bet · H001UU13 · 2012-11-12 00:00:00 — 2012/13:UU13 Redovisning av verksamheten i , samt de regionala utvecklings- och investeringsbankerna 2010 och 2011 Redovisning av verksamheten i , samt de regionala utvecklings- och investeringsbankerna 2010 och 2011 I detta betänkande behandlar utskottet regeringens skrivelse 2011/12:154 Redovisning av verksamheten i , samt de regionala utvecklings- och investeringsbankerna 2010 och 2011. Utskottet behandlar också följdmotioner till skrivelsen och motioner från allmänna motionstiden . Utskottet behandlar frågor om bl.a. de multilaterala institutionernas roller och inriktning, IMF:s och låneramverk, jämställdhets-, klimat- och energifrågor i verksamhet samt styrnings- och inflytandefrågor. Utskottet stöder regeringens prioriteringar i fråga om viktiga framtidsfrågor i de internationella finansiella institutionerna. har lämnat ett yttrande i ärendet. föreslår att lägger skrivelsen till handlingarna och att motionerna avstyrks. I ärendet finns tre reservationer (S, MP och V respektive SD). Utskottets förslag till riksdagsbeslut Reformer av institutionerna, deras inriktning och lånevillkor samt skrivelsens innehåll 2011/12:U30 av m.fl. (SD) yrkandena 1 och 2, 2011/12:U31 av m.fl. (V) yrkandena 14, 2011/12:U315 av m.fl. (S) yrkande 17, 2011/12:U329 av m.fl. (V) yrkande 17, 2012/13:U208 av m.fl. (V) yrkande 11, 2012/13:U214 av m.fl. (V) yrkandena 2, 4, 6, 8, 10, 12, 14 och 1823, 2012/13:U306 av m.fl. (S) yrkande 16 och 2012/13:U327 av m.fl. (V) yrkande 10. Reservation 1 (S) Reservation 2 (MP, V) Reservation 3 (SD) lägger skrivelse 2011/12:154 till handlingarna. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (M), (S), (S), (S), (S), (S), (C), (FP), (MP), (SD), (V), (M), (S), (M), (M), (FP) och (KD). Ärendet och dess beredning I detta betänkande behandlar utrikesutskottet regeringens skrivelse 2011/12:154 som innehåller en redogörelse för verksamheten i , och de regionala utvecklings- och investeringsbankerna . I betänkandet behandlas också följdmotioner till skrivelsen samt ett antal motioner från de allmänna motionstiderna 2011 och 2012. Utskottet väljer att i betänkandet främst inrikta sig på de frågor som tas upp i motionerna. Inom ramen för sin beredning av ärendet har utrikesutskottet begärt finansutskottets yttrande (yttr. 2012/13:FiU1y) över skrivelsen och följdmotionerna. Regeringen har redovisat uppgifter om svenskt stöd till insatser som bedrivs av och regionala utvecklingsbanker i bl.a. budgetpropositionen och skrivelser från regeringen om politiken för global utveckling respektive biståndets resultat. har i ett flertal betänkanden tagit upp frågor med anknytning till Internationella valutafondens, respektive de regionala utvecklingsbankernas verksamhet. Det gäller exempelvis motionsförslag om stöd till insatser på miljö-, klimat- och energiområdena samt skuldavskrivning och skuldhållbarhet. Också motioner om inflytande och insyn i de internationella finansiella institutionerna samt om konditionalitet (villkorlighet) har behandlats. Frågorna har tagits upp exempelvis i budgetbetänkanden och i betänkanden om politik för global utveckling, mänskliga rättigheter i svensk utrikespolitik respektive globalisering. 2012 presenterades för utrikes- och finansutskotten av finansminister och biståndsminister . Temat för rapporten var jämställdhet och utveckling. ägde en föredragning för utrikesutskottet och finansutskottet rum i inför IMF:s och årsmöten . Vid föredragningen medverkade finansminister , biståndsminister samt vice riksbankschef . Motsvarande föredragningar har under ägt rum inför de internationella finansiella institutionernas vår- och höstmöten. Ledamöter i utrikesutskottet har vid skilda tillfällen under den innevarande mandatperioden deltagit i resor och möten som arrangerats av och dess nätverk för parlamentariker (on the , PNoWB). I nätverket ingår parlamentariker med intresse för utvecklings- och biståndsfrågor och roll i detta sammanhang. beslutade att regeringen, med