frsrdg · H004JO1 · 2012-11-07 00:00:00 — att exempelvis universitetslärare hänvisas till att undervisa på ett annat språk än sitt modersmål, med risk för att lärarens peda- gogiska kapacitet begränsas. Ett av syftena med språklagen är att motverka effekter av detta slag, vilket bl.a. kommer till uttryck i den bestämmelse som anger att myndigheter ska se till att svensk terminologi inom olika fackområ- den finns tillgänglig, används och utvecklas (12 §). Det står klart att krav på svensk språkanvändning i vetenskapliga sammanhang kan vara till hinder för det internationella utbyte som forskningen överlag är helt beroende av. Förarbetena andas som framgått förståelse för synpunkter av det slaget och det är tydligt att lagstiftaren vill se svensk forskning som en del i det internationella forskningssamfundet. Det är således fråga om intressen som löper uppenbar risk att komma i konflikt med varandra och som på ett så konstruktivt sätt som möjligt får lov att sammanjämkas. Eftersom det i lagstiftningen saknas särskilda regler för forskningsområdet måste utgångspunkten därvid vara de rättsregler som uppställts i språklagen, inklusive de principer som i enlighet med vad som redovisats ovan kan utlä- sas ur lagstiftningen. Merparten av verksamheten inom universitets- och forskningsvärlden så- som utförandet av undervisning och forskning hör inte till det s.k. kärnom- rådet. Av språklagen följer således inte för att ta några självklara exempel 2 012 /1 3:JO1 att undervisning alltid ska ske på svenska eller att utländsk kurslitteratur inte skulle få förekomma. Men den centrala förvaltningen hör till kärnområdet. Av språklagen och av det som uttalats i dess förarbeten måste anses följa att före- skrifter, beslut, protokoll, diarier, verksamhetsberättelser och annan doku- mentation som myndigheterna inom utbildnings- och forskningssektorerna förvaltningsrättsligt är skyldiga att upprätta utförs på svenska. De behov som kan finnas av att sådana framställningar finns tillgängliga på andra språk får, som framgått ovan, tillgodoses genom översättning från de svenska origina- len. Även den service som en myndighet enligt förvaltningslagen ska ge mås- te tillhandahållas på svenska. En myndighets beslut om fördelning av anslag till enskilda forskare utgör myndighetsutövning. Svenska måste användas vid handläggningen av och beslut i sådana ärenden. Inget synes däremot hindra att engelska är arbets- språk vid den vetenskapliga granskningen av ansökningar; det måste vara just en sådan situation där det kan vara sakligt motiverat att inom en myndighets verksamhet tillåta ett annat språk än svenska. Det gäller dock bara då detta är nödvändigt. Om engelska är språket vid den vetenskapliga utvärderingen av en an- slagsansökan ligger det vidare nära till hands att begära att sökanden i de vetenskapliga delarna beskriver sitt forskningsprojekt och sina meriter på engelska. Att uppställa krav av det slaget var emellertid otillåtet redan enligt de regler som tidigare gällde, såvida det inte fanns författningsstöd. Den nu- mera införda språklagen är inte avsedd att medföra några lättnader i det hän- seendet, snarare tvärtom. En svensk myndighet med uppgift att fördela forsk- ningsanslag kan således inte lagligen kräva att en ansökan helt eller delvis är författad på engelska. I det sammanhanget bör även beaktas vad som i förar- betena uttalades om den enskilde forskarens fristående ställning och rätt att själv avgöra vilket språk som används i olika sammanhang inom forskningen. Av det sagda följer självfallet också att den som använt svenska inte på grund härav får utsättas för diskriminering, på sådant sätt att ansökan hand- läggs så att sökandens chanser att erhålla anslag försämras. Vid behov åligger det anslagsmyndigheten att översätta hela eller delar av ansökan. I propositionen anges att regeringen överväger ändringar i lagstiftningen för att förtydliga möjligheten att använda andra språk än svenska inom forskning och högre utbildning (a. prop. s. 