frsrdg · H004JO1 · 2012-11-07 00:00:00 — När det gäller misstankarna mot befattningshavare vid stadsdelsförvaltningen hölls förhör med socialsek- reteraren och enhetschefen som båda delgavs misstanke om ansvar för tjänstefel. Under förundersökningen hölls även för- hör enligt 23 kap. 6 § rätte-gångsbalken med F.O., bitr. juristen och socialsekreteraren . Genom ett beslut avfördes som misstänkt från förundersökningen. Sedan förundersökningen avslutats fann JO i ett beslut inte skäl att väcka åtal mot . JO fann inte heller skäl att väcka åtal mot någon befattningshavare vid SiS eller kammarrätten. Den fortsatta granskningen ägde rum inom ramen för tre tillsynsärenden som gällde stadsdelsförvaltningen (dnr 6513-2009), SiS (dnr 6484-2010) och kammarrätten (dnr 6485-2010). anmodades att inkomma med yttrande över nämndens hand-läggning av ärendet rörande F.O. Nämnden anförde bl.a. följande (bilagorna här uteslutna). Av de utredningar som genomförs inom enheten för vuxna leder ett ytterligt fåtal till en ansökan om vård enligt LVM. Det tjänsteutlåtande som förvalt- ningen förelägger nämndens sociala delegation med förslag om vård enligt LVM följer en mall som finns i verksamhetsstödet (paraplyet). Se bilaga 2. De tre punkterna i Förslag till beslut är avsedda att täcka olika alternativ som kan förekomma i ett beslut. Om någon punkt inte är tillämplig tas den helt enkelt bort. Det är mycket, mycket ovanligt att punkten 2 (vården ska gälla ) inte är tillämplig. I det aktuella fallet fanns ingen tvekan hos vare sig handläggare eller arbetsledning om att punkten skulle gälla. För- valtningen kan inte finna någon förklaring till att den saknas annat än att den måste ha raderats av misstag när uppgifterna i fylldes i. Förvaltningen fick kännedom om misstaget först genom JO:s granskning av ärendet. Misstaget hade inte heller upptäckts av F.O. själv eller hennes advokat, inte av placerings-enheten vid SiS (Statens institutions- styrelse) eller LVM-hemmet Rebeckahemmet. Rebecka-hemmet hade till och med begärt och fått handräckning för att återföra F.O. till hemmet då hon avvikit. F.O:s tid under tvångsvård blev inte längre på grund av det aktuella miss- taget men den påbörjades tidigare än vad det fanns beslut om. Förvaltningen beklagar givetvis djupt det inträffade. Förutom den lathund som används 2 012 /1 3:JO1 vid handläggningen finns nu även en checklista att följa för att ett liknande misstag inte ska upprepas. I ett beslut anförde JO följande. Vård inom ges missbrukare i samförstånd med honom eller henne enligt reglerna i socialtjänstlagen (2001:453). En person med miss- bruksproblem ska dock beredas vård oberoende av eget samtycke under de förutsättningar som anges i LVM. Bestämmelserna om när tvångsvård ska beslutas finns i 4 § LVM. Om socialnämnden efter utredning anser att det finns skäl att bereda någon tvångsvård ska nämnden ansöka om sådan vård hos förvaltningsrätten. Har rätten beslutat om tvångsvård ska socialnämnden se till att beslutet verkställs genom att den enskilde bereds vård i ett LVM-hem eller på sjukhus. Enligt 43 § LVM får rätten förordna att beslut som rätten meddelat ska gäl- la . För det fall rätten inte meddelar ett sådant förordnande får beslutet om vård inte verkställas innan avgörandet har vunnit laga kraft. Det ligger i sakens natur att beslut om vård enligt LVM i normalfallet bör verkställas . Normalt torde också socialnämnderna begära hos rätten att ett sådant förordnande ska meddelas. I det nu aktuella fallet har så inte skett. Enligt remissvaret har detta berott på ett misstag i samband med att ansökan om vård upprättats. Av länsrättens dom framgår enligt min mening tydligt att F.O. omgående behövde beredas vård. Länsrätten meddelade dock inte något förordnande om omedelbar verkställighet av beslutet om vård. Det är inte klarlagt varför något sådant förordnande inte meddelades. En bidragande orsak torde emellertid ha varit att det saknades ett yrkande i saken från