bet · GZ01FiU20 · 2012-06-12 00:00:00 — En uppgift för rådet är att fundera på var riskerna för de offentliga finansernas stabilitet finns. Vi ser av den ekonomiska historien att den främsta risken för stabila offentliga finanser är en finansiell kris. Detta diagram visar hur de reala fastighetspriserna har utvecklats i fyra länder . hade en mycket kraftig uppgång fram till krisen då det blev en mycket kraftig nedgång. visar samma mönster. Man hade en kraftig uppgång. Sedan sprack bubblan. hade också en kraftig uppgång. Sedan sprack bubblan. Sedan har vi ett land som heter . Här har vi bara haft en lång och kraftig uppgång . ställer sig en vän av finansiell stabilitet frågan: När spricker den svenska bubblan? Spricker den över huvud taget? Är detta någonting att vara orolig för? Ja, säger vi i rådet, detta är någonting som vi bör fundera på. Vi säger inte att vi har en finansiell bubbla, en boprisbubbla, i . Vi säger att det finns risker och att vi ska knyta dessa risker till de allmänna insikter som vi har om hur finanskriser och bankkriser uppstår. Vi vet att vid snabbt växande kreditgivning, vid stor skuldsättning och vid stigande fastighetspriser ökar risken för finansiella obalanser. Regeringen bör ta ställning till hur den makrofinansiella regleringen och tillsynen bör förstärkas för att reducera risken för framtida finansiella kriser. Jag föreslår att finansministern har detta diagram framför sig på sitt arbetsbord och funderar på vad detta innebär för svensk finanspolitik. är inte den enda institution som varnar för finansiella obalanser. Kommissionen har satt upp ett system för makrofinansiella varningsindikatorer. De noterar att vi i har haft en förändring i reala huspriser som ligger över det område där man kan känna sig lugn. BILAGA 5 PROTOKOLL FRÅN ÖPPEN UTFRÅGNING OM FINANSPOLITISKA RÅDETS RAPPORT Kommissionen noterar också att den privata sektorns skuld som andel av BNP ligger långt över det tröskelvärde som man i någon bemärkelse betrak- tar som normalt. Rådet tar också upp finanspakten, det vill säga EU:s Fiscal Compact. ser positivt på att har anslutit sig till . rar också att det inte finns någon anledning för oss att förändra det svenska ramverket i riktning mot finanspaktens regler. Vi är nöjda med det svenska systemet. Vi noterar i ett kapitel som behandlar finanspolitiken på medellång sikt att den offentliga sektorns finansiella nettoförmögenhet i har stärkts betydligt efter krisen . Vi förväntar oss att denna utveckling ska fortsätta . Detta ställer en rad frågor. Överskottsmålet innebär att den offentliga nettoförmögenheten kommer att stabiliseras som andel av BNP. att ytterligare förmögenhetsuppbyggnad utöver dagens av BNP är svår att motivera med behov av säkerhetsmarginal. göra vad som är en lämplig storlek på nettoförmögenheten. Vi bör hålla i minnet att vi har påverkats mycket av den finansiella kri- Då var vi bekymrade för statsskulden. inte bekymrade för statsskulden längre utan för vad som händer med sta- Hur ska den hanteras? Hur ska den administreras? Vi noterar att den offentliga finansiella portföljen innehåller både stora skulder och stora tillgångar. Regeringen bör klargöra vad som är en lämp- lig bruttoskuld samt vilka principer som ska gälla för avvägning mellan risk och förväntad avkastning. Rådet noterar att årets vårproposition innehåller en redovisning av de Det ser vi som en förtjänstfull utveckling. steg mot en bättre analys. Vi anser att det krävs ytterligare analyser för att bedöma om de offentliga investeringarna har en samhällsekonomiskt fördel- aktig omfattning och inriktning. Vi delar regeringens uppfattning att ett siffersatt mål för de offentliga investeringarna inte bör införas. De offentliga investeringarna ska bedömas med utgångspunkt från en samhällsekonomisk kalkyl. Vi har ett kapitel där vi behandlar den mycket långa sikten. under beteckningen generationsräkenskaper. Våra analyser här pekar på att de offentliga finanserna är långsiktigt hållbara, och