16). Enligt vad JO inhämtat föreligger dock inga omedelbara planer på författningsändringar. Lagstiftaren torde vid språklagens införande ha underskattat vikten av rättslig vägledning för hur konflikter mellan den nya lagen och forskningens behov ska lösas. Kan ett statligt universitet uppställa krav på att ansökningar om anställning och befordran ska vara skrivna på engelska? I förarbetena till språklagen anges, som redovisats ovan, att kommunikation med myndigheterna alltid kan ske på svenska och att en enskild ska kunna utgå från att han eller hon vid kontakter med myndigheter alltid har möjlighet att kommunicera muntligt och skriftligt på svenska. Redan härav följer enligt min mening att den som vill ansöka om anställning eller befordran vid ett statligt universitet har rätt att skriva sin ansökan på svenska. Till detta kommer att ett beslut av en statlig myndighet att anställa en person betraktas som myndighetsutövning gentemot den personen och de andra sökandena (se 2 012 /1 3:JO1 SOU 2005:115 s. 57 och /, Förvaltningslagen med kom- mentarer, tredje upplagan, s. 27 f.). Även ett befordringsärende vid ett statligt universitet måste anses innefatta moment av myndighetsutövning mot en- skild. Svenska måste användas vid handläggningen av och beslut i sådana ärenden. Det synes däremot inte finnas något hinder mot att engelska används vid t.ex. inhämtande av sakkunnigbedömning om sökandes skicklighet, under förutsättning att detta anses nödvändigt. Med hänsyn till den ökade internationalisering som skett av den svenska högskoleutbildningen har jag i och för sig förståelse för att det i många fall kan finnas stora fördelar med att en sökande skriver sin ansökan på engelska. Att uppställa krav på att så ska ske är emellertid inte tillåtet enligt språklagen. Ett svenskt statligt universitet kan således inte lagligen kräva att ansökningar om anställning och befordran ska vara författade på engelska. Jag är därför kritisk till att det förekommer att svenska universitet anger att ansökningar om anställning och befordran ska vara skrivna på engelska. Att vissa universitet, trots att ett sådant krav har uppställts, beaktar ansökningar som är skrivna på svenska ändrar inte den bedömningen. I förarbetena till språklagen anges att regeringen överväger ändringar i bl.a. högskoleförordningen för att förtydliga möjligheten att använda andra språk än svenska inom forskning och högre utbildning (a. prop. s. 16). Vad som har kommit fram i detta ärende ger mig därför skäl att översända en ko- pia av mitt beslut till , Utbildnings- och Kulturdepartemen- ten. Med de ovan gjorda uttalandena avslutas ärendet. Ett politiskt partis ungdomsförbund förbjöds att sprida ett flygblad under en informationsdag i en gymnasieskola; fråga bl.a. om skolans agerande stått i strid med objektivitetsprincipen i 1 kap. 9 § regeringsformen (Dnr 5142-2010) Beslutet i korthet: En gymnasieskola förbjöd ett politiskt partis ungdomsför- bund att under en informationsdag i skolan sprida ett flygblad. Beslutet moti- verades med att budskapet i skriften stod i strid med skolans värdegrund samt att spridningen inte var möjlig av ordningsskäl. Av utredningen i ärendet framgår att skolan förhandsgranskat de skrifter som de deltagande partierna avsåg att sprida under informationsdagen. Skolans agerande bedöms stå i strid med objektivitetsprincipen i 1 kap. 9 § regeringsformen. Skolan kritise- ras såväl för beslutet att förbjuda spridningen av flygbladet som för rutinen att förhandsgranska material. framförde i en anmälan till JO klagomål mot i . Han anförde bl.a. följande. Vid anordnande av bokbord förbjöd skolan Sverigedemokratisk Ungdom Väst 2 012 /1 3:JO1 (SDU Väst) att sprida ett flygblad som rörde islam. Enligt skolans företrädare stred budskapet mot skolans värdegrund. Inledningsvis inhämtades det aktuella flygbladet från SDU:s webbsida. i anmodades härefter att göra en utredning och inkomma med yttrande över vad G.K. anfört i sin anmälan. Yttrandet skulle avges med