bet · H001UU8 · 2012-11-20 00:00:00 — Några av skeppen utsattes för sabotage (bl.a. mot propellrarna), och de övriga förvägrades rätten att lämna den grekiska hamn där de låg förtöjda. Rykten gör gällande att låg bakom sabotaget. Att landet satt avsevärt och kännbart diplomatiskt tryck på att stoppa konvojen är uppenbart. agerande mot Ship to är oförsvarbart. Fartygen som utgjorde Ship to I och II var enbart lastade med civila förnödenheter och bröt genom bordningen mot flera av folkrättens bestämmelser. anser att bör kräva att de skyldiga, både de som gav ordern om bordningen och de som utförde den, ställs inför rätta för brott mot folkrätten. Dessutom bör kräva att en oberoende utredning av sabotaget mot Ship to II genomförs. och EU:s roll och skyldigheter ockupation av hade inte varit möjlig utan EU:s förmånliga handelsavtal med eller utan militära bistånd till landet. När både EU och valde att isolera ekonomiskt och politiskt, efter att Hamas vann de demokratiska valen på de ockuperade områdena , fick än en gång draghjälp åt sin ockupation. Isoleringspolitiken ledde inte bara till de inre motsättningar som än lever kvar i , utan också till ytterligare lidande för det palestinska folket. Till syvende och sist är det som har tjänat mest på både motsättningar mellan palestinska organisationer och det växande lidandet för palestinierna. Fredsförhandlingar och ny palestinsk enighet EU:s linje att terrorstämpla Hamas och inte föra samtal med alla parter är orimlig. Behovet av en dialog med Hamas har blivit ännu viktigare efter det försoningsavtal som upprättades mellan Hamas och . Splittringen i den palestinska befrielsekampen är till synes över och det ställer nya krav på såväl som resten av världen att se Hamas som en legitim förhandlingspart. Dialog innebär självfallet inte ett okritiskt förhållningssätt; det är viktigt att i en framtida dialog med Hamas lyfter fram de brott mot de mänskliga rättigheterna som begås på och de brott mot folkrätten som organisationen gjort sig skyldig till genom raketbeskjutningen mot . svar på den palestinska enigheten har på sedvanligt vis varit fördömande. President har beklagat att ingått avtalet och sagt att måste välja fred med eller fred med Hamas. Han har också uppmanat EU, och särskilt , att vara försiktigt gentemot det nya palestinska samlingsstyret. Ur den israeliska regeringens perspektiv är självklart palestinsk samstämmighet politiskt oroväckande och ett tydligt hot mot ockupationen. I ljuset av den palestinska enigheten och fördömanden anser dock att inte ska vara försiktigt, utan tvärtom. Snarare är läget nu ljusare , eftersom det palestinska försoningsavtalet öppnar för tydligare och mer effektfulla förhandlingar mellan två parter. bör med anledning av den senaste tidens utveckling ha kontakter med samtliga parter, med kraft verka inom EU och FN för att stödja den nya palestinska enigheten samt säkerställa att både Hamas och inkluderas i fortsatta fredsförhandlingar. Att Europeiska unionen år betonar vikten av att gränserna till öppnas, ändrar tyvärr inte situationen för palestinierna. Inte så länge fortsätter ignorera EU:s kritik och EU aktivt fortsätter att inte sätta tyngd bakom sitt budskap. kollektiva bestraffning av Gazas befolkning fortskrider som vanligt, i strid med folkrätten. Det skulle dock vara möjligt för och EU att sätta en betydligt större press på . Samarbetet mellan och är omfattande och ger EU en möjlighet att sätta press på att respektera folkrätten; associeringsavtalet mellan och är t.ex. villkorat med respekt för de mänskliga rättigheterna. EU:s associeringsavtal med innefattar förmånliga handelsavtal som ger det israeliska näringslivet stora ekonomiska fördelar. På så vis bidrar EU till att stärka den ekonomiska basen för ockupationspolitiken. bör motsätta sig att EU fördjupar sitt samarbete med på något område. Så länge inte avvecklar bosättningarna och