bet · GZ01FiU20 · 2012-06-12 00:00:00 — Sammantaget ger utvärderingarna vid handen att jobbskatteavdraget är en viktig förklaring till den starka ökningen av arbetsutbudet. , då regeringen tillträdde, har vi fått 300 000 nya jobb. 100 000 av denna ökning i arbetskraften kan vi koppla till just jobbskatteavdraget. Jobbskatteavdraget är den viktigaste förklaringen till den starka utvecklingen av arbetskraftsutbudet och sysselsättningen. Hade vi inte genomfört jobbskatteavdraget hade vi heller inte sett denna starka utveckling på arbetsmarknaden. I det uppdrag vi fick i samband med utvärderingen ingick att göra en jämförelse med andra reformer. Den jämförelsen fångas av den här tabellen. Här jämför vi ett ytterligare steg i jobbskatteavdraget, alltså steg 5, med till exempel sänkt värnskatt, höjd skiktgräns för den statliga inkomstskatten, ett höjt grundavdrag för inkomstskatten, sänkta sociala avgifter och sänkt restaurangmoms samt . Som ni säkert förstår har jag mina favoriter i tabellen. Vi har två bra reformer på slutet. är som ni ser självfinansierat och ger kraftfulla effekter på sysselsättningen. Restaurangmomsen ger också bra effekter på sysselsättningen, men inte fullt lika kraftfulla som jobbskatteavdraget. Jobbskatteavdraget är, som ni ser, överlägset när det gäller effekterna på sysselsättningen. Sänkt värnskatt eller höjd skiktgräns ger inte så mycket effekt på sysselsättningen, utan där kommer effekten på antalet arbetade timmar. Huvudmålet med regeringens politik har varit att minska utanförskapet och att få in fler människor på arbetsmarknaden. Det är därför jobbskatteavdraget har varit ett så kraftfullt instrument. Vi känner oss väldigt nöjda med utvärderingen. Den bekräftar att jobbskatteavdraget är ett kraftfullt instrument för att minska utanförskapet. BILAGA 4 PROTOKOLL FRÅN ÖPPEN UTFRÅGNING OM JOBBSKATTEAVDRAGET Ordföranden: så mycket! Vi ska nu gå in på diskussion och prövning av denna utvärdering. Jag kommer att i tur och ordning ge ordet till våra fyra inbjudna kommentatorer. Ni har var på er, och jag hoppas att ni håller tiden allihop, för då hinner vi också med en ledamotsrunda från de olika partierna i de berörda utskotten. Jag ger först ordet till från och därefter till från . , : Tack så mycket för inbjudan! Jag ska försöka att hålla mig väl inom de . Det innebär att det inte kommer att bli så väldigt detaljerat, utan det blir mer av en översikt av hur en ekonom ser på både jobbskatteavdragen och utvärderingen av jobbskatteavdragen. Ett sätt att karaktärisera jobbskatteavdragen, vilket sammanfaller med det Hans redan har gjort här, är att konstatera att det ser olika ut beroende på vilka inkomstskikt vi tittar på. Tittar vi på låga inkomster ser vi ganska tydligt att man får rejäla sänkningar av både marginal- och genomsnittsskatter. Tittar vi på medelinkomster ser vi att vi fortfarande har sänkningar både av marginal- och genomsnittsskattesatser, men de är mindre. När det gäller höga inkomster slutligen är det inga sänkta marginalskatter utan bara sänkta genomsnittsskatter som det handlar om. Vad ska man förvänta sig för effekter utifrån normal, traditionell ekonomisk analys av detta? Man kan dela upp effekterna i olika grupper och i olika inkomster. Gruppen Inte i arbetskraften är personer som inte är sysselsatta och som inte har försökt att skaffa sig jobb. Hur skulle de kunna påverkas? Om vi går tillbaka till hur avdraget är utformat ser vi tydligt att ersättningen för att gå från icke arbete till arbete blir betydligt större för dem som i utgångsläget inte har ett arbete. De allra flesta har relativt låga intjäningsmöjligheter, och det är delvis därför de har valt att inte arbeta. Det finns naturligtvis många andra anledningar, men det är en av dem. Man skulle tro att det här är en ganska stark drivkraft för dem att välja att arbeta eller att i alla fall försöka få ett arbete. De här incitamenten trappas av ju högre de potentiella inkomsterna är bland dem som i utgångsläget inte arbetar, men