bet · GZ01SoU16 · 2012-04-03 00:00:00 — 2011/12:SoU16 Läkemedelsfrågor I betänkandet behandlas 47 motionsyrkanden från den allmänna motionstiden . Av dessa behandlas fem motionsyrkanden förenklat, då de tar upp samma eller i huvudsak samma frågor som behandlade under föregående . Läkemedel är en viktig del av hälso- och sjukvården som tillför direkt patientnytta och effektiviserar vården. Men läkemedel kan också utgöra ett hot mot hälsan om de används på fel sätt och i fel doser. Det handlar också om läkemedel som inte ska kombineras med varandra och läkemedel som inte bör användas av äldre. Utskottet ser därför positivt på de insatser som görs för att ständigt förbättra läkemedelsanvändningen, inte minst för äldre, t.ex. genom den presenterade nationella läkemedelsstrategin. Utskottet avstyrker samtliga motionsyrkanden främst med hänvisning till pågående arbete. I betänkandet finns tio reservationer och fem särskilda yttranden. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Förbättrad användning av läkemedel 2011/12:So273 av (M), 2011/12:So368 av och (båda M), 2011/12:So430 av m.fl. (MP) yrkandena 2, 4 och 9, 2011/12:So521 av m.fl. (S) yrkande 25, 2011/12:So584 av Finn m.fl. (M), 2011/12:So590 av m.fl. (V) yrkande 21 och 2011/12:So641 av (SD). 2011/12:So430 av m.fl. (MP) yrkande 10. Reservation 1 (MP, V) 2011/12:So492 av m.fl. (V) yrkande 2. Reservation 2 (V) 2011/12:So424 av (KD). 2011/12:So249 av och (båda S) yrkande 3. Utsättning av läkemedel i 2011/12:So430 av m.fl. (MP) yrkande 3. 2011/12:So235 av (S). 2011/12:So305 av (FP) och 2011/12:So370 av och (båda M). Apoteksomregleringens konsekvenser för konsumenterna 2011/12:So232 av (S), 2011/12:So354 av och (båda S), 2011/12:So371 av och (båda S), 2011/12:So425 av (KD), 2011/12:So492 av m.fl. (V) yrkandena 36, 2011/12:So500 av (S), 2011/12:So521 av m.fl. (S) yrkande 26 i denna del, 2011/12:So649 av och (båda SD) och 2011/12:So652 av m.fl. (S). Reservation 3 (S) Reservation 4 (MP, V) Reservation 5 (SD) Apotek i statlig ägo 2011/12:So492 av m.fl. (V) yrkande 1. Reservation 6 (V) 2011/12:So492 av m.fl. (V) yrkande 7, 2011/12:So521 av m.fl. (S) yrkande 26 i denna del, 2011/12:So588 av (C) och 2011/12:N303 av m.fl. (V) yrkande 10 i denna del. Reservation 7 (S, MP, V) Försäljning av receptfria läkemedel 2011/12:So356 av (S) och 2011/12:So492 av m.fl. (V) yrkandena 912. Reservation 8 (S) Reservation 9 (V) 2011/12:So278 av (FP) och 2011/12:So410 av (M). 2011/12:So492 av m.fl. (V) yrkande 8. Reservation 10 (V) 2011/12:So304 av (FP). 2011/12:So208 av (S), 2011/12:So233 av (S), 2011/12:So430 av m.fl. (MP) yrkandena 6 och 7 samt 2011/12:So526 av (KD). Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (C), (S), (M), (M), (S), (M), (M), (S), (FP), (S), (S), (MP), (KD), Per Ramhorn (SD), (V), (S) och (C). Ärendet och dess beredning I betänkandet behandlas 47 motionsyrkanden från den allmänna motionstiden . Av dessa föreslås fem motionsyrkanden behandlas förenklat. Vid utskottssammanträdet lämnade statssekreterare , , , särskild utredare (dir. 2011:55) och , ämnesråd, information om pågående arbeten. Utskottets förslag i korthet avslår motioner om bl.a. förbättrad användning av läkemedel, läkemedelsinformation, rapportering av läkemedelsbiverkningar, särläkemedel och kliniska läkemedelsprövningar. Jämför reservationerna 1 (MP, V) och 2 (V) samt särskilt yttrande 1 (S, V). Förbättrad användning av läkemedel I motion So521 av m.fl. (S) begärs i yrkande 25 ett tillkännagivande om ett nationellt initiativ för säkrare läkemedelsbehandling. Motionärerna anser att läkemedelsförskrivningen behöver förbättras och effektiviseras bl.a. för de äldre. De anför att det behövs fler läkemedelsgenomgångar och att alla äldre patienter som behöver det bör få tillgång till en läkare med ett helhetsansvar. Motionärerna, som tidigare föreslagit en s.k. lex , föreslår ett nationellt initiativ för läkemedelssäkerhet för att kartlägga omfattningen av och orsakerna till felaktig