bet · GZ01JuU7 · 2012-01-24 00:00:00 — 2011/12:JuU7 Myndigheternas hantering av ekonomisk kompensation på grund av brott Myndigheternas hantering av ekonomisk kompensation på grund av brott I betänkandet behandlas regeringens skrivelse 2011/12:32 om myndigheternas hantering av ekonomisk kompensation på grund av brott som överlämnats till med anledning av hantering av ekonomisk kompensation på grund av brott (RiR 2011:18). Utskottet föreslår att lägger skrivelsen till handlingarna. Utskottet behandlar även åtta motionsyrkanden från den allmänna motionstiden . Motionsyrkandena rör en översyn av ansvarsfördelningen vid utkrävande av skadestånd, en statlig garanti för skadestånd till brottsoffer, information till brottsoffer och en översyn av i vilken utsträckning skadestånd med anledning av brott betalas ut. Utskottet avstyrker samtliga motionsyrkanden och hänvisar till pågående utrednings- och beredningsarbete. I betänkandet finns fyra reservationer (S, MP, SD och V). Utskottets förslag till riksdagsbeslut lägger skrivelse 2011/12:32 till handlingarna. Översyn av ansvarsfördelningen vid utkrävande av skadestånd 2011/12:Ju218 av m.fl. (S), 2011/12:Ju276 av (KD) yrkande 1 och 2011/12:Ju295 av och (båda M) yrkande 2. Reservation 1 (S, MP, V) Statlig garanti för skadestånd till brottsoffer 2011/12:Ju392 av och (båda SD) yrkande 1 och 2011/12:Ju411 av m.fl. (SD) yrkande 1. Reservation 2 (SD) Information om utbetalning av skadestånd 2011/12:Ju327 av m.fl. (V) yrkande 4. Reservation 3 (V) Översyn av i vilken utsträckning skadestånd med anledning av brott utbetalas 2011/12:Ju392 av och (båda SD) yrkande 2 och 2011/12:Ju411 av m.fl. (SD) yrkande 2. Reservation 4 (SD) Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (S), (C), (M), (M), (S), i (M), (S), (M), (S), (FP), (S), Arhe Hamednaca (S), (M), (MP), (KD), (SD) och (V). Ärendet och dess beredning I betänkandet behandlas regeringens skrivelse 2011/12:32 om myndigheternas hantering av ekonomisk kompensation på grund av brott. överlämnade granskningsrapporten hantering av ekonomisk kompensation på grund av brott (RiR 2011:18) till . överlämnade granskningsrapporten till regeringen . Med anledning av granskningsrapporten överlämnade regeringen skrivelse 2011/12:32 om myndigheternas hantering av ekonomisk kompensation på grund av brott till . Inga följdmotioner har väckts med anledning av skrivelsen. Utskottet behandlar emellertid i detta sammanhang åtta motionsyrkanden från den allmänna motionstiden . föredrog riksrevisorn med medarbetare för utskottet (RiR 2011:18). Riksrevisorn redovisade även vid utskottssammanträdet rapporten hantera brottmål effektivt En utmaning för regeringen och rättsväsendet (RiR 2011:27), i vilken rapporten behandlas. Inom effektivitetsrevision sker granskningarna främst inom ramen för s.k. granskningsstrategier. En granskningsstrategi utgörs av en serie granskningar på samma tema. Strategierna omfattar områden eller teman där identifierar väsentliga frågeställningar som revisionen belyser ur olika aspekter i ett antal granskningar. Slutsatserna av granskningen inom respektive strategi redovisas i normalfallet i en slutrapport. Effektivitetsgranskningar rapporteras direkt till . hantering av ekonomisk kompensation på grund av brott (RiR 2011:18) har tagits fram inom effektivitetsrevisionen. Granskningen har genomförts inom ramen för strategin Rättsväsendets samlade effektivitet och är en av åtta granskningar som genomförts inom ramen för denna strategin. lämnade till för granskningarna som genomförts inom ramen för strategin Rättsväsendets samlade effektivitet, Att hantera brottmål effektivt En utmaning för regeringen och rättsväsendet (RiR 2011:27). Med utgångspunkt i de samlade iakttagelserna från de åtta granskningarna har analyserat orsakerna till de iakttagna effektivitetsbristerna i rättsväsendet och brottmålsprocessen. I fokus har varit regeringens och myndigheternas styrning . Utskottet avser att behandla slutrapporten . I skrivelsen redovisar regeringen sin bedömning av de iakttagelser som gjort i rapporten hantering av ekonomisk kompensation på grund av brott (RiR 2011:18). Regeringen instämmer i huvudsak i iakttagelser om att det finns problem i det nuvarande systemet för ekonomisk kompensation på grund av brott och att regeringens uppföljning inom området kan förbättras. Många åtgärder har dock genomförts eller påbörjats på reger- ingens initiativ, i syfte att åstadkomma förbättringar inom området. Regeringen instämmer endast delvis i iakttagelse att regeringen inte har styrt myndigheterna tillräckligt. Regeringen instämmer inte i iakttagelser att regeringen dels saknar en helhetssyn på processen för att hantera ekonomisk kompensation till brottsutsatta, dels inte har redovisat en rättvisande bild av systemet till . Utöver det arbete regeringen har initierat och kontinuerligt bedriver för att utveckla styrningen och uppföljningen avser regeringen inte att vidta några särskilda åtgärder med anledning av iakttagelser eller rekommendationer. I och med denna skrivelse anser regeringen att är slutbehandlad. Utskottets förslag i korthet lägger skrivelse 2011/12:32 till handlingarna. lämnar löpande granskningsrapporter från effektivitetsrevisionen. Syftet med den aktuella granskningen har varit att undersöka om det system av myndigheter och andra aktörer som hanterar ekonomisk kompensation på grund av brott är effektivt och om det överensstämmer med brottsutsatta människors behov. Granskningen har presenterats i rapporten hantering av ekonomisk kompensation på grund av brott (RiR 2011:18). har granskat hur , Domstolar, och hanterar brottsskadestånd. Polisens och målsägandebiträdenas insatser berörs till viss del av granskningen. har även granskat hur regeringen styr detta område. samlade slutsats är att det finns brister i hanteringen av brottsskadestånd. skriver att och regeringen har skapat ett system för att stödja brottsutsatta, så att de kan få ekonomisk kompensation för brottet. Till följd av bl.a. bristande uppföljning saknas en helhetssyn på hur detta system fungerar. Detta medför i sin tur att det saknas tillräckligt underlag för styrning och förbättringar av systemet. anser att regeringen och de ansvariga myndigheterna inte har gjort tillräckligt för att säkerställa en effektiv hantering av brottsskadestånd, trots att har framfört att stöd och hjälp till brottsutsatta är ett prioriterat område. Vidare anser att den information och det stöd som ges till brottsutsatta inte är tillräckligt. De brister som finns riskerar att leda till att ersättningen inte får den kompenserande effekt som har avsetts. Därmed finns också en risk för att kravet på likabehandling inte uppfylls. Granskningen har enligt visat att de ansvariga myndigheternas hantering av brottsskadestånd inte är effektiv i alla delar processen för att få ut utdömda skadestånd inte är ändamålsenlig ur ett brottsofferperspektiv regeringen inte styrt myndigheterna tillräckligt och inte redovisat en fullständig bild av verksamheten. anser att de brottsutsatta inte får tillräckligt med information, stöd och hjälp under processens gång samt att de blir olika behandlade av polis och åklagare. Dessutom bedömer att de ansvariga myndigheterna samverkar med varandra i för liten utsträckning för att förbättra och utveckla verksamheten. Slutligen anser att regeringen saknar en helhetssyn på processen för att hantera ekonomisk kompensation till brottsutsatta. Den nu pågående utredningen som gör en översyn av brottsskadelagen (Ju 2010:12) har bl.a. i uppdrag att ta ställning till om det finns skäl att överväga en ordning som lindrar de krav som ställs på brottsutsatta att agera på egen hand. bedömer att det är angeläget att överväga införandet av en sådan ordning. Mot bakgrund av sin granskning rekommenderar regeringen att dels utveckla styrningen och uppföljningen av hanteringen av brottsskadestånd, dels låta underrätta om att utbetalning av brottsskadeersättning