bet · GZ01JuU28 · 2012-03-13 00:00:00 — Alla som vill värna den fria tekniken, de mänskliga rättigheterna och det öppna samhället ska rösta mot datalagringsdirektivet . Än finns det möjlighet att stoppa detta, och jag hoppas att vi verkligen kommer att lyckas göra det. (Applåder)I detta anförande instämde och (båda V). Grunden i det som vi debatterar är:"I enlighet med artikel 1.1 i direktivet om lagring av trafikuppgifter är syftet med direktivet att harmonisera medlemsstaternas bestämmelser om skyldighet att lagra vissa uppgifter för att på så sätt säkerställa att uppgifterna är tillgängliga för avslöjande, utredning och åtal av allvarliga brott. "var ett av de länder som var med och drev fram direktivet som antogs . Bakgrunden var bombdåden i och i . Från Socialdemokraterna ser vi att datalagringsdirektivet fyller en funktion vid brottsbekämpning. Vid allvarliga brott kan polisen få ut operatörsuppgifter över kommunikation och lägga ett pussel kring den situation som har varit. Det kan handla om att samla bevis eller att hitta personer som är skyldiga till grova brott. Men det kan också handla om att kunna avskriva personer som från början har blivit felaktigt misstänkta. För polisen är denna information oerhört viktig för uppklarandet av allvarlig brottslighet. Det gäller mord, människohandel, människorov, våldtäkter, grova rån, utpressning, mordbrand, olaga hot och grova narkotikabrott. Det är alltså ingen ny idé att använda trafikdata i brottsbekämpning. Men sparar inte alla företag sin datatrafik. Det gör att polisen kan gå miste om möjligheten att sätta fast kriminella som har begått allvarliga brott. Hos dem som sparar uppgifterna är det inte säkert att det finns några rutiner för hur man ska lämna ut uppgifterna till polisen, till exempel om det är på obekväm arbetstid. Då försenas polisens utredning. Ni hörde vilken typ av brott det handlar om. Då förstår ni också att det är viktigt att utredningen snabbt kan komma framåt eftersom trafikdata ger ovärderliga pusselbitar. I denna fråga vägs insamlingen av trafikdata och effektiviteten när det gäller att lösa allvarliga brott mot människors integritet. Det gäller integriteten för de skötsamma medborgarna men också integriteten för offren för den grova kriminaliteten, något som vi betonar i vårt utlåtande. Att bli utsatt för brott är en oerhörd integritetskränkning. Om brottet dessutom inte kan lösas blir brottsoffret drabbat två gånger. I vår avvägning har vi landat i att detta är en riktig bedömning. Därför förordar vi också minimitiden på sex månaders lagringstid, trots att direktivet ger möjlighet att spara detta . Det fanns också viktiga remissinstanser som ville ha lagring. Men i vår avvägning landade vi på sex månader.Våra mejlboxar har fyllts av mejl i denna fråga. Jag skulle vilja bemöta några av dessa påståenden som har framförts i dessa mejl. Ett påstående är att direktivet skulle vara olagligt. I har vi Lagrådet som granskar alla lagförslag, och Lagrådet har inte hittat någon som helst grund för detta påstående utan skriver följande i sitt utlåtande:"Från de synpunkter Lagrådet har att beakta möter därför inga invändningar mot att datalagringsdirektivet implementeras i allt väsentligt i enlighet med det remitterade förslaget. "En annan skriver att förslaget enbart tillkommit för att bekämpa terrorism och tror att det kan användas bara i detta syfte och därför inte skulle vara proportionerligt. Som jag precis redogjorde för finns det alltså mycket annan grov brottslighet som vi alla tyvärr kan drabbas av, till exempel våldtäkter, mord och människorov. Där kan direktivet också komma att användas för att lösa allvarliga brott. En annan fråga är: Varför ska ni läsa min privata kommunikation?Men det är ingen kommunikation som ska läsas. Det är en missuppfattning. Vi talar om ett redskap för att kunna nysta upp och bekämpa grov brottslighet. Någon har frågat varför polisen inte kan ägna sig åt gammalt hederligt polisarbete. Jag vet inte exakt vad som är gammalt