läkemedelsanvändning. I motion So430 av m.fl. (MP) yrkande 4 begärs ett tillkännagivande om att utreda förutsättningarna för att införa en lex mot läkemedelsvanvård. I motion So590 av m.fl. (V) finns ett yrkande om att införa en lex (yrkande 21). Motionärerna anser att det behövs en lag som innebär att personal som misstänker att en äldre person felmedicineras ska vara skyldig att göra en anmälan. Även anhöriga ska kunna göra en anmälan. I motion So641 av (SD) finns ett liknande yrkande. I motion So273 av (M) begärs ett tillkännagivande om läkemedelsgenomgångar för äldre. Motionären anför att regeringen bör uppmuntra kommunala och landstingskommunala verksamheter att genomföra obligatoriska läkemedelsgenomgångar för äldre. I motion So430 av m.fl. (MP) yrkande 2 begärs ett tillkännagivande om en kommission för läkemedelssäkerhet. Enligt motionärerna är det en viktig åtgärd för att komma till rätta med felaktig läkemedelsanvändning och för att öka förutsättningarna för både större patientsäkerhet och bättre tillsyn. I yrkande 9 begärs ett tillkännagivande om problemet att recept och ordination kan förväxlas. Motionärerna syftar på den lista en patient får från (Mina sparade recept på ), vilken kan förväxlas med läkarens aktuella ordination och leda till felmedicinering. I motion So584 av Finn m.fl. (M) begärs ett tillkännagivande om förändringar i den nationella läkemedelsstrategin. Motionärerna anser att den nuvarande läkemedelsstrategin inte räcker. I motionen ges några konkretiseringar och förslag. I motion So368 av och (M) begärs ett tillkännagivande om att se över möjligheterna till ett ökat samarbete i när det gäller läkemedelsförskrivning. I motion So430 av m.fl. (MP) yrkande 10 begärs ett tillkännagivande om en oberoende patientstyrd rapportering av läkemedelsbiverkningar och kunskap om frågor om beroende av läkemedel. Motionärerna anför att inte ensamt har förutsättningar att samla in den kunskap som krävs för att bättre hantera problem med biverkningar och beroende. En fristående och patientstyrd verksamhet har, på grund av den utsatthet patienten befinner sig i, större möjligheter att klara uppgiften. I motion So492 av m.fl. (V) yrkande 2 begärs ett tillkännagivande om att det statligt ägda bör få ett särskilt uppdrag att ta fram en öppen och objektiv läkemedelsinformation med patientsäkerheten i fokus. I motion So424 av (KD) begärs ett tillkännagivande om att se över möjligheten att staten tar ett ekonomiskt helhetsansvar för s.k. särläkemedel. I motion So249 av och (S) yrkande 3 begärs ett tillkännagivande om fler äldre kvinnor i kliniska behandlingsstudier. Motionärerna anför att det finns en osäkerhet i fråga om mediciner och andra behandlingsmetoder som inte är tillräckligt utprovade för äldre kvinnor. I motion So430 av m.fl. (MP) yrkande 3 begärs att regeringen återkommer med förslag till hur uppgifter och anvisningar om utsättning av läkemedel ska finnas tillgängliga i . När en läkare vill ta bort ett läkemedel som en patient är ordinerad finns enligt motionärerna inga uppgifter och fakta i om hur läkemedlet ska sättas ut (dvs. hur läkemedelsbehandlingen ska avslutas). I motion So235 av (S) begärs ett tillkännagivande om att verka för medicinförpackningar som är anpassade för alla. Motionären anför att ett handikapperspektiv ska genomsyra politiken på alla nivåer och att därför ska verka för medicinförpackningar som är anpassade för alla. I motion So305 av (FP) begärs ett tillkännagivande om att tillåta försäljning av kombinationsmediciner på svenska apotek. Motionären anför att det inte är ovanligt med smärttillstånd som behöver lindras av en kombination av mediciner. Därför bör tillåta försäljning och receptförskrivning av kombinationsläkemedel. Ett liknande yrkande framförs i motion So370 av och (M). Bakgrund och pågående arbete Förbättrad användning av läkemedel presenterades rapporten läkemedelsstrategi? en förstudie (S2009/4881/HS). I den konstaterades att det finns ett behov av att samordna, koordinera