vägspärrarna på ockuperat område, avbryter blockaden av och upphör med byggandet av muren på , bör inga förhandlingar om fördjupat samarbete på något område mellan och genomföras och nuvarande associeringsavtal suspenderas. Tyvärr har det i fall gått i motsatt riktning . Efter en svacka , i spåren av finanskrisen, steg både import och export från och till . exporterade varor till till ett värde av och importerade varor från till ett värde av nästan . I fortsätter dessutom utrikesministern upprepa att de förmånliga handelsavtal som och EU har med är nödvändiga eftersom man inte bör isolera , men efter Hamas valseger 2006 tvekade man aldrig att isolera den palestinska myndigheten. och det internationella samfundet kan inte låta ännu av ockupation gå till ända. Att strypa vapentillförseln är ett effektivt verktyg för att sätta press på alla parter. All vapenexport från EU-länderna till måste upphöra. bör ta initiativ till ett sådant vapenembargo inom EU. kan självt agera och avbryta vårt omfattande militära samarbete med . Det innebär bl.a. att vi kallar hem den militärattaché som är stationerad vid den svenska ambassaden i . Det omfattande besöksutbyte som pågår mellan det svenska försvaret och den israeliska armén ska omgående avbrytas och det svenska försvarets import av krigsmateriel från ska upphöra. har importerat militär utrustning från för mer än och vi har på så vis bidragit till att finansiera den israeliska krigsmakten. Vi har dessutom låtit testa förarlösa flygplan i plan som sedan använts av i kriget i . bör stoppa all vapenhandel, kalla hem militärattachén från och avbryta allt militärt samarbete med . Erkännande av som stat, punkt 3 (S, MP, V) av (S), (S), (S), (S), (MP), (V), (S) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2011/12:U202 av m.fl. (V) yrkande 1, 2011/12:U242 av m.fl. (S, V, MP), 2012/13:U271 av m.fl. (MP) och 2012/13:U306 av m.fl. (S) yrkande 77 i denna del och 2011/12:U257 av (S) yrkande 1, 2011/12:U261 av (S), 2011/12:U292 av m.fl. (S), 2011/12:U300 av och (båda FP), 2011/12:U315 av m.fl. (S) yrkande 75 i denna del, 2012/13:U210 av (S), 2012/13:U227 av och i (båda S), 2012/13:U261 av m.fl. (S) yrkande 3, 2012/13:U322 av och (båda S) och 2012/13:U332 av m.fl. (SD) yrkande 1. Frågan om som egen stat är nu definitivt uppe på den internationella dagordningen och den behandlas i FN. är det upp till varje nation att ge staten sitt erkännande eller att inte göra det. Palestiniernas rätt till en egen stat är odiskutabel. rätt att existera är lika odiskutabel. Båda folken har rätt till en framtid i fred och trygghet i två fria, livskraftiga och demokratiska stater sida vid sida. Ett erkännande av staten är ett steg på vägen. bör erkänna staten . Ytterligare ett led i det palestinska statsbyggandet handlar om status i FN. Vi vill stödja en stärkt ställning för i FN. Erkännande av som stat, punkt 3 (SD) av (SD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2012/13:U332 av m.fl. (SD) yrkande 1 och 2011/12:U202 av m.fl. (V) yrkande 1, 2011/12:U242 av m.fl. (S, V, MP), 2011/12:U257 av (S) yrkande 1, 2011/12:U261 av (S), 2011/12:U292 av m.fl. (S), 2011/12:U300 av och (båda FP), 2011/12:U315 av m.fl. (S) yrkande 75 i denna del, 2012/13:U210 av (S), 2012/13:U227 av och i (båda S), 2012/13:U261 av m.fl. (S) yrkande 3, 2012/13:U271 av m.fl. (MP), 2012/13:U306 av m.fl. (S) yrkande 77 i denna del och 2012/13:U322 av och (båda S). När det gäller den mångåriga konflikten i vill vi vara tydliga med att vi förespråkar en tvåstatslösning. För att en sådan lösning alls ska vara realistiskt möjlig att uppnå krävs förhandlingar mellan parterna där både israeler och palestinier tvingas till uppoffringar och att avstå från provocerande handlingar. Inför en sådan förhandling måste också palestinierna vara beredda att erkänna som en judisk stat, upphöra med alla våldshandlingar och ta avstånd från antisemitism. Av