deras hållbarhet hänger mycket på hur pensionssystemet är utformat. Vi noterar också att generationsräkenskaperna kan användas för att visa hur skatter och utgifter påverkar fördelningen mellan generationer i ett livs- Vi har ett kapitel om ungdomsarbetslösheten. Här noterar vi att bilden av ungdomsarbetslösheten bör nyanseras. Unga hittar i allmänhet jobb snab- bare än äldre. Långtidsarbetslösheten för unga är låg i ett internationellt Ungdomars möjligheter att finna arbete är mer konjunkturkäns- PROTOKOLL FRÅN ÖPPEN UTFRÅGNING OM FINANSPOLITISKA RÅDETS RAPPORT BILAGA 5 liga än äldres. Att betrakta unga som en homogen grupp kan leda till ineffektiva insatser från den offentliga sektorn. Det är viktigt att rikta insatserna mot de grupper som har svårt att finna en anställning. Detta diagram visar den genomsnittliga arbetslöshetstiden för tre grupper: unga , medelålders och äldre . Vi ser här att arbetslösheten för unga är klart lägre än för andra grupper. Detta mönster håller i sig och fram till . Vårt sista kapitel handlar om restaurangmomsen. Vi bedömer att effekterna på arbetslöshet och sysselsättning av reformen är överskattade i regeringens dokument. Sänkt restaurangmoms är ett ineffektivt sätt att minska de administrativa kostnaderna. Sänkningen av momsen har karaktären av ett branschstöd. Det ökar risken för att andra intressegrupper försöker få en sänkning av momsen just för sin verksamhet. Vi noterar att konsumtionsskatten urholkas som skattebas om fler branscher gynnas av reducerade skattesatser. Jag vill avsluta med följande uppmaning från : En enhetlig moms skulle sannolikt ha stora positiva samhällsekonomiska effekter. Momsen, konsumtionsskatten, är en viktig skattebas. Kan man värna om den, kan man också värna om långsiktigt hållbara offentliga finanser. Ordföranden: tar sikte både på omgivningen i vår omvärld och på arbetsmarknaden. Det är lite grann mot denna bakgrund som vi har valt att bjuda in våra två kommentatorer, och vi är mycket tacksamma att ha dem här. Vi börjar med de yttre förutsättningarna med mera från vice chefsekonomen i . : Jag tackar för inbjudan att komma hit. Jag är mycket hedrad av att ha blivit inbjuden. Jag är också lite bekymrad av två orsaker. Den första är att man har bett mig att tala skandinaviska. Jag hoppas att det går bra och att ni förstår vad jag säger. Den andra är att det är som jag fokuserade specifikt på svensk ekonomi. Jag hoppas att jag inte kommer att säga något dumt. Men om jag gör det hoppas jag på er förståelse. Jag ska gå över till substansen. Som görs klart i rapporten från har en extremt solid budgetposition. hade man en budget i faktisk och strukturell balans, så som visas på bilden. I rapporten citeras olika analyser som visar på långsiktig hållbarhet i de svenska statsfinanserna. Våra egna långsiktiga beräkningar visar också på långsiktig hållbarhet för som ett av få . Det är inga tvivel om att svensk finanspolitik är en succéhistoria. Det gör det lite svårt att vara . Trots detta tycker jag att rådet har producerat en intressant, relevant och välskriven rapport. I stora drag är jag enig med alla slutsatser som presenteras. BILAGA 5 PROTOKOLL FRÅN ÖPPEN UTFRÅGNING OM FINANSPOLITISKA RÅDETS RAPPORT Om rapporten hade beskrivit ett sydeuropeiskt läge hade det kanske varit lätt att skapa en tematisk sammanhängande presentation i rapporten. Som det är nu består rapporten av en samling separata essäer. lite svårt att ge en sammanhållen kommentar till rapporten. inte ens att försöka. I stället kommer jag att välja ut några få specifika punkter där jag tycker att analysen kanske kunde ha förts lite längre. De punkter som jag vill nämna visas på bilden här. Det är inte säkert att jag hinner med allt inom den fastställda tiden, vilket jag beklagar. Jag ska först ta upp restaurangmomsen. Rådet är skeptisk till den lägre Det var vi också i vår senaste rapport över . Men det kanske är ett symtom på brist på finanspolitiska problem i Sve- rige att