hederligt polisarbete. Men jag kan konstatera att när brott sker på gatan har vi poliser på gatan. När brott sker eller planeras på nätet måste vi också ha redskap för att kunna bemöta det. Jag skulle vilja redogöra för vad som hände när jag ringde upp de två företag där jag är kund för att ställa frågor om hur de sparade min kommunikation. Hos det första företaget som jag kontaktade förstod tjejen som jag talade med över huvud taget inte vad jag frågade om. Då var jag mycket tydlig och hänvisade till diskussioner om datalagringsdirektivet och trafikuppgifter och att det var därför som jag frågade. Jag fick förklara detta . Till slut sade hon att de inte kunde hjälpa mig med detta. I stället hänvisade hon mig till polisen. När jag drog på lite till fick jag ändå veta att de har sparat alla uppgifter sedan jag blev kund hos dem, och det har jag varit . Det betyder i så fall att de har sparat uppgifter om mig , oklart vilka. När jag ringde till det andra företaget hade jag lärt mig lite grann och var mycket tydlig från början. Tjejen som jag talade med där förstod frågan. Sedan kopplade hon bort mig då hon hade kontakt med säkerhetsavdelningen. Det enda som hon kunde berätta för mig var att en hel del uppgifter sparas. Men hon kunde inte berätta för mig vilka de var. Det kommuniceras enbart med polisen. Som kund kan jag alltså inte få någon som helst information om vilka uppgifter som sparas om mig. Inget av företagen kunde på något sätt ge mig en policy eller liknande eller förklara för mig hur mina uppgifter hanterades. Den första slutsatsen för mig är att detta inte är en fråga som de stora företagens kundtjänster - detta var stora företag - är särskilt vana att få över huvud taget eftersom de inte förstår frågan. För mig antyder det lite grann att det inte är så många konsumenter i som har känt oro för att dessa uppgifter har sparats. Den andra slutsatsen är att när företagen, operatörerna, problematiserar över att de ska behöva spara uppgifter verkar det vara så att ganska mycket uppgifter sparas och dessutom . Jag vill betona att vi socialdemokrater vet att det inte bara handlar om att använda metoder som datalagring för att minska kriminaliteten utan att det främst handlar om att arbeta på ett sådant sätt att människor inte hamnar i kriminalitet. Det bästa sättet vi vet är att bekämpa klyftor eftersom vi vet att det i alla samhällen är de som är allra mest utsatta som väljer den kriminella vägen - eller kanske snarare inte känner att de har något val. Det är inte den diskussionen vi ska ha här. Men genom att tala om grogrunden för kriminalitet vill jag trycka på att vi socialdemokrater inte tror att bara datalagring löser alla problem med allvarliga brott. Dock är det en metod för att lösa dessa.Herr talman! Med detta som bakgrund yrkar jag bifall till utskottets förslag i betänkandet. (Applåder)I detta anförande instämde , , Arhe Hamednaca och (alla S) samt (FP). har redogjort för varför Socialdemokraterna är för datalagring. När vi här stiftar lagar ska dessa vara proportionerliga; vi ska väga olika intressen mot varandra. Jag har två frågor till : Om det i undersökningar från länder där datalagringsdirektivet införts visar sig att människor faktiskt ändrar sitt beteende och kanske drar sig för att kontakta terapeuten, sexualrådgivaren, psykologen eller vad det nu kan vara, känns då inte det som ett väldigt tungt argument i den andra vågskålen? I den ena vågskålen finns ju polisens intressen; det är det som mycket talat om. Hur har Socialdemokraterna resonerat i det avseendet?Ifall man nu kan tycka att det finns problem med datalagringsdirektivet - en uppfattning som jag tror att många socialdemokrater delar - varför stöder då Socialdemokraterna det här förslaget där man går längre än vad EU kräver?Den borgerliga lägger här fram förslag om att även missade samtal ska registreras och sparas. Även positioner - var man befinner sig - vid ett samtals slut ska sparas, vilket i praktiken gör att alla våra mobiltelefoner blir