och prioritera det nationella arbetet inom läkemedelsområdet för att uppnå en mer effektiv förskrivning och en förbättrad användning av läkemedel. tillsatte därför en högnivågrupp och en projektgrupp för att utarbeta en nationell läkemedelsstrategi. I grupperna finns bl.a. representanter för , , , , , Kommuner och Landsting, ett antal landsting och regioner samt läkarprofessionen, läkemedelsindustrin och apoteksbranschen. Med utgångspunkt i förstudien och det omfattande förbättringsarbete som bedrivs har dessa aktörer tillsammans med utarbetat en nationell läkemedelsstrategi (promemoria S2011.029). Den nationella läkemedelsstrategin visar i vilken riktning läkemedelsanvändningen bör utvecklas för att bli mer effektiv och patientsäker. Strategins vision anger riktningen på ett övergripande plan. Till visionen har fem mål kopplats. För att leda läkemedelsanvändningen i riktning mot den uppsatta visionen krävs utveckling mot strategins fem mål. Dessa har sedan brutits ned i sju insatsområden. Högnivågruppen, som leder arbetet med den nationella läkemedelsstrategin, har lämnat förslag på insatser inom respektive insatsområde, som presenteras i en särskild handlingsplan. Regeringen och Kommuner och Landsting har tagit fram den nationella läkemedelsstrategin. De insatser som återfinns i handlingsplanen är förslag som behöver utvecklas ytterligare. Visionen Rätt läkemedelsanvändning till nytta för patient och samhälle är formulerad för att ta till vara både den enskilda patientens och samhällets intressen av en ändamålsenlig läkemedelsanvändning. Rätt använda är läkemedel en stor tillgång för såväl patient som samhälle. Med rätt läkemedelsanvändning menas att den är patientsäker och effektiv: rätt läkemedel till rätt patient vid varje enskilt tillfälle. Ytterst är målet att använda läkemedlen på ett så kostnadseffektivt sätt som möjligt för att kunna nå största möjliga hälsa för de resurser som avsätts för läkemedel. Till visionen om rätt läkemedelsanvändning till nytta för patient och samhälle knyts fem långsiktiga mål som utgår från de huvudsakliga utmaningar som står inför på läkemedelsområdet: medicinska resultat och patientsäkerhet i världsklass attraktivitet för innovation av produkter och tjänster För att åstadkomma en utveckling inom de uppsatta målen har dessa brutits ned i sju insatsområden: Skapa en bättre och säkrare ordinationsprocess och lägg grunden för generisk förskrivning genom nationellt samordnade it-stöd. Öka samsyn och förståelse för ordinerad behandling. Utveckla kunskap om och riktlinjer för läkemedel och läkemedelsanvändning för de patientgrupper där detta är mest eftersatt. Minska utveckling och spridning av antibiotikaresistens genom en kombination av lokala och globala insatser. Utveckla en långsiktigt hållbar prissättnings-, prioriterings- och finansieringsmodell för samtliga läkemedel. Upprätta en process för ordnat och effektivt införande samt utöka uppföljningen av läkemedels användning och effekter. Minska läkemedels påverkan på miljön lokalt och globalt. Ett utvecklingsarbete inom dessa insatsområden innebär ett brett angreppssätt och en hög ambition för att nå en bättre och säkrare läkemedelsanvändning. Ett av delmålen i den nationella läkemedelsstrategin, för vilket ansvarar, är att utveckla nationella riktlinjer för hur äldre multisjuka ska behandlas. Läkemedelsstrategin har en hög ambition när det gäller uppföljning inom läkemedelsområdet. Uppföljningen kommer att ske på insats- och målnivå. Uppföljningen på insatsnivå kommer att beskriva hur utvecklingsarbetet fortskrider medan uppföljningen på målnivå är mer övergripande. En viktig men komplex del av arbetet inom ramen för läkemedelsstrategin är att utveckla indikatorer och uppföljningsmått. 