bet · GZ01NU24 · 2012-06-08 00:00:00 — Bara den elintensiva svenska basindustrin sysselsätter 400 000 personer och exporterar för . Detta höga exportvärde beror på att vi kan förädla råvarorna i i högteknologiska industrianläggningar som kräver en trygg energiförsörjning även när solen har gått ned och när det inte blåser. Vad skulle hända med den svenska industrin i den samlade vänsterns ? Vilket energislag skulle ersätta den svenska kärnkraftens kontinuerliga drift som står för av vår elproduktion? Ska vi som tyskarna ersätta kärnkraften med eldning av brunkol? Den förenade vänsterns energipolitik innebär, skulle jag vilja säga, ett hårt slag mot såväl klimatet som jobben och svensk industri över lag. Vår hållning är klar: Vi ska fortsätta att satsa på att utveckla förnybara energikällor som vi ger långsiktiga förutsättningar för en säker och effektiv kärnkraft. I den reservation som jag nämnde lyfter oppositionspartierna fram frågan om kärnkraftsbolagens skadeståndsansvar. Här har alliansregeringen, genom en ny lag om ansvar och ersättning vid radiologiska olyckor, skärpt kraven som ställs på dem som driver kärnkraftsbolag i . Denna nya lag innebär att kärnkraftsföretagen har ett obegränsat skadeståndsansvar enligt den miljörättsliga principen att förorenaren betalar. Skadeståndsansvaret har skärpts i flera steg. Regeringen har höjt det belopp som kärnkraftsbolagen måste garantera vid en olycka . Förutom de som varje enskild kärnkraftsägare måste garantera har regeringen säkerställt att det är i bolag där kärnkraften drivs, i driftsbolagen, som sakförsäkringarna ska ligga. Det innebär ytterligare 15-20 tillgängliga miljarder vid en olycka. Utöver detta har regeringen infört ett obegränsat skadeståndsansvar, vilket innebär att det eventuellt kvarvarande värdet i kärnkraftsbolaget kan mätas ut för att täcka de kostnader som skulle kunna uppstå i samband med en olycka. I slutändan innebär detta att har högre krav än de flesta andra länder och betydligt högre krav än kräver. Regeringen har också framhållit att om ikraftträdandet av och dess tilläggskonvention dröjer kan det finnas skäl att överväga en nationell lagstiftning i väntan på de internationella avtalens giltighet. Vad gäller kostnaderna för kärnavfallet beslutades det så sent som om en ny nivå på kärnavfallsavgiften. Den grundläggande principen vid bestämningen av nivån är att den som driver kärnkraftsbolag är skyldig att bekosta en säker hantering och slutförvaring av kärnavfallet. Mot bakgrund av detta yrkar jag bifall till utskottets förslag med anledning av skrivelsen och avslag på samtliga motioner i berörda delar. Jag tackar för hans genomgång av energipolitik. Men han tog bara upp det som passade honom själv. När vi talar om kärnkraftens avveckling har vi sagt att den ska ske i den takt som kärnkraften kan ersättas med förnybar energi till gagn för så att det inte påverkar effektbalansen över huvud taget. Rätt borde vara rätt. Sedan försvarar givetvis denna skrivelse. Han säger att den uppfyller alla krav och att förorenaren ska betala. Men när det gäller just kärnavfallsfonden saknas det 30-40 miljarder. Det enda som regeringen har gjort är att man, när man fick denna rapport, skickade tillbaka den för att utreda den mer. Men detta är ingenting nytt. slog kärnavfallsbolaget fast att det saknades medel för att täcka kostnader för slutförvar. Det skulle behöva göras en höjning . Om det inte sker kan man inte tolka det på något annat sätt än att skattebetalarna också subventionerar kärnkraften. Min fråga är därför: Vad tänker regeringen göra åt detta? Är det rimligt att skattebetalarna ska betala för kärnkraften på detta sätt? sade också att kärnkraften är klimatneutral. Om man tittar på produktionen är det så. Men om man har ett systemtänk, från brytning av uran till slutförvar, är detta en mycket miljöfarlig verksamhet. Det tror jag att han håller med om. Jag är glad över att tänker ta fram förnybar energi som ska kunna hålla i gång svensk basindustri