stadsdelsnämnden. Den som beslutar om att ansöka om vård, i detta fall stadsdelsnämndens sociala delega- tion, har givetvis ett ansvar för att ansökan utformas på ett korrekt sätt. När det gäller den formella handläggningen av olika ärenden måste dock nämn- dens ledamöter, som ofta är lekmän, kunna förlita sig på tjänstemännen vid nämndens förvaltning (jfr 3 kap. 3 § andra stycket socialtjänstlagen). undertecknade den ansökan om vård som presenterades för nämnden och som sedan gavs in till domstolen. Vidare var det hon som förde nämndens talan i länsrätten. Att , trots att hon tagit så aktiv del i handläggningen av ärendet, inte uppmärksammade att det saknades ett yrkan- de om omedelbar verkställighet framstår som anmärkningsvärt. Inget tyder visserligen på annat än att det var fråga om ett enstaka misstag. Med hänsyn till att det rörde en så viktig fråga kan hon likväl inte undgå kritik för sin försumlighet. Att det inte fanns ett förordnande om omedelbar verkställighet i länsrättens dom innebar att beslutet om vård inte fick verkställas. Trots detta skickade en begäran om handräckning till polisen för att F.O. skulle föras till ett LVM-hem. Till följd av denna begäran om handräckning fördes F.O. till LVM-hemmet där hon togs in. 2 012 /1 3:JO1 Som nämnts inledningsvis uppkom fråga om gjort sig skyldig till tjänstefel enligt 20 kap. 1 § genom att begära po- lishandräckning trots att det inte fanns en verkställbar dom. Enligt bestäm- melsen om tjänstefel kan den som uppsåtligen eller av oaktsamhet vid myn- dighetsutövning genom handling eller underlåtenhet åsidosätter vad som gäller för uppgiften dömas för tjänstefel. Om gärningen med hänsyn till gär- ningsmannens befogenheter eller uppgiftens samband med myndighetsutöv- ningen i övrigt eller till andra omständigheter är att anse som ringa, ska inte dömas till ansvar. Efter det att förundersökningen hade avslutats beslutade JO att inte väcka åtal mot . Jag finner inte anledning att nu göra någon annan bedömning i åtalsfrågan. Det förhållandet att frågan om straffrättsligt ansvar är aktuell innebär dock inte att agerande varit invändningsfritt. var tf. enhetschef när länsrättens beslut om vård kom in till stadsdelsnämnden. Det ankom på honom att ta ställning till frågan om verkställighet av domen. tog del av domen men uppmärk- sammade inte att beslutet saknade ett förordnande om omedelbar verkställig- het och begärde därför polishandräckning av F.O. för att hon skulle föras till LVM-hemmet . Att förbise en så viktig förutsättning för verkställig- heten av domen måste anses klandervärt. förtjänar kritik för den bristfälliga handläggningen. Jag har i ett särskilt beslut denna dag uttalat kritik mot två befattningshava- re vid för deras handläggning av ärendet avseende F.O. (dnr 6513-2009). Vidare har JO i ett beslut denna dag uttalat sig om handläggningen vid Kammarrätten i av F.O:s överklagande (dnr 6485-2010). 2 012 /1 3:JO1 Kritik mot (SiS), LVM-hemmet , för att en kvinna bereddes tvångsvård vid hemmet trots att det inte fanns något verkställbart förordnade om LVM- vård (Dnr 6484-2010) Beslutet i korthet: En förvaltningsdomstols dom, där en ansökan om att en ung kvinna skulle beredas vård med stöd av 4 § LVM bifölls, saknade ett förordnande om att beslutet om tvångsvård skulle gälla . som domen inkom till i sände en tf. enhetschef vid förvaltningen domen till , SiS, som anvisade en plats för kvinnan på LVM-hemmet . Samme tf. enhetschef begärde därefter biträde av polis för att föra kvinnan till LVM-hemmet. Institutionschefen vid beslutade om inskrivning av kvinnan vid hemmet. fördes kvinnan till LVM-hemmet och en jourhavande befattningshavare beslutade om intagning av henne vid hemmet. LVM-hemmet kritiseras för att F.O. togs in och mot sin vilja be- reddes vård vid LVM-hemmet trots att domen om vård inte var verkställbar. Under en inspektion av i (JO:s dnr 6383-2009) granskade JO bl.a. akten i ett ärende rörande F.O. angående vård enligt