rådet ägnar ett helt kapitel åt ett så exotiskt ämne som restaurang- Men det är självklart ett exotiskt ämne med några viktiga Minskar man beskattningen på en aktivitet uppstår det, som sade, ökad press från andra sektorer att också få Därför gäller det att etablera de riktiga kriterierna för när en minskad beskattning kan motiveras. Jag kan inte bedöma det empiriska material som rådet citerar. huvudargument är också att det inte finns mycket empiriskt material. ten på empiri gör att man bör vara lite försiktig med denna typ av Det bör kanske också göra att man låter nya politiska initia- tiv följas av en ex post-evaluering. Det var ett förslag som jag tyckte att rådet skulle ta till sig. Jag saknar också ett annat argument, nämligen att om man vill stödja en ekonomisk aktivitet och det kan det finnas goda orsaker till kan man välja att göra det på utgiftssidan eller på skattesidan. ger man explicita subventioner, och på skattesidan ger man en skatteutgift eller implicita subventioner. Fördelen med att ge stödet på utgiftssidan är en ökad grad av transparens. Motargumentet är att man får utökade admi- Transparensen kan kanske vara värd lite ökade admi- Mer generellt är rådet skeptiskt till administrativa kostnader som argu- ment för lägre moms på restaurang- och cateringtjänster. Här tycker jag att rådet kanske kunde ha gått lite längre i sin diskussion. Som jag förstår det är de extra administrativa kostnaderna skapade av en existerande lägre moms på hotellverksamhet. Men om de administrativa kostnaderna inte togs i beaktande när hotellmomsen sänktes bör man se över detta beslut snarare än att ta den för given och säga att vi därför bör ha lägre moms också på restaurang. Jag ska övergå till den långsiktiga inriktningen av finanspolitiken. vill börja med en liten anekdot. stora offentliga överskott och fallande skuld. De föreslog mot denna bak- grund i en diskussion i om den långsiktiga inriktningen av finans- PROTOKOLL FRÅN ÖPPEN UTFRÅGNING OM FINANSPOLITISKA RÅDETS RAPPORT BILAGA 5 Beroende på diverse förseningar fick vi diskussionen först , knappt efter Lehmankraschen. var problemställningen för de flesta länder mycket akademisk. När vi offentliggjorde våra bakgrundspapper gjorde vi vårt bästa för att göra det så lugnt som möjligt för att vi inte skulle bli förlöjligade. Jag tror att denna anekdot visar hur snabbt saker kan ändras och därmed betydelsen av säkerhetsmarginalerna i finanspolitiken. Men rådet har rätt när man säger att säkerhetsmarginalerna inte är gratis. En för stor marginal betyder att man ger upp några utgifter eller skattereduktioner som annars kunde ha främjat ökad tillväxt och välfärd. Huvudslutsatsen i rådets rapport är att man bör tänka på säkerhetsmarginalerna primärt i form av stocks, alltså skuld eller förmögenhet, och inte i form av flows, som överskott eller underskott. Det var också den slutsats vi nådde fram till i våra dokument, alltså att ett eller flera stockmål bör vara en del av det finanspolitiska ramverket. I princip bör stock- och flowmål hänga samman, som också rapporten säger. Detsamma bör vara fallet med den faktiska utvecklingen i stocks och flows. Då blev jag kanske lite förvånad över att läsa i rapporten att det inte var fallet för . I stället har utvecklingen i den offentliga nettoförmögenheten varit långt mer positiv än man skulle tro, baserat på det årliga överskottet i budgeten. Det förklaras i rapporten av stora värdestegringar för offentliga tillgångar. Här tycker jag, som utomstående läsare av rapporten, att rådet kanske hade kunnat gå lite längre i sin analys för att försöka besvara några frågor. Vad är det för tillgångar som skapar de stora värdestegringarna? Är de tillgångarna disponibla i budgeten för att till exempel finansiera ökade utgifter eller sänkta skatter? Om svaret är ja, måste budgeten och budgetmålsättningen då inte inkludera dessa värdestegringar? Om nej, om de inte är disponibla, är det då inte bättre att fokusera på förmögenheten vid sidan