bet · GZ01UU8 · 2012-04-10 00:00:00 — Utskottet har vid en genomgång och beredning funnit att de yrkanden som anges nedan inte kan vara aktuella för något tillkännagivande från . Efter denna behandling avstyrker ett enigt utskott motionerna 2010/11:U234 av och (båda M) 2010/11:U258 av och (MP, V) yrkande 2 2010/11:U288 av m.fl. (KD, M, FP, C) yrkande 2 2010/11:U308 av och (båda KD) yrkande 1 2010/11:U316 av Finn och i (båda M) 2011/12:U217 av m.fl. (S) yrkandena 1 och 46 2011/12:U243 av (FP) 2011/12:U260 av (KD) 2011/12:U265 av (KD) yrkandena 16 2011/12:U280 av (KD) yrkandena 1 och 2 2011/12:U283 av m.fl. (MP) yrkandena 1 och 2 2011/12:U290 av (S) yrkande 1 2011/12:U319 av i och Finn (båda M) 2011/12:U331 av m.fl. (KD, C, FP) yrkandena 13 och 5 och 2011/12:U332 av m.fl. (KD, M, C, FP) yrkandena 1 och 2. Ny EU-strategi för främjande av mänskliga rättigheter i världen presenterade kommissionen och EU:s utrikestjänst det gemensamma meddelandet Mänskliga rättigheter och demokrati i centrum för EU:s yttre åtgärder Effektivare metoder (KOM(2011) 886). Meddelandet innehåller olika förslag på hur EU bättre ska kunna främja mänskliga rättigheter (MR) inom utrikespolitiken. Det framhålls i meddelandet att den övergripande ramen för främjandet av mänskliga rättigheter finns på plats men att tillämpningen kan förbättras. Ett antal nya åtgärder föreslås för att göra arbetet mer effektivt och konsekvent. Det rör sig bl.a. om att anpassa MR-arbetet till lokala förhållanden i de länder som omfattas genom att utarbeta landbaserade MR-strategier. Det föreslås att dessa kompletteras av övergripande tematiska kampanjer som fokuserar på reform av rättsväsendet, kvinnors rättigheter och barns rättigheter. Vidare framhålls vikten av att mänskliga rättigheter och demokrati går som en röd tråd genom alla EU:s utrikespolitiska åtgärder, bl.a. genom förbättrad samstämmighet mellan olika politikområden. EU bör tala med en röst och tydligare samordna sitt arbete i multilaterala sammanhang. För att öka fokus på och kompetensen om mänskliga rättigheter föreslås bl.a. att regelbundna diskussioner om mänskliga rättigheter hålls på politisk nivå i och att en permanent rådsarbetsgrupp inrättas i som sammanträder oftare än den nuvarande arbetsgruppen. Av faktapromemoria 2011/12:FPM83, vilken inkom till , framgår att regeringen välkomnar åtgärder som syftar till att inleda en diskussion om hur EU kan vara mer aktivt, konsekvent och effektivt när det gäller mänskliga rättigheter i EU:s externa politik. Meddelandet utgör enligt faktapromemorian ett viktigt bidrag till detta arbete och innehåller konstruktiva förslag såsom ökad samordning, fler möten i rådsarbetsgruppen för mänskliga rättigheter (COHOM) och ett mer strategiskt förhållningssätt i EU:s agerande i FN. Regeringen anser också att det är välkommet med landstrategier för arbetet med mänskliga rättigheter. Regeringen avser att i den fortsatta behandlingen bl.a. verka för en tydlig ansvarsfördelning och tidsplan för genomförande av de olika förslagen. I har utskottet för utrikesfrågor (AFET) utarbetat ett betänkande om mänskliga rättigheter som innehåller en granskning av meddelandet. Preliminärt datum för behandling i plenum i är . Behandlingen i andra nationella parlament är inte känd.6[ Kontroll har gjorts via IPEX: ] EU är en ledande global aktör i främjandet av de mänskliga rättigheterna. Genom Lissabonfördraget har EU fått nya möjligheter att på ett mer sammanhållet sätt vara en utrikespolitisk aktör till stöd för fred, säkerhet och mänskliga rättigheter. Utskottet välkomnar den översyn av EU:s arbete för mänskliga rättigheter i världen som kommissionen och EU:s utrikestjänst presenterade och som ska leda till ett bättre genomslag för mänskliga rättigheter i unionens externa politik. EU:s instrument för att främja demokrati och mänskliga rättigheter måste kontinuerligt vidareutvecklas och förbättras, och meddelandet är ett led i detta arbete. Utskottet instämmer i regeringens synpunkter