frsrdg · GZ04RB1 · 2012-01-01 00:00:00 — direktion bedömde att den svagare konjunkturutvecklingen och det lägre inflationstrycket motiverade att lämna reporäntan oförändrad på . Dessutom ansåg direktionen att en oförändrad reporänta en bit in på 2012, som därefter skulle höjas gradvis till , skulle leda till att KPIF-inflationen stabiliseras och resursutnyttjandet kring en normal nivå mot slutet av prognosperioden. Vice riksbankschef och vice riksbankschef reserverade sig mot beslutet att lämna reporäntan oförändrad och mot reporäntebanan i den penningpolitiska rapporten. De förordade att räntan skulle sänkas till . De förordade också en lägre räntebana som skulle ligga på från och med till och med , och sedan stiga till strax vid slutet av prognosperioden. Detta motiverades av deras bedömning att rapportens prognoser för utländska styrräntor och svenskt resursutnyttjande båda var för höga. Denna räntebana skulle då leda till en KPIF-inflation och en snabbare minskning av arbetslösheten mot en långsiktigt hållbar nivå. Reporäntan sänktes till Oron för den statsfinansiella utvecklingen i euroområdet var fortsatt stor och de globala tillväxtutsikterna bedömdes ha försämrats ytterligare. Det var framför allt konjunkturutsikterna för euroområdet som blev sämre jämfört med prognosen i den penningpolitiska rapporten . Läget i såg däremot något ljusare ut på kort sikt, men även den amerikanska tillväxten bedömdes på bli negativt påverkad av de sämre tillväxtutsikterna i . förväntades tillväxtekonomierna fortsätta att växa i relativt god takt. Tillväxten i världen som helhet beräknades bli något lägre jämfört med bedömningen . De sämre tillväxtutsikterna bidrog till att de finansiella marknaderna i än högre utsträckning började ifrågasätta betalningsförmågan hos andra statsfinansiellt svaga länder i euroområdet än de värst drabbade. Räntorna på italienska och spanska statsobligationer steg till historiskt höga nivåer, trots fortsatta stödköp från (). Osäkerheten ledde också till volatila börskurser och ökad pessimism bland hushåll och företag i . Bankerna i flera europeiska länder hade dessutom problem med kapitaltäckning och finansiering, vilket riskerade att leda till sämre tillgång till krediter för hushåll och företag i dessa länder. presenterades inom EU en ny plan för att strama upp den ekonomisk-politiska styrningen i unionen. beslutade om ett initiativ om att tillföra ytterligare medel till () för att förbättra fondens möjligheter att på kort sikt ge stöd till de euroländer som befann sig i en krissituation (initiativet beskrivs närmare i rutan Internationellt arbete i avsnittet Ett säkert och effektivt betalningsväsende). för det penningpolitiska mötet var det dock fortfarande oklart hur de aviserade åtgärderna skulle utformas och vilka effekter dessa skulle få. prognoser förutsatte att de mest akuta problemen i euroområdet skulle lösas på ett ordnat sätt och att problemen i de större inte skulle eskalera. bedömde också att finanspolitiken i flera länder skulle bli mer åtstramande än vad tidigare hade räknat med. Bland annat hade , och aviserat nya besparingsåtgärder som skulle vidtas . Inflationen i euroområdet var fortsatt hög och låg kvar på . Den förväntades minska under 20122014 i takt med att effekten av de högre energipriserna tidigare skulle avta och till följd av att resursutnyttjandet skulle bli lägre. Nationalräkenskaperna visade på en oväntat stark tillväxt i . Jämfört med ökade BNP . Till den starka BNP-utvecklingen bidrog en kraftig tillväxt i exporten som importen var svag. Även om BNP-utfallet var starkare än räknat med, fanns tydliga tecken på att tillväxten bromsade in kraftigt . Fallande orderingång för svensk exportindustri pekade på att exporten skulle påverkas negativt av den lägre efterfrågan från omvärlden. Hushållen hade redan hållit tillbaka sin konsumtion väsentligt . Deras förtroende för den ekonomiska utvecklingen var lågt och de förväntades fortsätta att konsumera återhållsamt och behålla