frsrdg · H004JO1 · 2012-11-07 00:00:00 — Vårdarna sade att de ville tala med fästmannen och han frågade om han fick ta på sig kläderna först. Detta godkändes och vårdarna stängde dörren. När fästmannen kom tillbaka berättade han att vårdarna sagt att det är ett brott mot socialtjänstlagen att naken ha sexuellt umgänge i ett rum där ett barn befinner sig och att de är tvungna att avbryta ett besök där detta inträffar. Hon upplevde vårdarnas agerande som mycket respektlöst och kränkande. Dottern varken såg eller hörde vad hon och fästmannen gjorde och tog inte någon skada av det. Efter remiss anförde Kriminalvården, region , genom säkerhetsinspektören , följande. N.N., vars fästman är intagen vid anstalten Norra, har i anmälan till JO framfört missnöje med anstaltspersonals agerande i samband med att N.N. besökte sin fästman i anstalten. Anstalten har genom kriminalvårdschefen inkommit med uppgifter vilka berör den händelse N.N. avser i sin anmälan. Av redogörelsen framgår bl.a. följande. Vid ca sökte två kriminalvårdare upp vakthavande befäl samt larmchef och berättade att de hört ljud som vittnade om att det förekom sexuell aktivitet i ett besöksrum. Då de båda kriminalvår- darna varit de som tagit emot besöket visste de om att även ett barn fanns i besöksrummet. Vakthavande befäl och larmchef gick till det aktuella besöks- rummet och knackade på. öppnade vakthavande befäl dörren och bad den intagne följa med. Vid det tillfället nämnde inte persona- len vad de önskade prata om, dels utifrån att besökaren inte skulle behöva höra vad som diskuterades, dels utifrån att intagna och besökare i närliggande rum skulle kunna höra samtalet. Därefter stängde personalen dörren och lät den intagne klä på sig innan han följde med personalen till ett närliggande kontor. På kontoret förklarade personalen att anstaltens policy är att sexuella aktiviteter inte får pågå i rum där barn vistas och att policyn utgår från barnets bästa. I samband med samtalet togs beslutet att besöket inte be- hövde avbrytas, men personalen påtalade att de varit skyldiga att påtala det olämpliga i situationen. Därefter fick den intagne gå tillbaka till besöksrum- met och genomföra resten av besöket. Utifrån de uppgifter som föreligger i ärendet anför Kriminalvården, region , följande. I förevarande fall konstateras att kriminalvårdspersonal uppmärksammade att sexuell aktivitet pågick i det aktuella besöksrummet. Då personalen visste att det fanns ett barn i rummet togs kontakt med bl.a. vakthavande befäl som begav sig till besöksrummet. Kriminalvårdens uppfattning är att personalen, utifrån situationen, visat den hänsyn som kan krävas vakthavande befäl knackade, väntade och öppnade därefter dörren. Den intagne ombads följa med varpå dörren stängdes så att den intagne kunde klä på sig 2 012 /1 3:JO1 Den intagne medföljde därefter personalen till ett kontor en bit bort så att ingen annan skulle kunna höra samtalet. Personalen informerade om att sexuell aktivitet inte kunde accepteras i besöksrum som barn vistas där. Efter samtalet tilläts besöket fortsätta. Kriminalvården ser inget märkvär- digt eller otillbörligt i personalens agerande utifrån händelsens beskaffenhet. Förvisso skall intagna och besökare givetvis kunna åtnjuta visst privat um- gänge under besöken. Kriminalvården har emellertid ett ansvar att vara upp- märksamma på, och beivra, eventuella oegentligheter som sker i Kriminal- vårdens egna lokaler vid besök. I det aktuella fallet har anstalten agerat med barnets bästa i fokus. Även om det rört sig om ett litet barn vars uppfattnings- förmåga till viss del är begränsad är det således Kriminalvårdens uppfattning att sexuell aktivitet i samma besöksrum där ett barn vistas är olämplig och att det därför varit befogat att tillfälligt bryta besöket för att informera den intag- ne om detta. yttrade sig över remissvaret. Hon anförde därvid bl.a. att anstalten i förväg borde ha informerat henne och hennes fästman om att sexuell aktivitet inte var tillåten i