av dessa tillgångar? Till slut: Representerar dessa tillgångar aktiviteter som den offentliga sektorn bör vara involverad i eller är det saker som kan och bör privatiseras? Som sagt saknar jag de svaren. Om den slutliga målsättningen är ett stock- eller flowmål är det klart att det finns ett behov av ett flowmål för att visa om budgeten är on target för att uppnå flowmålet. I den delen kritiserar rapporten ganska skarpt regeringens beräkning av det strukturella offentliga finansiella sparandet. Vi använder inom samma metoder som regeringen så jag kanske nästan är tvungen att försvara regeringen. Men jag vill säga att jag också rent personligen anser att rådet går för långt här. Rådet argumenterar för att man inte ska beräkna det underliggande budgetsaldot genom att korrigera för effekten av ett aggregerat output-gap utan i stället genom korrigeringar för de cykliska avvikelserna i enkla efterfrågekomponenter som förbrukning, investeringar, export och så vidare. Rådet visar att dessa disaggregerade beräkningar av det strukturella saldot hade gett en annan och mer rättvisande bild av den underliggande budge- BILAGA 5 PROTOKOLL FRÅN ÖPPEN UTFRÅGNING OM FINANSPOLITISKA RÅDETS RAPPORT ten genom krisen. De beräkningarna verkar korrekta, men frågan är om de är relevanta utom för historieskrivning. Poängen är att vi inte har någon god benchmark för efterfrågans sammansättning. I realtime, när de finans- politiska besluten ska fattas, vet vi till exempel inte om förbrukningen kommer tillbaka till sin tidigare trend eller om tillväxten i stället drivs fram av export. Men det är faktiskt den information som är nödvändig för att använda rådets favoritmetod. I motsats härtill har vi faktiskt ett ram- verk för att tänka i realtime omkring den potentiella produktionen och det Det är de faktorerna som ingår i regeringens beräkning av det underliggande budgetsaldot. Jag tror kanske att rådet kunde vara lite mer nyanserat på den punkten. Låt mig säga att jag var mycket intensivt uppslukad av fotnot 9 på s. 101 i rapporten. Jag ska säga att jag läste rapporten på nattflyget från Det är ett uttryck för hur intressant rapporten var att jag också läste fotnoterna. Men poängen med den fotnoten är att den förklarar för mig, som är utomstående, det jag tidigare i rapporten inte förstod om det så kallade reformutrymmet som finns under regeringens Enligt rapporten uppstår reformutrymmet genom att de offentliga intäk- terna går upp med BNP medan de offentliga utgifterna växer mindre än Jag fann rapportens bedömning av dessa effekter förvånande stora en årlig förstärkning av budgeten i storleksordningen ½ procent av BNP. Det var inte förrän jag läste fotnoten, 70 sidor senare, som jag förstod att det så kallade reformutrymmet uppstår därför att en rad utgiftsposter inte är indexerade i de trefyra-åriga framställningar som ingår i budgeten. Men den politiska verkligheten är att de de facto är indexerade, i vart fall om man förlänger perioden. Det är vad fotnoten säger. Till exempel kan man reducera kompensationsgraden i offentliga transfe- reringar över , men i praxis växer de hand i hand med löneutvecklingen över en längre tidsperiod. Det betyder att reformutrym- met i realiteten är mindre än den halva procent som är angiven i rapporten och att det vore riskabelt att genomföra till exempel permanenta skattesänkningar eller permanenta servicelyft baserade på ett reformut- rymme som har en utpräglad kortsiktskaraktär. Som en sammanfattning av diskussionen om dessa sammanhang kan jag säga att rapporten kanske tycks en liten smula schizofren. Å ena sidan dis- kuterar man hur man bör använda oindexerade reformutrymmen som man å andra sidan säger att verkligheten på lång sikt är indexerad. Som förväntas ska jag hålla tiden, därför får jag ta upp mina betraktel- ser över ungdomsarbetslösheten . Men jag vill sluta med att säga att de punkter som jag har tagit upp här inte ska överskugga att jag har haft nytta av att läsa rapporten. Jag delar