spårsändare i statens tjänst. Är det verkligen någonting som Socialdemokraterna tycker är bra? frågar om de delar av direktivet där vi valt att gå lite längre än vi måste. Vi instämmer helt enkelt i remissinstansernas förslag. De säger: Om vi också får tillgång till det här kommer vi att kunna lösa fler jobb. Då känner vi att det är så och att det är värt att ha det så.Den andra frågan som ställdes är lite mer omfattande. Som sade visar undersökningar att människor väljer att ändra sitt beteende. undrar om det inte känns lite tungt i den andra vågskålen och hur tungt polisens intressen ska väga. Det handlar inte om polisens intressen utan om brottsoffrens intressen. Jag vet inte om när han vaknade fick samma newsflash i sin mobil som jag om att polisen i just nu håller på att sätta fast den man som mördat sju barn och en del soldater. Hur har man kunnat få fatt på mannen? Jo, genom att använda trafikdata.Vi hör exempelvis om att tunga brottslingar tar omvägar så att man inte får fatt på dem via trafikdata. Uppenbarligen är det så. Därför undrar jag, , om du inte tycker att det är bra att polisen snabbt tack vare trafikdata får fast brottslingen i . En förlängning av och Socialdemokraternas resonemang borde vara att vi kanske ska ha ett chip i nacken eller något sådant så att staten kan se vartenda litet steg vi tar, kan se exakt allt vi gör. Då är vi helt kontrollerade. Man kan se precis allt en person har gjort och var personen befunnit sig. Då blir det hur lätt som helst att jaga brottslingar.Jag vill påminna om att svensk polis har ganska långtgående möjligheter att telefonavlyssna och kameraövervaka misstänkta grova brottslingar. Det här är en möjlighet som svensk polis alltmer använder sig av. Bara har antalet tillstånd att telefonavlyssna grova brottslingar femfaldigats. Det har skett en ökning från ungefär 200 till närmare 1 000 bifallna ärenden. I av ansökningarna från polisen till åklagaren får man ett nej, så alla de här möjligheterna finns i . Jag tror att det är just därför som den svarar att vi i inte behöver något datalagringsdirektiv. Vi har lagar och regler på plats när det gäller att bekämpa grov brottslighet. Det som väldigt mycket oroar mig är att Socialdemokraterna inte, tycker jag, tar integritetsfrågorna och frågorna om mänskliga rättigheter på fullt allvar i de här avseendena. Titta på vad polisen kan göra! Det är precis så som sade, nämligen att man bekämpar grov brottslighet främst på andra sätt - genom att bekämpa klyftor och så vidare. Ta människors mycket befogade känsla av att vara övervakade på allvar och rösta inte för det här datalagringsdirektivet! I mitt anförande talade jag också om integriteten. Jag skulle vilja framhålla den integritetskommission som vi socialdemokrater varit med om att driva fram. Där kan vi titta på de här frågorna som helhet, så det är absolut inte så att integriteten inte är viktig.Integriteten avseende brottsoffer väger också väldigt tungt för oss. Jag har inte hört här över huvud taget tala om brottsoffer. Inte heller har jag hört säga någonting om det jag sade om min kontakt med mina operatörer och om hur de vill reglera när det gäller den väldigt stora osäkerhet som finns kring den datalagring som , just , sker. säger ingenting om det, utan det är direktivet man riktar in sig på. Men : Varför har inte alla som borde vara mycket oroliga ringt till kundtjänsten och ställt de här frågorna? Jag lyssnade på anförande tidigare här och fick då en redogörelse om hur direktivet kom fram. Det var resultatet av en känslomässig reaktion efter terrordåden i och någonting som drevs fram av den tidigare socialdemokratiske ministern - någonting som snarare ger mig kalla kårar än är något jag kan känna mig stolt över. Men det där är nu historia.Nu har direktivet vidgats till att syfta till att bekämpa inte bara terrorism utan även annan brottslighet, något som jag också är skeptisk till eftersom man går längre och längre vid införandet av sådan här lagstiftning.Det jag först och