· H001UU2 · 2012-12-05 16:57:15 — När biståndets andel av resursöverföringen till fattiga länder minskar ställer det också nya krav på ett bistånd som fungerar effektivt i ett nytt ekonomiskt sammanhang.Det är mitt ansvar som biståndsminister att se biståndets utmaningar, se till att det är relevant också och att det kan samverka med andra flöden och andra aktörer. Vi ska också ha ett bistånd som förmår att ta till vara den nya tidens möjligheter. Den globaliserade världen ger oss helt nya förmågor att lösa problem genom handel, ny teknik och värnandet av universella värden såsom demokrati och mänskliga rättigheter.Det som just nu sker överträffar alla tidigare perioder av fördjupad internationalisering när det gäller antalet människor som omfattas av förändringar som sker i en så snabb takt som aldrig . Aldrig förr har så många människor på så lyfts ur fattigdom som . saknar miljarder människor möjligheten att dra nytta av globaliseringens goda effekter.De fattigaste människorna som lever på per dag har ökat i antal och uppgår till 1,4 miljarder människor. Ungefär 1 miljard människor lever under slumliknande förhållanden. Det är i mångt och mycket ett resultat av en mycket snabb urbanisering. Men också fortsatt konflikt, krig och sviktande stater skapar en sårbarhet hos människor som gör att vi måste vara med och ta vårt ansvar.Välfärdsklyftorna i världen har trots den ekonomiska tillväxten ökat. För mig, herr talman, är detta helt ohållbart. När vi nu jobbar med de kommande utvecklingsmålen hoppas jag att vi kan gå från målet att halvera fattigdom till att säga att det nu är dags att utrota fattigdomen. Det måste vara möjligt. Det är dags , och det kan gå. Men det beror också på vilken politik som förs. Det handlar delvis om vilken politik vi för här men också om hur människor som lever i dessa utsatta länder får del av bättre politik och bättre demokratiförhållanden.Biståndspolitiken behövs också för att stödja fattiga människor för att bidra till och dra nytta av den ekonomiska utvecklingen. Ett annat sätt att tala om hur man kan dra nytta av detta är att fråga lite grann utifrån fattiga människors perspektiv. Vad påverkar deras situation mest? Det vi vet är att svaret ofta är brist på hälsa, utbildning, sociala nätverk och jobb och inte minst tillgång till egenmakt, frihet och rättigheter.Detta är någonting som vi i alliansregeringen kämpar för att adressera. Det handlar om att se hur vi ska kunna på bäst sätt lösa dessa utmaningar och fylla dessa fickor men också se till att vi kan bidra till utveckling. Vår egen ansvarsfulla ekonomiska politik har gett oss en stabil grund för den svenska ekonomin och också dess tillväxt, vilket mina kolleger har påtalat.Det har lett till att biståndsramen uppgår till 38,2 miljarder. Det ger oss ett reformutrymme i årets budget med 1,3 miljarder sedan förra året.Det förpliktar förstås att det av anvisade medlen när man går till beslut ska användas så ansvarsfullt och effektivt som det bara är möjligt, att korruption ska kunna undvikas och att vi ska kunna ha en förmåga att visa på de goda resultaten. Jag ställer mig ständigt frågan om de pengar som vi satsar på utvecklingsarbete ger det resultat som vi gör anspråk på. Min och regeringens ambition är att i ökad grad sätta resultaten i centrum för att möta fattiga människors behov och önskemål på ett ännu mer effektivt sätt.Herr talman! Jag välkomnar att och utskottet nu har visat ett starkt engagemang och ansvarstagande för just utvärderingen av biståndet. Det är positivt att vi har en bred politisk enighet i fråga om vikten och värdet av en utvärderingsverksamhet. Jag ser det för min del som ett kvitto på att vi nu har kunnat diskutera och driva resultatagendan så långt att man från alla håll är intresserad av god förmåga att veta hur man ska mäta och utvärdera det svenska biståndet.Jag tycker att det är väldigt bra. har uppmanat regeringen att fortsätta samtalen om vad för slags utvärderingsmöjlighet ska ha . Det är en mycket positivt