de finns där hela vägen. När det gäller dem som i utgångsläget inte är sysselsatta därför att de är arbetslösa, det vill säga personer som inte har ett arbete men som söker ett arbete och står till arbetsmarknadens förfogande, är det även där så att avkastningen på att gå från arbetslöshet till arbete ökar. Vi har egentligen inga studier av hur det här påverkas av skatter, men vi kan dra slutsatser om förväntade effekter genom att titta på det vi vet om hur ändringar i ersättningen i a-kassan påverkar beteendet hos de arbetslösa. Det finns ett antal studier som dokumenterar att om vi gör a-kassan PROTOKOLL FRÅN ÖPPEN UTFRÅGNING OM JOBBSKATTEAVDRAGET BILAGA 4 mindre generös tenderar flödet från arbetslöshet till jobb att gå snabbare, det vill säga vi ska förvänta oss även där att vi får en ökad sysselsättning som följd av att vi inför jobbskatteavdrag. Tittar vi på dem som är sysselsatta i utgångsläget ser vi att effekterna beror på var i inkomstfördelningen man ligger. Ligger man långt ned får man både sänkta marginal- och genomsnittsskatter, och sänkningarna av marginalskatterna är ganska stora. Där skulle vi tro att benägenheten att öka arbetsutbudet skulle finnas. Går vi högst upp i inkomstfördelningen ser vi att där är det bara genom- snittsskattesatserna som går ned. Lite enkelt skulle man kunna säga att där skulle vi förvänta oss att man har råd att vara lite mer ledig än vad man var i utgångsläget och att vi möjligen skulle förvänta oss något färre arbe- tade timmar högst upp i inkomstfördelningen. Däremellan vet vi inte riktigt, för där har vi ganska starka tendenser åt Utvärderingar som finns tyder på att för de två lägre skikten borde det dominera att vi får fler timmar snarare än färre bland dem som redan i utgångsläget jobbade. När man ska utvärdera någonting som jobbskatteavdraget ställs man inför svåra problem. Det grundläggande problemet med de flesta utvärder- ingar av skattereformer är att skatter ju i normalfallet införs för alla , och det betyder att det vi forskare vill ha för att kunna utvär- dera ordentligt, det vill säga kontrollgrupper som inte påverkas av refor- merna, i normalfallet inte finns. Det gör att det är ganska ont om bra utvärderingar av skattereformer rent generellt. Vi gjorde på IFAU ett försök att utnyttja en typ av variation som består i att olika grupper påverkas olika beroende på i vilken kommun man i utgångsläget bor i därför att kommunalskattesatserna är olika men jobbskat- teavdraget utjämnar skattesatserna. Det gör att jobbskatteavdraget blir olika stort beroende på i vilken kommun man bor. Slutsatsen som drogs i den här studien som dessutom utnyttjade att det är olika jobbskatteavdrag beroende på inkomst var att den variation som fanns i data inte räckte för att på ett trovärdigt sätt skatta några effekter av jobbskatteavdraget med den strategin. Dessutom finns den utvärdering som redovisas i den här utvärderingen, det vill säga hur de som fick ett utökat jobbskatteavdrag därför att de var tillräckligt gamla påverkades av det. Här hittade vi en effekt. studie redovisas också av senaste långtidsutredningen som kommer fram till likartade resultat. Det här är vad man helst skulle vilja göra, och det finns väldigt lite Det lilla som finns tycker jag ändå pekar åt det hållet att jobbskat- teavdraget har påverkat sysselsättningen i den riktning som man skulle önska, men det är naturligtvis svårt att veta hur generaliserbart resultatet för dem som är är när det gäller andra grupper. BILAGA 4 PROTOKOLL FRÅN ÖPPEN UTFRÅGNING OM JOBBSKATTEAVDRAGET Tidsseriedata, det vill säga att man utnyttjar variation inom ett land i skattesatser och i det man vill studera, är svårt. Det händer alltid många saker i en ekonomi. Vi påverkas av influenser utifrån, det kan vara mer än en reform som kommer, och allt detta kan förväntas ge avtryck i sysselsättning, arbetslöshet eller arbetskraftsdeltagande. fallet är det väldigt svårt att extrahera exakt information om vad som förklarar vad av allt detta. Det