främst skulle vilja fråga om är följande. redogör för olika typer av grova brott för vilka det krävs att polisen har nödvändiga resurser och verktyg för att kunna klara upp brotten. Men polisen säger att man har de verktyg som krävs. Hur kommer det sig då att det är nödvändigt att införa en lagstiftning som går mycket längre?I dag räcker det tydligen med de uppgifter som redan finns sparade hos operatörerna för fakturering och som sedan måste slängas. Varför ska vi då införa en lagstiftning som tvingar alla operatörer att lagra mycket mer information än som lagras och dessutom ? Vi har tydligen tolkat remissutlåtandena väldigt olika. Jag säger att polisen och olika instanser inom polisen faktiskt velat att uppgifterna ska sparas , så man tycker nog inte att det är bra som det är. Jag gav också exempel på att polisen inte alltid kan få ut de uppgifter som polisen behöver, så det beror nog lite på vem man lyssnar på.Maria talar om känslomässiga reaktioner efter terrordåden i . Ja, det är väl inte så konstigt att människor vill värna brottsoffer. Jag har inte hört säga någonting om brottsoffrens integritet.Vi är ganska många som tycker att grova brottslingar ska åka fast för sina handlingar. Vad tycker du, , om att trafikdata varit till hjälp när man nu håller på att sätta fast den man i som begått väldigt allvarliga brott? Tycker du att det är bra? Självfallet är det positivt att grova brottslingar åker fast och får ta ansvar för sina brott. Men det finns en risk när man inför en sådan här lagstiftning att det kanske ökar möjligheterna för grova brottslingar att använda sig av anonymiseringstjänster. De blir helt enkelt medvetna om att det de gör kommer att kartläggas ytterligare, och därför blir det kanske också vanligare att använda sig av just anonymiseringstjänster. Det kan resultera i att polisen faktiskt får svårare att jaga grova brottslingar, någonting som till exempel har hänt nu efter Ipredlagens införande. Det är väl ganska troligt att detta är något som kommer att öka ytterligare framöver. Jag skulle inte bli förvånad om det är så att vi kommer att använda oss av anonymiseringstjänster allihop, och då riskerar denna lag att bli fullständigt tandlös. Det kanske gör att det inte bara är grova brottslingar som använder sig av anonymiseringstjänster, utan alla. Detta kan alltså faktiskt riskera att försämra polisens möjligheter att få fast grova brottslingar.Dessutom finns det någonting vi brukar prata om i denna kammare, nämligen proportionalitetsprincipen. Vi måste se ifall den lagstiftning vi inför och den integritetskränkning den innebär är proportionerlig gentemot nyttan. Här har vi inga bevis för att lagen faktiskt leder till en mer effektiv brottsbekämpning, men vi har stora bevis för att människors grundläggande fri- och rättigheter inskränks. Är det då rimligt att införa en sådan lagstiftning? Jag hör säga att hon oroar sig för att kryptering kan leda till att polisen får mindre tillgång till dessa uppgifter, och då minskar möjligheten att lösa allvarliga brott. Jag tycker att det säger ganska mycket om vad trafikdatauppgifterna kan betyda, nämligen att de när de finns hjälper till att lösa brott. Eftersom det faktiskt fungerar i väldigt många fall - det finns massor av exempel där polisen har använt dessa uppgifter - ser vi att krypteringen inte hindrar att polisen löser många allvarliga brott. Vad som händer - det är då. Allting måste utvärderas, och det gäller självklart också detta. Då är det kanske så att också polisen behöver tillgång till den typ av teknisk utrustning som gör att man kan komma runt detta. Det vet inte jag; det är inte det vi resonerar om . Herr talman, kolleger och åhörare! Denna debatt handlar om hur det regelverk som gäller lagring av trafikuppgifter för brottsbekämpande ändamål ska se ut. Vi känner väl till bakgrunden. Det är en del av den konsekvens det innebär att man samarbetar med andra europeiska länder för att försvara de europeiska värden vi tycker är så viktiga, inte minst det