i sak. Jag är också väldigt imponerad av det sätt på vilket arbetet har skötts i utskottet av presidiet. Det är synd att inte kan delta i dagens debatt, även om är en mycket värdig ersättare. Han och hans kollegers ansvarstagande för just denna fråga är värt en eloge.Om vi är överens om att vi vill ha ett ambitiöst bistånd behöver vi också veta om det gör nytta, och det ska kunna vara utvärderingsbart så att vi kan göra olika vägval. Det är ändå rätt så viktigt att poängtera att vi är överens om en hel del saker. Det har sagts från talarstolen . Men det är också skillnad på hur alliansregeringen bedriver sin politik. Vi har en mycket tydlig linje om hur och vad vi vill göra.Jag tänkte lite kort berätta hur vi har använt årets reformutrymme. För det första har vi gjort en kraftsamling för att nå millenniemålen. Millenniemålen som startade har tjänat kampen mot fattigdomen på ett mycket bra sätt. De blev en måttstock. Det var tydligt, och det var tidsatt. De saknade förvisso en hel del. Det finns anledning att i efterhand säga att de kunde ha varit mycket bättre. Men de har drivit fram en agenda som den borgerliga alliansregeringen har varit oerhört mån om att uppfylla både globalt men också nationellt.Det är därför jag är så glad att vi har ett reformutrymme där vi nu igen stärker bidrag till att kunna spurta och nå millenniemålen. gör vi satsningar på millenniemål 4 för den minskade barnadödligheten, på millenniemål 5 för förbättrad mödrahälsa och på millenniemål 7, som delvis hänger ihop med målen 5 och 4, för att kunna se hur vi ska kunna få en miljömässigt hållbar utveckling och ytterligare satsning inte minst på rent vatten.Herr talman! Vi har också konstaterat att det finns några länder som har det svårare att nå målen. Däribland finns flera av just konflikt- och postkonfliktländerna. Men regeringens starka fokus på kvarstår. Vi har också gjort en utökning för de särskilda insatserna för demokrati och yttrandefrihet. Vår analys är att det inte bara är rätt i sak. Vi är övertygade om att om vi vill ha en uthållig och inkluderande utveckling som kommer alla människor till del måste vi redan från början starta med demokrati och mänskliga rättigheter.Att stödja demokratiska förändringar bidrar till ökad respekt för mänskliga rättigheter. Det är en uppgift för svenskt bistånd. Inte minst i ljuset av de arabiska revolutionerna står det tydligt hur mycket människor är redo att offra för att få tillgång till sina fri- och rättigheter. En del framgångar har skett just på demokratiseringsagendan. Men det är tragiskt att se att vi en bra bit in kan konstatera att inte ens hälften av världens befolkningar lever i fria länder där de får tycka, tänka och tro fritt. Det är i många av dessa länder som svenskt bistånd är verksamt.Vi kan konstatera att demokratin på många håll är bräcklig och i vissa länder på tillbakagång. Vi vet att det sker inskränkningar av religions- och yttrandefriheten samt mötes- och organisationsfriheten i många länder. Att prioritera kampen för frihet och mänskliga rättigheter mot förtryck och rättslöshet fortsätter därför att vara viktigt för oss. Regeringen satsar därför mer resurser 2013 på att främja demokrati och mänskliga rättigheter inte minst för demokratiseringens aktörer och människorättsförsvarare.Vi har också gjort en satsning på och . Vi intensifierar vårt stöd till Mellanöstern- och Nordafrikaregionen. Det görs i ljuset av den utveckling som sker bland annat för att stödja pågående och kommande demokratiska transitioner i regionen genom både regionala och bilaterala ansatser. Jag tror att det kommer att vara ett långt och viktigt uppdrag. Det är inte direkt regioner där man kanske borde bedriva bistånd. Men just att stötta i en transition tror vi är viktigt.Herr talman! Vi stärker också vår beredskap för att möta humanitära kriser och katastrofer. Med de bilder som vi ser just nu från finns det ingen tvekan. Med appellerna , när vintern kommer - nu är vi finansierade bara till - kan jag konstatera