i faktapromemorian och stöder regeringens avsikt att arbeta för att tydliggöra ansvarsfördelningen och tidsplanen för meddelandets genomförande. Utskottet välkomnar i likhet med regeringen meddelandets tydliga rättighetsfokus och att EU:s engagemang för de universella, odelbara och ömsesidigt beroende mänskliga rättigheterna bekräftas. Den rättsliga ramen för EU:s främjande av mänskliga rättigheter i världen finns på plats och omfattar en rad olika områden. Utskottet instämmer med kommissionen och utrikestjänsten i att utmaningen för EU framför allt ligger i tillämpningen av åtagandena. Utskottet instämmer i den tydliga kopplingen mellan demokrati och mänskliga rättigheter som finns i meddelandet och att mänskliga rättigheter är en förutsättning för att kunna uppnå övriga mål för unionens politik, såsom säkerhet, utveckling, ekonomisk samverkan och social integration. Utskottet vill särskilt lyfta fram att kvinnors rättigheter måste inkluderas i EU:s utrikespolitiska agerande. Utskottet välkomnar att kvinnors rättigheter har en framträdande roll i meddelandet, bl.a. vad gäller övergripande tematiska kampanjer, konfliktförebyggande insatser, krishantering, fredsbevarade insatser och i stöd till valövervakning. Det är viktigt att EU:s agerande präglas av samstämmighet, och utskottet välkomnar att meddelandet berör ett antal politikområden som har en tydlig relevans för främjandet av de mänskliga rättigheterna och demokratin, såsom utvecklingssamarbete, handel, området för frihet, säkerhet och rättvisa, insatser mot terrorism, insatser för krishantering, konfliktförebyggande och styrning av internet. Utskottet väljer i det följande att fokusera på grannskapspolitiken, utvecklingssamarbete och handel. Kommissionen och utrikestjänsten har lyft fram de mänskliga rättigheterna i flera betydande policyförslag . Inom ramen för EU:s nästa långtidsbudget 20142020 föreslås mer fokus ligga på att främja EU:s värderingar utomlands och försvara dem genom att sätta de mänskliga rättigheterna, demokratin och rättsstatsprincipen i centrum för EU:s yttre åtgärder. Utskottet ställer sig bakom uppfattningen att det överlag i EU:s externa instrument bör tas större hänsyn till mänskliga rättigheter, demokrati och god samhällsstyrning vid tilldelningen av externt bistånd till partnerländerna. Utskottet har i betänkande 2010/11:UU15 om mänskliga rättigheter i svensk utrikespolitik framhållit vikten av att vidareutveckla EU:s förmåga att snabbt agera när tredjeländer kränker mänskliga rättigheter och utskottet ser positivt på att EU:s särskilda instrument för demokrati och mänskliga rättigheter föreslås bli mer effektivt och flexibelt i det avseendet. I utlåtande /12:UU5 om den europeiska grannskapspolitiken ställde sig utskottet bakom kommissionens och utrikestjänstens ansats att i större utsträckning än betona vikten av demokrati i djupare mening i grannskapssamarbetet, att utformningen av stödet och storleken på detta på ett tydligt sätt påverkas av om partnerlandet gör framsteg med att bygga upp och befästa demokrati och respekt för rättsstatsprincipen (den s.k. mer för mer-principen) och att alla parter i grannskapssamarbetet måste ansluta sig till de universella värdena mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatsprincipen. Främjandet av det demokratiska samhället med mänskliga rättigheter och rättsstatens principer som grund måste ständigt vara centralt i allt utvecklingssamarbete. Det är därför välkommet att mänskliga rättigheter ges en framträdande plats i översynen av EU:s framtida utvecklingspolitik. I meddelandet KOM(2011) 637 Att göra EU:s utvecklingspolitik mer effektiv: en agenda för förändring, som togs upp i utrikesutskottets överläggningar med regeringen och [ Protokoll 2011/12:22. Ledamöterna för MP, SD och V anmälde avvikande mening. ], anges att mänskliga rättigheter och god samhällsstyrning är en av de två huvudprioriteringarna för EU:s utvecklingssamarbete. Ländernas resultat när det gäller mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatsprincipen föreslås få större genomslag i planeringen, genomförandet och kanalerna för biståndet, något som utskottet välkomnar. I utskottets utlåtande /11:UU4 om EU:s budgetstöd till tredjeländer framförde utskottet att ett antal förutsättningar bör anges för att budgetstöd ska beviljas, däribland tydliga åtaganden och vidtagna åtgärder för att stärka mänskliga rättigheter och demokrati samt de s.k. underliggande principerna i Lissabonfördragets artikel 21.18[ Unionens åtgärder i internationella sammanhang ska utgå från de principer som har legat till grund för dess egen tillblivelse, utveckling och utvidgning och som den strävar efter att föra fram i resten av världen: demokrati, rättsstaten, de mänskliga rättigheternas och grundläggande friheternas universalitet och odelbarhet, respekt för människors värde, jämlikhet och solidaritet samt respekt för principerna i stadga och i folkrätten.]. I det fall ett land har beviljats budgetstöd och situationen försämras i landet vad gäller de grundläggande principerna bör EU reagera mot detta på ett tydligt och förutsägbart sätt, vilket bör framgå av uppföljningsmekanismer till budgetstödsprogrammet. Utskottet anser att meddelandet KOM(2011) 638 Det framtida upplägget för budgetstödet från EU till tredjeländer, som togs upp i utskottets överläggning med regeringen [ Protokoll 2011/12:22. Ledamoten för SD anmälde avvikande mening. ], går i den riktningen och utskottet kommer att fortsätta följa utvecklingen av EU:s budgetstöd. Frågor som rör effektivitet, återrapportering och transparens bör beaktas. Utskottet noterar att det allmänna preferenssystemet genomgår en omfattande revidering och att kommissionen presenterade ett meddelande om handel, tillväxt och utveckling (KOM(2012) 22). Utskottet anser i likhet med kommissionen och utrikestjänsten att handel ska vara en hjälp, och inte ett hinder, för de mänskliga rättigheterna och framhåller att ratificering och genomförande av även i fortsättningen måste utgöra ett viktigt element i det allmänna preferenssystemet, liksom i alla associationsavtal, partnerskapsavtal och samarbetsavtal som EU träffar med tredjeland. Utskottet välkomnar att det i meddelandet föreslås en översyn av EU:s interna strukturer och arbetsmetoder för MR-arbetet. Genom att, som föreslås i meddelandet, utarbeta lokala, landanpassade strategier för mänskliga rättigheter i alla samarbetsländer kan förutsättningarna för unionen att mer aktivt främja de mänskliga rättigheterna i fält stärkas. Det är viktigt att EU agerar samstämmigt inom multilaterala forum, såsom , och FN. Utskottet välkomnar de förslag kommissionen och utrikestjänsten presenterar för att utnyttja potentialen av EU:s gemensamma tyngd, inklusive en årlig strategi för att fastställa prioriteringar vid FN:s alla möten om mänskliga rättigheter i och . Utskottet har följt framväxten av EU:s utrikestjänst. Det är viktigt med en stark avdelning för mänskliga rättigheter och demokrati inom den europeiska utrikestjänsten och att MR-frågorna integreras i den geografiska delen av utrikestjänstens verksamhet. Utskottet betonar vikten av öppenhet när det gäller arbetet med mänskliga rättigheter. I offentliggör egna rapporter som kartlägger respekten för de mänskliga rättigheterna i världens länder. De senaste rapporterna publicerades och avser förhållandena . Utskottet beklagar att meddelandet inte innehåller något förslag på motsvarande öppna MR-rapporter för EU. Det är fortsatt angeläget att länders bristande respekt för de mänskliga rättigheterna synliggörs som man sprider kännedom om länders framsteg på MR-området, vilket kan bli en inspirationskälla för reformsträvanden på andra håll i den egna regionen eller i världen. Utskottet förutsätter att regeringen beaktar utskottets överväganden i den fortsatta processen med att anta en gemensam EU-strategi för främjandet av mänskliga rättigheter. Utskottets förslag till riksdagsbeslut och