet om tystnadsplikt och sekretess och vissa redaktionella justeringar gjordes. Personalavdelningen reviderade även blanketten för anställningsavtal där man lade till den ibockningsbara rutan om att information om sekretess och tystnadsplikt har getts till anställd. fick socialnämnden beslut att ären- det avslutats. träffade avdelningschefen och enhetschefen . och informerade vad som hänt i ärendet. har inte blivit kontaktad av någon i ärendet. Den berörda brukaren har inte kontaktat socialförvaltningen i ärendet. Kontakten med socialförvaltningen, via enhetschefen, , har tagits av person från Katthem i . har inte fått nå- gon information om att personen från Katthem har fullmakt att företräda bru- karen i detta ärende. har inte fatt någon information om att polisanmälan gjorts i ärendet. kommenterade nämndens remissvar. I ett beslut anförde JO följande. Enligt 26 kap. 1 § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400), OSL, gäller sekretess inom för uppgift om en enskilds personliga förhållan- den, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående till denne lider men. Bundna av sekretessen enligt nämnda bestämmelse är, förutom den myn- dighet där uppgiften finns, personer som på grund av sin anställning eller uppdrag hos myndigheten, på grund av tjänsteplikt eller på annan liknande grund för det allmännas räkning deltar eller deltagit i myndighetens verksam- het och därvid fått kännedom om uppgiften (2 kap. 1 § OSL). En uppgift för vilken sekretess gäller enligt offentlighets- och sekretessla- gen får enligt 8 kap. 1 § OSL inte röjas för enskild eller för andra myndighe- 2 012 /1 3:JO1 ter, om inte annat anges i offentlighets- och sekretesslagen eller i lag eller förordning som lagen hänvisar till. I 10 kap. OSL finns sekretessbrytande bestämmelser och bestämmelser om undantag från sekretess. Bestämmelserna ger dock inte någon möjlighet att bryta socialtjänstsekretessen i 26 kap. 1 § OSL i syfte att få en tillsynsmyn- dighet att ingripa mot ett djurskyddsproblem. Frågan om sekretessbrytande bestämmelser vid anmälning av djurskydds- problem till kontrollmyndighet har behandlats av i betänkandet Ny djurskyddslag, SOU 2011:75. I betänkandet har föreslagits bl.a. att en ny sekretessbrytande regel införs i 10 kap. OSL enligt vilken per- sonal inom bl.a. ska ha möjlighet att lämna uppgift till kon- trollmyndigheten i tydliga fall av vanvård eller misshandel av djur samt i situationer där djur uppenbart visar sjukdomssymtom. Betänkandet remissbe- handlas . Av utredningen framgår bl.a. följande. i län mottog en anonym anmälan som gällde förhållandena för S.J:s djur. Anmälan innehöll också andra uppgifter, som rörde S.J:s personliga förhållanden. Vid ett telefonsamtal uppgav J.L., som arbetade som hemtjänstassistent hos S.J., för att det var hon som hade gjort anmälan. , som tidigare hade granskat djurhållningen på S.J:s gård , genomförde en kontroll enligt djurskyddslagen (1988:534). förelades att vidta åtgärder för att komma till rätta med vissa brister. har polisanmält J.L. för bl.a. brott mot tystnadsplikt. Åklagare vid åklagarkammaren i , , beslutade att inte inleda en förundersökning. Beslutet motiverades med att det anmälda förfarandet inte var brottsligt (ärende AM-78867-11). För egen del gör jag följande bedömning. De uppgifter som J.L. lämnade till avsåg i huvudsak förhållandena för S.J:s djur och J.L:s oro för deras välbefinnande. Till stor del rörde anmälan förhållanden som kunde iakttas av personer som passerade fastigheten. Vidare hade i tiden före J.L:s anmälan kontrollerat S.J:s djurhållning och därvid funnit att brister förelåg. Mycket av det som togs upp i anmälan hade alltså tidigare kommit till kännedom. Jag har mot den bakgrun- den inte funnit anledning att inleda en förundersökning beträffande brott mot tystnadsplikt. Min uppfattning är dock att vissa av uppgifterna i anmälan omfattades av sekretess.