bet · GZ01AU6 · 2012-03-06 00:00:00 — Faktum är att man i regleringsbrev har tagit bort målet om jämställt uttag av föräldraförsäkringen. Min fråga till och blir: Vill ni se till att det målet kommer tillbaka i regleringsbrev? Jag håller med om att vi har många åsikter gemensamt mellan och när vi pratar om jämställdhet. Jämställdhet är en frihetsreform. Det är en mänsklig rättighet - ingenting annat. Det behöver inte vara konstigare än så. Ändå är det så otroligt svårt att få in i huvudet på folk att beteenden och normer styrs av gamla traditioner och att vi inte är fria förrän vi kan välja själva.Vad gäller är jag inte säker på varför det målet har tagits bort. Det är också en sak som vi har diskuterat i gruppen lite sinsemellan. Däremot är jag helt övertygad om att i alla de insatser som gör, där man tittar på sitt beteende när man bedömer mäns och kvinnors ohälsa, hälsa, arbetsförmåga och så vidare, har man gått in betydligt mer styrande utifrån ett genusperspektiv. Man insåg själv att det är helt orimligt att man gör så olika bedömningar av samma skador inom samma yrkesområde, till och med beroende på vilket kön personen i fråga har.Vi vet också att kvinnor beter sig annorlunda än män. Vi går längre med våra krämpor och arbetar lite mer än vad män tenderar att göra. På ett generellt plan finns det naturligtvis tuffare män, men de flesta kvinnor är ganska sega, och det gagnar oss inte.Försäkringskassan har ett annat sätt att arbeta. Men varför regleringsbrevet har tagit bort jämställdhetsperspektivet - om det nu är så - får vi återkomma till. När man är folkpartist, , och representerar ett parti som utger sig för att vara skolpartiet och utbildningspartiet framför andra får man kanske i alla debatter ta en debatt om skolan. Jag tänkte prata om jämställdhet i skolan.Jenny från talade förut om att vi inte kan lagstifta om attityder. Nej, det kan vi inte göra. Men vi kan påverka attityder, inte minst i skolan. har vi en situation i skolan där killar och unga män tar sig friheter med trakasserier och kränkande beteenden mot unga kvinnor. Många unga kvinnor upplever en situation som gör att de mår mycket dåligt både psykiskt och fysiskt.Det är i skolan vi formar jämställdhetsattityderna för framtiden. Tillåter vi det här kränkande beteendet och inte gör någonting åt det formar vi också de här killarnas, de blivande männens, attityder just när det gäller jämställdhet mellan kvinnor och män. Jag tycker att det regeringen och Alliansen gör är lite tunt just när det gäller att förändra unga mäns attityder mot kvinnor i skolan.Jag vill ställa en annan fråga, och det är också en jämställdhetsfråga. Det är ett faktum att det är framför allt unga män och killar som går ut gymnasieskolan utan fullständiga betyg och som i mycket mindre omfattning än kvinnor går till högre utbildning. Vad gör , Alliansen och regeringen i de frågorna? Vilka förändringar krävs? Vad är ni beredda att göra för att få killarna till utbildningarna så att de också utbildar sig ? Åh, en skoldebatt! Förutom jämställdhetsdebatter finns det inget roligare än skoldebatter, och kan man kombinera dem blir det rena himmelriket.För det första, : Vi har en nolltolerans i genom den nya skollagen, genom läroplanen och genom alla styrdokument i skolan. Vi har en nolltolerans när det gäller kränkningar. Det finns ingen tolerans för det.Vi vet dock att vi kan stifta hur fina lagar som helst och skriva hur starka dokument som helst, men om personerna ute i skolan inte använder de verktyg som de får blir det naturligtvis inte mycket mer av det än en vacker debatt här i kammaren.Därför är det oerhört viktigt att skolledningen får en utbildning med genusperspektiv, får en utbildning i vad de nya skoldokumenten innehåller och så vidare. Det är det som har pågått . Skollagen är ju väldigt ny, som ni vet - den trädde i kraft . Där trycker vi mycket på de här delarna.