besöksrummen när barn är närvarande. Från kriminalvårdsinspektören , anstalten Norra, har jag inhämtat följande. Innan ett besök i anstalt påbörjas lämnas viss muntlig information om besöket till såväl den intagne som dennes besö- kare. Den intagne och besökaren uppmanas bl.a. att visa hänsyn mot andra människor men upplyses inte uttryckligen om att sexuellt umgänge inte är tillåtet när barn är närvarande. Om det är en besökare som kommer ofta är det inte säkert att den muntliga informationen lämnas varje gång men i vart fall inför det första besöket. Han känner inte till om någon muntlig information hade lämnats till besökaren och den intagne vid det aktuella tillfället. Intagna och de som besöker intagna i anstalt får också del av viss skriftlig information om besök i anstalt. Denna skriftliga information innehåller inte någon upplys- ning om att sexuellt umgänge inte är tillåtet vid besök när barn är närvarande. trädde nya regler på kriminalvårdsområdet i kraft: fängelse- lagen (2010:610), fängelseförordningen (2010:2010) och Kriminalvårdens föreskrifter och allmänna råd för fängelse (KVFS 2011:1). I detta ärende är de äldre bestämmelserna tillämpliga. Av 9 § lagen (1974:203) om kriminalvård i anstalt (kriminalvårdslagen) följer att en intagen ska behandlas med aktning för sitt människovärde och bemötas med förståelse för de särskilda svårigheter som är förenade med vistelse i anstalten. De intagna har å sin sida en skyldighet att visa respekt mot anstaltens personal och andra intagna samt rätta sig efter anstaltens ord- ningsregler och personalens anvisningar. Enligt 29 § kriminalvårdslagen får en intagen ta emot besök i den utsträck- ning det lämpligen kan ske. En intagen får inte ta emot besök som kan även- tyra säkerheten i anstalten eller som kan motverka den intagnes anpassning i samhället eller annars vara till skada för den intagne eller annan. Enligt artikel 3.1 i FN:s konvention om barnets rättigheter (barnkonventio- nen) ska barnets bästa komma i främsta rummet vid alla åtgärder som rör barn. 2 012 /1 3:JO1 För den som är intagen i anstalt utgör besök av nära anhöriga en betydelse- full del i kontakten med omvärlden och är av central betydelse för att förbere- da den intagne inför frigivningen. Det är önskvärt att mötet mellan anhöriga kan ske under sådana former att rätten till privat- och familjeliv inte onödigt- vis inskränks. måste Kriminalvården genom regler och anvisningar upprätthålla det ansvar myndigheten har bl.a. för att besökare inte kommer till skada. I detta sammanhang bör särskilt beaktas barns utsatthet under besök i anstalt. Kriminalvården har anfört att det är olämpligt att det förekommer sexuell aktivitet i ett besöksrum där barn vistas och att det enligt anstaltens policy inte är tillåtet. För egen del ställer jag mig tveksam till om det är rimligt att uppställa ett sådant generellt förbud. I normala fall bör man, enligt min me- ning, kunna överlåta denna fråga åt barnets vårdnadshavare. Om en anstalt har en policy avseende sexuellt umgänge vid besök där barn deltar framstår det emellertid som självklart att anstalten i förväg informerar intagna och deras besökare om denna policy. Enligt min mening kan det vara lämpligt att lämna sådan information skriftligen. Av utredningen framgår att anstaltens rutin är att den intagne och besökaren inför besöket muntligen uppmanas att visa hänsyn mot andra människor men att de inte uttryckligen upplyses om att sexuellt umgänge inte är tillåtet när barn är närvarande. Jag anser inte att det är tillräckligt med en uppmaning om att visa hänsyn. Mot bakgrund av att man riskerar att besöket avbryts för att det förekommer sexuellt umgänge krävs det att anstalten uttryckligen informerar om det aktuella förbudet. Kri- minalvården förtjänar kritik för den bristande informationen. Vad gäller anstaltspersonalens tillvägagångssätt när N.N:s fästman skulle uppmärksammas på anstaltens policy vill jag framhålla följande. Av utred- ningen framgår att anstaltspersonalen var