regelbundna intervall, i en särskild skrivelse till ska redovisa hur arbetet inom och och de regionala investerings- och utvecklingsbankerna har bedrivits samt regeringens prioriteringar i arbetet med dessa institutioner (bet. 2003/04:UU3). Därefter har regeringen under tidigare mandatperioder i skrivelserna 2004/05:54 och 2009/10:153 lämnat redogörelser till . Skrivelserna har behandlats i betänkande 2004/05:UU8 respektive 2009/10:UU18. I skrivelsen redogörs för verksamheten i , samt de regionala utvecklings- och investeringsbankerna 2010 och 2011. Tyngdpunkten har lagts vid de ställningstaganden regeringen gjort i de frågor som präglat såväl styrelsearbetet som institutionernas verksamhet. De organisationer som berörs i skrivelsen är Afrikanska (AfDB), Asiatiska (AsDB), utvecklingsbank (CEB), Europeiska investeringsbanken (EIB), Europeiska (), (), IMF, Nordiska investeringsbanken (NIB) och (Internationella utvecklings- och återuppbyggnadsbanken [] och Internationella utvecklingsfonden []). I skrivelsen redogörs även för verksamheten i Internationella finansieringsbolaget (IFC), som är en del av Världsbanksgruppen. I förhållande till föregående skrivelser har regeringen utökat antalet institutioner vars verksamhet redovisas genom att inkludera CEB, EIB, IFC och NIB. Skrivelsen behandlar de internationella finansiella institutionernas övergripande roll i den internationella ekonomin, t.ex. hur deras verksamhet har påverkats av den globala ekonomiska och finansiella kris som bröt ut . Vidare behandlas de frågor som har präglat institutionerna ; institutionernas övervakning av den globala ekonomin och enskilda länders ekonomiska politik, institutionernas utlåning och resurssituation, en rad sektorsövergripande frågor som jämställdhet samt miljö- och klimatfrågor, särskilda insatser med anledning av jordbävningskatastrofen på och den arabiska demokratiutvecklingen samt institutionella frågor som styrnings- och inflytandefrågor. Avslutningsvis redogörs för den förväntade inriktningen av institutionernas verksamhet . Reformer av institutionerna, deras inriktning och lånevillkor samt skrivelsens innehåll Utskottets förslag i korthet Utskottet besvarar och avstyrker motioner om institutionernas inriktning, lånevillkor samt reformer av institutionerna vad gäller öppenhet, transparens och röstfördelning. Vidare besvaras och avstyrks ett antal motioner som berör institutionernas klimatarbete, privatisering av vattenresurser, kapital- och skatteflykt och jämställdhet. Förslag om skrivelsens innehåll och periodicitet avstyrks också. Jämför reservationerna 1 (S), 2 (MP, V) och 3 (SD). anför i kommittémotion 2011/12:U30 av m.fl. yrkande 1 att regeringen i kommande skrivelser bör redovisa sammanfattningar och utdrag av faktiskt uppnådda resultat och hur väl de överensstämmer med regeringens prioriteringar. Enligt motionens yrkande 2 bör regeringen även redovisa vilka reformer som genomförts för att motverka korruption samt resultatet av dessa. föreslår i kommittémotion 2011/12:U31 av m.fl. yrkande 1 att IMF:s lånevillkor ändras i grunden. Ekonomiska kriser möts inte genom ensidiga nedskärningar och genom att löntagarnas rättigheter pressas tillbaka. Motionärerna anför i yrkande 2 att regeringen bör verka för att IMF vidgar möjligheterna till skuldavskrivning till att även omfatta länder som genomgår en demokratiseringsprocess. I motionens yrkande 3 framhålls att det behövs ökad öppenhet och ökat informationsutbyte på skatteområdet för att minimera möjligheten för företag och privatpersoner att undanhålla medel från beskattning. Regeringen bör därför verka för att och utvecklar automatiska och multilaterala informationsutbytesavtal på global nivå. Vidare påpekas i yrkande 4 att och fått en central roll i det internationella klimatarbetet. bidrog 2010 och 2011 med till institutionernas gemensamma fonder på området. Enligt är och inte mogna denna uppgift och regeringen bör därför verka för att bidrag till energiomställningen i stället