Å ena sidan får vi då höra från att vi bara ägnar oss åt mössor av i klassrummen, och å andra sidan får vi höra från Sverigepartiet att vi är alldeles för fluffiga, för luddiga och så vidare.Låt mig bara säga att det råder nolltolerans i svenska skolor, och det gör det i ett rakt led från utbildningsministern ut i varenda liten förskola. Det ska inte accepteras.Skolledningen ska se till att lärarna har så mycket råg i ryggen att de vågar säga till den stökiga killen eller tjejen att det här accepterar vi inte. Det är att förändra attityder. Vi förändrar lagstiftningen, men sedan måste det också genomsyra hela den svenska skolan.Bland de elever som går i den svenska skolan finns ett mycket märkligt fenomen. Tjejer mår dåligt i skolan men presterar bra. Killar mår bra i skolan men presterar väldigt dåligt. Därför har vi presenterat ett antal åtgärder för att fånga upp de här unga killarna och se till att de inte går igenom ett skolsystem utan att kunna läsa, skriva och räkna, som borde vara en miniminivå för svenska ungdomar. Jag vill börja med att säga att mitt efternamn är och att partiets namn är , men annars var det rätt.Ja, det låter ju bra med nolltolerans. Du säger att de ska använda de verktyg de har, men verktygen minskar ju. Det är mindre tillgång på skolkuratorer och mindre tillgång på skolsköterskor, men framför allt är det mindre tillgång på vuxna i skolan, och det är på grund av krympande resurser. Det har skett under den förra socialdemokratiska regeringen och det har skett under den nuvarande alliansregeringen.Vi behöver fler vuxna i skolan, och vi behöver klara och tydliga regler för vad man får göra och inte får göra i skolan. Det är inte bara det att lärarna måste våga säga ifrån. De måste också ha verktygen. De måste våga ta tag i problemen, och de måste ha rätt verktyg. Många lärare upplever inte att de har de verktyg som behövs för att stävja problemen.Nej, det här räcker inte. Det är i skolan vi formar morgondagens män, och just nu beter de sig inte som män. De beter sig som pojkar, och jag hoppas att de inte fortsätter att göra det. Där har Alliansen och inte minst ett stort ansvar. Ja, vi har ett stort ansvar för alla svenska elever, att de ska gå ut skolan, att de ska ha fullständiga betyg, att de ska kunna ta sig vidare i livet och känna trygghet i det. Jag är fullständigt övertygad om att när vi har kommit dit kommer vi inte att ha så många stökiga ungar i skolan. Man har inte tagit till vara deras kapacitet och förmåga. Det finns elever som behöver lära in på andra sätt. Det måste vara en individanpassad skola i . Det är helt rätt.Vi satsar på elevhälsan, vi satsar på skolkuratorer med den nya skollagen. Det går inte längre att smita undan, som man har kunnat göra tidigare, från att ha skolkuratorer. Oavsett skolhuvudman ska de finnas. Sedan kan man alltid säga att det måste finnas fler, och det är möjligt.Däremot ställer jag mig frågande till att det måste finnas fler vuxna i skolan. Jag tycker att det behöver finnas fler specialister i skolan. Det behöver finnas fler lärare som har pedagogisk examen och som kan sina ämnen, för har man det har man en trygghet som vuxen som gör att man kan ställa sig framför en klass med auktoritet. Och vet vi alla att folk lyssnar, för är det någon som kan sitt ämne, någon som har passion för sitt ämne, då lyssnar eleverna. Om man plockar in en vuxen till i skolan kan jag lova att det inte skulle göra mycket nytta i skolan. Det skulle bli samma elände av det. Det måste vara kompetent personal som kan sitt område.Vilka övriga verktyg vill lärarna ha? Nej, de har faktiskt inte efterfrågat fler verktyg. Jag vet inte hur många som jag har varit ute och pratat med som säger: Den nya skollagen ger oss precis de verktyg vi vill ha. Vad vi vill ha är utbildade skolpolitiker i kommunerna som inte öppnar sina kuvert under sittande möten utan som kan sina ämnen och kan tala om för oss vad vi ska göra. Vi vill ha utbildad skolledning med rektorer som har lite emfas i det som de säger. Det finns fantastiskt duktiga rektorer. Det finns också rektorer som inte är bra arbetsledare.Verktygen