LVM. Vid granskningen framkom bl.a. följande. ansökte hos dåvarande Länsrätten i , numera Förvaltningsrätten i , om att F.O. skulle beredas vård med stöd av 4 § LVM. I en dom biföll länsrät- ten nämndens ansökan. Länsrätten förordnade inte att beslutet om tvångsvård skulle gälla . Domen var således inte verkställbar i denna del. Domen kom in till stadsdelsförvaltningen . En tf. enhets- chef vid stadsdelsförvaltningen sände per telefax domen jämte nämndens utredning till SiS, som anvisade en plats för F.O. Tf. enhetschefen vid stadsdelsförvaltningen begärde därefter biträde av polis, s.k. polishandräckning, för att föra F.O. till LVM-hemmet via St: . Institutionschefen beslutade om inskrivning av F.O. till LVM-hemmet och , i egenskap av jourhavande befattningshavare, beslutade om intagning av F.O. överklagade länsrättens dom till Kammarrätten i , som i dom fastställde beslutet om tvångsvård. Domen vann laga kraft . 2 012 /1 3:JO1 Mot bakgrund av vad som kommit fram om verkställigheten av länsrättens beslut om tvångsvård beslutade dåvarande JO att ta upp saken till utredning i ett särskilt ärende (JO:s dnr 6513-2009). Akterna rörande F.O. inhämtades från stadsdelsnämnden, SiS och Kammarrätten i . Det som kom fram vid granskningen av akterna gav anledning att anta att befattningshavare som stod under JO:s tillsyn hade gjort sig skyldiga till tjänstefel enligt 20 kap. l § . JO beslutade därför att inleda förundersökning angående sådant brott. Förundersökningen omfattade inledningsvis befattningshavare vid stadsdelsförvaltningen och SiS. utvidgades förundersökningen till att avse även tre ledamö- ter vid Kammarrätten i som hade prövat överklagandet av länsrät- tens dom om vård enligt LVM. Under förundersökningen hölls förhör med flera befattningshavare vid stadsdelsförvaltningen, SiS och kammarrätten. När det gäller misstankarna mot befattningshavare vid SiS hölls förhör med institutionschefen , som beslutat om inskrivning, och avdelningsansvariga , som beslutat om intagning. Båda delgavs misstanke om ansvar för tjänstefel. Sedan förundersökningen avslutats fann JO i ett beslut den 2 no- vember 2010 inte skäl att väcka åtal mot vare sig eller . JO fann inte heller skäl att väcka åtal mot någon befatt- ningshavare vid stadsdelsförvaltningen eller kammarrätten. Den fortsatta granskningen ägde rum inom ramen för tre tillsynsärenden som gällde stads- delsförvaltningen (dnr 6513-2009), SiS (dnr 6484-2010) och kammarrätten (dnr 6485-2010). SiS anmodades att inkomma med ett yttrande inriktat på förfarandet vid in- skrivningen och intagningen av F.O. SiS anförde i ett remissvar som hade beslutats av generaldirektören bl.a. följande (de åberopade bilagorna är här uteslutna). SiS har tagit del av i ärendet aktuella förhör med och . Synpunkter har inhämtats från tf institutionschefen vid SiS LVM-hem och vid SiS huvudkontor. Därutöver har SiS tagit del av utdrag från myndighetens klientadministrativa system, , avseende F.O. samt Placeringsenhetens akt avseende F.O. inkom en ansökan till SiS om plats för F.O. från Söder- malms stadsdelsnämnd i (stadsdelsnämnden). Stadsdels- nämndens ansökan innehöll ett läkarintyg, en dom från Länsrätten i län om vård med stöd av 4 § LVM samt en utredning enligt 7 § LVM. 2 012 /1 3:JO1 stadsdelsnämndens utredning angavs att F.O. inledningsvis skulle placeras på SiS LVM-hem . Institutionschefen fattade beslut om inskrivning av F.O. på SiS LVM-hem . Ett sådant beslut om inskrivning innebar att en plats reserverades åt F.O. på det aktuella LVM-hemmet. fattades beslut om intagning av F.O. på SiS LVM-hem av tjänstgö- rande beredskap. anlände till LVM-hemmet efter att en begäran om polishandräckning från stadsdelsnämnden hade verkställts. SiS LVM-hem har inte haft några egna lokala riktlinjer för beslut om inskrivning och intagning, utan har använt sig av SiS interna föreskrifter (Råd & Riktlinjer/LVM). För vid tiden gällande version av de interna före- skrifterna, se bilaga 