väl medveten om vad som pågick i besöksrummet. Att stiga in i besöksrummet i ett sådant känsligt läge innebär ett stort intrång i den intagnes och hans besökares personliga integritet och ställer stora krav på taktkänsla och hänsyn. Eftersom avsikten enbart synes ha varit att föra i väg den intagne för att klargöra anstaltens policy, borde det, enligt min mening, ha funnits andra, mer hänsynsfulla sätt att hantera den uppkomna situationen. Personalen kunde exempelvis ha gett den intagne en muntlig förvarning om att de hade för avsikt att komma in i rummet eller uppmanat honom att komma ut. Personalen kunde också ha nöjt sig med att efter besöket informera om anstaltens policy. Kriminalvården kan inte undgå kritik för sitt agerande. Det som N.N. anfört i övrigt föranleder inte någon kommentar. 2 012 /1 3:JO1 Kritik mot Kriminalvården för underlåtenhet att underrätta en intagen om tillägg som gjorts i ett placeringsunderlag efter det att den intagne delgivits underlaget (Dnr 6243-2010) I ett beslut anförde chefsJO följande. Beslutet i korthet: Inför anstaltsplacering av en häktad person upprättades ett placeringsunderlag. Efter det att placeringsunderlaget delgivits den intagne gjordes tillägg i underlaget, som därefter lades till grund för placeringsenhe- tens beslut i ärendet. Kriminalvården kritiseras för sin underlåtenhet att un- derrätta den intagne om de tillägg som gjordes i placeringsunderlaget efter det att han delgivits detsamma. I en anmälan, som kom in till JO , klagade . bl.a. på häktet handläggning av hans placeringsunderlag. Han anförde därvid i huvudsak följande. upprättade han tillsammans med sin kontaktman i häktet ett placeringsunderlag inför anstaltsplaceringen. Alla som var inblandade godkände och skrev under handlingarna, men däref- ter gjorde kriminalvårdsinspektören ett tillägg angående anstaltsplaceringen. Detta tillägg fick varken han eller hans kontaktman del av innan placerings- underlaget sändes till placeringsenheten. uttryckte även missnöje med innehållet i ett strafftidsbeslut. Handlingar inhämtades från dåvarande placeringsenheten och från anstalten Norra, där K.S. vid anmälningstillfället var placerad. Det placer- ingsunderlag som inhämtades från anstalten Norra (JO:s aktbil. 7) är daterat . Av underlaget framgår att klienten K.S. delgi- vits underlaget av och att det fast- ställts av . och de båda nämnda tjänstemännen har skrivit sina namnteckningar på underlaget. Vidare har det satts ett kryss i rutan Invänder ej under . Un- der rubrikerna Kriminalvårdens förslag till säkerhetsklass samt Kriminal- vårdens motivering därtill saknas uppgifter. Det placeringsunderlag som inhämtades från placeringsenheten (JO:s aktbil. 9) är daterat . I detta underlag har Säkerhetsklass C angivits som Kriminalvårdens förslag till säkerhetsklass och motiveringen lyder Anstalten Norra har lämplig programverksamhet. Nackdel närheten till sina barn. Det finns ett kryss i rutan Invänder ej under rubriken och upp- gift om att placeringsunderlaget fastställts av . och uppgift om datum för delgivning med klienten sak- nas. 2 012 /1 3:JO1 Följande muntliga upplysningar inhämtades från dåvarande placeringsen- heten. Det placeringsunderlag som placeringsenheten haft som underlag för sitt placeringsbeslut avseende K.S. Av underlaget framgår att det delgivits K.S. och fastställts av . Ett placeringsärende initieras hos pla- ceringsenheten genom att anstalten eller häktet skickar ett e-brev till placer- ingsenhetens e-brevlåda och meddelar att placeringsunderlag har fastställts. Placeringsenheten hämtar därefter placeringsunderlaget ur kriminalvårdens klientadministrativa system (). I det elektroniska dokumentet som pla- ceringsenheten utgår från i sin handläggning finns det inte några underskrifter av den intagne eller av den som fastställt placeringsunderlaget men det fram- går av dokumentet om/när det delgivits den intagne och när det fastställts. Det framgår också om den intagne har invändningar mot underlaget eller