finns i den nya skollagen. Man kan lyfta ut en stökig elev om det skulle behövas. Men man måste naturligtvis se till att eleven får det stöd som han eller hon behöver för att inte behöva sitta ute i korridoren varenda syslöjdslektion eller vad det nu är fråga om. De eleverna har samma rättighet till en utbildning i svensk skola som de elever som är tysta och snälla och sköter sig. I dagens betänkande behandlar vi regeringens skrivelse Jämställdhetspolitikens inriktning 2011-2014. Det är en fortsatt satsning på jämställdhet av regeringen. Den syftar till att fullfölja reformarbetet med den kunskap och erfarenhet som gjordes av den särskilda jämställdhetssatsningen av alliansregeringen . som vi gör nya satsningar är det centralt att vi följer upp och säkrar hållbarheten i det som redan är genomfört. De högst prioriterade områdena är att bekämpa mäns våld mot kvinnor, hedersrelaterat våld och förtryck, våld i samkönade relationer, prostitution och människohandel för sexuella ändamål. Andra prioriterade områden är fortsatta insatser för en jämställd arbetsmarknad och en jämställd skola. Det är delmålen en jämn fördelning av makt och inflytande, ekonomisk jämställdhet, jämn fördelning av det obetalda hem- och omsorgsarbetet och eliminering av mäns våld mot kvinnor som utgör ramen för arbetet. Den främsta strategin för att nå dem är jämställdhetsintegrering. Genom att vi även tilldelar jämställdhetspolitiken extra resurser kan vi fortsätta flytta fram positionerna till gagn för flickor och pojkar, kvinnor och män. Ett av verktygen har varit regeringens strategi för jämställdhet på arbetsmarknaden och i näringslivet. Där har vi haft 60 definierade åtgärder. Strategin anger övergripande och långsiktiga inriktningar på fyra områden: att motverka könsuppdelningen på arbetsmarknaden och i näringslivet, att främja jämställda villkor för entreprenörskap, ett jämställt deltagande i arbetslivet och jämställda arbetsvillkor. För att detta ska uppnås på arbetsmarknaden är det viktigt att det också genomsyrar hela utbildningssystemet. För att fortsätta detta arbete finns nu en delegation för jämställdhet i arbetslivet på plats. Flera uppdrag är på gång som är kopplade till att kvinnor och män löper olika risk på sina arbetsplatser. Kvinnor svarar för en större andel av sjukfrånvaron än män. Fler kvinnor än män tvingas av hälsoskäl att lämna sina jobb . Skador i leder och muskler ligger bakom nästan hälften av alla kvinnors anmälda arbetssjukdomar och är den främsta orsaken till sjukfrånvaro och utslagning från arbetslivet. Detta är orsaken till att har fått ett uppdrag att se hur man kan utveckla och förbättra kvinnors arbetsmiljö. Syftet är att öka kunskaperna om kvinnors arbetsmiljö och förebygga ohälsa och utslagning på grund av belastningsskador. Det specifika utvecklingsuppdraget ska slutredovisas . har också fått i uppdrag att studera frågan om hot och våld i skolan, inom vården och omsorgen och bland de offentliganställda som i sina tjänster berörs av hot och våld. Dessutom har fått i uppdrag att hjälpa med kunskapsöversikter i frågor som rör arbetsskador. Det är under beredning men kommer troligtvis att leda till åtgärder på respektive område. Precis i uppstart är också en handlingsplan för jämställd tillväxt 2012-2014. Det finns tydliga samband mellan jämställdhet och tillväxt, och det är därför som näringsminister tagit fram handlingsplanen. Den nya handlingsplanen ska underlätta en jämn fördelning av makt och resurser i det regionala tillväxtarbetet. Ansvarig myndighet, , får i uppdrag att ta reda på hur fördelningen av företagsstöd kan bli mer jämställd. Det handlar om att synliggöra de könsstrukturer som finns i fördelningen av resurser. Vi ser att det är en väldigt skev fördelning mellan män och kvinnor och vill därför att tittar på det. De ska också bland annat jämföra förutsättningarna för kvinnor respektive män att få information om, söka och beviljas företagsstöd.Från start i Alliansens jämställdhetssatsning