1. Sedan SiS fick kännedom om förhållandena i aktuellt ärende har åtgärder vidtagits på så sätt att myndighetens interna föreskrifter justerats och förtydli- gats, se bilaga 2. Ändringarna har gjorts för att undvika att liknande misstag begås . Av SiS nuvarande interna föreskrifter (Råd & Riktlinjer/LVM) framgår bl.a. följande. Efter ansökan från socialnämnden beslutar institutionschefen vid berörd institution enligt SiS arbets- och delegationsordning om inskrivning av klien- ten (3 kap. 10 § socialtjänstförordningen [2001:937], SoF). Innan sådant be- slut fattas ska institutionschefen förvissa sig om att SiS platsanvisning samt giltiga beslut om omhändertagande eller vård föreligger. När det gäller en dom om beredande av vård måste institutionen förvissa sig om att domen gäller eller vunnit laga kraft. Det är viktigt att vid intagning kontrollera att domen gäller . Om domen inte gäller får intagning inte ske förrän den vunnit laga kraft. (Flik 4 s. 1) Ett omhändertagande upphör när rätten avgör frågan om vård. Om rätten anser att omhändertagandet ska bestå måste rätten i ett beslut om vård förordna om omedelbar verkställighet, dvs. att domen gäller . Institutionen måste således alltid kontrollera att domen gäller eller vunnit laga kraft innan intagning sker. I normalfallet förordnar rätten att domen ska gälla och det framgår då av domslutet. Om det inte framgår får inte institutionen ta in klienten för vård förrän domen vunnit laga kraft. (Flik 4 s. 4) Det stora flertalet av LVM-ärenden som aktualiseras hos SiS utgörs av omedelbara omhändertaganden enligt 13 § LVM där ett verkställbart beslut finns redan från början. Ett ärende som initieras genom att socialnämnden ansöker om plats med stöd av 4 § LVM är långt ifrån lika vanligt som de ärenden som inletts med ett beslut om omhändertagande. I förevarande fall skulle LVM-hemmet ha säkerställt att länsrättens dom gällde innan beslut om intagning av F.O. SiS beklagar naturligtvis det inträffade. Misstag tycks dock ha begåtts hos flera myndighe- ter, vilket emellertid inte förtar det ansvar som åligger SiS. Efter genomgång av remissvaret anmodades SiS i en förnyad remiss att be- svara följande frågor. 1.Anser SiS att det ska ske en kontroll av att ett beslut om vård enligt LVM är verkställbart innan beslut om inskrivning vid ett LVM-hem fattas? 2.Om svaret på fråga 1 är ja, vilken betydelse har denna kontroll vid det beslut om intagning i LVM-hemmet som senare ska fattas? 2 012 /1 3:JO1 Av yttrandet skulle även framgå SiS syn på hur besluten om inskrivning och intagning förhåller sig till varandra och vilken rättsverkan respektive beslut har. SiS generaldirektör anförde i ett remissvar följande. I SiS tidigare interna föreskrifter angavs bl.a. att Platsanvisning och inskriv- ningsbeslut ska vara klart innan länsrättens handläggning. Ett beslut om inskrivning fattades enligt detta synsätt bl.a. för att kunna reservera en plats åt LVM-klienten. I syfte att minska risken för ett olaga frihetsberövande före- skriver SiS numera att man även innan ett beslut om inskrivning, ska förvissa sig om att SiS platsanvisning samt giltiga beslut om omhändertagande eller vård föreligger. Det framgår också att När det gäller en dom om beredande av vård måste institutionen förvissa sig om att domen gäller eller vunnit laga kraft. SiS anser således numera att det ska ske en kontroll av att ett beslut om vård enligt LVM är verkställbart redan innan beslut om inskriv- ning vid ett LVM-hem fattas. Ett beslut om intagning kan inte fattas i SiS klientadministrativa system för- rän ett beslut om inskrivning har fattats. Genom SiS ändrade föreskrifter sker nu kontroller . Beslutet om inskrivning är mer av en administrativ karaktär och är det för- sta beslut som fattas. En person kan skrivas in utan att fysiskt befinna sig på en SiS-institution. Vad gäller ett beslut om intagning så innebär det i prakti- ken att personen fysiskt kommer till en institution. I ett beslut