även och när det inte blåser. Vi avvaktar ett mer detaljerat förslag i denna del innan jag känner mig lugn. Den situation som vi nu ser när det gäller kärnavfallsfonden beror framför allt på att räntorna har gått ned. Det handlar om de ränteantaganden som görs och avkastningen på tillgångarna. Det är en fråga som regeringen har sagt att man kommer att återkomma till. Det har skett en höjning, och det finns ingen anledning att göra någon förändring förrän man har hela spelplanen klar för sig och det finns ett färdigt förslag att lägga fram. Men jag tror att kan vara helt lugn eftersom regeringen har all anledning att se till att denna fond ska ha tillräckligt med pengar för att klara av sitt åtagande att slutförvara. Det kommer, som sagt, ett förslag, och miljöministern har sagt att det kommer att ske . Nej, jag blir faktiskt inte lugn förrän jag ser att detta ligger på bord eller att man har beslutat om en höjning på ett sådant sätt att förorenaren betalar. Det måste till. Den väsentliga delen när det gäller energiomställning är att en energieffektivisering kommer i gång, och en sådan går synnerligen sakta. Några nya krav har vi inte sett. har jag noterat att företrädare för regeringen är mycket nöjda med den uppgörelse som har träffats när det gäller detta, vilket kommer att innebära att energianvändningen kommer att öka i framöver. När det gäller det obegränsade ansvaret stannar det på , . Allt utöver det kommer skattebetalarna att stå för. Det är ju den som har driftsansvaret som bär det ansvaret. Vid en kraftig olycka har jag svårt att se att något värde finns kvar i en kärnkraftsreaktor för utmätning eller att det i dotterbolaget finns värden som överstiger de som kan utmätas.Det borde finnas ett ansvarsgenombrott här - att moderbolaget har det slutgiltiga ansvaret och står för kostnaderna. Det hade varit rimligt att det fanns med, som i Tyskland.Till sist: Det är inte rimligt att vi fortfarande lever i ovisshet om när den lagstiftning ska träda i kraft som vi fattade beslut om. Så länge den lagstiftningen inte trätt i kraft subventionerar vi faktiskt kärnkraften! Frågan om ansvarsgenombrott har utretts. kan själv i skrivelsen läsa att det kommit fram att det är en olämplig metod, en metod som är kontraproduktiv. Därför föreslår regeringen inte ett införande av detta.Det hänvisas till det så kallade kärnkraftshaveriet i . Men det som hände i var en gigantisk jordbävning med tsunamivågor som var uppemot . Jag tror att det är viktigt att komma ihåg det när detta diskuteras. Vad är det för hot som finns i vårt land? Är de jämförbara med vad som finns i ?Om det inträffar riktigt stora olyckor - det kan gälla kraftverksdammar som brister och att ägare i stort sett är de som äger kärnkraftverken - finns det försäkringar. Men i ett land kan det bli ett väldigt allvarligt läge på grund av naturkatastrofer eller andra väldigt svåra händelser. Då är staten den sista utposten när det gäller att kunna garantera medborgarnas trygghet. Sedan får man reda ut det hela gentemot dem som har ansvaret. Min uppfattning är att vi i har en bra ordning på området.Regeringen kommer att lägga fram förslag där hänsyn tas bland annat till kärnavfallsfonden och till det som oppositionen tagit upp också i sin reservation.Jag anser att regeringens skrivelse ger svar på de frågor som ställt. Jag konstaterar att inte tycks vara så intresserad av att tala om sakfrågan utan försöker få debatten att handla om framtidens energi. Det är jättebra att vi har energipolitiska debatter här i . Men önskar jag att vi kan få svar på frågan om kärnkraftssubventioner eftersom det råder oklarhet i den frågan.Regeringen relaterar i sin skrivelse inte alls till de definitioner av subventioner som redan finns. I mitt anförande nämnde jag definition, som är den mest vedertagna i världen: En subvention är ett resultat av en handling från staten som innebär en fördel för konsumenter eller producenter i syfte att öka deras intäkter eller minska deras kostnader.Vi har