inte. Placeringsenheten handlägger inte ärenden med placeringsunderlag som inte har fastställts. I och med att placeringsunderlaget fastställs låses dokumentet och det går därefter inte att göra några ändringar i dokumentet. Om det upp- står behov av att tillföra eller ändra uppgifter i placeringsunderlaget ska ett nytt placeringsunderlag upprättas och fastställas. Den intagne delges placer- ingsunderlaget innan det fastställs. Det skulle annars inte vara möjligt att föra in uppgift om delgivning i placeringsunderlaget, eftersom dokumentet låses i och med fastställandet. Systemets konstruktion ger således en teoretisk möj- lighet att ändra eller lägga till uppgifter i ett placeringsunderlag i tiden mellan delgivning och fastställande. Kriminalvården anmodades därefter att yttra sig över vad K.S. anfört om att han inte fått del av placeringsenhetens beslutsunderlag. I remissvaret anförde Kriminalvården, genom generaldirektörens ställföre- trädare enhetschefen , följande. Av yttrande från region samt av Kriminalvårdens register framgår bl.a. följande. Inför förestående placering på anstalt delgavs K.S. det placeringsunderlag som häktet tagit fram. Av placeringsunderlaget framgår att K.S. har fått lämna önskemål om vilket program han vill genomgå och vilka anstalter han helst skulle vilja bli placerad i. Efter delgivning kom- pletterades underlaget med häktets förslag på säkerhetsklassificering och anstaltsplacering. Utan att K.S. fick möjlighet att yttra sig över häktets förslag fastställdes underlaget och lades sedan till grund för placeringsenhe- tens beslut i ärendet . Placeringsenheten beslutade i enlig- het med häktets förslag. Av 17 § förvaltningslagen (1986:223) framgår bl.a. följande. Ett ärende får inte avgöras utan att den som är sökande, klagande eller annan part har under- rättats om en uppgift som har tillförts ärendet genom någon annan än honom eller henne själv och han eller hon har fått tillfälle att yttra sig över den, om ärendet avser myndighetsutövning mot någon enskild. Av 1 § Kriminalvårdens föreskrifter och allmänna råd om placering av dömda i Kriminalvårdsanstalt (KVFS 2006:13) (placeringsföreskrifterna) framgår bl.a. följande. Inför anstaltsplacering skall ett placeringsunderlag upprättas och fastställas av verksamhetsstället och möjligt skickas till placeringsenheten. 2 012 /1 3:JO1 Av 2 § placeringsföreskrifterna framgår följande. Inför varje anstaltspla- cering skall en risk- och behovsbedömning göras där risken för hot och våld, hantering eller missbruk av narkotika och andra droger under verkställighe- ten, annan fortsatt brottslig verksamhet, rymning/fritagning, samt den dömdes individuella behov skall bedömas. Av 3 § placeringsföreskrifterna framgår följande. Inför placeringsbeslutet skall den dömdes risk- och behovsprofil fastställas genom en sammanvägning och värdering av vad som framkommit vid risk- och behovsbedömningen. Av 4 § placeringsföreskrifterna framgår bl.a. följande. Risk- och behovs- profilen och de uppgifter som ligger till grund för profilen skall dokumente- ras. Det gäller även den reviderade profilen. Det häkte eller den anstalt där den intagne vistas ansvarar för att dokumentationen upprättas. Av de därtill bifogade allmänna råden framgår bl.a. följande. Den dömde skall normalt få ta del av och lämna synpunkter på uppgifterna i materialet innan beslutet om anstaltsplacering fattas (se 17 § förvaltningslagen (1986:223). Om det vid arbetet med bedömning och upprättande av profil framkommer någon uppgift som bör sekretessbeläggas i förhållande till den dömde bör den antecknas på en särskild handling och materialet bör endast förses med notering om att en ytterligare handling finns i ärende. Den som upprättar beslutsunderlaget ansvarar för att beslutsunderlaget har kommunice- rats. Av utredningen framgår att häktet sammanställt ett placeringsun- derlag. Placeringsunderlaget innehöll flera sakuppgifter som t.ex. vilka brott K.S. är dömd för, hans ålder, att han varit allmänt skötsam i