bet · GZ01KU17 · 2012-05-11 00:00:00 — Andelen invånare i det finska förvaltningsområdet Enligt uppgifter sammanställda från statistiska årsbok för 2012 (se tabeller 4.1516 på s. 7681) om antalet invånare per i de 40 kommuner som ingår i området uppgick dessa till 3 264 974, vilket motsvarar av dåvarande befolkning. Motsvarande siffra för de nio landsting som omfattas av förvaltningsområdet (se ovan) är 5 729 005, dvs. Uppföljning av minoritetsspråklagens tillämpning Enligt 20 § i minoritetsspråkslagen gäller att förvaltningsmyndigheters tillämpning av denna lag ska följas upp. Av 23 §§ förordningen (2009:1299) om nationella minoriteter och minoritetsspråk framgår dels att i ansvarar för uppföljningen av förvaltningsmyndigheters tillämpning av minoritetsspråkslagen, dels att ansvarar för uppföljningen av förvaltningsmyndigheters tillämpning av minoritetsspråkslagen när det gäller samer och samiska. publicerade i den andra uppföljningsrapporten avseende 2011. I rapporten anges bl.a. att endast en liten del av det statsbidrag som lämnas till kommuner i förvaltningsområdena uppges gå till att tillgodose behovet av förskola och äldreomsorg på minoritetsspråken samt att ett betydande antal av kommunerna förbrukar en förhållandevis begränsad del av statsbidraget (s. 7). Motioner om behovet av utvidgade förvaltningsområden och om det begränsade förvaltningsområdet för finska språket behandlades av utskottet (bet. 2007/08:KU13 s. 30 f.). Utskottet avstyrkte motionerna med hänvisning till pågående beredning i . Även behandlade utskottet motioner om utvidgning av förvaltningsområdet för finska (bet. 2008/09:KU23 s. 6 f.). Utskottet avstyrkte motionerna med hänvisning till att utskottet dels delade de överväganden och bedömningar som regeringen lämnade i den minoritetspolitiska propositionen när det gäller motiven till utvidgningen av förvaltningsområdena för bl.a. finska språket, dels tillstyrkte regeringens förslag till ny lag om nationella minoriteter och minoritetsspråk och därmed det förslag till utvidgning av förvaltningsområdet för finska språket som föreslogs i lagen. Senaste gången utskottet behandlade motioner med anknytning till utvidgningen av förvaltningsområdet för finska var (bet. 2009/10:KU30 s. 9 f.). Utskottet avstyrkte motionerna med liknande motivering som . Utskottet pekade även särskilt på att den nya minoritetsspråklagen möjliggör för ytterligare kommuner eller landsting att efter regeringsbeslut ansluta sig till ett förvaltningsområde. Utskottet delar de överväganden och bedömningar som regeringen lämnade i den minoritetspolitiska propositionen när det gäller motiven till utvidgningen av förvaltningsområdena för bl.a. finska språket. Utskottet önskar här särskilt peka på att minoritetsspråkslagen möjliggör för ytterligare kommuner eller landsting att efter regeringsbeslut ansluta sig till ett förvaltningsområde. Utskottet anser att detta i sin tur möjliggör en dialog mellan nationella minoriteter och lokala beslutsfattare som kan mynna ut i ett initiativ till en sådan frivillig anslutning. Utskottet önskar dock i detta sammanhang även beröra två aspekter inför framtida uppföljningar av minoritetsspråkslagens tillämpning. För det första tar inte lagstiftningen hänsyn till andelen minoritetsspråkkunniga medborgare i en enskild kommun utan låter majoriteten avgöra frågan om initiativ till en anslutning. Den andra aspekten gäller det faktum att ersättningen till varje enskild kommun för deras merkostnader föranledda av minoritetsspråkslagen varierar beroende på antalet kommuner som är anslutna till förvaltningsområdena. Med det ovan sagda avstyrker utskottet motion 2010/11:K297 (S). roller och ökat samiskt självstyre Utskottets förslag i korthet Utskottet föreslår att avslår två motionsyrkanden som rör roller och en utredning av ett utökat samiskt självstyre. Jämför reservation 3 (V). I motion 2010/11:K396 av och (båda S) begärs att tillkännager för regeringen att den borde ta initiativ till att skapa en