också svenska om miljöskadliga subventioner. På s. 40 fastslås att kärnkraftens begränsade försäkringsansvar är en subvention.Vidare har vi ett exempel från en interpellationsdebatt där säger: "Avslutningsvis kan jag således instämma i Per konstaterande att staten har ett övergripande kostnadsansvar för de följdverkningar som en kärnkraftsolycka . "Jag undrar därför på vilka grunder med sådan säkerhet fastslår att det inte finns några subventioner till kärnkraften i . Jag lutar mig mot regeringens mycket gedigna utredning i den skrivelse som lagts fram för . hänvisar till , , och . Det må vara storheter, men min bedömning är att den mycket noggranna genomgång som gjorts av regeringen och som ligger på bord är till fyllest när det gäller att ge svar på frågan. Nej, det förekommer inga subventioner till kärnkraften i . Frågan till kvarstår: Vilken definition använder regeringen när man hävdar att det inte finns någon subvention?Betyder svar att han underkänner slutsats om att kärnkraftens begränsade försäkringsansvar är en subvention? Jag vill inte på något sätt förringa ambitioner att belysa olika frågor inom sitt ansvarsområde. är en myndighet under regeringen. Regeringen har tagit hänsyn till sina olika myndigheter och gjort ett mycket gediget arbete och kommit fram till att det inte finns några subventioner till kärnkraften i Sverige.Jag vet att har ett mycket stort engagemang för att visa på att detta är fel. Det har jag full respekt för, men faktum kvarstår. Regeringens skrivelse ger tillräckligt besked: Det finns inga subventioner. sade i sitt anförande att det verkar finnas en strikt åsikt om hur bra de här styrelserna är beroende på vad man tycker om kärnkraftens vara eller icke vara. När man lyssnar på replikskiftet med får det sin förklaring. Åtminstone var det väl i så fall en personlig reflexion när det gäller synpunkt? ((KD): Mm. )Men jag tycker att det är att göra det enkelt för sig. hävdar också - och argumenterar för det - att regeringen är för ett obegränsat skadeståndsansvar. Sedan förtydligar vad det innebär, nämligen att skadeståndsansvaret höjs från nuvarande till med nuvarande valutaomräkning.Först och främst är skadeståndsansvaret inte obegränsat. Men inte ens det är det största bekymret eller vår främsta kritikpunkt i den här debatten, utan det gäller det lagförslag som skulle innebära en höjning av beloppet från till . Det är ju inte sjösatt. Detta är ett av de stora bekymren.I det läget får vi dessutom en skrivelse för att hantera frågan - en skrivelse där man inte ens lyfter fram problematiken eller ger en fingervisning om när lagen kommer att sjösättas eller åtminstone om när vi får de 11 miljarderna.Det man gör är att man argumenterar om varför man så här långt inte kunnat göra det här. Man hänvisar till att och dess tilläggsdirektiv måste ratificeras av samtliga länder vid ett visst tillfälle och så vidare. Ingenting sägs om hur man arbetar med att säkerställa att detta sker. Man säger: Om tidsutdräkten blir orimligt lång kanske vi gör någonting i själva.Men vad är väldigt lång i sammanhanget? Vi får inga svar på de här frågorna. Vi är kvar i läget att man släppt på ett lagförslag som innebar att ny kärnkraft inte skulle byggas, med motivet att ett obegränsat skadeståndsansvar skulle införas - detta utan att man gör det eller kan ge något besked över huvud taget om när det här kommer. Den nuvarande ordningen och den som beskrivs i skrivelsen står mot en annan typ av förhållningssätt, nämligen det så kallade ansvarsgenombrottet. Jag vet inte om det är det som åsyftas när det gäller det regeringen borde ha satsat på.Jag tycker att man när man läser skrivelsen ser varför regeringen avstått från att gå på den linjen. Det finns all anledning för och övriga debattörer att ganska noga läsa det.Varför har vi ännu inte sjösatt höjningen till ? Ja, det är precis som säger: Det är så här i väntan på en ratificering av Pariskonventionen.Regeringen säger : Om det här visar sig dra ut kommer regeringen att