man kan göra är att man kan välja att studera paneler av länder, det vill säga man följer i många fall 2025 och utnytt- jar all den variation som finns i alla de här länderna. variation så att man förhoppningsvis kan få lite precisare skattningar, men man står inför samma grundproblem som man gör när man skattar på tids- serier för enskilda länder, det vill säga att det är svårt att ta hänsyn till allting som kan tänkas ha påverkat det som man är intresserad av att studera. Slutligen kan man använda sig av information från tidigare skattade sam- band och simulera utvecklingen, och det är någonting som har gjorts i stort sett av alla som har uttalat sig om effekter av jobbskatteavdra- get , SNS och så vidare. Man går på samband som är skattade för individer, och sedan utsätter man de här individerna för en störning i form av en reform, och så tittar man på hur de borde reagera givet hur de har reagerat tidigare. Här skulle jag nog säga att min kunskap om de exakta detaljerna i de här modellerna inte är fullständig, men min gissning är att de här model- lerna är bäst på att fånga beteendet hos dem som redan i utgångsläget Där finns det väldigt mycket skattningar. Det är större grad av osä- kerhet när det gäller beteendet hos dem som inte jobbar, tyvärr. nackdel när man vill utvärdera den här typen av reform som åtminstone i första hand riktas till dem som i utgångsläget inte arbetar. inaktiva det finns en del studier från andra länder som man kan utnyttja, som sagt inte så mycket från alltså. finns det ett antal väldigt bra studier som har tittat på reformerna i och och som finner entydigt positiva resultat på de målvari- abler som vi är intresserade av. Sedan är det alltid en fråga när man går på evidens från andra länder hur överförbart det är till svenska förhållan- Det enkla svaret är att vi inte vet med någon större säkerhet. Vad ska vi tro om effekterna? Vi har ju tre variabler som potentiellt sett kan påverkas här. Vi har sysselsättning, vi har arbetslöshet och vi har Jag skulle säga att det vi tror oss kunna se utifrån tidigare utvärderingar och utifrån det material som presenteras här är huvud- sakligen att vi kan vara ganska säkra på, om vi tror på de här utvärdering- arna, att arbetskraftsdeltagandet och sysselsättningen har ökat och möjligen kan förväntas fortsätta att öka. Det är något större osäkerhet om storleken på effekterna på arbetslöshe- ten, därför att en av konsekvenserna av jobbskatteavdraget sannolikt är att vi kommer att locka personer till arbetsmarknaden som i utgångsläget stod PROTOKOLL FRÅN ÖPPEN UTFRÅGNING OM JOBBSKATTEAVDRAGET BILAGA 4 längre från arbetsmarknaden än de som i genomsnitt redan var där och som därför kan ha svårare att få ett jobb. Det är någonting som går emot den tendens till sänkt arbetslöshet som man får via att de som redan är arbetslösa snabbare flödar till jobb. Det är svårt att ha en uppfattning om hur stor den här effekten är av att nya grupper dras till arbetsmarknaden, men sannolikt finns det en sådan effekt. Tittar vi slutligen som utfall, som jag personligen bedömer som det kanske minst intressanta utifrån sysselsättningsperspektivet, ska jag säga att här ska vi inte förvänta oss lika stora effekter givet de studier som finns, utan de stora effekterna ska vi sannolikt förvänta oss på sysselsättning och arbetskraftsdeltagande snarare än på arbetade timmar för dem som redan finns där. Det styrks också av all evidens som presenteras i den här utvärderingen. Det är inte mycket direkt evidens vi har, av många skäl. Den kommer från diverse olika håll, sammanställs, och jag skulle säga att huvudsakligen varje delstudie här sedd för sig är indicium snarare än bevis. Men det är en ganska stor mängd indicier som presenteras i den här utvärderingen. Det som är slående när man tittar på de här indicierna är att de pekar mycket åt samma håll och är i ungefärligen samma storleksordning, där det går att titta på storleksordningar. Även om det ganska ofta råder tveksamhet när det gäller