särskilt beaktande av bestämmelserna i 1 kap. 2 § andra stycket och 5 § tryckfrihetsförordningen, TF. I ett remissvar anförde nämnden bl.a. följande. Utredning och yttrande över anmälan Av anmälan framgår att den före detta verksamhetschefen för gymnasiet har förbjudit anmälaren och andra företrädare för att sprida ett flygblad i skolan . Den före detta verksam- hetschefen arbetar fortfarande i förvaltningen, och utredningen utgår från hans uppfattning av vad som ägde rum den aktuella dagen. Verksamhetsche- fens bild av det som ska ha orsakat anmälan till JO återges under denna rubrik i det följande. Inför valrörelsen diskuterade skol- ledning hur man skulle agera för att uppnå en bred och allsidig politisk infor- mation till eleverna. var det viktigt för skolledningen att alla elever skulle känna sig trygga när de vistades i skolan. Skolledningen beslöt därför att all politisk information, oavsett partitillhö- righet, skulle erbjudas ske med iakttagande av följande regler: Politiskt parti/ungdomsförbund som är representerade i stads kommunfullmäktige, regionfullmäktige och riksdag är välkomna. All politisk information ska ske vid bokbordet, som ställs upp i skolans entréhall, och till vilket eleverna själva kan välja om de vill gå eller inte. Maximalt får högst två representanter från respektive par- ti/ungdomsförbund finnas i skolan och de ska vara vid bokbor- den . Alla partier/ungdomsförbund som anmäler intresse ska innan erbjudet/överenskommet informationstillfälle sända ett exemplar av de broschyrer de avser att dela ut till skolledningen. Skolledningen meddelar parti/ungdomsförbunden att skolledningen avser att bedöma broschyrma- terialet, något som görs regelmässigt vid alla olika former av tillställ- ningar, både ur säkerhetssynpunkt samt hur det förhåller sig till skolans värdegrund. Ovanstående regelverk meddelades även anmälaren innan informa- tionstillfället. Skolledningen meddelade honom, även det innan, att det flygblad han tog upp i sin anmälan var helt omöjligt ur ren säkerhetssyn- punkt samt att [det] bedömdes strida mot skolans värdegrund. Skolan hade detta läsår precis startat en för skolan ny utbildning med 60 språkintroduk- tionselever () som var relativt nyanlända till , och där ett flertal ungdomar kom från muslimska länder. Skolledningen visste att en del av dessa ungdomar bar på traumatiska händelser i sin flyktingsituation. Skolled- ningen såg en uppenbar risk för oroligheter och hade även fått elevindikatio- ner på detta. Ett flertal elever på skolan hade besökt verksamhetschefen och uttryckt oro för bråk. Dessutom hade en grannskola vid en motsvarande situa- tion tidigare haft ett tillspetsat säkerhetsläge med väldigt nära till allvarlig 2 012 /1 3:JO1 konfrontation mellan elever på skolan och informatörer från SDU. Därför godkände skolledningen inte att flygbladet skulle finnas med på SDU Västs bokbord i . Verksamhetschefen kontrollerade om det i förväg kommunicerade och av samtliga informatörer accepterade regelverket följdes vid samtliga parti- eller ungdomsförbunds informationer. Vid ett av dessa tillfällen fann han att SDU Väst bröt mot ett flertal av reglerna. SDU Väst var fler än två personer inne i skolan. När verksamhetschefen påtalade detta ursäktade anmälaren och hans kollega sig med att de trodde att de bara fick vara högst två vid bordet och att det inte gjorde något om ytterligare personer fanns på andra ställen i skolan. SDU Västs representanter valde dessutom att börja ifrågasätta regelverket trots att de accepterat det initialt. Dessutom fann verksamhetschefen vid kontrollen att SDU Väst hade det flygblad, som skolledningen framför allt ur säkerhetssynpunkt meddelat SDU Väst att de inte fick sprida på skolan, framme på bokbordet. När verksam- hetschefen påtalade detta började representanterna även att argumentera mot detta beslut som de initialt redan hade accepterat. Det förekom inte några som helst regelbrott eller ifrågasättanden från andra parti- eller ungdomsförbund under de