återkomma med ett förslag om en ensidig svensk åtgärd på området. Att göra saken två gånger - om det är nära förestående - förefaller inte särskilt klokt eller rationellt. Detta är bakgrunden. Det där var inte speciellt klargörande.Först och främst kan jag väl säga att detta med ansvarsbrott är ytterligare en fråga som vi lyfter fram i sammanhanget, men det är inte det som jag i min fråga relaterar till. Jag relaterar till lagförslaget om ansvar och ersättning vid radiologiska olyckor. Detta är beslutat i riksdag men inte genomfört av regeringen av de skäl som nämnt. Regeringen hänvisar till ett antal omständigheter med och så vidare och säger dessutom att den om detta drar ut är beredd att införa svenska regler.Mina frågor får väl bli enkla och koncisa. Hur länge ska vi vänta? När tycker regeringen att detta har dragit ut för länge ? När kan vi räkna med att vi får besked? säger att det är onödigt att göra någonting två gånger om det är nära förestående i tiden. Då har information jag inte har. Är detta nära förestående i tiden? Jag tror nog ändå att jag vågar säga att frågan om ansvarsgenombrott är en ganska viktig fråga. Jag har uppfattat det som att det är någonting oppositionen kräver, alltså att regeringen borde gå på den linjen. Men det vore kontraproduktivt.Jag har ingen uppfattning om huruvida det är nära förestående att relevanta länder ratificerar . Det jag säger är att regeringen, om den får information om att det lär dröja väldigt länge, kommer att återkomma med ett nationellt förslag. Jag vet inte när man kan se tydligt hur detta landskap ser ut, men har regeringen gjort bedömningen att det inte finns någon anledning att nu genomföra ett ensidigt svenskt införande av dessa regler. Det bör i stället ske i en mer samlad form inom ram. En elbil kan ge högre utsläpp av koldioxid än en diesel- eller bensinbil och på så sätt faktiskt vara en miljöbov. Så kan det nämligen vara om den el som används för att ladda elbilen framställs av fossila bränslen som kol, olja eller naturgas. Det kunde vi läsa i en artikel i för en dryg månad sedan.Nu handlade artikeln inte om , eftersom vår elproduktion i princip är utsläppsfri. Artikeln handlade om , som har ett stort fossilberoende - och det redan innan man har avvecklat sin kärnkraft. I en värld med globala miljöutmaningar och en alltmer integrerad europeisk elmarknad är detta ändå synnerligen relevant för vår debatt här i . Det är nämligen bland annat i detta ljus som den svenska energiöverenskommelsen mellan allianspartierna bör ses.Det viktigaste för oss här i är att vi kan säkerställa tillgång till miljövänlig energi till internationellt konkurrenskraftiga priser. Men om det skulle vara så att vi har ett elöverskott är det en stor fördel för det globala miljöarbetet, eftersom vi då kan exportera vår utsläppsfria el till kontinenten där den kan bidra till att knuffa undan fossilelen. På så sätt slipper den tyska elbilen i artikeln jag nämnde vara en miljöbov.Inom Alliansen ser vi framför oss en elförsörjning som under överskådlig framtid kommer att vila på tre ben: vattenkraft, förnybart och kärnkraft. Vi menar att kärnkraften bör vara tillåten i , och vi tror dessutom att den kommer att vara en viktig del av den svenska energimixen ett bra tag framöver. menar vi att det är rimligt att säga att kärnkraften ska stå på egna ben och klara sig utan subventioner.Fru talman! Detta betänkande handlar alltså om regeringens skrivelse om kärnkraft utan statliga subventioner och två motioner som väckts med anledning av skrivelsen. Regeringen har genomfört ett mycket gediget arbete. Man har gått igenom område för område för att undersöka huruvida det finns eller skulle kunna finnas subventioner till kärnkraft som i så fall skulle föranleda ny lagstiftning eller andra förändringar i enlighet med det uppdrag har gett. Något sådant behov visar sig inte finnas. Det finns inga skatteregler som gynnar kärnkraften. Tvärtom är kärnkraften hårdare beskattad än något annat energislag, vilket