fristående samemyndighet och ett sameparlament. Enligt motionärerna skapar den nuvarande ordningen, där är både parlament och myndighet, en rad oklarheter. Motionärerna anser att en bättre ordning vore om parlamentet och myndigheten skildes åt. m.fl. (V) begär i kommittémotion 2011/12:K210 att tillkännager för regeringen att den bör tillsätta en parlamentariskt sammansatt utredning för att utreda ett utökat samiskt självstyre (yrkande 3). Enligt motionärerna utgör inget organ för självstyre, bl.a. eftersom det inte kan förfoga fritt över sina ekonomiska medel och i princip har en lydnadsplikt gentemot regeringen. I motionen hänvisas till ett tidigare utredningsförslag om roll i det svenska självstyret med innebörden att ett stärkt självstyre skulle utredas vidare i en parlamentariskt sammansatt kommitté. Motionärerna anför även att flera av utredningens andra förslag har förverkligats genom riksdagsbeslut. i , som inrättades 1993, är ett folkvalt samiskt organ som företräder det samiska folket i . som är ett folkvalt organ för samerna är det också en statlig myndighet som ska verkställa den politik och de beslut som fattas av och regeringen. huvudsakliga uppgifter är att besluta om fördelningen av statens bidrag till samisk kultur och samiska organisationer, leda det samiska språkarbetet, medverka i samhällsplaneringen och bevaka att samiska behov beaktas samt informera om samiska förhållanden. ansvarar för frågor som i huvudsak rör rennäringen som har legat hos och länsstyrelserna. Till det folkvalda organet väljs 31 ledamöter . som är upptagna i röstlängden får rösta till . Upptagen i röstlängden kan man bli om man uppfattar sig som same och har eller har haft samiska som språk hemma. Det går också bra om ens föräldrar eller far- eller morföräldrar har eller har haft samiska som språk i hemmet eller om man har en förälder som är upptagen i röstlängden. Det senaste valet till ägde rum och resulterade i att åtta partier är representerade i . ligger i och edet finns lokalkontor i och . Bestämmelser om ges i sametingslagen (1992:1433). Enligt 2 kap. 6 a § sametingslagen (1992:1433) beslutar och nämnder i frågor som rör förvaltningen och myndighetsutövning samt i andra frågor som de enligt lag eller annan författning ska ha hand om. överlämnade sitt betänkande (SOU 2002:77). Utredningens utgångspunkt var att och samernas ställning bör stärkas. Vidare identifierade utredningen vissa begränsningar i dubbla roller. Utredning ansåg att det inte är ändamålsmässigt att är en myndighet. Som svar på frågan om vad alternativt skulle kunna vara anförde utredningen följande (s. 1011). Enligt regeringsformen är det regeringen med ansvar inför som styr riket. Ett undantag från denna princip utgör det kommunala självstyret. Utredningen har dragit den slutsatsen att antingen måste förbli en myndighet under regeringen eller möjligen eller också måste det tillerkännas ett visst självstyre. Detta skulle behöva framgå av regeringsformen. Utredningen anser att det kan vara ändamålsmässigt att vidare utreda möjligheten att genomföra ett självstyre för samerna på exempelvis det sätt som skett i , att i regeringsformen skriva in att samerna har kulturell autonomi som följer av lag. En sådan nyordning skulle förutsätta en noggrann analys av ett flertal svåra frågor med såväl folkrättsliga som konstitutionella aspekter. Utredningen har påbörjat en sådan analys. En eventuell fortsatt analys görs dock enligt vår bedömning lämpligast av en parlamentariskt sammansatt kommitté med uttryckligt stöd i direktiven. Mot bakgrund av det ovan anförda föreslog utredningen att regeringen skulle låta utreda denna fråga. Proposition om ett ökat samiskt inflytande överlämnades till en proposition (prop. 2005/06:86) med regeringens utgångspunkter för rennäringspolitiken. I propositionen föreslogs även att skulle vara central förvaltningsmyndighet för rennäringen och att ett antal myndighetsuppgifter skulle överföras från länsstyrelserna och dåvarande till . Förslagen