har verkställts. Rekommendationer till de ansvariga myndigheterna ger följande rekommendationer till de ansvariga myndig- heterna: , och bör utveckla sin egen uppföljning. , , , och bör utveckla informationen till brottsutsatta. och bör förenkla administrationen. bör säkerställa informationskvaliteten och förberedelserna av skadeståndsanspråken. bör ta fram riktlinjer och utvärdera effekterna av dem. bör inventera behovet av utbildning. Regeringen instämmer i huvudsak i iakttagelser om att det finns problem i det nuvarande systemet för ekonomisk kompensation på grund av brott. Regeringen instämmer endast delvis i iakttagelse att regeringen inte har styrt myndigheterna tillräckligt. Det regeringen instämmer i är att uppföljningen av verksamheten kan förbättras. Däremot instämmer regeringen inte i iakttagelser att regeringen dels saknar en helhetssyn på processen för att hantera ekonomisk kompensation till brottsutsatta, dels inte har redovisat en rättvisande bild av systemet till . Regeringen ser det som ett system, även om det inrymmer flera aktörer och olika moment, och anser att man har redovisat en rättvisande bild av systemet till . Regeringen anför att ett kontinuerligt arbete bedrivs för att utveckla styrningen och uppföljningen och anser det därför inte motiverat att vidta några särskilda åtgärder med anledning av första rekommendation. och har vidtagit åtgärder för att det i närtid ska fungera att underrättar om att en utbetalning av brottsskadeersättning har verkställts. Regeringen anser det därför heller inte motiverat att vidta några särskilda åtgärder med anledning av andra rekommendation. Arbetet med att förbättra stödet och hjälpen till brottsoffer är en prioriterad fråga för regeringen. Genom betydande satsningar har regeringen förstärkt rättsväsendet från polis och åklagare till domstolar och kriminalvård. Allt fler brott utreds och upp, och fler förövare får stå till svars för sina handlingar. Det brottsbekämpande arbetet har stärkts, och polisen har blivit mer synlig i människors vardag. Grunden har också lagts för ett långsiktigt och omfattande utvecklingsarbete inom brottsofferområdet, särskilt när det gäller brott i nära relationer och sexuella övergrepp. Under förra valperioden antog regeringen bl.a. två handlingsplaner som omfattar åtgärder för att bekämpa mäns våld mot kvinnor, hedersrelaterat våld och förtryck och våld i samkönade relationer samt prostitution och människohandel för sexuella ändamål. Handlingsplanerna har lett till en höjd ambitionsnivå i kampen mot dessa allvarliga brott, vilket bl.a. inkluderar stöd till brottsoffer. Regeringen avser att fortsätta arbetet med en hög ambitionsnivå. Utskottet vill inledningsvis framhålla att man ser positivt på den genomlysning som gjort av myndigheternas hantering av ekonomisk kompensation på grund av brott. har mot bakgrund av granskningen lämnat två rekommendationer till regeringen. När det gäller den första rekommendationen att utveckla styrningen och uppföljningen av hanteringen av brottsskadestånd konstaterar utskottet att, som regeringen också anför i skrivelsen, det finns ett omfattande regelverk kring rätten till skadestånd i anledning av brott, brottsskadeersättning, hur myndighetsföreträdare ska agera inom ramen för den straffrättsliga processen, myndighetssamverkan m.m. I de delar regeringen har sett problem har ett flertal utredningar tillsatts vilka har eller har haft till uppgift att se över stora delar av det område har granskat. Regeringen gav 2008 en särskild utredare i uppdrag att överväga förutsättningarna för att skapa ett särskilt system för frivillig betalning av skadestånd på grund av brott. Utredningen har lämnat betänkandet Lätt att göra rätt om förmedling av brottsskadestånd (SOU 2010:1) som bereds i . tillsatte regeringen (Ju 2010:12) som bl.a. har i uppdrag att ta ställning till om det finns skäl att lindra de krav som ställs på brottsutsatta att på egen hand kräva betalning av den