2010 fick regeringens uppdrag att bygga upp och driva utrednings- och utvecklingsverksamhet för att förbättra läkemedelsanvändningen samt att verka för samordning och samverkan mellan olika aktörer inom området. Det främsta skälet till att fått ett samordnande ansvar är att som expertmyndighet inom läkemedelsområdet har en bred verksamhet genom läkemedelsgodkännanden och nyttarisk-bedömningar, uppföljning av läkemedelssäkerhet, kontroll och tillsyn av läkemedel, information till andra myndigheter och enskilda samt ett utvidgat uppdrag att ge producentobunden information till allmänheten (). infördes en ny patientsäkerhetslag (2010:659), vars syfte bl.a. är att göra vården säkrare och göra det enklare för patienter att anmäla felbehandlingar (prop. 2009/10:210, bet. 2009/10:SoU22, rskr. 2009/10:342). Lagen innehåller bl.a. bestämmelser om att vårdgivare ska bedriva ett systematiskt patientsäkerhetsarbete (3 kap.). Vårdgivaren ska ge patienterna och deras närstående möjlighet att delta i patientsäkerhetsarbetet. Av 3 kap. 5 § framgår att vårdgivaren ska anmäla händelser som har medfört eller hade kunnat medföra en allvarlig vårdskada till Socialstyrelsen.1[ Bestämmelsen att vårdgivaren ska anmäla händelser som har medfört eller hade kunnat medföra en allvarlig vårdskada till kallas lex . Bakgrunden till namnet är en incident då fyra patienter på i avled till följd av felbehandling då de injicerades med desinfektionsmedel i stället för bedövningsmedel.] Av lagens förarbeten framgår att felaktig läkemedelsanvändning kan ingå i begreppet vårdskada (jfr prop. 2009/10:210 s. 190, SOU 2008:117 s. 512). Enligt 3 kap. 8 § ska vårdgivaren informera en patient som har drabbats av en vårdskada om att det har inträffat en händelse som har medfört en vårdskada, vilka åtgärder som vårdgivaren avser att vidta för att en liknande händelse inte ska inträffa igen, möjligheten att anmäla klagomål till enligt 7 kap. 10 §, möjligheten att begära ersättning enligt patientskadelagen (1996:799) eller från läkemedelsförsäkringen samt om patientnämndernas verksamhet. Av föreskrifter och allmänna råd om anmälningsskyldighet enligt lex (SOSFS 2005:28) framgår bl.a. vilka händelser som bör leda till anmälan. Det gäller bl.a. förväxlingar, felaktiga förskrivningar, feldoseringar eller felexpedieringar samt händelser där läkemedel är inblandade, om de lett till eller borde ha lett till aktiva behandlingsåtgärder eller överföring av patienten till en annan vårdenhet. Enligt 7 kap. 10 § patientsäkerhetslagen ska efter anmälan pröva klagomål mot hälso- och sjukvården och dess personal. Enligt 7 kap. 16 § har den som klagomålet avser, patienten och, om patienten inte själv har kunnat anmäla saken, en närstående till honom eller henne, rätt att ta del av det som har tillförts ärendet och ska, innan ärendet avgörs, ges möjlighet att ta del av och lämna synpunkter på det som har tillförts ärendet. Om en patient klagar direkt till den vårdinrättning där patienten har behandlats, är vårdgivaren skyldig att utreda en eventuell vårdskada (jfr 3 kap. 3 §). Landstingen har ersatts för kostnaderna för läkemedelsförmånerna genom ett särskilt statsbidrag som reglerats i överenskommelser mellan staten och Kommuner och Landsting (SKL). Enligt Överenskommelse om statens ersättning till landstingen för kostnader för läkemedelsförmånerna m.m. för ersätts landstingen inte bara för läkemedelsförmånernas kostnader utan parterna åtar sig också att vidta vissa åtgärder för att även fortsättningsvis arbeta för att uppnå en kostnadseffektiv och rationell läkemedelsanvändning. Inom ramen för avtalet med staten åtar sig SKL även att kartlägga användningen av läkemedelsförteckningen vid förskrivning av läkemedel (jfr lagen (2005:258) om läkemedelsförteckning). Tillgången till information om patienters olika läkemedel i förskrivningsögonblicket är en förutsättning för att en läkare ska kunna undvika över- och underförskrivningar samt andra former av felaktig förskrivning. I läkemedelsförteckningen ges en korrekt och komplett bild av en patients uthämtade läkemedel. Med Svensk informationsdatabas för läkemedel (SIL) integrerad i journalsystemen blir läkarnas beslut i samband med förskrivning mer