syftade till att öka samernas självbestämmande i frågor som huvudsakligen rörde rennäringen och andra samiska intressen. För att skulle kunna handha det ökade myndighetsansvaret föreslogs även ändringar i organisation. Dessa ändringar syftade främst till att stärka som myndighet och till att särskilja dess uppgifter som myndighet respektive folkvalt organ. I propositionen bedömde regeringen att förslag om att det bör utredas om kan vara ett organ för självstyre inte borde genomföras (s. 35). Av propositionen framgår att de flesta remissinstanserna tillstyrkte utredningens förslag om att regeringen borde utreda om kunde vara ett organ för självstyre (s. 36). Som skäl för sin bedömning anförde regeringen bl.a. följande (s. 38). har det inom folkrätten skett en dynamisk utveckling av framför allt urfolks rätt till självbestämmande, förutsatt att de uppfyller folkrättens kriterier på vad som utgör ett folk. Alla folk som benämner sig själva som urfolk utgör inte folk i folkrättslig mening och saknar därmed rätt till självbestämmande. Det samiska folket utgör emellertid ett sådant folk som i folkrättens mening har rättigheter, inklusive rätten till självbestämmande. Hur det materiella innehållet i självbestämmanderätten skall se ut är dock till stor del en fråga mellan samerna och staten. Regeringen bedömde att det samiska självbestämmandet tills vidare borde ökas genom att som myndighet successivt ges fler myndighetsuppgifter som berör samiska förhållanden. Det fanns enligt regeringen därmed inte någon anledning att utreda om kunde vara ett organ för självstyre. Regeringen avsåg att även fortsättningsvis samråda med om det närmare innehållet i det samiska självbestämmandet. I budgetpropositionen anges bl.a. att regeringen fortsätter arbetet med att utveckla samepolitiken genom en närmare dialog med samt att man planerar att genomföra en dialog med den parlamentariska kommittén om den framtida samepolitiken som tillsatt (se prop. 2011/12:1 utg.omr. 23 s. 49). I översikten (2011/12:RFR11) anges bl.a. att det vid statsvetenskapliga institutionen på () pågår ett forskningsprojekt, Indigenous rights to self-determination: The Institutional Design and Policy Process of the Swedish , som syftar till att analysera huruvida som politisk institution har kapacitet och möjlighet att värna samernas rätt till självbestämmande (s. 53). När kunskapsöversikten sammanställdes fanns ännu inget publicerat material från projektet. Av översikten (s. 52) framgår även att ett flertal vetenskapliga artiklar på området belyser behovet av att samer som urfolk garanteras ett reellt jämlikt deltagande i den demokratiska processen genom att staten bl.a. utvidgar verksamhet. Utvärdering av handlingsplanen för de mänskliga rättigheterna beslutade regeringen att ge en särskild utredare i uppdrag att utvärdera den nationella handlingsplanen för de mänskliga rättigheterna 20062009 (skr. 2005/06:95). överlämnade utredningen sitt betänkande (SOU 2011:29). Av betänkandet framgår att FN:s särskilda urfolksrapportör i sin rapport påpekar behovet av att stärka självständighet som självstyrande organ (s. 418). Rapportören rekommenderar regeringen att tillsammans med överväga flera områden där kan ges ökad eller t.o.m. ensam beslutanderätt. Rapportören bedömer dubbla roller, som både folkvald församling och statlig förvaltningsmyndighet, som särskilt problematiska eftersom de innebär att tinget i sin roll kan tvingas genomföra beslut i konflikt med vad det i sin roll som folkvald församling anser vara bäst för samerna. Betänkandet bereds inom . I samband med behandling av en proposition om ett ökat samiskt inflytande (prop. 2005/06:86, bet. 2005/06:KU32) och mot bakgrund av ett följdmotionsyrkande om att tydliggöra myndighetsroll uttalade utskottet följande i frågan om olika roller (s. 13). Enligt utskottets mening är det väsentligt att roller som folkvalt organ och myndighet under regeringen hålls isär på ett för allmänheten tydligt sätt. I propositionen läggs