skadeståndsskyldige. Utredningen ska lämna sitt betänkande . Vidare kan noteras att betänkandet Målsägandebiträdet ett aktivt stöd i rättsprocessen (SOU 2007:6) bereds inom . tillsattes även (Ju 2010:10) vars syfte är att skapa ett mer ändamålsenligt brottmålsförfarande. Utredningen ska bl.a. överväga hur stödpersoners och åklagares roll i förhållande till målsägandens behov kan utvecklas. Uppdraget ska redovisas . Utskottet konstaterar att regeringen avser att återkomma till så snart beredningsarbetet med de nämnda utredningarna har slutförts. Angående andra rekommendation till regeringen, att låta underrätta om att en utbetalning av brottsskadeersättning har verkställts, anför regeringen att rekommendationen inte föranleder någon ytterligare åtgärd då och har vidtagit åtgärder så att detta i närtid kommer att fungera. Utskottet instämmer i regeringens bedömningar av de iakttagelser som har gjort i granskningen. Utskottet föreslår att lägger skrivelsen till handlingarna. Utskottets förslag i korthet avslår motioner om en översyn av ansvarsfördelningen vid utkrävande av skadestånd, en statlig garanti för skadestånd till brottsoffer, information om utbetalning av skadestånd och en översyn av i vilken utsträckning skadestånd med anledning av brott betalas ut. Jämför reservationerna 1 (S, MP, V), 2 (SD), 3 (V) och 4 (SD). Flera motioner tar upp frågan om behovet av en översyn av reglerna för betalningen av skadestånd med anledning av brott. I motion Ju218 (S) begärs att en översyn görs av om det finns mer rättssäkra och för brottsoffret lämpligare sätt att fördela ansvaret när det gäller att utkräva skadestånd, exempelvis genom att ålägga en lämplig myndighet ansvaret att få skadeståndet utbetalt av gärningsmannen om den enskilde så önskar. I motion Ju276 (KD) anförs att en utredning bör tillsättas med uppgift att se över möjligheterna till ändringar av reglerna för betalning av skadestånd och då även se över möjligheterna att införa en mellanhand mellan den dömde och brottsoffret. I motion Ju295 (M) yrkas att en översyn ska göras av hur brottsoffer efter rättsprocessen ska ges en bättre möjlighet att få ut sitt tilldömda skadestånd. I motionerna Ju392 (SD) yrkande 1 och Ju411 (SD) yrkande 1 begärs att ett system införs där staten, efter det att domen vunnit laga kraft, betalar ut ett eventuellt utdömt skadestånd till brottsoffret och där staten därefter kräver in beloppet från gärningsmannen. I motion Ju327 (V) yrkande 4 begärs att regeringen ska ge i uppdrag att utforma regler med syftet att förbättra den information som lämnas i samband med att en gärningsman döms att betala skadestånd. I motionerna Ju392 (SD) yrkande 2 och Ju411 (SD) yrkande 2 anförs att det bör utredas i vilken grad brottsoffer får skadestånden det fått sig tilldömda utbetalt. Regler om skadestånd och vilka skador som är ersättningsgilla finns i skadeståndslagen (1972:207). Processuella regler om hur skadeståndsanspråk ska framställas och att talan kan föras i samband med ett brottmål finns i . Regler om hur fordringar drivs in finns i utsökningsbalken. Polisen ska ge dem som har utsatts för brott den information som behövs med anledning av brottet (1 kap. 6 § polisförordningen [1998:1558]). När ett brott anmäls till polisen ska målsäganden informeras om att åklagaren under vissa förutsättningar kan föra talan om enskilt anspråk på grund av brottet. Polisen ska också informera om möjligheterna att få ersättning och reglerna för hur dessa ärenden handläggs (13 a § förundersökningskungörelsen [1947:948]). Åklagaren ska, om brottet hör under allmänt åtal, på målsägandens begäran förbereda och föra talan om skadestånd. En förutsättning är att det kan ske utan väsentlig olägenhet och att anspråket inte är uppenbart obefogat. Vill målsäganden att anspråket ska tas upp i samband med åtalet, ska han eller hon anmäla anspråket till undersökningsledaren eller åklagaren och lämna uppgift om de omständigheter på vilka det grundas (22 kap. 2 § ). Om ett målsägandebiträde har förordnats för en målsägande ska målsägandebiträdet bistå målsäganden att föra talan om enskilt anspråk med anledning av brottet, om detta inte görs av åklagaren (3 § lagen [1988:609] om målsägandebiträde). När stämningsansökan lämnas in till tingsrätten ska det framgå om åklagaren för talan om enskilt anspråk. Skadeståndsyrkandet behandlas tillsammans med övriga yrkanden i brottmålet. I samband med att domen skickas ut till parterna får de skriftlig information om betalning av skadeståndet. När domen vunnit laga kraft skickar domstolen den till (25 a § förordningen [1990:893] om underrättelse om dom i vissa brottmål, m.m.). När en lagakraftvunnen dom som innebär att den tilltalade ska betala skadestånd kommer in till skickar myndigheten ut en skriftlig fråga till den brottsutsatte med en förfrågan om denne vill ha hjälp med att driva in skadeståndet. Om den brottsutsatte tackar ja till detta skickar en uppmaning till den som ska betala skadestånd att betala in skadeståndsbeloppet till myndigheten. Den skadeståndsskyldige har på sig att betala in. Om så inte sker gör en tillgångsutredning för att ta reda på om den skadeståndsskyldige har möjlighet att betala. För det fall att utredning visar att gärningsmannen inte kan betala hela det utdömda skadeståndet har den brottsutsatte att ta reda på om denne har någon försäkring som kan täcka skadeståndet eller delar av det. Om ingen försäkringsersättning betalas ut kan den brottsutsatte vända sig till och ansöka om brottsskadeersättning. Förutsättningarna för utbetalning av en sådan ersättning anges i brottsskadelagen (1978:413). Om brottsskadeersättning betalas ut, inträder staten i den skadelidandes rätt till skadestånd. Brottsskadeersättning betalas ut för personskada. Som personskada ersätts även skada på kläder, glasögon och liknande föremål som den skadade bar på sig vid skadestillfället. I de fall någon allvarligt kränkt någon annan genom ett brott som innefattar ett angrepp mot dennes person, frihet eller frid betalas brottsskadeersättning för den skada som kränkningen innebär. Brottsskadeersättning kan i vissa fall betalas ut även för sakskada (23 §§ brottsskadelagen). Pågående utrednings- och beredningsarbete Regeringen gav 2008 en särskild utredare i uppdrag att överväga förutsättningarna för att skapa ett särskilt system för frivillig betalning av skadestånd som dömts ut på grund av brott. I betänkandet Lätt att göra rätt om förmedling av brottsskadestånd (SOU 2010:1) föreslår utredaren att skadeståndsskyldiga ska kunna betala skadeståndsberättigade via ett betalningsförmedlande organ, som föreslås vara . Ärendet bereds i . Som framgår ovan träder den statliga brottsskadeersättningen in när en dömd gärningsman inte har betalat eller inte bedöms kunna betala skadeståndet till brottsoffret. Sådan ersättning betalas också när det inte finns någon känd gärningsman. (Ju 2010:12), som tillsattes , har bl.a. fått i uppdrag att ta ställning till om det finns skäl att lindra de krav som ställs på brottsutsatta att på egen hand kräva betalning av den skadeståndsskyldige, t.ex. genom att det primära ansvaret för att kräva in utdömda skadestånd läggs på staten (dir. 2010:84). ska redovisa sitt betänkande . Betänkandet Målsägandebiträdet ett aktivt stöd i rättsprocessen (SOU 2007:6) har remitterats och bereds i . tillsattes även (Ju 2010:10) vars syfte är att skapa ett mer ändamålsenligt brottmålsförfarande. Utredningen ska bl.a. överväga hur stödpersoners och åklagares roll i förhållande till målsägandens behov kan utvecklas (dir. 2010:78). Uppdraget ska redovisas . Utskottet behandlade senast vid beredningen av motionsyrkanden från den allmänna motionstiden yrkanden om utbetalning av skadestånd till brottsoffer (bet. 2010/11:JuU11 s. 1921). I de aktuella yrkandena anförde motionärerna bl.a. att systemet för utbetalning av skadestånd bör ses över i syfte att säkra att brottsoffren får den summa som de tilldömts, att