kanaliseras genom . Motsvarande yrkande återfinns i partimotion 2012/13:U327 (V) av m.fl. yrkande 10. Socialdemokraterna menar i kommittémotionerna 2011/12:U315 yrkande 17 och 2012/13:U306 yrkande 16, båda av m.fl., att det är av största vikt att de globala finansiella institutionerna reformeras. Frågor som bör behandlas i ett sådant sammanhang är bl.a. ökad insyn och transparens, en stärkt koppling till utveckling av mänskliga rättigheter och demokrati vid bedömning av utlåning och ökad transparens vid tillsättning av chefer i organisationerna. Dessutom bör kopplingen mellan , IMF och FN stärkas. FN bör kunna fatta beslut som även de finansiella organisationerna måste rätta sig efter. Motionärerna anför också att , i och i andra sammanhang, måste vara en drivande kraft i klimatomställningen. anför i kommittémotionerna 2011/12:U329 av m.fl. yrkande 17 och 2012/13:U208 av m.fl. yrkande 11 att ska verka för att de aktuella institutionernas avtal och program alltid ska innehålla en analys av hur effekterna förhåller sig till konventionen om avskaffande av all slags diskriminering av kvinnor. I kommittémotion 2012/13:U214 av m.fl. (V) anförs att bör verka för en fortsatt revidering av röstfördelningen i för att öka utvecklingsländernas inflytande (yrkande 2). Enligt yrkande 4 bör regeringen även agera för att öka utvecklingsländernas inflytande i organisationens exekutivstyrelse. Dessutom bör ställa krav på att protokoll offentliggörs på ett sätt som gör det möjligt för allmänhet, parlament, medier och organisationer att ta del av diskussioner, förslag och omröstningar (yrkande 6). bör enligt yrkande 8 också verka för att val av ordförande i ska föregås av en öppen nomineringsprocess och att val av lämplig person utgår från kompetens och inte från nationalitet. Vidare föreslår motionärerna i yrkande 10 att regeringen bör undersöka hur man kan öka insynen och redovisningen av hur den nordisk-baltiska representanten i agerar och vilka resultat man uppnår utifrån den förda politiska linjen. Motionärerna föreslår också att regeringen förbättrar dialog och förståelse mellan olika parter genom att anordna offentliga möten där regeringen får chans att redovisa och tydliggöra regeringens tänkta linje politiska linje inför årsmötena i (yrkande 12). Skrivelsen om verksamheten bör också utkomma enligt yrkande 14. Regeringen bör också agera i IMF och i samstämmighet med politiken för global utveckling (yrkande 18). Motionärerna anför också att regeringen inom IMF, och de regionala utvecklingsbankerna ska verka för att all verksamhet ska genomsyras av ett jämställdhetsperspektiv och verksamheten alltid ska utvärderas utifrån konventionen om avskaffande av all slags diskriminering av kvinnor (yrkande 19). Beträffande klimatåtgärder anförs att bör agera så att Kyotoprotokollet införs i bankens lånevillkor och att lån till utvecklingsländerna ligger i linje med klimatmålen och att bör agera för att internationella klimatsatsningar kanaliseras genom FN, i stället för via och (yrkandena 20 och 21). bör även agera för att privatiseringar inom vattensektorn inte ska vara ett krav för att beviljas lån (yrkande 22). Slutligen bör enligt yrkande 23 stödja ett upprop om att moratorium för finansiering från av nya stora dammar till dess att om dammar (WCD) riktlinjer har beaktats av IMF och . Institutionernas inriktning och lånevillkor Utskottet konstaterar att politik för global utveckling utgår från två perspektiv: fattiga människors perspektiv på utvecklingen och ett rättighetsperspektiv. Regeringen agerar på olika sätt aktivt för att integrera ett rättighetsperspektiv i svenska positioner och för att påverka andra länder att integrera ett sådant perspektiv i agerandet i de multilaterala institutionerna, t.ex. . Det framgår också av skrivelsen att regeringens arbete i de aktuella organisationerna baseras bl.a. på beslut om politik för global utveckling (prop. 2002/03:122, bet. 2003/04:UU3). Utskottet konstaterar vidare att de internationella finansiella