fram förslag som bidrar till att tydliggöra olika roller i lagstiftningen. Utskottet utgår från att regeringen fortsatt ägnar denna fråga vederbörlig uppmärksamhet och tar de initiativ som kan bli nödvändiga i fråga t.ex. om den författningsmässiga regleringen. Med det ovan anförda avstyrkte utskottet motionsyrkandet. Till utskottets betänkande fogades i denna del en reservation (MP). I kammaren beslutade i enlighet med utskottets förslag (rskr. 2005/06:253). Utskottet vidhåller sin tidigare mening att det är väsentligt att roller som folkvalt organ och myndighet under regeringen hålls isär på ett för allmänheten tydligt sätt. Utskottet utgår fortsättningsvis från att regeringen fortsätter att ägna denna fråga vederbörlig uppmärksamhet. I sammanhanget noterar utskottet regeringens fortsatta arbete med att utveckla samepolitiken genom en närmare dialog med samt att man planerar att genomföra en dialog med den parlamentariska kommittén om den framtida samepolitiken som tillsatt. Mot bakgrund av det ovan anförda avstyrker utskottet motionerna 2010/11:K396 (S) och 2011/12:K210 (V) yrkande 3. Utskottets förslag i korthet Utskottet föreslår att avslår en motion om att man bör ta beslut om vissa allmänna delar av förslaget om en nordisk samekonvention och utreda de kvarvarande och kontroversiella frågeställningarna i konventionsförslaget. I motion 2010/11:K405 av (S) begärs att tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en nordisk samekonvention. Motionären anser att man, mot bakgrund av att förslaget om konventionen innehåller en del kontroversiella frågeställningar, bör ta beslut om allmänna delar av förslaget och lägga resten i en eventuell ny nordisk utredning. Vid session i beslöts att man skulle inleda arbetet med en nordisk samekonvention. tillsattes en expertkommitté med uppgift att utarbeta ett förslag till nordisk samekonvention i syfte att säkerställa det samiska folkets rätt att själva bestämma om sin ekonomiska, sociala och kulturella utveckling och att för sina egna syften förfoga över sina naturtillgångar. Enligt regeringens budgetproposition redovisade en expertgrupp, som regeringarna och sametingen i , och utsett, ett utkast till en nordisk samekonvention (prop. 2007/08:1 utg.omr. 23 s. 98). Av budgetpropositionen framgår därtill att samekonventionen är tänkt att ge en ökad samsyn på de samiska frågorna i , och , att länderna enades vid sameminister- och sametingspresidentmötet om att nationella konsekvensanalyser skulle göras mot bakgrund av remissutfallet samt att ett nordiskt seminarium i frågan skulle arrangeras. Ett nordiskt seminarium organiserat av i samarbete med det finländska , det norska Arbeids- och inkluderingsdepartementet och det svenska genomfördes i . Det nordiska seminariet, som behandlade det föreslagna utkastet till konventionstext som lades fram , konstaterade att utkastet har remissbehandlats i de tre länderna samt att sametingen i samtliga nordiska länder har ställt sig positiva till konventionsutkastet. I en remissammanställning från anges att många remissinstanser invänder mot bl.a. att en konsekvensanalys saknas och att Jakt- och fiskerättsutredningen (SOU 2005:116) och (SOU 2006:14) har så tydliga kopplingar till konventionen att samtliga utredningar borde ha behandlats i ett mer samlat perspektiv. Vissa remissinstanser anser att man borde ha avvaktat med behandlingen av konventionen tills man har tagit ställning till nämnda utredningar. De remissinstanser som avstyrker ratificering gör det oftast på dessa grunder. Det är framför allt kommunerna, länsstyrelserna, LRF och som har dessa invändningar. När det gäller innehållet i konventionsutkastet är det artikel 16 om sametingens rätt till förhandlingar och artiklarna om samisk rätt till land och vatten som möter mest invändningar. Det är framför allt artikel 36 om utnyttjande av naturresurser som många känner oro inför. Man befarar att den allvarligt ska försvåra bl.a. näringsverksamheter och investeringar i infrastruktur. Många