informationstillfällen som genomfördes i samband med valet denna höst. Bestämmelserna i 1 kap. 2 § 2 stycket samt 1 kap. 5 § i tryckfrihetsförordningen har haft svårt att bedöma om det flygblad som SDU Väst inte tilläts sprida i skolan omfattas av bestämmelserna i tryckfrihetsför- ordningen (TF). Enligt ansvarig verksamhetschef gick det inte att avgöra om flygbladet var framställt i tryckpress. Det kan ha varit fotokopierat, men sak- nade angivelse av utgivningsbevis. Det saknades vidare beteckning som visa- de att det var mångfaldigat, och det saknades tydliga uppgifter om vem som mångfaldigat flygbladet i vilken ort. Ansvarig verksamhetschef kan inte bekräfta att det aktuella flygbladet ut- gjorde sådan skrift som avses i 1 kap. 5 § TF. Därför kan utbildningsförvalt- ningen inte avgöra om den omfattas av . Detta går heller inte att uttyda på SDU:s hemsida, där flygbladet finns att ladda ner. Fråga är därför om bestämmelsen i 1 kap. 2 § andra stycket TF är tillämplig. Även om de angivna bestämmelserna i inte är tillämpliga rörande SDU:s flygblad har skolan en skyldighet att iaktta objektivitetsprincipen en- ligt 1 kap. 9 § regeringsformen (RF), och inte särbehandla något av de partier som fått tillstånd att hålla bokbord i skolan. Partierna valdes ut på grunder som inte var ägnade att sålla bort partier med vissa åsikter, och de ordnings- regler som ställdes upp av skolan var lika för alla och motiverade av ord- ningsskäl. Som beskrivits ovan har den begränsande åtgärden motiverats och vidta- gits av ordningsskäl. Det fanns tydliga indikationer på och en konkret risk för att en spridning av den aktuella broschyren skulle orsaka konfrontationer av störande och våldsam art. Ansvarig verksamhetschef såg ett påtagligt hot mot säkerheten för såväl skolans elever som SDU Västs re- presentanter, och det fanns även en risk för att ordningen och studieron i sko- lan skulle utsättas för allvarliga störningar. Mot bakgrund av detta och i övrigt anförda omständigheter anser utbild- ningsförvaltningen att beslutet att inte tillåta spridning av det aktuella flyg- bladet var befogat. bereddes tillfälle att yttra sig över nämndens remissvar. I ett beslut anförde JO följande. 2 012 /1 3:JO1 Enligt 2 kap. 1 § regeringsformen, , är var och en gentemot det allmänna tillförsäkrad yttrandefrihet. Med yttrandefrihet avses frihet att i tal, skrift eller bild eller på annat sätt meddela upplysningar samt uttrycka tankar, åsikter och känslor. Det skydd för yttrandefriheten som regeringsformen garanterar inne- bär att en myndighet inte får ingripa vare sig formellt eller informellt mot någon för att han eller hon använt sig av sin grundlagsskyddade rätt att ge uttryck för sin uppfattning. Beträffande tryckfriheten ges särskilda grundlagsföreskrifter i 1 kap. 2 § TF. Av den bestämmelsen framgår att myndighet, eller annat allmänt organ, inte på grund av skrifts innehåll får hindra dess spridning bland allmänheten genom åtgärd som saknar stöd i tryckfrihetsförordningen. Spridning av tryckt text inom en skola anses enligt praxis utgöra spridning bland allmänheten. Begränsningar i denna spridningsrätt får således inte utan stöd i tryckfrihets- förordningen uppställas på grund av skriftens innehåll. Däremot är det, också enligt praxis, tillåtet med sådana ingripanden mot spridning som dikteras av ordningsskäl. En förutsättning för att tryckfrihetsförordningens bestämmelser till skydd för tryckfriheten ska vara tillämpliga är enligt 1 kap. 5 § TF att skriften i fråga har framställts i en tryckpress. Bestämmelserna ska också tillämpas på skrift, som mångfaldigats genom stencilering, fotokopiering eller liknande tekniskt förfarande, om utgivningsbevis gäller för skriften, eller skriften är försedd med beteckning, som utvisar att den är mångfaldigad, samt i anslutning därtill tydliga uppgifter om vem som har mångfaldigat skriften och om ort och år för mångfaldigandet. I 1 kap. 9 § RF stadgas att domstolar samt förvaltningsmyndigheter och andra som fullgör uppgifter