staten bör garantera utbetalningar till den brottsutsatte och sedan vara fordringsägare gentemot den skadeståndsskyldige och att det bör utredas i vilken mån brottsoffer får det skadestånd som de fått sig tilldömda utbetalt. Utskottet avstyrkte motionsyrkandena med hänvisning till pågående utrednings- och beredningsarbete. följde utskottets förslag. Utskottet har tidigare avstyrkt liknande motionsyrkanden i betänkande 2009/10:JuU15 (s. 1113). I de aktuella yrkandena anförde motionärerna bl.a. att det bör övervägas om staten genast bör betala ut skadestånd till brottsoffret och sedan kräva in pengarna från gärningsmannen, att brottsoffer bör få professionell hjälp med att få ut sina tilldömda skadestånd och att ansvaret för att få skadestånd utbetalade bör läggas på en lämplig myndighet. följde utskottets förslag. Med den ordning som gäller är det som framgår ovan möjligt för brottsoffer att få hjälp av att driva in skadestånd. I betänkandet Lätt att göra rätt om förmedling av brottsskadestånd (SOU 2010:1) föreslår utredningen ett system för frivillig betalning av brottsskadestånd. Utredningens förslag syftar till att förenkla för skadeståndsskyldiga att göra rätt för sig och för målsägande att få betalt. Vidare har (Ju 2010:12) bl.a. i uppdrag att överväga om det finns skäl att lindra de krav som ställs på brottsoffret att på egen hand kräva betalning av den skadeståndsskyldige, t.ex. genom att det primära ansvaret för att kräva in utdömda brottsskadestånd läggs på staten (dir. 2010:84). Utskottet, som välkomnar denna översyn av brottsskadelagen, anser att det pågående utrednings- och beredningsarbetet bör avvaktas. Mot denna bakgrund vidhåller utskottet sin tidigare inställning och avstyrker bifall till motionerna Ju218, Ju276 yrkande 1, Ju295 yrkande 2, Ju392 yrkande 1 och Ju411 yrkande 1. Utskottet ser inte heller skäl att ställa sig bakom ett yrkande med den innebörd som efterfrågas i motionerna Ju392 yrkande 2 och Ju411 yrkande 2. De nämnda motionsyrkandena avstyrks. Vad gäller information om utbetalning av skadestånd kan noteras att det enligt för brottmål finns en rekommendation om att tingsrätterna ska skicka ut informationsbladet Hur får du ersättning för dina skador? En dom är inte nog. Du behöver agera till målsäganden respektive informationsbladet DV 339/1 (Information om frivillig betalning av skadestånd) till den tilltalade i samband med domen. Det förstnämnda informationsbladet är framtaget av och gemensamt, det andra av . konstaterar i sin granskning att alla tingsrätter inte följer denna rekommendation, vilket givetvis inte är tillfredsställande. Utskottet kan dock konstatera att håller på att se över vilka blanketter som ska ingå i sitt målhanteringssystem () samt finnas på myndighetens intranät och kommer då att beakta de synpunkter som framfört. Mot denna bakgrund ser utskottet inte något skäl för ett riksdagsinitiativ av den innebörd som efterfrågas i motionen och avstyrker därmed bifall till motionsyrkandet. Utskottets förslag till riksdagsbeslut och ställningstaganden har föranlett följande reservationer. I rubriken anges vilken punkt i utskottets förslag till riksdagsbeslut som behandlas i avsnittet. Översyn av ansvarsfördelningen vid utkrävande av skadestånd, punkt 2 (S, MP, V) av (S), (S), (S), (S), (S), Arhe Hamednaca (S), (MP) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2011/12:Ju218 av m.fl. (S) och 2011/12:Ju276 av (KD) yrkande 1 och 2011/12:Ju295 av och (båda M) yrkande 2. Ansvaret för utkrävande av skadeståndet läggs i huvudsak på den enskilde, som genom advokatkontakter eller ibland direktkontakt förväntas driva in sin ersättning. Erfarenheter har visat att det inte alltid är enkelt och att det ofta också förekommer att förövarens ekonomiska ställning är sådan att skadeståndet inte blir utbetalt. I vissa fall kan då biträda, men huvudregeln är att det är den enskilde som förväntas driva in skadeståndet. För brottsoffret är detta naturligtvis påfrestande.