myndigheter och organisationer avstyrker dessa artiklar; även bland kommunerna är det dessa två artiklar som möter mest invändningar. Länsstyrelserna har genomgående hänvisat till tidigare nämnda utredningar och vill inte göra någon bedömning bl.a. eftersom det saknas konsekvensanalyser. anordnade ett seminarium om en nordisk samekonvention. Seminariet ordnades mot bakgrund av att förhandlingsdelegationer från , och (bestående av såväl samiska som statliga representanter) hade inlett sina förhandlingar om en nordisk samekonvention. Syftet med seminariet var att belysa de frågor som kommer att behandlas i en kommande nordisk samekonvention samt att ge ledamöter möjlighet att ställa frågor. I en rapport från (2011/12:RFR4) publicerades en utskrift av den stenografiska uppteckning som gjordes vid seminariet. I budgetpropositionen anges bl.a. att , och beslutade att utse nationella förhandlingsdelegationer och därefter inleda förhandlingar om en nordisk samekonvention mellan de tre länderna. Vidare framgår av propositionen att den första förhandlingen hölls . Utvärdering av handlingsplanen för de mänskliga rättigheterna beslutade regeringen att ge en särskild utredare i uppdrag att utvärdera den nationella handlingsplanen för de mänskliga rättigheterna 20062009 (skr. 2005/06:95). överlämnade utredningen sitt betänkande (SOU 2011:29). Av betänkandet framgår att FN:s särskilda urfolksrapportör i sin rapport uttrycker oro över att arbetet med att utarbeta en nordisk samekonvention har tagit så (s. 425). Även andra övervakningsorgan vid FN har påtalat detta. I sammanhanget framgår av betänkandet att utredaren bl.a. har erfarit att förhandlingarna om konventionen ska vara slutförda inom loppet av . Utredaren anser att särskilda ansträngningar bör göras för att säkerställa att förhandlingarna genomförs så att samerna tillförsäkras ett reellt deltagande och inflytande och att den uppställda tidsplanen hålls. Senast utskottet behandlade ett motionsyrkande om en nordisk samekonvention var (bet. 2009/10:KU30 s. 20 f.). Utskottet avstyrkte motionsyrkandet med hänvisning till att frågan om en nordisk samekonvention är föremål för fortsatta förhandlingar. Utskottet noterar att frågan om en nordisk samekonvention är föremål för pågående förhandlingar mellan , och . Utskottet önskar inte föregripa dessa förhandlingar. Därmed avstyrker utskottet motion 2010/11:K405 (S). om samerna och en officiell ursäkt Utskottets förslag i korthet Utskottet föreslår att avslår ett motionsyrkande om att regeringen bör ta fram en vitbok om övergreppen mot samerna och därefter förmedla en ursäkt under lämpliga former. Jämför reservation 4 (V). m.fl. (V) begär i kommittémotion 2011/12:K210 att tillkännager för regeringen att den bör ta fram en vitbok om övergreppen mot samerna och därefter förmedla en ursäkt under lämpliga former (yrkande 1). I motionen anförs att samers rättigheter har stärkts , men att man aldrig har fått en officiell ursäkt av den svenska majoritetsbefolkningen. Vidare noterar motionärerna att nu håller på att ta fram en vitbok om övergreppen mot romer, efter ett utredningsförslag. I regeringens skrivelse (skr. 2011/12:56) anges att Delegationen för romska frågor föreslog i betänkandet Romers rätt (SOU 2010:55) att en sannings- och ska inrättas för att kartlägga och dokumentera de övergrepp, försummelser och diskriminerande åtgärder som begåtts mot den romska minoriteten . Delegationen har framhållit att ett arbete med att dokumentera övergrepp ofta leder till att de politiskt ansvariga lämnar en offentlig ursäkt och att en sannings- och vanligen även har i uppgift att lämna förslag om hur offren kan gottgöras, som en grund för regeringens ställningstagande i frågan. Av skrivelsen framgår (s. 7 f.) att ett arbete har påbörjats inom med att utarbeta en vitbok om övergrepp, kränkningar och andra särbehandlande åtgärder mot romer . Av skrivelsen framgår även att majoriteten av deltagarna vid de möten som ordnade på delegationens