var dåvarande näringsminister drivande i insatser för att främja kvinnors företagande och stärka kunskapen om kvinnors företagande. Satsningen pågick under 2007-2010. finns också en uppföljning av programmet som i mycket stor utsträckning har stärkt kvinnor som redan driver företag i deras företagande, och de som vill starta eller ta över ett företag har fått ökade kunskaper inom området. Insatserna har bidragit till att fler kvinnor kan tänka sig att starta företag och att företag som drivs av kvinnor utvecklas och växer. Dessutom har insatserna bidragit till ökad kunskap och kompetens i ansvariga myndigheter i fråga om kvinnors företagande. Fortsättningen på satsningen beslutades . har fått i uppdrag att samordna och genomföra en del av ett fyraårigt program som har till syfte att främja kvinnors företagande. Även har fått del av uppdraget.Herr talman! Att kvinnor och män ska kunna leva på sin lön, få lika lön för lika arbete och få chansen att fritt kunna välja sitt liv är oerhört viktigt. Det är ett arbete som har många decennier på nacken - ja, i vissa frågor även sekel. Och positionerna flyttas fram, om än i mycket långsam takt. I ekonomiskt hänseende stärks kvinnor om än sakta så i alla fall någorlunda säkert. För den som är utsatt för psykiskt, fysiskt eller sexuellt våld höjs trösklarna till den nämnda friheten av någon som ska föreställa vara en kär och nära person på ett sådant sätt att man är inlåst i någon annans mycket begränsade verklighet. Det är en situation som inte under några omständigheter accepteras eller ursäktas. Att motverka mäns våld mot kvinnor har därför varit högt prioriterat . Särskilda satsningar har gjorts inom ramen av tre handlingsplaner med många olika åtgärder inom sex olika fokusområden. Grunden till detta arbetades fram av för i opposition för att sedan genomföras med alliansregeringen. har gjort en uppföljning, och görs också en mer långsiktig uppföljning och analys av effekterna av handlingsplanerna. De satsningar på forskning som fanns i handlingsplanen har fått fortsatta medel.Många delar av handlingsplanerna fick Nationellt centrum för kvinnofrid i i uppdrag att arbeta med. Centrumet arbetar på uppdrag av regeringen med att sammanställa, utveckla och sprida kunskap om våld mot kvinnor.NCK arbetar även med att omsätta kunskapen i praktisk handling så att den blir till konkret hjälp för de personer vars liv, hälsa och mänskliga rättigheter hotas på grund av våld. Som ett exempel finns nu en nationell kvinnofridslinje - - för att kunna svara och möta de kvinnor som utsätts för hot, våld och sexuella övergrepp.NCK har också arbetat fram en kunskapsbank där man kan söka fakta om våld. Där är forskning och fakta sammanställt och lättillgängligt för alla som jobbar med frågorna ute i kommunerna, i landstingen och på kvinnojourer och för släktingar och nära vänner till dem som blir utsatta. sker närmare hundra nedladdningar av rapporter och myndighetspublikationer. Man anordnar också universitetsutbildningar för till exempel de poliser, åklagare, domare och socialsekreterare som möter denna verklighet och dessa utsatta personer i sitt arbete.Nationellt centrum för kvinnofrid har också arbetat fram en handledning och ett material där den läkare som möter en som blivit våldtagen kan göra den undersökning och den dokumentation som sedan är ett viktigt bevismaterial. Eftersom våldtäktsmål oftast inte har några vittnen är denna bevisning oerhört viktig som stöd för offrets vittnesmål. Detta finns tillgängligt för landstingen att beställa hem.Nationellt centrum för kvinnofrid har också vidareutvecklat metoder för att personal inom hälso- och sjukvård rutinmässigt ska kunna ställa frågor om våldsutsatthet till patienter. Uppdraget är en del av regeringens handlingsplan för att bekämpa mäns våld mot kvinnor. För att förstå varför man ska ställa dessa frågor behöver man veta att vid polisingripanden har de kvinnor som utsätts för våld ofta redan en diger journal. De har gjort många besök i