inom den offentliga förvaltningen i sin verksam- het ska beakta allas likhet inför lagen samt iaktta saklighet och opartiskhet. En skola är inte en allmän plats. Yttrandefriheten enligt regeringsformen innefattar inte någon rätt för medborgarna eller en sammanslutning av såda- na att få tillträde till en skola för att där sprida ett budskap. På motsvarande sätt förhåller det sig med den i tryckfrihetsförordningen garanterade rätten att sprida tryckta skrifter. Skolledningen kan dock ge tillstånd för utomstående att i skolan sprida information eller tryckta skrifter. Vid ställningstagande till om ett politiskt parti i dessa syften ska få tillträde till en skola måste skolled- ningen beakta bestämmelsen i 1 kap. 9 § RF. Skolledningen har en skyldighet att upprätthålla ordningen i skolan. Under vissa förhållanden kan därför allmänna ordningsskäl motivera att politiska partier nekas tillträde till en skola eller att möjligheten att där lämna informa- tion begränsas eller styrs av skolan vad gäller tid, rum och form. För detta krävs dock att de negativa konsekvenserna som tillträdet kan antas få för ordningen är klart påvisbara. Den ovannämnda objektivitetsprincipen måste iakttas, och ordningsskäl får inte användas som svepskäl för att utesluta ett parti på grundval av de åsikter som partiet väntas föra fram. Det utifrån regeringsformen förda resonemanget avseende begränsningar av politiska partiers tillträde till skolor är givetvis tillämpligt också på be- 2 012 /1 3:JO1 gränsningar av spridningen av vissa budskap när partiets representanter väl är på plats. Begränsningar av spridningen av en tryckt skrift i en skola utifrån ord- ningsskäl blir förenlig med tryckfrihetsförordningens förbud mot spridnings- hinder endast om det sker enligt kriterier som inte har något som helst, vare sig direkt eller indirekt, samband med det tryckta materialets innehåll (jfr bl.a. JO:s ämbetsberättelse 2004/05 s. 401). har klagat på att vid anordnande av bokbord förbjöd SDU Väst att sprida ett flygblad som rörde islam. Han har uppgett att skolans beslut grundades på uppfattningen att bud- skapet i flygbladet stred mot skolans värdegrund. har låtit SDU Väst och ett antal andra politiska or- ganisationer hålla bokbord i skolans lokaler. Av nämndens remissvar framgår bl.a. följande. Alla partier och ungdomsförbund som ville delta i arrangemang av detta slag skulle före informationstillfället till skolledningen sända ett exemplar av de broschyrer som de avsåg att dela ut. Skolledningen bedömde sedan materialet, såväl ur säkerhetssynpunkt som vad gäller frågan hur det förhöll sig till skolans värdegrund. Efter att skolan förhandsgranskat det aktu- ella flygbladet informerades SDU Väst om att det ur säkerhetssynpunkt var omöjligt att distribuera flygbladet samt att innehållet stred mot skolans värdegrund. När det vid en kontroll vid informationstillfället framkom att SDU Väst ändå hade flygbladet framme på bokbordet för- bjöd verksamhetschefen att sprida skriften på skolan. Jag har inte haft tillgång till det aktuella flygbladet på annat sätt än genom den nedladdning som gjorts från SDU:s webbsida. Enligt de uppgifter som den ansvarige verksamhetschefen lämnat till nämnden gick det inte att avgöra om skriften var framställd i en tryckpress. Om flygbladet var framställt ge- nom fotokopiering hade de uppgifter som krävts för att tryckfrihetsförord- ningen skulle bli tillämplig inte angetts. Det är således oklart om skriften åtnjuter tryckfrihetsförordningens skydd. har inte kommenterat nämn- dens remissvar. Mot bakgrund av det anförda utgår jag från att tryckfrihets- förordningen inte är tillämplig. Förordningens förbud mot spridningshinder aktualiseras således inte i ärendet. Vad som kommit fram ger dock anledning till följande uttalanden från min sida. JO har tidigare uttalat att det står i strid med objektivitetskravet i 1 kap. 9 § RF att låta bedömningen av frågan om ett politiskt parti ska ges tillträde till en skola vara beroende av vilka åsikter