häktet etc. Dessa är sakuppgifter som K.S. givetvis haft rätt att få yttra sig över innan ärendet avgjorts. Så har också skett. Uppgifter som lämnas i nära anslutning till att beslutet fattas och är base- rade på tjänstemannens sakkunskaper ingår inte i myndighetens kommunika- tionsplikt (se t.ex. prop. 1971:30 s. 468). Kriminalvården bedömer att de uppgifter som lades till efter delgivning är hänförliga till denna kategori och inte till den kategori av uppgifter som den enskilde har en ovillkorlig rätt att få del utav. Det är dock brukligt inom att klienten delges hela placer- ingsunderlaget innan beslut om placering fattas. Därför borde häktet Jönkö- ping ha delgett K.S. det fullständiga placeringsunderlaget innan beslut fatta- des. yttrade sig över remissvaret. Underrättelse om tillägg i placeringsunderlag De bestämmelser om placering i anstalt som Kriminalvården har redogjort för i remissvaret har numera upphört att gälla. återfinns bestämmelser om placering i anstalt i 2 kap. Kriminalvårdens föreskrifter och allmänna råd för fängelse (KVFS 2011:1). I detta ärende är de äldre bestäm- melserna tillämpliga. Av utredningen i ärendet framgår att det då placeringsen- heten fattade beslutet om placering av K.S. i anstalt fanns två versioner av det placeringsunderlag som upprättats av häktet i inför anstaltsplacer- ingen. I den version som K.S. delgavs fanns det inte något förslag från häktets sida avseende säkerhetsklassificering och anstaltsplacering, medan det fanns 2 012 /1 3:JO1 sådana förslag i den version som lades till grund för placeringsenhetens beslut i ärendet. Kriminalvården har i sitt yttrande anfört att de uppgifter som lades till efter delgivningen inte är av den karaktären att den enskilde har en ovill- korlig rätt att få del av dem, dvs. att de inte omfattas av myndighetens kom- munikationsplikt enligt 17 § förvaltningslagen (1986:223). Det kan diskuteras om detta synsätt är korrekt. Däremot framstår det som självklart att häktet borde ha låtit K.S. ta del av den version av placeringsunderlaget som skickades till placeringsenheten. Kriminalvården är av samma uppfatt- ning. Såsom placeringsunderlaget är utformat får man intrycket att K.S. tagit del av och yttrat sig över underlaget i det skick som det lämnades till placer- ingsenheten. Det går inte att utläsa av handlingen att det tillkommit uppgifter efter delgivningen, vilket naturligtvis är oacceptabelt. Häktet förtjänar kritik för sin underlåtenhet att underrätta K.S. om de tillägg som gjordes i hans placeringsunderlag efter det att han delgavs detsamma. Det som K.S. anfört i övrigt föranleder inte någon kommentar. Kritik mot Kriminalvården för en anstalts underlåtenhet att kommunicera uppgifter med den intagne i ett ärende om besökstillstillstånd och för långsam handläggning av ärendet. Generella uttalanden avseende den s.k. brottsoffersluss- verksamhet som bedrivs i flera av landets anstalter (Dnr 343-2011) I anmälningar, som kom in till JO respektive , klagade . på anstalten Norras hantering av hans ansökan om besökstillstånd för sina barn. Han uttryckte även missnöje med hur hans handläggare vid socialförvaltningen i agerat. anförde i huvudsak följande. När han ansökte om tillstånd att ta emot besök av sina barn i anstalten fick han avslag på sin ansökan och beskedet att det skulle göras en brottsoffer- slussutredning. Denna utredning påbörjades och han underrättades om att utredningen skulle ta . fick han på nytt avslag på sin ansökan om besökstillstånd för barnen med motiveringen att socialförvaltningen och anstalten ansåg att det inte skulle gagna barnen att besöka honom i anstalten. Enligt en umgängesplan som hade upprättats av i skulle barnen besöka honom i anstalten vid fyra tillfällen under hans verkställighet. Det var uppgjort att någon från verksamheten Råd & Stöd skulle resa med barnen till anstalten och vara med under besöken. Han ifrågasätter varför socialförvaltningen ändrat uppfattning i denna fråga. ringde han till socialförvaltningen för