vården och sökt för olika saker, men grundproblemet har varit misshandeln.Slutsatsen är enhällig: "Det finns ett starkt stöd för att frågan om våld ska ställas som en rutinfråga till patienter inom hela hälso- och sjukvården. I första hand rör detta, i enlighet med uppdraget, kvinnliga patienter, men mycket tyder på att även män bör tillfrågas om sina erfarenheter av våld. "De som tillfrågats under försöken upplever att det är bra att frågan ställs. Är man själv inte utsatt så ser man möjligheten att någon annan blir hjälpt.Att få in detta rutinmässigt inom vården vore ett sätt att kunna komma in i ett mycket tidigare skede i en misshandel. Många kvinnor som misshandlas har, precis som jag sade tidigare, omfattande journaler efter många kontakter med sjukvården. Den som lever i ett destruktivt förhållande med mycket spänningar och våld blir ju sjuk. Det finns alltså många tillfällen att fånga upp dessa i ett tidigare skede än vad man gör i dag.Ansvaret för att skapa rutiner inom vården för att upptäcka de kvinnor som utsätts för våld ligger hos de enskilda landstingen. Det finns inga snabba lösningar för att minska våldet mot kvinnor. Det krävs ett långsiktigt och systematiskt arbete och dygnet runt. I detta har vården en viktig roll att fylla. Att ställa frågan om våld måste bli en självklarhet. NCK har tagit fram hur man kan jobba med detta systematiskt.Kvinnojourerna har under många decennier varit de som funnits när samhället inte har sett problemet, vetat hur man ska hantera det eller orkat bry sig. Det kvinnojourerna har gjort och gör kan inte ersättas, men det får inte heller vara på ideella föreningar som allt ansvar ligger.Därför är de satsningar som vi har gjort för att skapa kunskap och ta fram hur man systematiskt kan arbeta med detta viktiga. ska de också användas och införas i verksamheterna i kommuner och landsting - och för den delen även i statlig verksamhet.Kvinnojourerna behövs dock fortsatt och fyller en viktig funktion.Herr talman! bad jag utredningstjänsten att se vad det finns för forskning och undersökningar som kan visa vad ojämställdhet kostar staten, samhället och individen. Utredningstjänsten konstaterade att det främst är kostnader i individekonomisk mening som det finns studier om i relation till ojämställdhet.Det finns många studier om jämställdhet och bristen på det. En del av dessa studier har ett ekonomiskt perspektiv och belyser till exempel samband mellan jämställdhet och lönsamhet i företag, jämställdhetens betydelse för samhällets tillväxt eller hur avsaknad av jämställdhet påverkar kvinnors inkomster.Få av de studier som utredningstjänsten har studerat inom ramen för utredningen behandlar dock bristen av jämställdhet ur ett kostnadsperspektiv. Ojämställdhet finns i alla delar av samhället. De kostnader och den outnyttjade potential som är relaterade till ojämställdhet är inte belagda. Bara för ett av och regeringens fyra jämställdhetsmål finns det beräkningar på kostnader. Det handlar om kostnader för våld mot kvinnor. I en rapport från uppskattas kostnaderna för våld mot kvinnor i nära relationer till omkring 2,7-3,. Ett område där det saknas beräkningar är det obetalda arbetet. En av de få kostnadsberäkningar som finns på det ojämnt fördelade hem- och omsorgsarbetet visar att kvinnor bara i utför motsvarande mer i arbete än män i i form av anhörigvård.Ekonomen publicerade 2006 på uppdrag av den dåvarande brittiske finansministern en uppmärksammad rapport. Rapporten beskriver ett scenario där följderna av den globala uppvärmningen mäts i pengar. Kostnaderna för ett ojämställt samhälle är fortfarande i stort sett en vit fläck på både forskarnas och politikernas karta.För att snabbare kunna åstadkomma förändringar är det viktigt att frågan får en grundlig belysning ur ett nationalekonomiskt perspektiv. Politiken behöver oberoende siffror på vad ojämställdheten kostar för staten, samhället och individen. Med en sådan rapport får vi bättre underlag för att förutom den mänskliga aspekten