som partiet kan förväntas föra fram (se bl.a. JO:s ämbetsberättelse 2007/08 s. 464). En skola kan således inte särbe- handla en organisation genom att hindra denna från att delta i informations- dagar eller, om organisationen fått tillträde till skolan, hindra den från att sprida skrifter enbart av det skälet att budskapet står i strid med skolans vär- degrund. Nämnden har också hänvisat till att även ordningsskäl motiverade skolans agerande. I denna del har myndigheten uppgett att spridningen stoppades dels av hänsyn till vissa grupper av elever, dels av oro för säkerheten i skolan utifrån vissa indikationer på att bråk skulle kunna uppkomma. Som framgått ovan krävs det att de negativa konsekvenser som spridningen kan antas få för 2 012 /1 3:JO1 ordningen är klart påvisbara. Det som har framkommit i ärendet ger inte till- räckligt stöd för att omständigheterna var sådana att skolledningens beslut att förbjuda spridningen av flygbladet kan godtas. Nämnden har inte ens påstått att det förekom några oroligheter i samband med det aktuella informationstill- fället. Som jag uppfattar remissvaret har skolan beaktat de åsikter som elever skulle kunna tänkas ha om det politiska budskap som uttrycktes i flygbladet. Detta innebär att beslutet haft ett i vart fall indirekt samband med de åsikter som SDU Väst förde fram. Vid dessa förhållanden kan objektivitetsprincipen i 1 kap. 9 § RF inte anses ha iakttagits. Jag vill även uppehålla mig vid följande. Nämnden har i sitt remissvar upplyst att skolan förhandsgranskat innehållet i det material som politiska partier/ungdomsförbund ville sprida vid informationstillfället . Vidare har anförts att myndigheten före den dagen gett besked till SDU Väst att flygbladet var omöjligt, både ur säkerhetssynpunkt och då det stred mot skolans värdegrund, samt att SDU Väst, trots detta förhandsbe- sked, hade det aktuella flygbladet framme på bokbordet. Den omständigheten att myndighetens granskning av innehållet i flygbladet skett före informa- tionstillfället ändrar givetvis inte bedömningen att förfarandet är oförenligt med regleringen i 1 kap. 9 § RF. Av remissvaret framgår dessutom att förfa- randet med förhandsgranskning tillämpas regelmässigt vid alla olika former av tillställningar. Detta är, mot bakgrund av det resonemang som jag fört ovan, självfallet allvarligt. Jag förutsätter att myndigheten inte kommer att tillämpa den rutinen . Ärendet avslutas med den kritik som framgår av det anförda. Handläggningen av ett ärende om byte av förskola; fråga bl.a. om ändring av ett s.k. gynnande förvaltningsbeslut (Dnr 3923-2010) Beslutet i korthet: Ett beslut att bevilja en ansökan om byte av förskola be- döms utgöra ett s.k. gynnande förvaltningsbeslut, som kan ändras eller åter- kallas endast under vissa särskilda förutsättningar. Med hänsyn till att sö- kanden inte lämnat vilseledande uppgifter och då det inte heller förelåg nå- gon annan omständighet som kunde medföra rätt att ändra beslutet till nack- del för sökanden var det fel att återkalla det. I en anmälan till JO framförde E.B. klagomål mot barn- och ungdomsförvalt- ningen i kommun. anförde bl.a. följande. Hon ställde sin dotter i kö för att byta förskola och fick en plats på den förskola hon önskade byta till. Hon tackade ja till platsen och blev kontaktad av förskolan som bekräftade att hennes dotter skulle börja där. efter att hon tackat ja till platsen krävde kommunen att även dotterns pappa skulle godkänna bytet. När han inte gjorde det förlorade dottern platsen på den nya förskolan. 2 012 /1 3:JO1 Inledningsvis inhämtade föredraganden hos JO upplysningar per telefon från , placeringsassistent vid barn- och ungdomsförvaltningen. uppgav sammanfattningsvis följande. fick erbjudande om byte av förskoleplats för sin dotter. Till erbjudandet fogades ett häfte med taxor och regler inom barnom- sorgen. Av häftet framgår att om det finns två vårdnadshavare ska båda skriva under erbjudandet om förskoleplats. accepterade erbjudandet och skrev under.