att är bland de absolut största humanitära givarna. Jag är stolt över att vi har den kapaciteten.Jag skulle önska att fler givarländer kunde göra mer. Jag vill påminna om att vi inte bara har utmaningen i utan också har och konflikterna i och Sydsudan, och sårbarheten i . Men tyvärr måste vi antagligen också kunna ha mer resurser på det området för att också kunna möta klimatrelaterade katastrofers effekter.Får jag, herr talman, eftersom vi har en lång och bra debatt, överskrida min talartid genom att tala lite grann om några ämnen som har varit uppe i debatten.Regeringen fortsätter sina ansträngningar med klimatsatsningen. Att integrera klimatperspektivet i både det bilaterala och det multilaterala utvecklingssamarbetet är viktigt. Vi har beslutat oss för att förlänga den snabbstartssatsning som inleddes tidigare till att gälla även 2013. avsätts för att via multilaterala kanaler göra mer för att möta klimatanpassningen i de fattigaste länderna.Men vi tycker också att det är viktigt att stödja insatser som konkret leder till begränsade utsläpp av växthusgaser. Min kollega har gjort mycket på det området för att just se hur de kortlivade växthusgaserna är något som snabbt kan leda till förändring inte minst i utvecklingsländerna.Den står för av EU:s snabbstartsfinansiering. Vi har varit först med att anslå medel för detta, och vi är fortfarande störst. Vi har inte vikt ned oss i detta.Herr talman! Får jag också säga något om , eftersom det verkar vara en av de få tydliga skiljelinjer som vi kan se i dagens debatt.En utgångspunkt för biståndspolitiken är just att identifiera utvecklingens drivkrafter i syfte att bekämpa fattigdom och få till stånd en hållbar utveckling. Vi tror att om människor får makt att påverka sina egna liv och sina livssituationer, då behövs det jobb. Ingenting kan vara så viktigt för en människa för att själv kunna ta sig ur fattigdom som att man har ett arbete.Problemet i många utvecklingsländer, inte minst när befolkningarna, med de unga människorna, växer explosionsartat och fler och fler vill ha jobb, är att vi måste svara upp mot detta i det svenska biståndet: att vi kan tro på företagande, att vi kan tro på marknader som verkar för de fattiga och att vi kan göra insatser för att få i gång tillväxt och i förlängningen utveckling.Därför är det i sammanhanget kapitaltillskott på som vi ger till inte så mycket. Det är ett effektivt verktyg att jobba med - fattigdomsminskning genom hållbart företagande. Vi kan medverka till investeringar som annars inte skulle ha blivit av och bidra till bärkraftiga små och medelstora företag, som vid sidan av att skapa sysselsättning också ser till att bredda skattebaser och göra kompetensbyggande och utveckling av lokala marknader.Utväxlingen på varje biståndskrona är hög. kapital kan ju återanvändas för nya investeringar när de andra är avslutade. För de 2,5 miljarder som har fått från svenska staten har bolaget bedrivit verksamhet med sedan starten . Det lämnar delar av oppositionen synpunkter på i ett biståndssammanhang, när man inte har så mycket kritik mot att vi gör detta på ännu större nivåer i många multilaterala utvecklingsbanker.Jag kan förstå att det har funnits kritik kring rapportering och sätt att leva upp till bolagets tydliga biståndsuppdrag. Regeringen har gått igenom och skärpt kraven på just hur ska ha en inriktning på de fattigaste länderna, vara duktigare på ansvarsfullt företagande och naturligtvis också skärpa sin förmåga att jobba med både transparens och resultatredovisningar.Herr talman! Jag vill avsluta med att tacka för en mycket bra debatt, med bredd och djup kunskap. Jag ser fram emot fortsatta tillfällen. Men jag vill också ta tillfället i akt att tacka mina allianskolleger för att vi nu lägger ytterligare en budget, den sjunde i ordningen, med ständigt ökade volymer och ökade ambitioner, där vi tar ansvar för detta och gärna jobbar tillsammans med för ett bra ansvarsutkrävande men också en livlig debatt som kan främja att vi fortsatt