sitt sparande på en hög nivå. Även tillväxten i företagens investeringar dämpades mer än vad hade räknat med. I och med att exportkonjunkturen försvagades och investeringarna sköts fram i tiden bedömde att investeringstakten 20122013 skulle bli lägre jämfört med prognosen . Den sämre konjunkturutvecklingen påverkade också den svenska arbetsmarknaden. Det blev allt tydligare att den förbättring av arbetsmarknadsläget som pågått hade kommit av sig. Arbetslösheten förväntades därför stiga något . bedömde således att resursutnyttjandet skulle normaliseras i en långsammare takt än vad man räknat med . Inflationen blev lägre än förväntat. Den årliga ökningstakten i KPIF var , och rensat för energipriser var ökningstakten i KPIF . Även KPI-inflationen hade minskat snabbare än vad bedömde . uppgick den till . Nedgången i inflationen var bred och inte koncentrerad till någon enskild varu- eller tjänstegrupp. Därtill bidrog en svagare inhemsk efterfrågan och en låg omvärldsinflation till att ytterligare justerade ned sin bedömning av inflationen . Mot bakgrund av ett lägre inflationstryck, en försämrad omvärldsutveckling och en försvagad inhemsk konjunkturutveckling beslutade direktion att sänka reporäntan till . Prognosen för reporäntan justerades ned. Enligt prognos förväntades oron för den statsfinansiella situationen i flera länder avta och förtroendet hos svenska hushåll och företag gradvis återvända, vilket tillsammans med den expansiva penningpolitiken skulle bidra till att resursutnyttjandet och inflationstrycket successivt skulle stiga. Därför skulle en reporänta som gradvis höjs upp mot enligt direktionens bedömning stabilisera inflationen kring målet på och resursutnyttjandet kring en normal nivå . Vice riksbankscheferna reserverade sig mot beslutet att sänka reporäntan till och mot räntebanan i den penningpolitiska uppföljningen. De förordade i stället en sänkning av reporäntan till och en lägre räntebana som skulle ligga på från och med till och med tredje kvartalet 2013, och sedan stiga till strax vid slutet av prognosperioden. Detta motiverades av deras bedömning att den penningpolitiska uppföljningens prognoser för utländska styrräntor och svenskt resursutnyttjande båda var för höga. Deras räntebana skulle då leda till en KPIF-inflation och en snabbare minskning av arbetslösheten mot en långsiktigt hållbar nivå. forskning 2011 Syftet med forskning är att ta fram modeller och verktyg för de analyser som direktionen behöver för att kunna fatta sina beslut. De forskare som är anställda på arbetar också som interna rådgivare vid bankens analysarbete. Forskningen ökar därmed möjligheter att möta de utmaningar som uppstår i arbetet med att hålla inflationen låg och stabil och att värna om den finansiella stabiliteten. forskning är främst inriktad på områden som har direkt betydelse för bankens verksamhet, exempelvis penningpolitik, bankväsende och finansiella marknader. I verksamheten ingår även att utveckla analysmetoder. Resultaten av forskning publiceras i internationella vetenskapliga tidskrifter. Detta säkrar att forskningens kvalitet blir utvärderad på ett objektivt sätt enligt internationella normer. Forskningens resultat sprids också genom presentationer vid andra centralbanker och universitet samt på vetenskapliga konferenser. Insikterna från forskningen sammanfattas även genom artiklar i och valutapolitik. accepterades ett tiotal artiklar baserade på forskning för publicering i ledande tidskrifter. Till exempel dokumenterades den centrala penningpolitiska analysmodellen på i , i en artikel som visar att finansiella drivkrafter har varit betydelsefulla för variationen i konjunkturcykel. En annan artikel, som publicerades i , bidrar till att förklara den stora variationen i aktieavkastningar. En artikel som kommer att publiceras i visar med utgångspunkt i svenska förhållanden att förväntningar om företagets framtida marginalkostnader påverkar prissättningsbeslutet , vilket är av direkt betydelse för arbetet med