ställningstaganden har föranlett följande reservationer. I rubriken anges vilken punkt i utskottets förslag till riksdagsbeslut som behandlas i avsnittet. , punkt 8 (MP, V) av (MP) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 8 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2011/12:U274 av m.fl. (MP). greps i , där han tjänstgjorde som menig underrättelseanalytiker, efter att Wikileaks publicerat videon . Filmen visar hur amerikanska helikopterburna soldater sköt ihjäl en grupp oskyldiga civila i en förort till . Därtill skadades två barn i attacken. Manning åtalades för att ha laddat ned och vidarebefordrat bl.a. denna sekretessbelagda video och annan dokumentation av incidenter i och till Wikileaks. Han misstänks därtill ha läckt hundratusentals diplomatrapporter. Åtalet har senare utökats med ett flertal nya punkter, däribland medhjälp till fienden, ett brott som kan ge dödsstraff. Åklagarna har dock uppgett att de avser att nöja sig med att begära livstids fängelse. Manning hölls fängslad i en isoleringscell i ett militärfängelse , enligt uppgifter under tortyrliknande omständigheter. Efter omfattande protester från många organisationer och enskilda flyttades han till en mindre hårdbevakad militärbas. Enligt bl.a. är den behandling Manning tvingats utstå i militärfängelset ett brott mot internationella konventioner om human behandling av icke dömda fångar. Så kallade whistleblowers spelar en ovärderlig roll i öppna, demokratiska rättssamhällen. Det är nödvändigt att personer som har mod och integritet att avslöja missförhållanden de får kännedom om kan göra det utan att råka illa ut. Den som avslöjar brott ska inte bli ett brottsoffer. Betydelsen av whistleblowers för ett öppet och transparent samhälle lyfts fram i resolution (2011) och rekommendation 1983 (2011) från . Att Wikileaks försetts med material till sina största och mest uppskakande avslöjanden om amerikanska soldaters dödande av oskyldiga människor i och om USA-ambassadernas internationella dubbelspel har stor betydelse. Det underlättar och möjliggör utredningar av krigsförbrytelser och att ansvariga kan ställas till svars. Därtill kan ökad öppenhet ha en förebyggande effekt. skriver, som stöd till uppropet för rättigheter, att kampen för Mannings rättigheter är viktig att föra inte minst i . En stark svensk opinion för Mannings sak gynnar både yttrandefriheten, Wikileaks och andra öppna källor . Den amerikanska statens hårda agerande mot Manning står i skriande kontrast till president Government Plan. Regeringen bör i dialogen med framföra att anser att det är av yttersta vikt att , med sin betydande roll i världen, följer folkrätten och respekterar även whistleblowers mänskliga rättigheter. allmänt, punkt 9 motiveringen (V) av (V). har stora och grundläggande förändringar skett i . Efter att ha varit en kontinent känd för kupper, militärjuntor, förföljelse och grova och omfattande brott mot de mänskliga rättigheterna har vi i land efter land kunnat se hur demokratiskt valda vänsterregeringar tillträtt makten. I land efter land har demokratin konsoliderats, samhällsgrupper som tidigare exkluderats från inflytande har inkluderats i samhällsutvecklingen och respekten för de mänskliga rättigheterna har stärkts, både de medborgerliga och de ekonomiska, sociala och kulturella rättigheterna. har brutit sig loss från rollen som för att bli en aktiv och självständig aktör i världssamfundet. Den brokiga vänstervåg vi sett svepa över har sin grund i ett djupt folkligt missnöje av nyliberal politik som hade fördjupat den sociala krisen och cementerat de ständigt växande orättvisorna. Första steget togs i genom maktskiftet 1998. Efter detta har regimskifte skett från höger till vänster i och ; sedan i , , , , och senast i . med vänsterpolitik i är det sociala reformer inom en lång rad områden som har präglat kontinenten. Orättvisa konstitutioner från svunna tider har efter demokratiska folkomröstningar bytts ut mot moderna författningar. Arbetet