skärper argumenten men också lyssnar och lär av varandra. Jag är tacksam för att i repliker ytterligare få bemöta en del av de frågor som har ställts till mig.I detta anförande instämde och (båda M), (FP), (C) och (KD). Det är den här kammaren beslutade om proposition 100, det som blev startskottet för det moderna svenska biståndet. Jag tycker, precis som jag sade i mitt anförande, att det finns en ganska lång rad lärdomar vi kan dra av fem decennier av svenskt bistånd.Vi kan lära oss att ett effektivt bistånd behöver vara ett bistånd som är både långsiktigt och förutsägbart. Vi kan lära oss att om biståndet ska ge resultat krävs det ett nära partnerskap med dem vi vill stödja. Vi har också lärt oss att ett bistånd med tydligt jämställdhetsperspektiv blir ett mycket bättre bistånd.Man kan fundera lite över vilka lärdomar som har gjort som biståndsminister beträffande med svenskt bistånd. På nästan alla dessa punkter tycker jag tyvärr att utvecklingen går åt helt fel håll. När vi skulle behöva långsiktighet i utvecklingspolitiken ser vi alltmer av kortsiktighet. När vi skulle behöva förutsägbarhet ser vi alltmer av tvära kast i olika satsningar. När vi skulle önska se ett fördjupat partnerskap ser vi alltmer av detaljstyrning från när det gäller den borgerliga regeringens biståndspolitik.Jag tycker att detta är viktiga frågor att ställa. när vi blickar framåt och ska formulera nya utvecklingsmål som kommer att gälla och omfatta inte bara utan alla givare, då är det viktigt att vi lär av historien, av de misstag som vi har gjort och de framgångar som vi har uppnått. Här kommer att spela en central roll i högnivåpanelen men också senare, när EU ska samlas i en gemensam position.Jag undrar lite hur kommer att ta till vara fem decenniers svenska erfarenheter av biståndspolitik som vi trots allt har när biståndsministern nu går in i det arbetet. Kommer att agera och arbeta för att de nya hållbara utvecklingsmålen blir långsiktiga och förutsägbara, att man sätter de fattigas åsikter och behov i fokus och att målen kommer att genomsyras av ett tydligt och konsekvent jämställdhetsperspektiv? Vi kommer att se till att vi är fortsatt väldigt trovärdiga men också drivande i den globala utvecklingsagendan.Jag vill ta tillfället i akt och fråga om har siffror eller statistik som jag som biståndsminister saknar. Jag är också glad att många här verkar ha siffror på att vi har vikt ned oss i SRHR-frågor och att vi inte har de och de siffrorna. Jag tror att det ligger lite grann i kritiken, men framför allt skulle jag vilja hjälpa er att se till att vi får fram bättre statistik. Vad vet ni egentligen? När ni säger att det nu är mer splittrat och kortsiktigt, är det vad ni själva upplever, eller vilka fakta har ni för detta? Vad är det som säger just detta?Den borgerliga regeringen har alltsedan tillträdet hållit fast vid tre tematiska prioriteringar. talade mycket bra om demokrati och mänskliga rättigheter. Både och lyfte fram frågorna om jämställdhet, som på ett mycket bra sätt också har präglat vår utrikespolitik.Det handlar ju inte bara om hur vi jobbar med dessa frågor i biståndsinsatser utan också hur vi konsekvent i alla delar driver de här frågorna och naturligtvis också att vi har blivit föregångare på klimat- och miljöfrågorna och ökat engagemanget bland utvecklingsländerna för att de också ska kunna ta sig an den frågan som de vill minska fattigdomen och de sociala orättvisorna.Allt detta tycker jag att vi har gjort på ett bra och strukturerat men också fokuserat sätt. Men ni har kanske andra detaljer som visar att detta inte stämmer? Jag skulle önska att vi hade ännu bättre statistik från Sida, så att jag kunde visa er att vi visst har jobbat på det här sättet.Hans Linde säger att det är mer detaljstyrning och att vi inte ska använda biståndet för att också ställa lite krav på de olika multilaterala organisationerna. Men jag ska lova er att jag aldrig tänker ställa ut några blankocheckar till stora FN-organ utan att vi vet att pengarna