att få en förklaring till varför man 2 012 /1 3:JO1 Han fick ett löfte om att någon från socialför- valtningen skulle återkomma men det skedde inte. Han anar att orsaken till anstaltens avslagsbeslut är att han inte deltar i anstaltens IDAP- program (Integrated Domestic Abuse Programme, JO:s anm.). Muntliga upplysningar inhämtades från anstalten varvid i huvudsak följande framkom: När en intagen som är dömd för relationsvåld ansöker om besökstillstånd för barn handläggs ärendet alltid av anstaltens brottsofferslussgrupp. Information om denna ordning ges till de intagna när de vistas i mottagningsavdelningen. fick brottsofferslusshandläggaren veta att K.S. väntade på att hans barn skulle komma på besök i anstalten. hävdade att det fanns en överenskommelse att någon från verksamheten Råd och Stöd i skulle komma till anstalten med barnen fyra gånger under hans verkställighet. Råd och Stöd hade varit i kontakt med K.S:s familj redan innan K.S. påbörjade sin verkställighet och umgänget i anstalten hade, enligt honom, bestämts i samråd med . Anstaltens brottsofferslussutre- dare förklarade för K.S. att hans ansökan om besökstillstånd för barnen skulle handläggas inom brottsofferslussgruppen och att det skulle göras en utredning. Hon påbörjade handläggningen direkt när hon fick K.S:s ansökan. ett avslag i avvaktan på utredning och informerades om att utredningen kan ta . Hon kontaktade först barnens mor, som också är vårdnadshavare, för att efterhöra dennas inställ- ning. Modern skickade därefter in en medgivandeblankett. var hon i kontakt med handläggare för att ta reda på hennes inställning. uppgav att hennes inställ- ning varit att ett umgänge i anstalten skulle kunna gagna barnen. ifrågasatte detta och det bestämdes att skulle fundera över saken. Ny kontakt skulle tas när var tillbaka i tjänst . var i kontakt med Råd och Stöd och fick veta att de fått i uppdrag av att åka till anstalten med barnen men att de egentligen inte tyckte att det var bra för barnen. försökte hon få kontakt med . Först lyckades detta och då meddelade att hon svängt i sin uppfattning och inte längre ansåg att ett umgänge mellan K.S. och barnen i anstalten skulle vara till gagn för barnen. Därefter disku- terades ärendet i brottsofferslussgruppen. Kriminalvårdsinspektören fattade ett avslagsbeslut och beslutet delgavs K.S. som utredningen pågick informerade hon K.S. om att ut- redningen skulle komma att dra ut . Det var dock först i samband med delgivningen av avslagsbeslutet som K.S. informerades om att ändrat inställning. fick således inte del av de upplysningar som hade inhämtats från innan beslutet fattades. Hon kan inte svara på varför han inte fick det men det var inte p.g.a. sekretess. Från socialförvaltningen i inhämtades och granskades handlingar gällande K.S:s barn. Efter remiss anförde Kriminalvården, region , genom regionchefen , följande. 2 012 /1 3:JO1 K.S., intagen i anstalten Norra, har i anmälan till JO framfört miss- nöje avseende beslut och hantering gällande hans ansökan om besökstillstånd för sina barn. I ärendet har JO inhämtat uppgifter från brottsoffer- slussutredaren , anstalten Norra. Anstalten Norra har genom kriminalvårdschefen inkommit med ytterligare uppgifter rörande de omständigheter som K.S. anför i sin anmälan. I redogörelsen har kriminalvårdsinspektör yttrat sig och härav framgår bl.a. följande. ansökan registrerades och fick avslag den 11 no- vember 2010, dvs. efter det att ansökan inkommit. Av beslutet framgick emellertid att anstaltens brottsofferslussgrupp skulle fortsätta att utreda förutsättningarna för att kunna medge ett bevakat besök. Brottsoffer- slussutredningen fortgick därefter genom flera kontakter med de inblandade parterna och slutligen fattades beslut , dvs. lite efter det att K.S:s ansökan inkommit. För att säkerställa att tillförlit- ligheten i ärendet inte äventyrades var de kontakter som togs nödvändiga. När det gäller K.S:s kritik om att anstalten gått emot bedömning så stämmer inte det påståendet.