pålitliga och effektiva, vilket i slutändan resulterar i ökad patientsäkerhet. Nationell patientöversikt (NPÖ) är en central tjänst i strategin för nationell e-hälsa. Samtliga landsting och regioner står bakom genomförandet av denna tjänst. NPÖ gör det möjligt för behörig vård- och omsorgspersonal att, med patientens samtycke, ta del av journalinformation som registrerats hos andra vårdgivare. Syftet är att förbättra patientsäkerheten och kontinuiteten mellan olika vårdnivåer. Projektet läkemedelsinformation (), som är en del av NPÖ, syftar till att varje förskrivare vid varje patientmöte ska ha tillgång till patientens samlade läkemedelshistorik, oavsett var och av vem läkemedlen har ordinerats. presenterade resultatet av ett egeninitierat projekt för att utreda läkarens roll för kvaliteten i äldres läkemedelsbehandling. I rapporten redovisas förslag till åtgärder för att förbättra kvaliteten i äldres läkemedelsbehandling. arbetar med att skärpa de befintliga föreskrifterna för läkemedelshantering i hälso- och sjukvården (SOSFS 2000:1). Ändringarna innebär bl.a. att personer som är eller äldre och har fem eller fler läkemedel ska erbjudas läkemedelsavstämningar när de får hemsjukvård, flyttar in i ett särskilt boende, besöker den öppna vården eller läggs in på sjukhus. Varje vårdgivare ska dessutom erbjuda läkemedelsgenomgångar åt patienter som har problem som beror på läkemedel. Föreskrifterna beräknas vara klara . Vidare fick uppdraget att utarbeta en vägledning för hur och när en läkemedelsavstämning för äldre multisjuka personer ska göras för att ge bästa möjliga effekt. Styrelsen ska även utveckla sätt att mäta och följa upp sådana avstämningar och genomgångar. Uppdraget ska redovisas . godkände regeringen överenskommelse mellan staten och Kommuner och Landsting (SKL) om en sammanhållen vård av och omsorg om de mest sjuka äldre (S2011/11027/FST). I denna ingår en överenskommelse om ett stimulansbidrag på totalt till de län som kan minska den felaktiga användningen av läkemedel med . Det gäller ett sammanvägt medelvärde för indikatorerna olämpliga läkemedel, olämpliga läkemedelskombinationer och läkemedel mot psykos i särskilda boenden för äldre. anordnade och en konferens för att markera inledningen på arbetet med en prestationsbaserad överenskommelse mellan staten och Kommuner och Landsting som syftar till en sammanhållen vård av och omsorg om de mest sjuka äldre. Vid konferensen presenterade bl.a. en rapport som visar att en av tio äldre får fel medicin . Som ett led i regeringens satsning på insatser för att samordna vård av och omsorg om de mest sjuka äldre beslutade regeringen om en rad uppdrag till (S2012(2022/FST). Ett av uppdragen är att förbättra läkemedelsanvändningen för äldre. ska slutföra arbetet med ett nytt kapitel i om läkemedelsgenomgångar för äldre samt ta fram en vägledning till denna föreskrift. ska även färdigställa en webbaserad utbildning för läkare och vårdpersonal. Utbildningen ska utgå från föreskrifter och vägledning som tagits fram på området. ska lämna en rapport till om arbetsläget för uppdragen. Läkemedelsbiverkningar rapporteras till . har sjukvårdens biverkningsrapportering skett via en första bearbetning vid sex regionala biverkningscentrum lokaliserade vid universitetssjukhus. kommer rapporteringen gradvis att centraliseras. ska rapporterna helt hanteras vid i , där övervakningen av inrapporterade läkemedelsbiverkningar redan sker. rekommenderas läkare, sjuksköterskor och tandläkare att rapportera biverkningar direkt till (). kan även patienter och konsumenter rapportera biverkningar av läkemedel och naturläkemedel till , s.k. konsumentrapportering. Enligt uppföljningar har gensvaret varit positivt. Biverkningsrapporterna har bl.a. gällt svininfluensavaccinet, smärtstillande medel, hjärt-kärlmedel, psykofarmaka och läkemedel för andningsbesvär. Ett totalt antal av 4 919 biverkningsrapporter från sjukvården och 625 rapporter från konsumenter registrerades . Inom ramen för