hur studierna är genomförda hur mycket man faktiskt kan extrahera ur data i varje enskild studie, hur överförbara resultaten faktiskt är till svenska förhållanden, hur överförbara resultaten är från 6667-åringar till 28-åringar och så vidare skulle jag säga att det är en stor mängd indicier som ändå pekar åt exakt samma håll. Min personliga bedömning av den här bevisningen är att den ändå väger ganska tungt. Bilden jag visar nu är en variant av den figur som redan har varit upplagd . Jag skulle vilja peka på den slående skillnaden mellan vad som hände när vi drabbades av den stora krisen då och den senaste krisen. Här ser vi att sysselsättningen faller väldigt kraftigt det är ingen hemlighet men vi ser också att arbetskraftsdeltagandet faller ganska rejält. Det här betyder att trots att arbetslösheten ökade mycket ökade den inte fullt så mycket att den faktiskt kompenserade sysselsättningsbortfallet. Personer valde att lämna arbetsmarknaden till och med och inte bara att bli arbetslösa. Det vi ser som en konsekvens av sysselsättningsfallet under finanskrisen är att arbetskraftsdeltagandet i stort sett ligger . Det här tyder för mig på att det är någonting i reaktionsmönstren i den svenska ekonomin som ser fundamentalt annorlunda ut år 20092010 än hur det såg ut . BILAGA 4 PROTOKOLL FRÅN ÖPPEN UTFRÅGNING OM JOBBSKATTEAVDRAGET Man kan beta av ett antal tänkbara kandidater som skulle kunna svara för den här skillnaden, men jag tror att hur man än väljer att hantera den här listan kommer i slutändan jobbskatteavdragen att finnas kvar som en viktig förklaring. Ordföranden: Då går vi vidare till nästa kommentator, och det är som är prognoschef på . Jag vet att även du kommer att göra ditt bästa för att hålla dig inom de som ni har på er! , : Tack för inbjudan att kommentera denna gedigna undersökning! Jag ska försöka göra en liten varudeklaration över vilken sorts information vi kan bidra med från sida. Vi gör bedömningar av olika effekter av ekonomisk-politiska reformer i ett visst syfte. Syftet är att vi ska följa den ekonomiska utvecklingen i , bedöma konjunkturutveckling och kommentera ekonomisk politik, stabiliseringspolitiken. Då är det viktigt att ha en uppfattning om potentiell BNP på lång sikt, och för att kunna ha en uppfattning om det måste man veta den varaktiga sysselsättningen. Därför måste vi ha en bedömning av hur jobbskatteavdrag och andra ekonomisk-politiska reformer påverkar sysselsättningen på lång sikt. Detta påverkar naturligtvis också graden av resursutnyttjande. Hur mycket lediga resurser finns det på arbetsmarknaden nu? Var är jämviktsarbetslösheten? Hur mycket kan arbetslösheten krympa utan att det blir för hög inflation? Vi har studerat utvärderingsbilaga, och vi har i görligaste mån försökt göra liknande bedömningar själva som vi senast publicerade . Det gjorde vi med liknande verktyg, och vi tittade på vad som har skrivits i forskningslitteraturen och försökte replikera vissa av de här studierna själva. Framför allt använde vi den här arbetsutbudsmodellen som även använde, mikrosimuleringsmodellen, som stöd. Vi kunde då konstatera att de här bedömningarna som redovisar är rimliga. Vi kommer fram till snarlika slutsatser, men inte riktigt lika stora effekter. Man kan också notera att det är en betydande osäkerhet i de här skattningarna. Modellerna ger entydiga resultat, som sade, men det är en rätt betydande osäkerhet i magnitud. Det blir positiva effekter på arbetskraften och negativa effekter på arbetslösheten, alltså lägre arbetslöshet, men osäkerheten är stor när det gäller exakt hur stora de blir. Vi har i strikt bemärkelse inte försökt utvärdera effekterna som jobbskatteavdraget har haft. Vi har använt ungefär samma metoder som man använde när man beräknade effekterna av jobbskatteavdrag tidigare, alltså innan man införde dem, men naturligtvis har vi studerat vad som har hänt på arbetsmarknaden sedan man införde jobbskatteavdragen och utifrån det försökt dra slutsatser. PROTOKOLL FRÅN ÖPPEN