når fram och gör skillnad. undrar: Varifrån kommer bilden av att svenskt bistånd blir alltmer kortsiktigt och att det blir alltmer tvära kast?Det grundar jag av att ha varit ledamot i utrikesutskottet och ha rest runt i världen och träffat många av våra partner men också träffat många av dem som ska genomföra den svenska utvecklingspolitiken, på biståndskontor, på ambassader och ute i de svenska folkrörelserna, som bedriver ett viktigt biståndsarbete. Där finns denna känsla oerhört stark, och vi ser detta på område efter område.Gunilla nämner FN-organet. Det är ett exempel. Om vi tittar över hur stödet till olika FN-organ har sett ut under tid ser det ut som börskurser: Det går upp och ner år . Ena året ska vi dra tillbaka, och ökar vi. Det är oerhört kortsiktigt.Vi ser det också på andra områden. Ena dagen säger att budgetstödet är en dålig biståndsform som ska avvecklas. ska den få vara kvar. Hon valde som nybliven biståndsminister att göra en kraftig landfokusering. Hon gick ut och sade att vi i tolv fall skulle bedriva ett långsiktigt utvecklingssamarbete. Det var ett löfte som gavs. börjar man tveka igen. är det för nästa reform och nästa översyn bara senare.Framför allt utgår jag från egen retorik. När hon talar om att dela ut spisar till kvinnor i visar hon själv vilket perspektiv hon har på utvecklingsfrågorna. Det är möjligtvis perspektiv, men det är inte mitt perspektiv.Jag vill ställa en fråga till. Det handlar om arbetet med de hållbara utvecklingsmålen. Vi kommer att hamna i ett skarpt läge där EU kommer att tala med gemensam röst och ha en gemensam position. Frågan inför det arbetet är: Kommer då den borgerliga regeringen att ha lärt av sina misstag från , då man tog fram plattformen + 20? Då lät man sätta dagordningen och vek ned sig. Man svek i SRHR-frågorna. När dessa rättigheter attackerades var det andra länder som fick stå upp för dem. Har man lärt av de misstagen, eller kommer man även att kompromissa om SRHR-frågorna när EU ska samköras och prata med en röst? Låt mig börja med detta med börskurser. Det är klart att vi är beroende av hur den svenska ekonomin utvecklas eftersom vi har ett enprocentsmål. Det har varit lite lättare att spara på FN:s olika program när vi fick en kraftig inbromsning av den svenska ekonomin 2007-2008. Men , genom att vi har ställt krav på de multilaterala kanalerna på bättre effektivitet, bättre transparens och bättre genomförande och också kunnat använda våra biståndsmedel för att påtala när vi inte är nöjda, tycker jag att detta är att ta ansvar. Vi är mycket tydliga med vad vi vill ha åstadkommet, och kan man inte leverera det minskar våra anslag. Det är det jag menar med att inte ge checkar in . Vi är ofta bland de allra största givarna, och vi ställer mycket tydliga krav på vad vi vill ha för resultat när vi är med och finansierar dessa organ. De förändringarna är faktiskt inte så stora som vill göra gällande. Vi uppfattas som en stor och pålitlig partner som man ofta vill ha med trots att vi är så krävande.Låt mig också ta upp detta med spisarna. som vi har startat för att få ut dessa spisar i fält träffas i , där vi har haft bra möten med Sida och andra aktörer. Jag tycker att det är lite raljant av att säga att detta inte spelar någon roll för fattiga människor. Har han varit ute och träffat de kvinnor han talar om? Varför är det inte viktigt att se att vi kan skapa en allians för att se till att kvinnor, som har svårt att få tag på energi, får låta så mycket av sin tid gå åt för att använda gamla faciliteter för att göra något så enkelt som att laga den mat de har? Det handlar också om att minska energiåtgången och om att minska utsläppen av kortlivade växthusgaser och sot, som dödar så många. Vi har bildat en allians med många andra och sagt att det här är ett bra exempel på vad vi faktiskt behöver. Jag tycker inte man ska raljera över det. Däremot har jag kritiserat att vi har pratat mycket om spisarna. Jag har sett alldeles för få spisar ute i utvecklingsländerna. Vi