öppna samhället. Därför kom man inom EU överens om att vi skulle ha ett direktiv som gemensamt reglerade frågan om trafikuppgifter för just brottsbekämpande ändamål och att det skulle finnas en skyldighet för medlemsstaterna att , noga reglerat, spara vissa uppgifter för att sedan förstöra dem. Frågan är inte ny. Det här var som sagt , och vi har haft en proposition här som bordlades . Vi har nämligen i en grundlag som jag är väldigt stolt över och som reglerar bland annat att man har möjligheten att med en minoritet från kammaren se till att vi får en bordläggning så att vi får chans att diskutera sådana här frågor än mer noggrant. Så har också skett. Det är för övrigt samma grundlag som har sett till att vi har prövat detta lagförslag mot det vi i har i vår grundlagskatalog av mänskliga fri- och rättigheter. Där har som vi hörde i ett tidigare anförande kommit fram att detta är överensstämmande med den svenska grundlagen. Det finns alltså ingenting som hindrar. Samma lag som ger oss rätt att fördröja en så här viktig men också svår lagstiftning har även godkänt detta. Vi har därmed en grundlag att vara stolta över, och den måste vi försvara varje dag.Nu är det dock tid för beslut, och då är det att vi går igenom lite av den diskussion som faktiskt har varit och ser vad det handlar om. Precis som redogjorde för handlar det om kontaktuppgifter mellan två telefonnummer. Det är alltså det underlag för fakturering som jag vill påstå har sparats sedan mobiltelefonen uppfanns. Det har dock sparats av de operatörer som har tillhandahållit tjänsterna för mobiltelefoni. Jag tycker att beskrivning var väldigt målande: Detta har rimligen sparats och varit tillgängligt för operatören att titta på för att se våra samtalsmönster. Jag utgår ifrån att de också gör det, för de har ett intresse av att sälja mer mobiltelefoner. Alla här har säkert noterat diskussionen huruvida vi växer fast i våra mobiltelefoner och om detta är nyttigt eller inte. Jag ska inte ge mig in på denna diskussion, men detta drivs naturligtvis fram av en industri som vill att vi ska prata i mobiltelefon oavbrutet. För dem är därför telefonfakturorna viktiga, och det är därför de har sparats. En konsekvens av att de har sparats är att de har använts också av polis vid misstanke om grova brott. Så långt är det alltså inga problem. Jag vill dock rulla tillbaka och säga att detta är en väldigt svår fråga. Inte minst för oss som bekänner oss till liberalismen och är liberaler är detta väldigt svårt, för det är motstående intressen. Det handlar om integriteten, att slippa statens oreglerade snokande eller dess intresse av att kartlägga och registrera. Det är ett viktigt intresse för alla som bekänner sig till liberalismen. Det är dock också viktigt för den som bekänner sig till liberalismen att man kan bekämpa brott effektivt. Idén med ett organiserat samhälle - det öppna samhället och rättsstaten - är att det är polis och brottsbekämpande myndigheter som ser till att kriminella låses in och slutar hota och begå vidriga brott som verkligen, vill jag påstå, kränker integriteten. Det går att räkna upp hur många exempel som helst där svensk polis tack vare teledatalagring har sett till att människor har fått sina liv åter och att integriteten har värnats. Dessa intressen står mot varandra, och därför vill jag påstå att detta är en balanspunkt. Att vara för integritet är ingen politisk åsikt - det är väl alla. Däremot handlar detta om att finna en balanspunkt mellan motstående intressen. Det är klart att de i denna kammare som inte bekänner sig till liberalismen i regel är emot också detta. Man har så att säga en annan ism man bekänner sig till och tycker inte att balanspunkten är så viktig. Men jämför detta med ekonomin! Vi är för marknadsekonomi men inte total, oreglerad kapitalism. Vi är för ett europeiskt samarbete, men vi tycker att det på vissa områden naturligtvis ska vara ett självbestämmande. Vi tycker att socialpolitik är jätteviktig - det är viktigt att man gör insatser