UTFRÅGNING OM JOBBSKATTEAVDRAGET BILAGA 4 En sammanfattning av vår bedömning som vi publicerade i tabellen som jag nu visar jämför vi vår bedömning med regeringens bedömning är att man kan notera att den långsiktiga effekten på sysselsättningen sammantaget är eller omkring 90 000 personer på lång sikt. Den viktigaste mekanismen är att arbetskraften blir högre som jämviktsarbetslösheten blir något lägre. Man kan studera i tabellen här att vi har ungefär samma effektbedömning när det gäller arbetskraften som men en mindre effekt på arbetslösheten. Jag tycker att de studier som finns ger osäkra resultat. var inne på detta också, nämligen att de här mikrosimuleringsmodellerna ger osäkra skattningar på hur individer som är utanför arbetskraften beter sig. Vi tror att de kommer att ha betydligt svårare att få jobb när de kommer in till arbetskraften än de som redan är i arbetskraften. Det tenderar till att dra upp den genomsnittliga arbetslösheten, så det är alltså en mekanism som motverkar. Vår bedömning är att den motverkande mekanismen är lite större än vad bedömer. Vi gjorde också bedömningen att effekten förväntas bli liten. Vi satte helt enkelt att effekten var noll, så vi har samma ökning. Arbetade timmar ökar också , liksom sysselsättningen. Det viktigaste argumentet för det är samma sak som jag var inne på, nämligen att enligt de här mikrosimuleringsmodellerna är det ett rätt entydigt resultat att de som redan är sysselsatta kommer att öka sin medelarbetstid. Däremot tror vi att den nytillkommande arbetskraften, till exempel de äldre som har dubbla jobbskatteavdrag, kommer att jobba mindre än genomsnittlig medelarbetstid, vilket drar ned genomsnittet. Det är kraftiga incitament, framför allt för de äldre, att åtminstone jobba en kort deltid som ger i stort sett helt skattefri inkomst. Sammantaget tror vi att effekten av just jobbskatteavdraget blir liten. Jag ska visa några diagram. Det här diagrammet är ett favoritdiagram jag vet inte vem som egentligen visade det först! Det här är det starkaste beviset vi har för att någonting har hänt på svensk arbetsmarknad. Hans visade samma diagram. Den blå linjen visar arbetskraften 20062011, och den röda är den demografiska framskrivningen som baseras på att man har lika högt arbetskraftsdeltagande i alla enskilda åldersgrupper som man hade 2006, och sedan skriver man fram detta med befolkningsutvecklingen. Då kan man se att arbetskraften har ökat med mer än 100 000 personer med den här demografiska framskrivningen. Vår bedömning är att på lång sikt skulle jobbskatteavdraget ge 90 000 fler personer i arbetskraften, så det har hänt mycket annat också . Konjunkturutvecklingen kan påverka lite grann, inte så mycket, , men man har också gjort en massa andra förändringar , framför allt i sjukförsäkringssystemet. BILAGA 4 PROTOKOLL FRÅN ÖPPEN UTFRÅGNING OM JOBBSKATTEAVDRAGET Hur stor del av den här ökningen som vi har sett som beror på jobbskatteavdrag respektive annat är inte helt säkert. ning är ändå att de andra åtgärderna man vidtagit inte ensamma kan förklara den här ökningen, utan jobbskatteavdraget har haft en betydande effekt, och det är inte säkert att vi har sett den fulla effekten på arbetskraf- ten av jobbskatteavdraget . Det kan komma ytterligare lite till, för det här kommer att ta , tror vi, innan det slår igenom fullständigt. När det gäller arbetslösheten är det mycket svårare att bedöma vilken effekten är därför att vi har haft en finanskris . ten som var 2006 har stigit och var 7 ½ procent Det beror så klart inte på jobbskatteavdraget, utan det beror på den djupa lågkonjunktur som vi har haft. Vi har också blivit överraskade av att arbetslösheten inte steg mer givet BNP-tillväxten. Men det är i alla fall svårt att bedöma effekten av jobbskatteavdraget. Vi tror att det ändå har en positiv effekt, för det sänker jämviktsarbetslösheten med fyra tiondelar på lång sikt. Den rödstreckade linjen i diagrammet som jag nu visar är vår uppdate- rade bedömning på jämviktsarbetslösheten. inte