inflationsprognoser. Slutligen visar en artikel som ska publiceras i att svenska hushåll minskar sitt innehav av aktier och aktiefonder när variationen i arbetsinkomst från en tidsperiod till en annan ökar, vilket är i överensstämmelse med vad teoretiska modeller förutspår. anordnade bland annat en konferens kring informationshantering och förväntningars betydelse för hur ekonomin fungerar. På konferensen diskuterade ledande forskare hur ekonomiska modeller kan ta hänsyn till dessa faktorer och vilka konsekvenser det i sin tur har för centralbankernas analys av ekonomin. En av deltagarna var professor . , en av årets mottagare av i ekonomisk vetenskap till minne (se avsnittet riksbanks pris i ekonomisk vetenskap till minne 2011). Han presenterade en uppsats som beskriver hur självuppfyllande förväntningar kan leda till ohållbara förlopp med stigande tillgångspriser om ekonomiska aktörer har olika förväntningar om den ekonomiska politiken, och hur en centralbank kan agera för att minska sannolikheten för att sådana problem ska uppstå. Uppföljning penningpolitik utvärderas av finansutskott. Till denna utvärdering sammanställer en skriftlig redogörelse Underlag för utvärdering av penningpolitiken som publiceras efter den första penningpolitiska rapporten för året. Redogörelsen kommer att överlämnas till . Inflationen 2011 steg inflationen mätt med KPI relativt snabbt till följd av både ett högre ränteläge och högre energipriser. KPI fortsatte av samma skäl att stiga , men uppgången motverkades då något av en starkare växelkurs för kronan. kulminerade inflationen mätt med KPI på (se diagram 7). ökade dock priserna på både varor och tjänster i betydligt långsammare takt och KPI-inflationen sjönk tillbaka. KPI, KPIF och KPIF exklusive energi, årlig procentuell förändring -2 -1 0 1 2 3 4 5 2005 2006 2007 2008 2009 2010 2011 KPI KPIF KPIF exklusive energi Källa: SCB. I genomsnitt uppgick KPI-inflationen till , vilket kan jämföras 2010 (se tabell 1). Mätt med KPIF, det vill säga KPI med fast bostadsränta, var inflationen . KPIF exklusive energipriser steg 2011. Jämförelse mellan olika inflationsmått, årlig procentuell förändring 2009 2010 2011 KPI 0,5 1,2 3,0 KPIF 1,7 2,0 1,4 KPIF exklusive energi 2,1 1,5 1,0 Källa: SCB. Realekonomisk utveckling ökade BNP enligt prognos . Ökningen var något mindre än året innan då BNP steg (se diagram 8). Uppgången var bred och berodde dels på att exporten ökade, dels på att den inhemska efterfrågan var stark. Både konsumtion och investeringar steg. Liksom 2010 var BNP-tillväxten starkare i än i många andra länder. Denna utveckling gynnades av att hade relativt goda statsfinanser som innebar att det inte fanns behov av finanspolitiska åtstramningar. Dessutom var efterfrågan på svenska exportvaror stor som inte drabbades av negativa effekter från en vikande bostadsmarknad så som det hade skett i ett antal andra länder. fanns det dock tydliga tecken på att tillväxten bromsat in kraftigt, bland annat till följd av minskad efterfrågan på svenska exportvaror. BNP i , årlig procentuell förändring -6 -4 -2 0 2 4 6 8 2000 2001 2002 2003 2004 2005 2006 2007 2008 2009 2010 2011 Den streckade stapeln avser prognos från PPU . Källor: SCB och . Arbetsmarknaden fortsatte att utvecklas starkt . Det antal arbetstillfällen som förlorade under krisen hade mer än återhämtats. Efterfrågan på arbetskraft var god och såväl antalet sysselsatta som antalet personer i arbetskraften steg. Arbetslösheten fortsatte att minska (se diagram 9). Den svagare konjunkturutvecklingen medförde dock att förbättringen på arbetsmarknaden stannade upp. Arbetslösheten i , procent av arbetskraften, säsongsrensade data 0 2 4 6 8 10 12 1980 1985 1990 1995 2000 2005 2010 Arbetslöshet, Arbetslöshet, 15-74 år Den streckade linjen avser prognos från PPU . Källor: SCB och . Som ett sammanfattande mått på utvecklingen av realekonomin används ofta något mått på resursutnyttjandet. Det finns dock inget entydigt sätt att mäta detta, och använder ett