jag ska återkomma till om . När det gäller myndighetsuppgifter såsom tillståndsprövning, granskning av drift och säkerhet och annan inspektionsverksamhet finansieras all sådan verksamhet fullt ut med avgifter. Samma sak gäller för hanteringen av restprodukter, alltså kärnavfall, och framtida avvecklingskostnader. Allt detta finansieras i sin helhet via avgifter som betalas av den som driver kärnkraftverket. När det gäller skadeståndsfrågorna har fattat beslut om nya regler och om att godkänna den så kallade . är bland de länder som ställer allra tuffast krav. Det innebär bland annat ett obegränsat skadeståndsansvar för den som driver kärntekniska anläggningar. Några subventioner på detta område föreligger således inte. På motsvarande sätt har regeringen gått igenom andra områden, såsom forskningsanslag, nätavgifter och stöd från självständiga men offentligt finansierade organisationer, och konstaterar även där att det inte föreligger några subventioner. För mig är Alliansens och regeringens hållning när det gäller kärnkraftssubventioner såväl sund och rimlig som självklar: Kärnkraften ska klara sig själv. Den ska klara sig utan subventioner. Det är en principiell grundinställning som jag tycker att det är mycket enkelt att stå bakom. För mig är det nämligen självklart att alla energislag på lite sikt måste kunna stå på egna ben och klara sig utan subventioner. Vi är i och för sig överens i denna kammare, åtminstone ganska brett, om att det finns goda skäl att stötta utvecklingen av förnybar energi i ett uppbyggnadsskede. På måste dock även denna vara konkurrenskraftig utan subventioner. När man hör företrädare från - och även socialdemokrater och vänsterpartister - i talarstolen skulle man kunna missledas att tro att kärnkraften är hårt subventionerad av skattebetalarna medan förnybara energislag straffas ut. Låt oss se hur det egentligen ser ut bortom den dimhöljda miljöpartistiska retoriken!Enligt har ingen kärnkraft byggts utan subventioner. Detta synsätt bygger på att man tolkar alla statliga investeringar som subventioner, men i hederlighetens namn bör man i så fall komma ihåg att statens ekonomi har både en utgifts- och en intäktssida. När intäkterna kraftigt överstiger utgifterna är det orimligt att kalla det en subvention, när det i själva verket är en kassako.Låt oss börja med att titta på de statliga kostnaderna! Alla kraftslag har fått någon form av stöd i ett inledningsskede, särskilt om man tittar på forskning och utveckling och räknar in det. I har staten alltid på ett eller annat sätt stått som garant för alla stora investeringar i infrastruktur. När det gäller utbyggnaden av kärnkraften har det däremot inte funnits några direkta subventioner i form av investeringsstöd eller liknande i Sverige.Under perioden 1945-1968 satsade staten omräknat till dagens penningvärde runt i det som kallades "kärnprogrammet", detta enligt . Huvuddelen av dessa utgifter kan hänföras till militära, beredskaps- och handelspolitiska ambitioner, bland annat viljan att minska vårt beroende av importerade bränslen såsom olja. Det sista är viktigt att komma ihåg, för det kan jämföras med andra satsningar på energiområdet som staten varit engagerad i. handlade det om att snabbt bygga ut elnäten och elektrifiera hela landet. handlade det om att bryta oljeberoendet, och därefter har staten gjort mycket stora satsningar på förnybar elproduktion.I dagens penningvärde har satsningarna på förnybart genom olika statliga program och stöd uppgått till nästan . Vindkraften har till exempel, till skillnad från kärnkraften, haft direkta statliga investeringsstöd och driftsstöd. Totalt har staten alltså gjort mer än dubbelt så stora satsningar på förnybart som man en gång gjorde på kärnkraft.I beskattar vi som huvudprincip elanvändning och inte elproduktion. I praktiken kan man tolka det som att energiskatterna är lika höga oberoende av hur elen produceras, men det är naturligtvis inte hela sanningen. Det är lite intressant när man tittar på den andra sidan av statens ekonomi, alltså statens intäkter. Vissa energislag beskattas nämligen i särskild ordning. Vi har fossilbränslebaserad elproduktion, som betalar svavelskatt, kväveoxidavgift och koldioxidskatt. Faktum är dock att kärnkraften är det energislag som är allra hårdast beskattat i Sverige.Kärnkraften betalar en särskild effektskatt, som är per megawatt och månad. Det ger en intäkt till staten på . Skatten har höjts löpande , och höjningarna har ibland motiverats med att pengarna skulle användas för särskilda ändamål.Från 1984 var skatten . 