vikt är också att agerar för att förhindra sammandrabbningar mellan bosättare och palestinier på . Först när ett fredsavtal förhandlats fram bör det bli aktuellt med erkännande av en palestinsk stat. FN får aldrig användas som en genväg undan tuffa förhandlingar; ett alltför hastigt erkännande av en palestinsk stat med odefinierade gränser riskerar att motverka sitt syfte och föda nya konflikter. Vi anser inte att ett erkännande från sida gagnar en långsiktig fred i . Konflikten i , punkt 4 motiveringen (V) av (V). I har det folkliga upproret pågått och inget tyder att varken protesterna eller regimens brutala repression på något sätt är på väg att avta. I väst hörs högstämd retorik, men man har agerat mycket senfärdigt. EU tvekade in i det längsta om sanktioner, och det tog nästa av folkligt uppror innan frågan om regimens övergrepp lyftes fram i FN. Motståndet mot regimen i är brett och brokigt. Det finns krafter i upproret som står långt ifrån oss politiskt och som själva begått övergrepp. Men det får inte hindra oss från att se att upproret bottnar i ett genuint folkligt missnöje och i legitima krav på al-Assads avgång. Det är i första hand regimens brutala förtryck som är orsaken till det upptrappade våldet i landet, och bara en genuin demokratisering kan rädda från ett utdraget inbördeskrig. Behoven är fortfarande stora att med civila och diplomatiska medel sätta press på regimen inom folkrättens ramar. Det behövs fortfarande en FN-resolution som fördömer våldet, tillförseln av vapen till måste stoppas genom ett internationellt vapenembargo och möjligheterna att gå vidare med smarta sanktioner riktade mot regimen måste prövas. Det har i sammanhanget varit olyckligt att blockerat sanktioner mot vissa syriska telekombolag i EU. Humanitära insatser till civilbefolkningen måste förstärkas och det är avgörande att EU ger de syrier som flyr en undan våldet. Uppgifter om att den grekiska ökat övervakningen av sina kuster med syfte att hindra syriska flyktingar från att ta sig till EU är i sammanhanget mycket oroande. Rösterna för en militär intervention har varit få, och vi bedömer risken för en sådan som liten: förutsättningarna för ett FN-mandat saknas, stora delar av den syriska oppositionen avfärdar en intervention och såväl EU som har mött förslagen om militärt ingripande från bl.a. med tystnad. Det är viktigt att och EU markerar att det inte är aktuellt med ett militärt ingripande i . Det blir allt tydligare att konflikten i är en regional konflikt, där olika krafter stöder olika grupper inne i . Omvärlden måste verka för en avspänning i regionen, som alltmer präglas av ett kallt krig mellan regionala stormakter som , och , i stället för att utnyttja situationen i för att slå vakt om sina egna intressen. Humanitärt bistånd till , punkt 5 (MP, SD) av (MP) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2012/13:U272 av m.fl. (MP) yrkandena 1 och 2. Om det hade funnits en enkel väg till fred i hade världssamfundet hittat den. Det handlar inte bara om vetorätten utan också om en oerhört svår situation där ingen enhetlig opposition stått att finna. Eftersom regimen härskat genom att söndra har det också varit svårt att finna gemensamma vägar för de olika folk och politiska grupperingar som finns på syrisk mark. Att konflikten fick pågå i medieskugga medan världens uppmärksamhet riktades mot gav regimen tid att samla sig för att kunna slå tillbaka. Om FN och världen på ett tidigare stadium börjat agera gentemot den syriska regimen kanske det inte hade gått så illa som det nu gjort. Det finns många om, men få svar. Den humanitära krisen i är oerhörd. Vuxna och barn slaktas och hundratusentals befinner sig på flykt i och utanför landets gränser. Många av dem befinner sig i flyktingläger i , och . Omständigheterna i lägren är av skiftande kvalitet, men i huvudsak relativt dåliga. Mer hjälp behövs. bör verka för ökat humanitärt