antal olika indikatorer för att bedöma resursutnyttjandet. Exempel på sådana mått är BNP-gapet och timgapet, som mäter BNP:s och de arbetade timmarnas procentuella avvikelser från sina respektive potentiella nivåer (se diagram 10). Om respektive mått är positivt, det vill säga om BNP och de arbetade timmarna ligger över sina potentiella nivåer, betyder det att aktivitetsnivån i ekonomin är hög och att resurserna i ekonomin används i högre utsträckning än normalt. Motsatsen gäller när måtten är negativa. Enligt båda dessa mått var resursutnyttjandet i genomsnitt något lägre än normalt . BNP- och timgap, procent -8 -6 -4 -2 0 2 4 1995 1997 1999 2001 2003 2005 2007 2009 2011 2013 Timgap BNP-gap Anm. BNP-gap avser BNP:s avvikelse från sin trend beräknad med hjälp av en produktionsfunktionsansats. Timgap avser skillnaden mellan det faktiska antalet arbetade timmar och bedömning av trenden för arbetade timmar. De streckade linjerna avser prognos från PPU . Källor: SCB och . Statistik Enligt riksbankslagen ska löpande offentliggöra statistiska uppgifter om valuta- och kreditförhållanden. Detta innebär att ansvarar för statistik som rör betalningsbalansen, finansmarknaden, omsättningen på penning- och obligationsmarknaden samt räntor och valutor. Statistiken över såväl finansmarknaden som betalningsbalansen produceras och publiceras på uppdrag av (). ansvarar dock för statistikens kvalitet, innehåll och utveckling. samlar in och publicerar daglig omsättningsstatistik från primära penningpolitiska motparter och från motparter i valutatransaktioner. Därutöver sammanställs och publiceras räntor och valutor på webbplats. fortsatte arbetet med en satsning för att förbättra statistiken inom värdepappersområdet mot bakgrund av erfarenheterna från finanskrisen. trädde en lagändring i kraft som i enlighet med framställning till ger rätten att samla in uppgifter om värdepapper från svenska emittenter. Lagändringen gör det möjligt för att bättre följa och analysera värdepappersfinansieringen hos såväl banker som icke-finansiella företag och på så sätt utveckla analysen av stabiliteten i det finansiella systemet. ingick också ett avtal med SCB som innebär att SCB på uppdrag ska bygga upp en svensk värdepappersdatabas. Databasen ska användas för att producera statistik över den svenska värdepappersmarknaden. Därmed kommer att kunna åtgärda informationsbrister som uppdagades under finanskrisen och få tillgång till viktig statistik för analys av utvecklingen på finansiella marknader. Som ett första steg i att skapa den svenska värdepappersdatabasen fortsatte att utveckla ett system för att ta emot och lagra leveranser från Euroclear som gäller svenska värdepapper emitterade i . Mot bakgrund av de slutsatser som presenterades i samband med utredningen om risker på den svenska bostadsmarknaden bedömde att analysen inom områdena penningpolitik och finansiell stabilitet behöver förstärkas även genom bättre tillgång till information om hushållens tillgångar och skulder. Därför beslutade direktionen att tillsätta en utredning om att bygga upp en finansiell mikrodatabas som samlar sådan detaljerad information om hushåll och företag. Utredningen, som ska bedrivas i samverkan med andra myndigheter, ska lägga fram sitt förslag . beslutade direktionen även att ska delta i ett arbete som bedrivs gemensamt med och för att säkerställa uppgiftsinsamling och produktion av finansiell statistik. Beslutet följer förslag av en extern utredningsgrupp som på gemensamt uppdrag av och avlämnade rapporten uppgiftsinsamling för övervakning, tillsyn och statistik. I rapporten lämnar utredningsgruppen förslag på hur man kan tillgodose det växande behovet av finansiell information hos de båda myndigheterna och hur insamlingen av sådan information bör organiseras på ett effektivt sätt i förhållande till reglerna om sekretess med mera. fortsatte dessutom arbetet med att anpassa statistiken till kommande förändringar i den internationella standarden för betalningsbalansen. bedriver