anförde JO följande. Vård inom ska ges missbrukare i samförstånd med honom eller henne enligt reglerna i socialtjänstlagen (2001:453). En person med missbruksproblem ska dock beredas vård oberoende av eget samtycke under de förutsättningar som anges i LVM. Bestämmelserna om när tvångsvård ska beslutas finns i 4 § LVM. Förvaltningsrätten, tidigare länsrätten, beslutar om vård efter en ansökan från socialnämnden (5 och 11 §§ LVM). Enligt 43 § andra stycket LVM får rätten förordna att ett beslut om vård som rätten meddelat ska gälla . För det fall rätten inte meddelar ett sådant förordnande får beslutet inte verkställas innan avgörandet har vunnit laga kraft. Har rätten beslutat om tvångsvård ska socialnämnden se till att beslutet verkställs genom att den enskilde bereds vård i ett LVM-hem eller på sjukhus. Av 25 § LVM framgår att om beslut har fattats om tvångsvård eller ome- delbart omhändertagande enligt LVM ska SiS efter anmälan av socialnämn- den anvisa plats i ett LVM-hem. SiS beslutar om intagning i och om utskriv- ning från ett LVM-hem. 2 012 /1 3:JO1 Bestämmelser om inskrivning i hem för vård och boende finns i 3 kap. so- cialtjänstförordningen (2001:937). SiS beslutar om inskrivning i bl.a. ett LVM-hem (3 kap. 10 § första stycket socialtjänstförordningen). Om socialnämnden ansöker om inskrivning ska nämnden till sin ansökan foga sin utredning i ärendet (3 kap. 12 § socialtjänst- förordningen). Om det för den som ansökan avser finns ett beslut om omhän- dertagande eller om vård enligt LVM, ska en kopia av eller annan underrättel- se om det verkställbara beslutet fogas till ansökan (3 kap. 13 § socialtjänst- förordningen). I en dom beslutade länsrätten att F.O. skulle beredas vård enligt LVM. Länsrätten förordnade inte att domen med stöd av 43 § andra stycket LVM skulle gälla . Att det saknades ett sådant förordnande innebar att beslutet om vård inte fick verkställas innan domen vunnit laga kraft. ansökte hos SiS om en plats för F.O. vid ett LVM-hem. Efter att SiS hade anvisat en plats för F.O. vid LVM- hemmet beslutade institutionschefen om inskrivning av F.O. av polis till LVM-hemmet. beslutade då om intagning av F.O. I JO:s tillsynsärende uppkom fråga om och/eller hade gjort sig skyldiga till tjänstefel enligt 20 kap. 1 § genom att besluta om inskrivning respektive intagning av F.O. vid LVM- hemmet trots att det inte fanns en verkställbar dom. Enligt bestämmelsen om tjänstefel kan den som uppsåtligen eller av oaktsamhet vid myndighetsutöv- ning genom handling eller underlåtenhet åsidosätter vad som gäller för upp- giften dömas för tjänstefel. Om gärningen med hänsyn till gärningsmannens befogenheter eller uppgiftens samband med myndighetsutövningen i övrigt eller till andra omständigheter är att anse som ringa ska inte dömas till ansvar. blev föremål för vård vid hemmet innan domen vann laga kraft berodde ytterst på att SiS inte kontrollerade om det i domen fanns ett förord- nade om att domen skulle gälla . Förundersökningen avseende handläggningen vid SiS inriktades på om en sådan kontroll skulle ha gjorts vid inskrivningen eller vid intagningen av F.O. Under förundersökningen uppgav bl.a. att det inte hade nå- gon betydelse vid inskrivningen av F.O. att domen inte hade vunnit laga kraft eftersom samma inskrivningsbeslut fattas för samtliga som placeras på insti- tutionen, vare sig dom är omhändertagna med stöd av SoL eller § 13 eller § 4 LVM. Vidare anförde han att det yttersta ansvaret för att någon enskild inte tas emot vid behandlingshemmet utan verkställbart beslut har den som fattar beslut om intagning. anförde bl.a. att när hon fattade beslutet om intagning utgick hon från att en kontroll av om det fanns förutsättningar för tvångsvård hade gjorts i samband med beslutet om inskrivning. Efter det att förundersökningen hade avslutats beslutade JO , som nämnts inledningsvis, att inte väcka åtal mot eller 2 012 /1 3:JO1 Jag finner inte anledning att nu göra någon annan bedömning