en mycket stor del av dess synpunkter och slutsatser. Än en gång, tack för inbjudan! PROTOKOLL FRÅN ÖPPEN UTFRÅGNING OM FINANSPOLITISKA RÅDETS RAPPORT BILAGA 5 Ordföranden: tack för det, ! Då går vi till vår andra inbjudna kommentator, nämligen , ekonom på . Välkommen och varsågod! : Först vill jag tacka för att jag har blivit inbjuden att kommentera. är jag alltså Sacoekonom och jobbar med akademikernas lönebildning. Jag vill först säga några ord om rapporten. Det är färre områden som behandlas än , därför har den ett mindre omfång. Det är i mycket en krishanteringsrapport, upplever jag. Det är också förståeligt. Det finns förstås många andra områden man kan kommentera. Några av dem har också behandlats i Finanspolitiska rådets tidigare rapporter. Men mina kommentarer bygger alltså på delar av själva rapporten, med några små utvikningar. Först vill jag ge er en bakgrund till den diskussion som förs och hur jag själv upplever mina reflexioner innan jag sätter i gång. Det är, som vi alla vet, ett otroligt osäkert läge i omvärlden. Det gör det förstås väldigt svårt att analysera. På ekonomspråk kan man säga att det handlar om att det är svårare än någonsin att hålla omvärlden i våra analyser. Det är mycket det som det också handlar om. Det handlar om avvägningar. Det handlar om att satsa eller att hushålla. En fråga som också har kommit upp i den allmänna debatten är huruvida det sparas för mycket i ladorna. Det handlar dessutom om synen på hur vi ska förvalta och hur vi ska använda våra gemensamma resurser. Jag vet inte om det är ett svenskt ord, men jag kallar det kameralitet kontra dynamik. Det jag också vill påpeka är att det vidare handlar om hur vi beskriver själva läget och hur vi uppfattar läget. Det som ändå är alldeles klart enligt alla siffror och tabeller är att det går så mycket bättre för än för resten av . Då är ändå frågan om det betyder att vi på något sätt stänger in oss i en bubbla och att vi helt enkelt inte riktigt vill ta in det som händer i omvärlden. I vilken utsträckning påverkar händelserna i omvärlden oss? Det här är någon slags referensram när man analyserar hur man ser på sig själv och hur vi ser på vår relation till omvärlden. Mina allmänna synpunkter på själva rapporten är att jag delar Finanspolitiska rådets syn att finanspolitiken i huvudsak ter sig framgångsrik och välavvägd med hänsyn till ramverk, kriser och i jämförelse med andra länders politik. Jag tycker också att det är förtjänstfullt att den här långsiktiga analysen, generationsräkenskapsanalysen, har gjorts i ett livscykelsperspektiv där man också konstaterar att de offentliga finanserna verkar vara långsiktigt hållbara i detta perspektiv. Jag håller också med om, som gör, att man ska be regeringen klargöra sin syn på den ökande offentliga nettoförmögenhet som byggs upp utanför ramverkets krav. Där kan man diskutera hur stort det här utrymmet ska tillåtas vara, hur det ska förvaltas och hur det ska användas. Det är några allmänna synpunkter. BILAGA 5 PROTOKOLL FRÅN ÖPPEN UTFRÅGNING OM FINANSPOLITISKA RÅDETS RAPPORT Igen en liten utvikning när man ser det från ett sidoperspektiv: Vad hand- lar det här egentligen om? I debatten kan man få en känsla av att det är Är det här krishantering eller handlar det om struk- Det är ju de orden som dyker upp. Då är det förstås också viktigt att skilja på de konjunkturella och de strukturella faktorerna. sätts mycket på om vi lever i någon slags kristänk. Då vill jag ändå poäng- tera att man aldrig får glömma bort de strukturella faktorerna. åtgärderna som främjar produktivitet och hantering av de befintliga resur- Det är också en form av krishantering. Jag tror att det också är viktigt, oberoende av om vi har en kris i omvärl- den eller inte, att vi rustar oss för framtiden. En förklaring till att vi har klarat denna kris så bra är att faktiskt tog tag i de här strukturre- formerna efter förra krisen. Det är de här sakerna vi måste väga Arbetsmarknadsekonom som jag är plockar