ett uppdrag från arbetar i ett WHO-projekt för att ta fram internationella riktlinjer för utökad konsumentrapportering (källa: årsredovisning 2011). Av regleringsbrev (S2011/11229/VS [delvis]) framgår bl.a. att myndigheten ska genomföra en förstudie som redovisar vilka åtgärder som måste vidtas för att möjliggöra elektronisk rapportering av läkemedelsbiverkningar från hälso- och sjukvården. I förstudien ingår också att redovisa kostnaderna för ett sådant arbete och när arbetet kan slutredovisas. ska redovisa förstudien för (). Rådet och har antagit ny lagstiftning inom området säkerhetsövervakning av läkemedel (jfr direktiv /84/EU). Lagstiftningen är en del av det s.k. läkemedelspaketet och syftar bl.a. till att samordna biverkningsrapporteringen i Europeiska unionen. Begreppet biverkning utvidgas från att bara omfatta skadliga och oavsedda reaktioner till följd av godkänd användning av ett läkemedel i normala doser, till att även omfatta medicineringsfel och användning som inte omfattas av de villkor som anges i godkännandet för försäljning. Vidare betonas konsumentrapportering i EU:s nya läkemedelslagstiftning. I Europeiska läkemedelskontrollen, (), ingår patientföreträdare i den expertgrupp som ska bedöma läkemedelsbiverkningar. har också en särskild kommitté som består av patienter och konsumenter där konsumentrapporteringen redovisas och diskuteras. Konsumentrapporteringen kommer att avspeglas i i den mån den inte kommit in där redan. Proposition 2011/12:74 Genomförande av ändringsdirektiv /84/EU avseende säkerhetsövervakning av läkemedel behandlas i socialutskottets betänkande 2011/12:SoU17. I propositionen föreslår regeringen bl.a. att bestämmelser införs om att system för säkerhetsövervakning, i fråga om utvärdering av humanläkemedel, ska innefatta användning som inte omfattas av de villkor som anges i godkännandet för försäljning samt exponering i arbetet. Vidare föreslår regeringen att det i lagen förtydligas att den som fått ett läkemedel godkänt ska ha ett system för säkerhetsövervakning som ska omfatta information om misstänkta biverkningar. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Vid finns Läkemedelsupplysningen (LMU), vilken är en upplysningstjänst (via telefon) som riktar sig till allmänheten. Dit kan man ringa och ställa frågor om sina mediciner hur de fungerar, hur man ska ta dem och förvara dem. Man kan även diskutera frågor som rör risker och biverkningar eller andra frågor om användning av läkemedel. I söktjänsten Läkemedelsfakta på webbplats () kan man hitta alla i godkända läkemedel för veterinärt eller humant bruk samt mediciner som avregistrerats efter 2004. Varje enskilt läkemedel presenteras med grundläggande fakta och länkar till bipacksedel, produktresumé (SPC), monografi (läkemedelsvärdering) och utredningsrapport (PAR). Inom EU pågår ett arbete som rör information till allmänheten om receptbelagda läkemedel. Ett första förslag till och rådets direktiv om information till allmänheten om receptbelagda läkemedel presenterades . Därefter har förslaget reviderats. presenterade Europeiska kommissionen ändrade förslag till och rådets direktiv om information till allmänheten om receptbelagda läkemedel (KOM(2012) 48 och KOM(2012) 49). I förslagen införlivas de ändringar som föreslog vid första behandlingen och som kommissionen kan godta. Förslagen syftar till att upprätta en tydlig ram för hur information till allmänheten ska förmedlas av innehavare av godkännanden för försäljning av receptbelagda läkemedel så att ett rationellt bruk av dessa läkemedel främjas, som det säkerställs att direktreklam för receptbelagda läkemedel till konsumenterna förblir förbjudet enligt den rättsliga ramen (s. 2). Av regeringens faktapromemoria (2011/12:FPM25), daterad , framgår regeringens preliminära ståndpunkt: Regeringen är positiv till att förslaget innehåller ett fortsatt förbud mot reklam av receptbelagda läkemedel och att patienter inte ska tvingas ta emot information de inte begärt.