går ned speciellt mycket är för att det finns andra saker som har hänt . Ändringen i sjukförsäkringsreglerna drar upp anta- let personer som har svag anknytning till arbetsmarknaden. drar också upp jämviktsarbetslösheten på kort sikt genom persistenseffek- Men på tror vi att jämviktsarbetslösheten kommer att gå ned lite grann, ungefär fyra tiondelar, till följd av jobbskatteavdraget. När det gäller det slutliga svaret, om vi någonsin kommer att få det, är ett starkt test när vi kommer ned med faktisk arbetslöshet till nivåer i när- heten av jämviktsarbetslösheten. Det är då vi kommer att kunna observera hur lönebildningen fungerar om löneökningstakten kan hållas på en uthål- lig nivå trots att arbetslösheten då ligger nära, enligt vår bedömning, Det kommer inte att ske enligt vår pro- Det kommer nog alltså att ta innan vi med större säkerhet kan se vad effekterna är på jämviktsarbetslösheten. Problemet är att till dess hinner det hända mycket annat som också påverkar jämviktsarbetslösheten antagligen också nya politiska åtgärder. Frågan är om vi någonsin kom- mer att få ett helt säkert svar. Kort vill jag säga något om medelarbetstiden också. linjen i det här diagrammet är de utfallsdata vi hade tillgängliga när vi gjorde den här bedömningen . Då hade medelarbetstiden inte ökat speciellt alls . Det går upp och ned under peri- oden, mycket beroende på konjunkturläget. Då trodde vi på en ungefär oförändrad medelarbetstid framöver, och det påverkade delvis vår bedöm- ning att jobbskatteavdraget inte hade haft någon större effekt. det reviderade siffror från som visade att medelarbetstiden faktiskt hade stigit en hel del 2010 och 2011. PROTOKOLL FRÅN ÖPPEN UTFRÅGNING OM JOBBSKATTEAVDRAGET BILAGA 4 Det är inte uteslutet, tycker vi, att en del av detta kan vara till följd av jobbskatteavdraget, men man kan då notera att vi tror att en mycket större effekt är att frånvaron har minskat, det vill säga sjukfrånvaron har gått ned mycket. De som är sysselsatta är i större utsträckning på jobbet och driver upp medelarbetstiden. Tittar man hos personer i arbete ser man att den ligger i stort sett stilla . De minskade sjukskrivningarna kan till en del förklaras av jobbskatteavdraget, men förmodligen mycket viktigare är de förändrade reglerna i sjukförsäkringen. Vi tror fortfarande på att det är en begränsad effekt . Möjligtvis är den inte exakt lika med noll som vi trodde . Jag ska göra en kort sammanfattning. Andra reformer har genomförts , så även om utfallsdata från framför allt arbetskraften tyder på en stark ökning finns det annat som förklarar det också. Vår samlade bedömning är att det med stor sannolikhet har haft positiva effekter, och en stor del av uppgången i arbetskraften utöver demografisk framskrivning kommer från jobbskatteavdraget. Det tar för arbetsmarknaden att anpassa sig till den här nya jämvikten än vad tror. Vi tror att den fullständiga effekten av jämviktsarbetslösheten inte kommer att synas förrän framåt 2020. Bedömningen av hur det tar är väldigt beroende av hur snabbt lönebildningen anpassar sig, och där är det också svårt att med de utfallsdata vi har sett på grund av finanskrisen avgöra i vilken takt lönebildningen anpassar sig till de här nya förutsättningarna med starkare arbetskraftsutbud. Ordföranden: för det! Näste talare på listan är som är samhällspolitisk chef på . , TCO: Tack för inbjudan! Min presentation är inte lika säker på effekterna på jobbskatteavdragen vad gäller jobb och arbetsutbud. Det finns ett ganska starkt teoretiskt stöd i forskningslitteraturen för att jobbskatteavdraget ska ha positiva effekter i vissa grupper åtminstone, därför att det oftast är särskilda grupper som man har tittat på. Det finns en teoretisk modell som utgår från att det här ska fungera utifrån att ökad inkomst efter skatt gör att fler börjar jobba, och det ska till slut leda till att det ökade arbetsutbudet sänker bruttolönerna, vilket gör att arbetsgivarna ska vara intresserade av att anställa fler personer.