projektet i samarbete med SCB. Arbetet harmoniseras också inom EU och dess resultat ska börja tillämpas . Även det interna arbetet med utvecklingen av ett sammanhållet system för statistik och prognoser för policyarbete fortsatte enligt plan. Syftet med systemet är att öka både säkerheten och kvaliteten i statistikhantering. Systemet benämns Databiblioteket i och ska börja användas i det penningpolitiska arbetet . Ett säkert och effektivt betalningsväsende ETT SäKERT OCH EFFEKTIVT BETALNINGSVäSENDE 2011/12:RB1 2011/12:RB1 ETT SäKERT OCH EFFEKTIVT BETALNINGSVäSENDE arbete med att främja ett säkert och effektivt betalningsväsende präglades fortfarande av efterverkningarna av den internationella finansiella krisen som drabbade och av oro på de finansiella marknaderna som följde av statsfinansiella problem i flera länder. deltog dessutom i ett fortsatt reformarbete kring det framtida finansiella regelverket. Därutöver utredde principerna för regler som gäller för säkerheter vid krediter i RIX-systemet med hänsyn till erfarenheterna av finanskrisen och de nya internationella bankregleringarna. Arbetet med att utveckla en ny sedel- och myntserie gick in i ett nytt skede i och med att tog flera beslut om den konstnärliga och den tekniska utformningen av de nya sedlarna och mynten. har fått i uppdrag av att främja ett säkert och effektivt betalningsväsende. Uppdraget har enligt tolkning en vid innebörd och omfattar i praktiken ett ansvar för att främja stabiliteten i det finansiella systemet. Detta ansvar delar med , Riksgälden och regeringen genom . Alla dessa myndigheter har olika roller i arbetet med finansiell stabilitet. Deras ansvarsfördelning och mandat var föremål för utredning. Det finansiella systemet består av aktörer (exempelvis banker) och marknadsplatser där aktörerna verkar, finansiella marknader, infrastruktur som möjliggör betalningar och utbyten av värdepapper samt ett regelverk i form av lagstiftning, regleringar och andra normer. Systemets grundläggande funktioner är att förmedla betalningar, omvandla sparande till finansiering (kapitalförsörjning) och hantera risker. praktiska arbete inom ramen för uppdraget omfattar ett flertal olika deluppgifter. En deluppgift är att verka förebyggande för att minska sannolikheten för att en finansiell kris uppstår. En annan deluppgift är att ha beredskap för att kunna hantera en kris om en sådan trots allt uppstår. har också ansvaret för att ge ut sedlar och mynt. tillhandahåller dessutom ett system för betalningar i svenska kronor mellan bankerna, det så kallade RIX-systemet (se figur 1). arbete för att främja ett säkert och effektivt betalningsväsende Löpande analysera och övervaka utvecklingen såväl i det finansiella systemet som i ekonomin i övrigt samt sprida information och kunskap om resultaten av detta arbete Förebygga hot mot den finansiella stabiliteten genom att informera och varna för risker som byggs upp Påverka det finansiella regelverket så att det bidrar till stabilitet och effektivitet Krishantering Hantera en finansiell kris om en sådan uppstår, till exempel genom att vid behov på olika sätt tillföra likviditet till det finansiella systemet Operativa uppgifter Ge ut sedlar och mynt Tillhandahålla ett centralt betalningssystem som banker och andra aktörer kan använda för att göra stora betalningar Finansiell stabilitet har valt att definiera finansiell stabilitet som att det finansiella systemet kan upprätthålla sina grundläggande funktioner och dessutom har motståndskraft mot störningar som hotar dessa funktioner. strävar efter att förebygga hot mot den finansiella stabiliteten genom att löpande följa utvecklingen i det finansiella systemet och i ekonomin i övrigt samt genom att informera om och varna för risker som byggs upp. Målet är att förmå banker och andra aktörer på de finansiella marknaderna att uppmärksamma och åtgärda de risker som identifieras. Om en finansiell kris trots allt uppstår har olika möjligheter att hantera denna och kan