bet · GZ01JuU7 · 2012-01-24 00:00:00 — Att möta och kontakta sin förövare är naturligtvis i sig inte enkelt, och att dessutom återkommande behöva ta kontakt för att få ut sitt skadestånd är knappast rimligt. Det borde övervägas om inte det finns mer rättssäkra och, för brottsoffret, lämpligare vägar att pröva exempelvis genom att ge en lämplig myndighet ansvaret att få skadeståndet utbetalt i de fall den enskilde så önskar. Vi föreslår därför att en översyn görs i syfte att överväga en annan ansvarsfördelning vid utkrävande av skadestånd. En sådan översyn är också en viktig markering för att stödja de personer som utsatts för brott. Statlig garanti för skadestånd till brottsoffer, punkt 3 (SD) av (SD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2011/12:Ju392 av och (båda SD) yrkande 1 och 2011/12:Ju411 av m.fl. (SD) yrkande 1. Ett brottsoffer som genom en dom får rätt till skadestånd ska själv, med hjälp, kräva gärningsmannen på det utdömda beloppet. Om gärningsmannen inte betalar ska offret vända sig till sitt försäkringsbolag i ett försök att få ersättning. Fungerar inte detta ska brottsoffret själv ta kontakt med . Här ska offret skriftligen ansöka om att få det som kallas brottsskadeersättning, vilken kan skilja sig från det skadestånd personen i fråga blivit tilldömd. Denna procedur, där offret återigen måste förklara sig och vädja till den person som åsamkat skadan att betala det utdömda skadeståndet, är en ytterligare förnedring och ett ifrågasättande av offret. Dessutom är denna process inte ens en garanti för att offret får den ersättning som en domstol en gång beslutat. Jag vill i stället för det system som redovisats ovan se en ordning där staten betalar ut det utdömda skadeståndet till brottsoffret och därefter kräver in pengarna från gärningsmannen. Det skulle alltså innebära att offret efter det att domen vunnit laga kraft får sitt skadestånd som staten tar hand om vidare behandling och kontakt med gärningsmannen, som sig bör i en rättsstat. Dessa förändringar skulle minska frustrationen och det onödiga lidandet som åsamkas ett offer på grund av dagens system för skadeståndsutbetalningar. Information om utbetalning av skadestånd, punkt 4 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2011/12:Ju327 av m.fl. (V) yrkande 4. När skadeståndet tillfaller den brottsdrabbade är det upp till parterna själva att göra upp om betalning. Detta innebär att den dömde själv förväntas ta initiativ att ordna en sådan överföring. För såväl den dömde som den brottsdrabbade kan det uppstå oklarheter kring detta förfarande. Den brottsdrabbade kanske heller inte vill att den dömde ska söka upp honom eller henne för att få information om kontonummer eller liknande. Det är inte alltid tydligt för den dömde att det är upp till honom eller henne att ordna detta. Den brottsdrabbade måste då söka skaffa ett betalningsföreläggande, vilket är en omväg som kanske inte skulle behövas. Jag anser att domstolen i samband med att skadestånd utdöms ska informera den dömde om att han eller hon själv har att betala skadeståndet direkt till den brottsdrabbade. För att skydda den brottsdrabbades integritet kan exempelvis den dömdes ombud ges möjlighet att förmedla en sådan betalning. Regeringen bör ge i uppdrag att utforma information och regler om detta. Översyn av i vilken utsträckning skadestånd med anledning av brott utbetalas, punkt 5 (SD) av (SD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2011/12:Ju392 av och (båda SD) yrkande 2 och 2011/12:Ju411 av m.fl. (SD) yrkande 2. Varken , , försäkringsbolag eller kan bistå med någon statistik över hur många som inte fick ut sitt skadestånd eller bara delar av det. Även i betänkandet Lätt att göra rätt om förmedling av brottsskadestånd (SOU 2010:1) konstateras också att det saknas statistik över hur vanligt det är med brottsskadestånd och hur vanligt det är att skadeståndsskyldiga vill betala sina brottsskadestånd. Av det ovan nämnda betänkandet framgår att uppgifter från visar att av en grupp skadeståndsskyldiga som fick en underrättelse med information om att det kommit in en ansökan om verkställighet riktad mot denne betalade utan att behövde vidta några verkställighetsåtgärder. En utredning bör tillsättas med uppgift att bl.a. göra en översyn av i vilken utsträckning skadestånden betalas ut och hur stor del som betalas ut. Förteckning över behandlade förslag Regeringens skrivelse 2011/12:32 om myndigheternas hantering av ekonomisk kompensation på grund av brott. Motioner från allmänna motionstiden 2011/12:Ju218 av m.fl. (S): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om ansvaret för att utkräva skadestånd. 2011/12:Ju276 av (KD): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att utreda möjligheterna till förändringar av regler för betalning av skadestånd där en mellanhand behövs mellan dömda och brottsoffer. 2011/12:Ju295 av och (båda M): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om stöd till brottsoffer. 2011/12:Ju327 av m.fl. (V): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att förbättra informationen kring utbetalning av skadestånd. 2011/12:Ju392 av och (båda SD): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att införa ett system där staten betalar ut utdömda skadestånd till brottsoffret efter att domen vunnit laga kraft och där staten därefter kräver in beloppet från gärningsmannen. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att utreda i vilken grad brottsoffer får det utdömda skadeståndet utbetalt. 2011/12:Ju411 av m.fl. (SD): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att införa ett system där staten betalar ut utdömda skadestånd till brottsoffret efter att domen vunnit laga kraft och där staten därefter kräver in beloppet från gärningsmannen. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att utreda i vilken grad brottsoffer får det utdömda skadeståndet utbetalt.