institutionerna har stor betydelse för att främja ekonomisk tillväxt, global ekonomisk och finansiell stabilitet samt fattigdomsbekämpning. Utskottet delar regeringens uppfattning att institutionerna fyller en grundläggande roll i det globala samarbetet. IMF har till huvudsaklig uppgift att öka stabiliteten i det internationella finansiella systemet genom att övervaka den ekonomiska utvecklingen, såväl i enskilda länder som globalt, och genom att lämna finansiellt stöd till medlemsländer med betalningsproblem. Världsbanksgruppen har till syfte att bekämpa fattigdom genom att främja ekonomiskt och socialt framåtskridande i tillväxt- och utvecklingsländer. Den utökade långivning som den ekonomiska och finansiella krisen fört med sig och behovet av att förebygga framtida kriser har, tillsammans med en ökad efterfrågan på stöd i samband med naturkatastrofer och en utökad resultatstyrning, lett till behov av att förändra institutionernas låneramverk. har utvecklingen av det förebyggande låneramverket inom IMF, dvs. att länder under vissa villkor kan erbjudas löften om lån som de inte avser att utnyttja, fortsatt genom beslut i . Beslutet innebar att ett nytt, mer flexibelt låneramverk infördes. Den ökade flexibiliteten består i att låneverktyget kan användas för faktiska, och inte enbart potentiella, betalningsbalansproblem. En annan förändring är att det nya verktyget kan användas för låneperioder som är så korta som . Även andra institutioner har inrättat nya låneverktyg för att kunna stödja länder som drabbats av ekonomiska chocker, exempelvis till följd av naturkatastrofer. beslutade att inrätta ett låneverktyg för exceptionella krissituationer. Även IMF beslutade om ett låneverktyg avsett för kortsiktiga lån vid olika ekonomiska chocker. För att kunna tillhandahålla förutsägbar finansiering vid kortsiktiga ekonomiska chocker innehåller lånevillkoren inga krav på ekonomiska reformer, men i gengäld är den övre gränsen för beloppets storlek låg. IMF beslutade vidare att etablera ett skuldavskrivningsverktyg för ännu mer extrema krissituationer. Verktyget möjliggör en avskrivning av IMF:s fordringar på enskilda låginkomstländer och fattigare medelinkomstländer vid omfattande naturkatastrofer. Kriterierna för användningen är mycket strikta, vilket begränsar dess tillämpning till extrema situationer. Utskottet har tidigare (bet. 2009/10:UU18) konstaterat att , i likhet med de flesta länder, anser att villkor i samband med lån och gåvor är nödvändigt. Rätt utformade spelar krav på en ansvarsfull ekonomisk politik en viktig roll i långivning och bistånd. Villkoren ska säkerställa att utlånade medel och bistånd används till att minska fattigdomen och stödja mottagarländernas reformarbete. Det är viktigt att kunna följa upp att medel verkligen används på rätt sätt, i synnerhet som många av mottagarländerna brottas med svåra styrnings- och korruptionsproblem. De internationella finansiella institutionerna och deras ägare måste känna förtroende för den politik som förs i mottagarländerna. Länder ska inte tillåtas skuldsätta sig i sådan omfattning att de inte klarar att betala tillbaka lånen. Hänsyn bör också tas till låntagarländernas förmåga att använda resurserna effektivt. Till detta kommer att det, sett ur givarländernas perspektiv, är angeläget att skattemedel som via lån och gåvor går till fattigdomsbekämpning används effektivt och ändamålsenligt. anser, liksom finansutskottet i sitt yttrande, att det är viktigt med fortsatt översyn och uppföljning av de internationella finansiella institutionerna för att ytterligare förbättra verksamheten samt förtydliga och i förekommande fall reducera antalet villkor för långivning och bistånd. bör fortsatt vara pådrivande i detta arbete. En central del av arbetet är att stärka mottagarländernas kapacitet att på egen hand formulera och genomföra en ekonomisk politik som kan leda till tillväxt och minskad fattigdom. Beträffande avskrivningar av illegitima skulder delar utrikesutskottet finansutskottets