och stöder människor, oavsett om det handlar om bra förskolor för alla barn eller en socialtjänst som ska gripa in. Man får dock inte gå in och ta över människors liv. Det handlar om en balans för oss liberaler. Det är en svår fråga. Jag tycker att man också ska se detta i ett sammanhang. Det sägs ofta att detta måste ses i ett sammanhang, och så tänker man på andra tvångsåtgärder vi använder, alltifrån polisens förutsättningar att göra husrannsakan till övervakningskameror utanför banker, vid bankomater eller vad det nu är. Jag vill sätta det i ett annat sammanhang. Precis som sade förebygger inte detta alla brott. Det är inte så att tvångsmedel i sig självt leder till det öppna samhället - absolut inte. Det förebyggande arbetet är minst lika viktigt.Just , i denna stund, pågår en konferens om hur vi ska komma till rätta med våldsbejakande extremism i . Det är en väldigt viktig konferens för att se vad vi kan göra förebyggande för att förhindra att människor dras in i situationer där de tänker använda mobiltelefoner som hjälp för att spränga sig själva eller andra. Arbete med sociala insatsgrupper i våra mest utsatta områden är också jätteviktigt för att se till att unga människor inte dras in i ett träsk av grov kriminalitet som handlar om att kränka andra människor och krossa deras integritet. Det förebyggande arbetet vill jag alltså säga är väldigt viktigt, som jag vill varna för en sak. Man säger ofta att det är klyftor och fattigdom som i allmänhet är drivkraften. Men kom ihåg att de högst upp i näringskedjan av grov kriminalitet, oavsett om det är terrorism eller organiserad brottslighet, är allt annat än fattiga om man ser till det pekuniära! De har rätt mycket pengar på kontona - eller de har dem kanske i bankfacket. Däremot har de säkert en annan fattigdom, både mental och human.Detta är ett effektivt verktyg. Jag vädjar till alla mina kolleger härinne som hävdar att telefondatalagen inte är effektiv att följa med på ett besök hos svensk polis. Vi kan åka till och fråga om de bedömer att det verktyg som används har varit effektivt och om man tror att det kommer att vara effektivt . Vi kommer att få ett jakande svar.Det visar också utvärderingar av teledatalagen . De hade mängder av synpunkter på hur vissa länder har genomfört detta. Men att det är effektivt borde vara solklart, oavsett om vi talar om vansinnesdåd i och eller om vi talar om självmordsbombare i vår egen huvudstad.Bakgrunden till att frågan drevs fram om att staten ska reglera att viss information och vissa kontaktuppgifter ska sparas är den tekniska utvecklingen. Man såg att detta var effektivt. Tack vare den fantastiska teknikutvecklingen, som gör att allt blir billigare, att man kan lagra mer i telefonen och kan ringa mer utan att det kostar något, gick man mot platta avgifter. Det innebar att uppgifterna skulle sparas endast under en och bara för faktureringsändamål. Då kom lagstiftningen fram som innebär att uppgifterna ska sparas för att sedan förstöras. Bakgrunden är att lagen har gjort nytta, och man vill att den ska göra nytta i framtiden.Det som är viktigt är att vi har en respektfull ton och inte går till överdrifter i den här debatten, för den här diskussionen kommer vi att återkomma till. har vi haft en teknisk utveckling av ganska högt slag i , och jag hoppas att vi kommer att ha det till. Det kommer att ställa oss inför nya utmaningar att balansera rätten till skydd för mig som privatperson mot rätten till en effektiv stat.Jag vill upplysa om att det finns andra stater runt om i världen där man inte har denna balans med en rättsstat. Där åker människor runt i olika gäng, och det är den starkes makt som gäller. Man har privata arméer och privata miliser som skyddar mig och familjens integritet. Jag vill inte ha det så. Jag vill ha det öppna samhället med en rättsstat som effektivt och med hård reglering kan bekämpa också grova brott.Jag tycker att det som vi har gjort med direktivet är välbalanserat och att propositionen är välbalanserad.