i åtalsfrå- gan. Det förhållandet att frågan om straffrättsligt ansvar för befattningshavare vid SiS är aktuell innebär dock inte att SiS handläggning har varit invändningsfri. Det är ett grundläggande rättssäkerhetskrav att en person inte blir frihets- berövad utan att det finns ett beslut eller en dom om tvångsvård som får verk- ställas. För att undvika att någon felaktigt tas in för tvångsvård vid ett hem som drivs av SiS måste det givetvis kontrolleras att det finns ett verkställbart beslut om vård. Det finns varken i LVM eller i någon annan författning någon uttrycklig bestämmelse om att LVM-hemmet eller någon central enhet inom SiS ska göra den kontrollen. Det ligger dock, enligt min mening, i sakens natur att LVM-hemmet måste förvissa sig om att domen är verkställbar innan en person bereds tvångsvård. Det är helt oacceptabelt att F.O. togs in och mot sin vilja bereddes vård vid LVM-hemmet trots att domen om vård inte var verkställbar. För detta ska LVM-hemmet kritiseras. Även om det är självklart att LVM-hemmet måste kontrollera att en dom är verkställbar innan en person bereds tvångsvård är det inte lika självklart att slå fast om kontrollen ska göras i samband med beslutet om inskrivning eller i samband med beslutet om intagning. Frågan behandlades vid den aktuella tidpunkten inte i SiS interna råd och riktlinjer för LVM-vården. Inte heller fanns det vid LVM-hemmet någon lokal instruktion som reglerade saken. Genom beslutet om intagning får SiS huvudansvaret för att genomföra vården och för beräkning av vårdtiden. I fråga om beslutet om inskrivning anfördes vid tillkomsten av den nuvarande lagstiftningen om tvångsvård av missbrukare att inskrivningen reglerar förhållandet mellan socialnämnden och LVM-hemmet. Beslutet om inskrivning innebär att det vid hemmet finns en plats för den enskilde (prop. 1987/88:147 s. 104). Som SiS har anfört i sitt kompletterande remissvar har beslutet måhända en karaktär av administrativt beslut. Man kan dock inte av det anförda dra slutsatsen att beslutet om in- skrivning inte skulle ha någon rättsverkan mot den enskilde. Efter det att SiS centralt har anvisat plats vid ett visst LVM-hem slås det genom LVM- hemmets beslut om inskrivning fast att det är vid det hemmet som personen i fråga ska beredas vård. Genom bestämmelsen i 45 § 4 LVM ges SiS, dvs. LVM-hemmet, möjlighet att begära handräckning av polis för att hämta nå- gon som ska tas in vid hemmet. Beslutet om inskrivning förefaller därför kunna få en rättsverkan i förhållande till den enskilde. Lagstiftningen ger, som redan nämnts, inte något klart svar på frågan när det ska kontrolleras att ett beslut om vård är verkställbart. Man kan anföra skäl för att kontrollen ska göras när beslutet om intagning fattas, men det finns även skäl som talar för att den formella kontrollen ska ske redan vid inskrivningen. Eftersom det inte finns tydliga författningsbestämmelser och då SiS inte heller behandlade frågan i sina interna råd och riktlinjer vid den aktuella tiden är det svårt att klandra någon enskild befattningshavare vid LVM-hemmet för att det inte gjordes någon kontroll av domen innan F.O. bereddes vård vid hemmet. 2 012 /1 3:JO1 Av remissvaret framgår att SiS har omarbetat sina interna råd och riktlinjer och att det numera framgår bl.a. att institutionerna inför ett beslut om inskriv- ning måste förvissa sig om att domen gäller eller har vunnit laga kraft. Vidare framgår att det är viktigt att hemmen inför intagning kontrollerar att domen gäller . SiS uppger i sitt remissvar att det , genom de ändringar som gjorts, kontrolleras om det finns förutsättning- ar för att ta emot en enskild för vård. SiS nya riktlinjer torde visserligen minska risken för att någon tas in för tvångsvård utan att det finns ett beslut om vård som får verkställas. De kan ses som ett uttryck för den osäkerhet som råder i fråga om vem som bär ansvaret om någon trots allt skulle bli föremål för tvångsvård utan laglig grund.