uppfattning att ska hjälpa fattiga länder och därmed skriva av de skulder vi kan. Det viktigaste med skuldavskrivningar är att frigjorda resurser går till att minska fattigdomen i länderna. Utgångspunkten för avskrivningar ska vara skuldhållbarhet och en god reformpolitik. Utskottet delar finansutskottets uppfattning att det inte kan ses som en framkomlig väg att skriva av skulder på grunder såsom illegitimitet. Genom att delta i internationella initiativ och verka för att länder bedriver en politik som främjar utveckling och därmed underlättar för människor och länder att gå in i frihandel, respektera mänskliga rättigheter, respektera äganderätt, bygga sina ekonomier genom att utbilda människor och låta dem vara en del av en konkurrenskraftig ekonomi, bidrar till att länder kan få en mer hanterbar skuldbörda. har tidigare, bl.a. i betänkande 2009/10:UU18, behandlat motionsförslag om krav på privatisering, t.ex. av vatten. Utskottet konstaterade då att utvecklingen går bort från detaljerade policybaserade krav och att samarbetsländernas egna fattigdomsstrategier i stället utgör utgångspunkt; ömsesidiga mål och tillhörande resultatbaserade villkor sätts i allt högre utsträckning upp, detta i enlighet med Parisdeklarationen om biståndseffektivitet. Utskottet framhöll vikten av tydligt offentligt ansvar för vatten-, sanitets- och hygienfrågor. Full kostnadstäckning och kostnadseffektivitet inom vattensektorn är grundläggande, detta gäller oavsett om försörjning sker i privat eller offentlig regi. Prissättningen på vatten får inte komma i konflikt med fattiga människors tillgång till vatten och sanitet och därmed reducera möjligheterna att nå millenniemål 7 om att säkra en hållbar utveckling, vilket innefattar delmål om dricksvatten och sanitet. Klimat-, energi- och vattenfrågor Utskottet konstaterar att de internationella finansieringsinstitutionerna spelar en viktig roll i det globala miljö- och klimatarbetet, som både finansiärer och kunskapsförmedlare. Institutionernas gemensamma klimatfonder, som upprättades , har fortsatt att bidra med betydande klimatfinansiering. Fonderna förvaltas av , men flera av institutionerna genomför de enskilda projekten. Fonderna uppgår till och finansierar projekt inom bl.a. ren teknik, förnybar energi och skog. har bidragit med till gemensamma fonder på detta område. administrerar fonder som bidrar till genomförandet av Kyotoprotokollet genom Globala miljöfonden där också FN är representerat genom bl.a. UNDP och . Under klimatfondens partsmöte i (COP 16) utsågs också till temporär förvaltare av den s.k. gröna klimatfonden för klimatfinansiering. Vid partsmötet i togs ytterligare steg i riktning mot att starta verksamheten i den gröna klimatfonden. Utskottet har tidigare behandlat den gröna klimatfonden i betänkande 2011/12:UU12 och ansåg då att man bör avvakta med behandlingen av frågan om eventuella bidrag till fondens kapital tills beslut har fattats om ett antal grundläggande arrangemang för fonden. Vidare ansåg utskottet att det är viktigt att fonden utformas så att den utgör ett mervärde till övriga klimatfonder, t.ex. genom att erbjuda flera olika finansieringsinstrument utöver gåvomedel, såsom lån- och garantiinstrument. Samarbete med den privata sektorn bör också ingå som ett element i fondens verksamhet. Utskottet konstaterade i betänkande 2009/10:UU18 att utvecklingsländer och industrialiserade länder har jämn representation i de styrelser för klimatinvesteringsfonderna som administreras av och att alla beslut måste fattas enhälligt. Utskottet konstaterar att fondstyrelserna således har en annan sammansättning än vad som är fallet i guvernörs- och exekutivstyrelser. I de nämnda fondstyrelserna ingår också aktiva observatörer från FN, Globala miljöfonden (GEF), det civila samhället, urfolk och den privata sektorn. I klimatfondernas konstruktion ingår en s.k. solnedgångsparagraf som gör det möjligt att avsluta fonderna så snart en ny finansiell arkitektur har trätt i kraft under . Flera institutioner har koncentrerat sitt fokus på klimatförändringar och miljöfrågor i verksamheten genom handlingsplaner och strategiska mål. I beslutades t.ex. att klimatförändringar ska vara en särskild prioritering . Flera av institutionerna, bl.a. , och , har riktlinjer med kriterier för investeringar i fossil energi eller kolkraft. Exempel på sådana kriterier är att möjligheter till kostnadseffektiva alternativ är uttömda, att investeringen ger en bevisad minskning av fattigdom, att det parallellt etableras stöd för att identifiera mer energisnåla och miljövänliga alternativ samt att den mest effektiva tillgängliga tekniken används i projektet. Utskottet välkomnar att regeringen verkar för en hög ambitionsnivå vid utformningen av organisationernas strategiska planer för att främja en miljö- och klimatsmässigt hållbar utveckling. Utskottet anser, liksom finansutskottet i sitt yttrande, att det är viktigt att verksamheten i organ som , WTO och de regionala utvecklingsbankerna bygger på en hållbar utveckling och att det arbetet drivs av FN. Utskottet har i sitt betänkande 2008/09:UU16 Internationella frågor om hållbar utveckling och miljö konstaterat att av den oexploaterade men ur ekonomisk synvinkel utvinningsbara vattenkraften, enligt , finns i utvecklingsländer. Banken menar att vattenkraftsprojekt kan erbjuda många ekonomiska och miljömässiga fördelar för världens fattiga, men att infrastrukturen måste utvecklas och tillbörlig uppmärksamhet ägnas åt sociala och miljömässiga effekter. Vattenkraft kan motverka stigande energipriser och kan vara en viktig beståndsdel i regionalt energisamarbete. Banken framhåller att vattenkraft även kan bidra till att motverka klimatförändringar i och med att den utgör ett alternativ till fossil energi och dessutom kan hjälpa länder att hantera torka och översvämningar. Det är mot denna bakgrund som investeringarna i vattenkraft har ökat starkt . om dammar (WCD) presenterade 2000 sina slutsatser om beslutsprocesser rörande dammbyggnad i rapporten and Development A New Framework for Decision Making. har genom Sida lämnat stöd till arbetet i WCD. Utskottet utgår ifrån att regeringen verkar för att vid beslut om investeringar i storskaliga vattenkraftsprojekt beaktar de sociala och miljömässiga kostnaderna i linje med rekommendationerna från WCD. Utskottet konstaterar att regeringen arbetat aktivt för att öka institutionernas öppenhet och transparens och delar regeringens bedömning att väsentliga framsteg har gjorts på detta område. Flera av institutionerna, framför allt AfDB och , placeras högt i en oberoende rankning av öppenhet bland bilaterala och multilaterala biståndsgivare (2011 Pilot ). I Världsbanksgruppen trädde en ny policy för allmänhetens tillgång till information i kraft . Denna bygger på principen att alla handlingar är offentliga, och undantag görs endast i särskilda fall, bl.a. för information om enskilda personer och viss finansiell information. I nya policy ingår också att offentliggöra mer information med anknytning till styrelsens verksamhet, detta innan styrelsen går till beslut. Utskottet noterar även att IMF har fattat beslut om ökad öppenhet. Den nya policyn innebär exempelvis att dokument med anknytning till IMF-styrelsens arbete respektive styrelsens protokoll öppnas för insyn på ett tidigare stadium än vad som varit fallet och fondens webbplats förbättras. Utskottet välkomnar de framsteg som gjorts men vill betona att arbetet för att genomföra ytterligare reformer måste fortsätta. Liksom finansutskottet anser utrikesutskottet att ökad transparens i de finansiella institutionerna är viktig för en effektiv global styrning. har tidigare påtalat att nätverk för parlamentariker, PNoWB (on the ) kan ha en roll i uppföljningen av bankens nya informationspolicy och på så vis bidra till att främja ökad öppenhet i agerande. Enligt skrivelsen har även vissa framsteg gjorts i fråga om öppenhet vad gäller procedurerna för tillsättning av institutionernas högsta ledning.