jag alltså ut två områden ur rapporten för att kommentera. Det gäller arbetsmarknaden ungdomsarbets- lösheten och några ord om matchningen och skattesystemet och dess koppling till ökad sysselsättning. Där kommer också några ord in om För att man ska veta vad vi diskuterar och vi inte ska tala förbi varandra är det viktigt att definiera arbetslösheten som konjunkturell och strukturell arbetslöshet. Det är väldigt viktigt att man särskiljer de frå- gorna när man diskuterar. Definitionen på konjunkturell arbetslöshet är alltså de kortsiktiga variationerna i efterfrågan på arbetskraft som ofta upp- kommer av konjunkturella skäl. Strukturell arbetslöshet, däremot, pratar vi också om som jämviktsarbetslöshet. Det är den arbetslöshet som råder i ett Den är oberoende av konjunkturen. väldigt viktigt att veta vad man pratar om när man börjar diskutera åtgär- Jag tror att man ibland blandar ihop detta på sina håll. Det är min ingång till att prata om ungdomsarbetslösheten. det som har lyfts fram i många sammanhang. Den är på tapeten i . Överallt diskuterar man problemet. Frågan är hur stort problemet egentli- gen är och om det här är ett generellt problem för ungdomar. också att det är väldigt bra att i sin rapport nyanserar diskussionen och även analyserar vad som döljer sig bakom siffrorna. Delvis handlar det om ett rent mätproblem. Vi har övergått till nya defi- nitioner, ILO-definitioner, för hur man mäter arbetslöshet. Vi mäter nu på samma sätt som man gör ute i . Det betyder också att vi i måttet inkluderar grupper som vi inte har haft med tidigare, och man kan disku- tera hur vi egentligen ska se på de här grupperna i arbetslöshetssamman- hang, såsom arbetssökande heltidsstuderande. Men det handlar också som sagt om hur arbetslösheten ser ut bland ungdomarna, vilka grupper som De siffror jag visar här är också sådana som presenteras i rapporten. Jag har lagt till några egna reflexioner. PROTOKOLL FRÅN ÖPPEN UTFRÅGNING OM FINANSPOLITISKA RÅDETS RAPPORT BILAGA 5 Vi kan säga, som också har konstaterats , att vi har en hög ungdomsarbetslöshet både historiskt sett och internationellt sett. Den är , och det är ett högt mått. Men av detta mått är alltså av de arbetslösa ungdomarna heltidsstuderande som söker jobb. SCB har också gjort en specialstudie, en intervjustudie, och frågat hur man uppfattar sig som studerande arbetssökande. av dessa betraktar sig som i huvudsak studerande. Det är en väldigt stor grupp. Det man också kan konstatera i jämförelse med andra länder är att vi har en stor stock av korttidsarbetslösa, alltså sådana som är arbetslösa än en månad. Det är också mycket högre jämfört med andra länder i . Det betyder alltså att unga hittar jobb snabbare. Vi har ett högt utflöde från arbetslöshet till sysselsättning. Ett annat sätt att se på den här delen av arbetslösheten är ju att titta närmare på hur stor andel som är långtidsarbetslösa, alltså arbetslösa . Där ser vi att andelen i är , som är en hög siffra, men jämförd med snittet i EU på är den mycket lägre. Det här är också en siffra som har minskat jämfört med 90- talet. Det som också diskuteras i rapporten, som jag inte tar upp här, är att problemet med långtidsarbetslöshet uppenbarligen är någonting som mer drabbar de äldre. Ett annat fenomen som vi också ska komma ihåg när det gäller ungdomarna är att som vi har sett ökningen av arbetslöshet bland ungdomar har vi också sett att en större andel av 20-åringarna inte hade slutbetyg från gymnasiet. Det här är alltså en lägre siffra än . Det är en bild som vi ställer mot de ändå ganska positiva siffrorna relativt andra länder, men det är någonting som har skett . Min slutsats, som också rådet drar i sin rapport, är att ungdomsarbetslöshet inte är ett generellt problem, för de ungdomar som definieras som arbetslösa är på inga vis en homogen grupp. Då kan de generella åtgärderna förstås ha en ganska dålig träffsäkerhet. Det som har gjorts är att regeringen har sänkt arbetsgivaravgiften för hela gruppen.