måste bli ännu duktigare och ställa högre krav på våra myndigheter att också redovisa för att det ger resultat när ni nu anslår så mycket medel till det här utgiftsområdet. Vi måste visa att det ger resultat i enskilda människor liv och också bidrar till utveckling, och vi måste kunna debattera det utifrån fakta och kunskap.Vi har satsat mer på detta. Vi har också på ett väldigt bra sätt kunnat lyssna in vad fattiga människor vill ha och var vi kan göra skillnad, men det finns fortfarande många reformer kvar att göra. Därav kommer kanske att tycker att det finns en stor ryckighet i det svenska biståndet. Nej, det finns ingen ryckighet. Det finns däremot en stor reformvilja, och vi driver på, för vi tror att svenskt bistånd måste vara relevant även . Jag vill börja med att tacka biståndsministern för att hon i denna sena timme deltar i denna viktiga debatt om biståndet. I regeringens budgetförslag görs, vilket tidigare debatterats här , avräkningar på 4,4 miljarder i biståndet för flyktingmottagning i som , som ansvarar för mer än 43 miljoner människor på flykt runt om i världen, erhåller endast från regeringen i basbudgetstöd. I gränsområdena till är behoven akuta. har över 460 000 människor tvingats fly. Majoriteten kommer inte att ha möjlighet att ta sig vidare. Jag fick mejl från UNHCR, som uppmanar till mer stöd då vintern närmar sig. För kan man ge sex flyktingar filtar för att kunna hålla värmen. Min fråga till biståndsministern är om det inte är dags att fundera över relevansen i att över huvud taget satsa biståndspengar på flyktingmottagning i och om regeringen har eller inte har för avsikt att öka stödet till UNHCR där behoven är som störst och människor kanske riskerar att frysa ihjäl om inte tillräckligt med resurser finns?Jag har också en annan fråga. Jag skulle gärna vilja ha ett svar från biståndsministern om synen på generellt budgetstöd. Biståndsministern har tidigare flaggat för att avskaffa bilaterala generella budgetstöd, men så har fortfarande inte skett. har i en motion föreslagit en avslutning av den här typen av bistånd då vi anser att det är förenat med stora risker vad gäller fungibilitet i biståndet. Vi har fått svaret att det inte finns några ambitioner att avsluta budgetstödet. Hur kommer det att bli? Säger biståndsministern ja eller nej till bilateralt generellt budgetstöd? Jag ber om ursäkt för att jag drog över tiden i min slutreplik till . De här debatterna förs väldigt sällan. Det skulle vara roligt om vi hade mer möjligheter att ha ytterligare replikskiften. Både engagemanget och kunskapsnivån har ökat, och kvaliteten på de här debatterna har ökat avsevärt . Därför är det synd att det blir så sällan. Det är därför jag så gärna är här långt in för att få vara med och diskutera detta viktiga utgiftsområde. Det är trots allt av statens utgifter det handlar om. Vi diskuterar det för sällan och för sent i den här kammaren. Jag är ledsen över att jag fick dra över och att inte fick dra över på sin. Han har väldigt mycket klokt och smart att säga och är en väldigt duktig debattör.Nu har jag använt min tid till att säga detta och hinner kanske inte fullt ut svara på frågor. Jag tycker att det är väldigt viktigt att , precis som sade, är ett av de mest generösa länderna när det gäller att ta emot flyktingar. Det ställer stora krav på vårt eget land. Det är inte lätt att anpassa mottagandet och kunna ta hand om människor på ett värdigt och bra sätt när det kommer många människor snabbt. Jag tycker att det är helt rimligt att de kostnaderna avräknas från biståndsbudgeten. Vi ska fortsätta vara generösa och ta vår del av ansvaret och kräva att andra länder ska göra mer. Då ska vi också se till att vi kan hantera flyktingströmmarna i världen både när de når hela vägen fram till gränser men också när de finns på annat håll ute i världen.Sverige är en av UNHCR:s största givare. Vi är ordförandeland i UNHCR just . Jag är väl bekant med problematiken. Min uppfattning är dock att vi måste kunna göra både-och.