med att öka antalet läs- och skrivkunniga har gett resultat, och utbildningen bland de fattigaste har ökat. Enligt organisationen har antalet fattiga latinamerikaner kraftigt minskat . I ett flertal länder minskar klyftorna mellan fattiga och rika. Framstegen är många, men det är även utmaningarna . När nu äntligen har vänt bort blicken från och länderna där istället upptäckt varandra innebär det förhoppningsvis ett ökat självförtroende som kan lägga grund för en politik som utrotar fattigdomen, minskar ojämlikheten mellan män och kvinnor och stärker respekten för de mänskliga rättigheterna. Men de framsteg som gjorts kan inte tas för givna. I flera latinamerikanska länder har politiska grupper, framför allt på högerkanten, visat att de inte tvekar att ta till odemokratiska medel för att stoppa dagens utveckling. Kuppen i är en tragisk påminnelse om detta. I några av länder är förföljelser av oppositionella, polisiärt och militärt övervåld och mord på journalister och fackligt aktiva fortfarande alldeles för vanligt förekommande. utmärker sig på detta område, men även i och flera andra centralamerikanska stater är situationen ytterst allvarlig. är övertygat att kan spela en positiv roll i , bl.a. genom att stödja kvinno- urbefolknings- arbetar- och hbt-rörelsernas kamp för sina mänskliga rättigheter. För att ska kunna spela en sådan roll krävs att vi agerar konsekvent och trovärdigt står upp för de mänskliga rättigheterna, de medborgerliga såväl som de ekonomiska, sociala och kulturella. Tyvärr kan vi konstatera att den borgerliga regeringen har valt att nedprioritera relationerna till och förminska roll på kontinenten till att enbart kritisera och . De omfattande brotten mot de mänskliga rättigheterna i och ignoreras i stort och förstärker bilden av en regering som har dubbla måttstockar för mänskliga rättigheter. Det har blivit uppenbart att den nuvarande regeringen låter den s.k. transatlantiska länken, med andra ord relationerna till , styra vårt förhållningssätt till . Det är hög tid för att formulera en svensk utrikespolitik som stöder ett demokratiskt, rättvist och oberoende . önskar ett utvecklat samarbete och utbyte mellan och länderna i regionen, inom såväl handel, ekonomi, forskning och fattigdomsbekämpning som fredsfrämjande arbete, demokrati och mänskliga rättigheter. Vi vill bygga vidare på de starka band som finns mellan och och som har byggts upp av de många invandrade med latinamerikansk bakgrund i , de starka svenska solidaritetsrörelserna med koppling till och utvecklingssamarbete på kontinenten. Därför anser vi att det är hög tid att tar fram en samlad strategi för hur ska kunna bredda och fördjupa sina relationer till . , punkt 11 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 11 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2011/12:U226 av m.fl. (V) yrkandena 13, 57 och 911 samt 2010/11:U306 av m.fl. (S) yrkande 83, 2011/12:U226 av m.fl. (V) yrkande 8 och 2011/12:U315 av m.fl. (S) yrkande 84. av inbördeskrig har mer än 70 000 människor dödats i de allra flesta har varit civila som inte varit inblandade i strider. Enligt människorättsorganisationen befinner sig nästan fyra miljoner människor, ungefär en tiondel av befolkning, på flykt inom landet. Tiotusentals människor har torterats, kidnappats och försvunnit. Ansvaret vilar på regeringen såväl som på de paramilitära grupperna och gerillagruppen . Det exakta antalet offer som har försvunnit är svårt att fastställa med säkra siffror, men är nästan 60 000 personer anmälda (Registro Nacional de Desaparecidos). I denna reservation redovisar sin syn på vad kan göra för att bli en kraft för fred, rättvisa, jämställdhet och mänskliga rättigheter i . fick en ny president, . Han har efter tillträdet betonat vikten av ett oberoende rättsväsen och bl.a. fördömt hot mot människorättsförsvarare. Det återstår dock att se om hans inställning resulterar i konkreta resultat. Efter att Santosregeringen lovat återlämna jord som internflyktingar