stöd till flyktinglägren. Vissa flyr till andra delar av landet, bl.a. till den kurdiska delen, som är lugnare. nådde de kurdiska grupperna en överenskommelse om att inte motarbeta varandra, utan i stället samarbeta. Att få in hjälpsändningar med både mat och medicinsk utrustning i landet torde vara mycket betydelsefullt. Den bör verka för att grannländerna underlättar sådana leveranser och att hitta lugnare passager för dessa. Utvecklingen i , punkt 6 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2011/12:U205 av m.fl. (V) yrkandena 210 och 2010/11:U306 av m.fl. (S) yrkande 74 och 2011/12:U315 av m.fl. (S) yrkande 77. är ett land vars moderna historia kantats av diktatur, konflikt och oroligheter. tyranni, konflikten med och invasionen av (med det efterföljande första ) satte sin prägel på landet . Efter attackerna i invaderade amerikanska trupper landet. Motivet var att och den irakiska regimen härbärgerat , samt att regimen byggt upp en arsenal av massförstörelsevapen. Den påstådda förekomsten av dessa vapen var dock en medveten lögn från den amerikanska administrationen för att få internationell acceptans för en invasion man länge planerat. Operation Iraqi Freedom genomfördes trots att den saknade folkrättslig grund. Efter den USA-ledda invasionen vidtog en brutal ockupation av . Motståndet mot ockupationen växte successivt i och representerade en brokig skara av motståndsgrupper. och dess allierade svarade med mer våld. Dagliga bombningar med civila dödsoffer, systematisk tortyr, mord och våldtäkter blev näst intill dagliga inslag. De numera ökända bilderna från , som visar amerikanska soldater som förnedrar och torterar irakiska interner, är en påminnelse om ockupationens grymhet. Trots att majoriteten av de amerikanska trupperna dragits tillbaka återstår upp till 50 000 soldater i landet i en rådgivande roll. Åratal av våld, krig och ockupation har naturligtvis satt sina spår i befolkningen och samhällsapparaten. Det irakiska folkets tilltro till landets institutioner och myndigheter är extremt lågt, mycket på grund av den utbredda korruptionen. Regeringen står handfallen inför utmaningen att ge den irakiska befolkningen grundläggande samhällsservice som elförsörjning och rent vatten. De flesta irakier lever i fattigdom och arbetslösheten är . är fortfarande en mycket osäker och farlig plats som är hårt drabbad av sekteristiskt våld, där konflikten mellan shia- och sunnimuslimer är det tydligaste exemplet. Rättsliga övergrepp i form av tortyr förekommer även efter att formellt övertagit ansvaret för landets fängelser. Det autonoma norra /irakiska , som visserligen varit förskonat från det värsta våldet, har stora problem med korruption och fattigdom. Tyvärr är grymheterna i inte de enda som utförts av koalitionstrupperna som invaderade och ockuperade . Händelserna i är ytterligare ett av de värsta exemplen på det urskillningslösa våld som användes under ockupationen. Efter att invaderats utgjorde staden ett starkt fäste mot de USA-ledda trupperna. Under två separata offensiver, en och en , pulveriserade koalitionen allt motstånd i staden. Brittiska officerare har till tidningen sagt att man var förvånad över bristen på respekt för mänskligt liv som koalitionstrupperna visade. har det värsta öppna våldet självklart lagt sig i . Trots det lider lokalbefolkningen fortfarande av effekterna av kriget. Forskare från bl.a. har undersökt skadorna på invånarna i och funnit att många av skadorna liknar de som dokumenterats efter bombningen av under . Barn föds med grava missbildningar, antalet fall av leukemi har ökat lavinartat och likaså antalet kvinnor med bröstcancer. Denna ökning av antalet sjuka i har kommit efter 2004 och det mesta talar för att de hänsynslösa attackerna är den huvudsakliga anledningen. Forskarna hänvisar till koalitionstruppernas, och då framför allt , användning av vissa typer av vapen. Den