vid behov snabbt tillföra pengar till det finansiella systemet. och finansiell stabilitet under normala förhållanden En viktig del i förebyggande arbete med finansiell stabilitet är att löpande följa utvecklingen i det finansiella systemet och i ekonomin i övrigt samt att informera om och varna för risker som byggs upp. De fyra stora bankkoncernerna i står i fokus för övervakning då de spelar en central roll för betalningsförmedling och kreditförsörjning. bevakar även de svenska och de internationella finansiella marknaderna eftersom bankerna är beroende av dessa för att finansiera sig och för att hantera risker. En annan viktig del i löpande analys är att följa utvecklingen bland bankernas låntagare, i och utomlands, eftersom krediter ofta utgör en potentiell källa till stora förluster. Dessutom övervakar den finansiella infrastrukturen med utgångspunkt i de delar som är väsentliga för att de finansiella marknaderna och allmänhetens betalningar ska fungera väl. I det förebyggande arbetet spelar informationsutbyte med aktörerna i det finansiella systemet en viktig roll. påverkar också utformningen av lagar och regler för tillsyn och krishantering genom att svara på remisser och konsultationer samt genom att delta aktivt i arbetet i flera internationella organisationer. Det internationella samarbetet är viktigt inte minst för att kontinuerligt anpassa och förstärka formerna för samordnad övervakning och tillsyn mellan nationella myndigheter. Riksbankslagen ger inga tvingande verktyg i det förebyggande arbetet för att påverka aktörerna i det finansiella systemet. verkar i stället i första hand genom att offentligt och i dialog med aktörerna i det finansiella systemet uppmärksamma på och varna för risker och händelser som kan innebära hot mot den finansiella stabiliteten. rekommenderar exempelvis aktörerna i det finansiella systemet att vidta åtgärder för att minska riskerna i systemet. strävar efter att vara så öppen, tydlig och förutsägbar som möjligt i sin kommunikation om den finansiella stabiliteten. kommunicerar sin syn på den finansiella stabiliteten på flera olika sätt. Bland annat publicerar rapporten stabilitet där direktionen presenterar sin bedömning av de stora bankernas motståndskraft mot oväntade händelser och lyfter fram potentiella risker mot den finansiella stabiliteten. Därutöver utvärderar den finansiella infrastrukturen i och publicerar resultaten av dessa utvärderingar i separata publikationer. bedömningar presenteras vidare i tal och i andra publikationer. beskriver det finansiella systemet, hur det är uppbyggt och vilka aktörer som verkar i detta i publikationen Den svenska finansmarknaden. och finansiell stabilitet under en kris Det finansiella systemets aktörer är starkt sammanlänkade. Detta innebär att ett problem som uppstår i en bank snabbt kan spridas i systemet. Det beror på att bankerna ofta lånar av varandra, lånar ut till samma grupper av låntagare, är beroende av samma finansiella marknader och använder samma infrastruktur. De är också utsatta för samma typ av störningar. Den ökade globaliseringen innebär dessutom att förtroende- och likviditetskriser som drabbar banker i omvärlden också snabbt kan sprida sig till de svenska bankerna. Om en finansiell kris inträffar delar , , och Riksgälden ansvaret för att hantera krisen på ett sätt som minimerar de samhällsekonomiska kostnaderna. krishantering kan delas in i tre huvudsakliga moment: tillförsel av likviditet till det finansiella systemet, kommunikation av bedömningar och samarbete med myndigheter i och utlandet. upprätthåller likviditeten i det finansiella systemet genom att erbjuda systemets aktörer kortfristig finansiering i svenska kronor. Under vissa omständigheter kan också erbjuda lån i annan valuta. kan ge likviditetsstöd till enskilda institut på särskilda villkor. Sådant likviditetsstöd syftar till att förhindra att en bank tvingas ställa in sina betalningar och att detta får konsekvenser för det finansiella systemet i sin helhet.