också visa att det kan vara ekonomiskt motiverat att göra mycket åt ojämställdheten.Min motion om en prislapp på ojämställdheten avstyrktes av utskottet - dock med en vink till regeringen att utskottet utgår från att regeringen inom den satsning som görs beaktar de brister som finns och som belyses i min motion.Jag yrkar bifall till arbetsmarknadsutskottets förslag i betänkande AU6. Jämställdhet engagerar många men inte tillräckligt många. Det berör, men det berör inte tillräckligt alla gånger. Om det berör är det ofta för att man ska rättfärdiga de insatser som vidtas för att det aldrig känns riktigt tillräckligt. Alla vi som varit uppe i debatten är nog överens om att det alltid går att göra mer.Liksom många av mina allianskolleger kan jag konstatera att alliansregeringen har tiodubblat resurserna till jämställdhetsarbetet . är ingen föraktlig summa och den största satsning på jämställdhet som har genomförts i . Men det är inte nog. Som kristdemokrat anser jag att jämställdhet inte är något som vi åstadkommer enbart med extra medel, extra projekt eller något som läggs på något annat. Jämställdhet måste bottna i samhällets värderingar och i värderingar som finns hos oss alla. Annars fattas det något. Det hjälper inte hur mycket pengar vi än lägger på jämställdheten och hur många projekt som än sätts i gång i skolor, på arbetsplatser, inom organisationer och så vidare om det inte finns en grundvärdering som säger att alla människor är unika och har lika värde. Varje person oavsett kön har ett värde i sig och rätt till ett bra liv. Man ska kunna bestämma över sin ekonomi, kunna leva på sin lön och inte vara beroende av andra runt omkring sig och så vidare. Detta är någonting som vi ofta glömmer när vi debatterar jämställdhet. Jag hade nöjet att ha ett samtal med den kända författaren , som vi ändå får konstatera har varit en jämställdhetskämpe på många sätt, tillsammans med en ung tjej, , som går i gymnasiet. Vi fick frågor om vad vi tyckte om jämställdhet i en radiosändning på eftersom vi representerade tre olika generationer. berättade att när hon började som journalist på - jag tror att det var 1968 - var hon ensam kvinna bland flera hundra män på den arbetsplatsen. Hon sade att detta som tur är har förändrats. Det finns en mix på alla områden som är betydligt bättre. Men hon hade denna erfarenhet med sig. , som går i gymnasiet, är engagerad i ett projekt för jämställdhet inom skolan. I hennes skola har man en genuspedagog som är väldigt mycket på hugget och tar upp jämställdhet på många olika sätt i olika ämnen. Vi diskuterade detta med att man kan hamna i olika diken. Å ena sidan finns det unga tjejer och killar som är oerhört medvetna om betydelsen av jämställdhet - lika villkor för kvinnor och män. Men det finns också andra, och kanske jag svär i kyrkan. Det handlar lite grann om , alltså om killar som står i tjocka täckjackor och kepsar medan tjejerna bara ska vara dekorativa prydnader intill med mindre kläder på sig. Det förstår jag inte, och jag kommer aldrig att förstå det. Jag tycker också att det är en stor brist på jämställdhetstänk i mycket av den kultur som finns i , inte bara i denna typ av kultur utan över huvud taget. När vi talar om jämställdhet blir det ibland mycket märkligt när man i debatten till exempel när det gäller löner jämför vårdbiträden och direktörer. Det är nog ganska självklart att det är en löneskillnad mellan dem. De har inte samma uppgifter. Lönesättning är, som sagt, en sak mellan arbetsmarknadens parter. Å ena sidan säger oppositionens företrädare här att det inte är regeringen som sätter löner. Nej, det är det inte. Å andra sidan säger de att det är regeringens fel att det är löneskillnader. Ni får nog tänka efter vad ni anser att det ska gå att göra rent politiskt. Har regeringen en möjlighet att påverka arbetsmarknadens parter, eller är det en skyldighet? Jag tror inte att det är en skyldighet. I detta fall ska vi tro på arbetsmarknadens parter. Löner är en förhandlingsfråga.