amerikanska militärledningen har själv erkänt att man använde ammunition som innehöll vit fosfor. Vit fosfor används traditionellt för att lysa upp mörka slagfält, men har av amerikanska trupper även använts som offensivt vapen med förödande resultat. Men forskare påstår sig också se tecken på andra typer av vapen. Till säger den brittiske forskaren att stridsspetsar med någon form av uran måste ha använts, eftersom de genetiska skadorna på befolkningen är så pass allvarliga och omfattande. De hundratusentals irakier som dödats och utsatts för tortyr av ockupationstrupperna måste få upprättelse genom att de skyldiga ställs till svars i (). anser även att måste betala krigsskadestånd för den omfattande förstörelsen av det irakiska samhället och för användandet av urskillningslöst dödande vapen och projektiler såsom klusterbomber och vapen med radioaktivt uran. bör verka för att de koalitionstrupper som gjort sig skyldiga till krigsbrott ställs inför ICC, att ska betala skadestånd till de drabbade samt att en oberoende, FN-ledd utredning genomförs med syfte att kartlägga de vapen som användes i bl.a. och vilka samband de har med en ökad incidens av allvarliga sjukdomar. Processen att föra närmare demokrati och fred innebär en stor utmaning inte bara för , utan för hela det internationella samfundet med FN i spetsen. Landet står inför en mängd problem och en förutsättning för en positiv utveckling är att en konstruktiv och långsiktig lösning av dem hittas. Våldsspiralen i snurrar allt fortare. Bilbomber och väpnade strider förekommer. Det är ingen enskild grupp som bär skulden för våldet; regeringskritiska grupper, , shia- och sunnimuslimska extremistgrupper samt regeringssoldater och de amerikanska soldaterna bär alla ansvaret för det ökande våldet. De som lider mest av detta är självfallet civilbefolkningen som nekas möjligheten att leva ett normalt liv i säkerhet. Ett stort ansvar för den bristande säkerheten faller på som, i egenskap av ockupationsmakt, enligt internationell rätt har skyldighet att göra det man kan för att skydda civila. Det är uppenbart att man inte levt upp till det ansvaret. Att spä på konflikter mellan olika religiösa grupperingar har dessutom legat i intresse då det splittrat motståndet mot ockupationen. Det faktum att fortfarande har en ansenlig mängd trupper i landet väcker känslor och skapar en osäkerhet som alltför ofta yttrar sig i våldsamheter. Att aviserat att man avser bistå de irakiska säkerhetsstyrkorna med utbildning lär inte hjälpa upp situationen. Den växande våldsspiralen är ett av de största hindren mot en positiv utveckling i . Världssamfundet måste ta ett avsevärt större ansvar för att skapa säkerhet och stabilitet och ska inte förlita sig på att vare sig , amerikanska privata militära företag (PMC:er) eller Nato tar det ansvaret. som vanliga irakier lever i extrem fattigdom finns det många som skor sig på det nuvarande läget. Korruptionen är enormt utbredd i näst intill alla samhällssektorer och i oberoende rapporter rankas som ett av världens mest korrupta länder. Enligt organisationen är det fjärde mest korrupta landet i världen, efter bara , och . Korruptionen sträcker sig hela vägen från lokala tjänstemän till ministrar i den sittande regeringen. Ministern för elektricitet, Raad Shalal, blev föremål för en brottsutredning . Shalal misstänks för att ha brutit mot gällande lagstiftning då han skrev på ett kontrakt med två företag som, trots bristande teknisk kompetens och godtagbara ekonomiska rapporter, skulle bygga kraftanläggningar i . Kontraktet hade ett värde av . Shalal avskedades från sin post och kontrakten annullerades. Dessa snabba straffåtgärder för korruptionsbrott utgör dock tyvärr ett undantag i . Befolkningen i landet uppger att just detta är ett av de största problemen: straffriheten för korruptionsbrott uppmuntrar till ytterligare brott. Trots att den irakiska