betänkande var positiva till dokumentationen av övergrepp, försummelser och diskriminerande åtgärder mot den romska minoriteten för att öka kunskapen om hur romer har behandlats. En ursäkt från staten skulle, enligt många mötesdeltagare, innebära ett viktigt erkännande och en upprättelse för romerna. Några mötesdeltagare tog dock avstånd från beteckningen försoning som man menade var orealistisk och kunde tolkas som att romer själva bär ansvar för den behandling de har fått utstå. Många mötesdeltagare ställde sig frågande eller kritiska till förslaget om en kommission, och en rad farhågor framfördes. Uttalanden från ansvariga statsråd Den dåvarande sameministern uttalade vid den s.k. Urfolksdagen i bl.a. följande: Jag tycker att vi måste ha lärt oss någonting av historien och jag vill gärna ta det här tillfället i akt och säga till er, som representant för den och det svenska samhället att jag är väl medveten om det förtryck som har utövat över det samiska folket genom historien. Jag vill å regeringens vägnar be om ursäkt för det. Vi kan inte på något sätt acceptera det förtryck, t.ex. att samer har förvägrats att använda sitt språk, de tvångsförflyttningar och de många uttryck för förtryck som vi har gjort oss skyldiga till genom årens lopp. Det finns heller ingen annan möjlighet för det svenska samhället att komma vidare, än att be om ursäkt för de övergreppen. Ursäkten till det samiska folket genom den dåvarande sameministerns uttalande omnämns även i Urbefolkningsdelegationens slutrapport . Vid ett anförande av integrations- och jämställdhetsministern vid plenum uttalade statsrådet bl.a. följande: Det är regering och riksdag uttalade sin grunduppfattning: att samerna är en etnisk minoritet i , som i sin egenskap av ursprunglig befolkning i sitt eget land intar en särskild ställning. Det är nu också ratificerade ramkonvention om skydd för nationella minoriteter och den europeiska stadgan om landsdels- och minoritetsspråk. Dessa ställningstaganden är i sig grundläggande för minoriteternas ställning i det svenska samhället. De utgör majoritetssamhällets erkännande av minoriteternas existens och deras betydelse för det svenska samhället. Och de utgör också en upprättelse och en ursäkt för de oacceptabla förhållanden under vilka våra minoriteter tvingats leva under olika epoker av vår gemensamma historia. överlämnade sitt betänkande (SOU 2011:9) till ansvarigt statsråd. I utredningen föreslogs en särskild upprättelseceremoni för personer som under sin barndom har utsatts för övergrepp eller försummelse i social dygnsvård. Regeringen anordnade en sådan upprättelseceremoni i . Vid ceremonin höll talman ett officiellt upprättelsetal till alla drabbade i närvaro av H.M. Drottningen, representanter för regeringen, partier och Kommuner och Landsting. Även representanter för kommuner, landsting, myndigheter och organisationer inbjöds. Senast utskottet behandlade motioner med krav på en offentlig ursäkt till nationella minoriteter för övergrepp och misstag som svenska myndigheter och det övriga samhället begått gentemot dem var (bet. 2008/09:KU23). Utskottet noterade vad som anförts av företrädare för såväl nuvarande som tidigare regeringar när det gäller behandlingen av samer under historien. Utskottet framhöll vikten av en konkret politik som kan ge samer och andra minoritetsgrupper upprättelse för de övergrepp som varit. Utskottet bedömde då att någon åtgärd från inte krävdes och utskottet avstyrkte därmed yrkanden i två följdmotioner. Till utskottets betänkande fogades i denna del två reservationer (V och MP). beslutade i enlighet med utskottets förslag (rskr. 2008/09:272). Utskottet noterar vad som har anförts av företrädare för såväl nuvarande som tidigare regeringar när det gäller behandlingen av samer under historien. Utskottet framhåller fortsättningsvis vikten av en konkret politik som kan ge samer och andra minoritetsgrupper upprättelse för de övergrepp som varit. bedömer utskottet att någon åtgärd från sida inte krävs.