1996 höjdes skatten i två steg. Först höjdes den en gång med . Detta gjordes för att kärnkraften skulle vara med och delfinansiera medlemsavgiften för EU-inträde. Sedan höjdes den en gång till . Då var motiveringen att den skulle delfinansiera Kunskapslyftet.År 2000 gjordes en höjning med ett halvt öre . Det gjordes som ett led i en grön skatteväxling. Den gröna skatteväxlingen återkom när den särskilda kärnkraftsskatten höjdes . motsvarar skatten , vilket som sagt ger drygt 4 miljarder till statskassan årligen.Totalt har den särskilda beskattningen av kärnkraften gett staten en intäkt på , det vill säga långt mycket mer än vad staten en gång satsade i forskningsprogrammen - och då har vi som sagt inte alls räknat med alla de andra vanliga energiskatter som i betalas via konsumtionsledet men där kärnkraften indirekt står för närmare hälften av den produktion som beskattas.Till detta kan man lägga den fastighetsskatt som alla elproduktionsanläggningar betalar. Ett vindkraftverk, till exempel, betalar av taxeringsvärdet, medan ett kärnkraftverk betalar , det vill säga lite mer än dubbelt så mycket som taxeringsvärdet jämfört med vindkraftverket.Fru talman! Vi har redan konstaterat att kärnkraften genom olika avgifter fullt ut betalar för alla tillstånd, all tillsyn samt avfallshanteringen. Min genomgång här visar att kärnkraften inte alls är subventionerad utan tvärtom mycket hårt beskattad och att det i stället är kärnkraften som subventionerar en rad saker. De samlade extra intäkter som staten har fått in är så stora att de har räckt för att täcka alla satsningar på förnybart om.Fru talman! Ett skäl till att några av partierna landar i så olika slutsatser i frågan är förstås att vi har helt olika övergripande mål. vill ha energi för . vill säkerställa att svenska hushåll och företag har säker tillgång till miljövänlig energiförsörjning till internationellt konkurrenskraftiga priser. Detta är vårt övergripande mål, och det är utifrån det vi formar vår energipolitik.Miljöpartiet med stödpartier i frågan har ett helt annat övergripande mål. Det viktigaste för dem är nämligen inte att säkerställa energiförsörjningen, utan det viktigaste är att avveckla kärnkraften. För är det därför inte något stort problem om elpriserna för hushåll och företag sticker i höjden. Det viktigaste är ju att kärnkraften avvecklas. För är det inte ett stort problem om elintensiv industri och andra företag tvingas stänga eller lämna landet. Det viktigaste är att kärnkraften avvecklas.Fru talman! För är det till och med ett underordnat problem om koldioxidutsläpp och andra utsläpp globalt sett ökar - så länge den svenska kärnkraften avvecklas. Det är nämligen så det blir. Vårt elnät hänger ihop med kontinenten, som jag inledde med att säga. Om vi avvecklar vår nästan helt utsläppsfria kärnkraft kommer den att ersättas med någonting annat. Och "någonting annat" i det europeiska energisystemet innebär tyvärr alltid fossilkraft.Om man vill att elbilen - i mitt inledande exempel - ska vara ett miljömässigt bra alternativ och inte en miljöbov finns det ett bra sätt att säkerställa att kan bidra i den utvecklingen. Det uppnår man genom att se till att vi har goda förutsättningar för att fortsätta att tillverka utsläppsfri el till gagn för svenska hushåll och svenska företag, men också som något vi kan exportera när vi har överskott.Kärnkraften kan mycket väl bidra till en sådan positiv utveckling.