regeringen hävdar att landet tjänat nära på oljeförsäljning , är det en extremt liten del av dessa pengar som kommer befolkningen till godo. En avsevärd del av pengarna försvinner i stället ned i fickorna på en korrupt elit. Korruptionen i kan dock inte bara betraktas som ett irakiskt problem. Korruption kräver minst två aktörer, i många fall är åtminstone en av dessa aktörer en utländsk aktör. Utländska företag ser naturligtvis som en ny, stor marknad. Ett land med så pass höga oljeinkomster och som är så korrupt innebär enorma möjligheter till stora vinster för mer eller mindre seriösa företag. I exemplet ovan så var de två företagen båda utländska, ett kanadensiskt och ett tyskt, och tyvärr är det inte en unik berättelse. åkte handelsminister till tillsammans med en delegation bestående av 14 svenska entreprenörer. Vid en gemensam pressträff deklarerade hon att är ett litet och exportberoende land och att det är viktigt för svenska företag att komma in på nya gryende marknader som . sade sedan att är open for business. I ljuset av den enorma korruptionen, och det faktum att svenska företag alltmer etablerar affärskontakter i , är det mycket viktigt att svenska myndigheter tar sitt ansvar för att utveckla antikorruptionsarbete. I regeringens strategi för utvecklingssamarbetet med nämns arbetet mot korruption, men när situationen förvärrats är det tydligt att mycket mer behöver göras. Den bör se över vilka ytterligare åtgärder som kan vidtas för att hjälpa den irakiska regeringen att stävja den skenande korruptionen. Arbetet ska även gälla irakiska som också är hårt drabbat. I den senaste landrapporten från ägnas mycket utrymme åt det irakiska rättssystemet. Det gäller allt från polisiära ingripanden till förhållandena i de irakiska fängelserna samt möjligheten att få en rättssäker rättegång. I samtliga dessa fall uppvisas enorma brister. Det kanske allvarligaste är att tortyr är så vanligt förekommande i . Tortyr är något som fortfarande används flitigt av de irakiska myndigheterna. Det var dock även något som användes av de allierade ockupationsstyrkorna som ett effektivt vapen mot de grupper som stod upp mot ockupationen: bilderna från är fortfarande etsade i de flesta människors minnen. Men var bara toppen av ett , då tortyr varit en del av den irakiska vardagen . Sedan de irakiska myndigheterna övertagit ansvaret för fängelserna från ockupationsstyrkorna har förekomsten av tortyr inte minskat, utan snarare ökat. Tortyr användes bl.a. i syfte att få till stånd erkännanden från de anklagade. Elchocker, våldtäkter och kvävningar är några av de metoder som används. En del av dem som torterats har också dött till följd av de skador de fått, men dödsfallen leder sällan eller aldrig till någon utredning. Det är uppenbart att myndigheterna ser mellan fingrarna när det gäller tortyr. De irakiska myndigheterna måste börja ta förekomsten av tortyr på allvar. Att ta krafttag mot dessa övergrepp är en förutsättning för att nå försoning i landet, men även för en ökad tilltro till rättssystemet. Vill utvecklas till en demokratisk stat måste tortyr som verktyg elimineras. bör som enskild stat, och som medlem i FN, sätta tryck på att underteckna och ratificera . De fackliga rättigheterna i är extremt förtryckta. Regeringen har aviserat en ny arbetsmarknadslag; ett första utkast lanserades . har processen gått i stå, vilket har lett till att irakiska fackföreningar fortsätter att vara utsatta för övergrepp och ovisshet. I avvaktan på en ny lagstiftning används fortfarande lagar från diktatorn tid vid makten, bl.a. resolution 150 (antagen 1987) som förbjuder offentliganställda att organisera sig fackligt. Detta förbud är högst problematiskt av många skäl, inte minst på grund av att majoriteten av irakier jobbar inom den offentliga sektorn. Händelser som utspelades representerar den senaste av många kränkningar av de fackliga rättigheterna i .