tvingats överge har antalet mord på internflyktingar ökat. Problemet med internflyktingarna kräver strukturella åtgärder såsom avstängning av de militärer som varit delaktiga i tvångsfördrivningarna i olika områden och att staten etablerar bättre kanaler för dialog med internflyktingarna och deras lokala ledare. Dessutom måste åtgärder vidtas mot de sociala orättvisor och det kvinnoförtryck som präglar landet. Huvudansvaret för merparten av de omfattande och grova brott som begås mot de mänskliga rättigheterna vilar på . Att den colombianska regeringen hävdar att det inte längre finns paramilitära grupperingar är ett allvarligt problem. Enligt regeringen finns det bara kriminella grupper (bandas criminales, Bacrim). Dessa grupperingar består emellertid till största delen av just före detta paramilitärer. anser att de colombianska myndigheterna måste börja med att erkänna vilka problem som faktiskt finns, inklusive de sociala och ekonomiska orättvisorna i landet, och att man dessutom måste erkänna konsekvenserna av den långvariga konflikten. Annars kommer befolkningens mänskliga rättigheter aldrig att kunna tillgodoses. måste som enskilt land och som medlemsland i EU och FN tydligt kräva att den colombianska regeringen uppfyller sin skyldighet att garantera säkerheten och de mänskliga rättigheterna för sin befolkning. bör också agera både som enskild stat och som medlem i EU och FN för att fredsförhandlingar ska komma till stånd i . Flera internationella icke-statliga människorättsorganisationer har i rapporter beskrivit hur människorättsförsvarare hotas och attackeras rutinmässigt i och hur allvarlig deras situation är. En koalition av colombianska och internationella frivilligorganisationer rapporterade mord på 30 människorättsaktivister . Straffrihet för denna typ av brott bidrar till att de fortsätter. Den måste i kontakter med den colombianska regeringen och i internationella forum verka för att uppfyller sin skyldighet att garantera säkerheten för människorättsaktivister i enlighet med ratificerade överenskommelser. Det sexuella våldet mot kvinnor är ett vapen och ett brott mot mänskligheten. Trots att våldet är vanligt förekommande i inre väpnade konflikt är det osynliggjort, och straffriheten för dessa brott är i princip total. Kvinnorna är helt enkelt rädda för konsekvenserna av att anmäla brottet. För de kvinnor som ändå gör en brottsanmälan eller deltar i förhör går inte säkerheten att garantera. riksåklagare har inte gjort fördjupade utredningar kring sexuellt våld. bör agera för att en speciell rådgivare tillsätts för riksåklagare för frågor som rör sexualiserat våld, enligt ett förslag som lagts fram av colombianska kvinnorättsorganisationer. Likaså bör som enskilt land såväl som medlemsland i EU och FN agera för att kvinnor ska få rätt till fria, lagliga och säkra aborter. Att få organisera sig och bilda fria och oberoende fackföreningar är en grundläggande mänsklig rättighet, som kränks och inskränks i många länder. är fortfarande det land i världen där det är farligast att vara fackligt engagerad. har mer än 2 800 mord på fackligt aktiva rapporterats in i (källa: , ENS). mördades 49 fackligt aktiva, och ytterligare 20 mordförsök dokumenterades. Straffrihet i dessa fall är utbrett i . av de 2 800 morden på fackföreningsmedlemmar har utretts. Det har öppnats utredningar i mer än 1 300 fall av antifackligt våld (inklusive flera hundra som inte finns med på en lista från ENS) men av dessa har lett till fällande domar. Det har också enligt framkommit att paramilitära grupper och säkerhetstjänstemän varit inblandade i de flesta av morden på fackligt aktiva i . Den bör i sina kontakter med den colombianska regeringen och i internationella forum verka för att uppfyller sin skyldighet att garantera säkerheten för fackligt aktiva. anser att det är rimligt att EU så långt möjligt använder associeringsavtal för att tydligt kräva avsevärda förbättringar av de fackliga rättigheterna i berörda länder.