bet · GZ01CU16 · 2012-03-15 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om faderskapstest. 2011/12:U204 av m.fl. (V): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att inom Europeiska unionen ska verka för att samkönade äktenskap som ingåtts i ett medlemsland ska vara giltiga i hela unionen. 2011/12:Sf222 av och (båda KD): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att en god man ska förordnas efter barnets eller ungdomens ankomst. 2011/12:Sf311 av m.fl. (S): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att kommunerna har förutsättningar att tillgodose behovet av gode män. 2011/12:So462 av m.fl. (V): begär att regeringen lägger fram ett förslag till lagändring som innebär att en moderskapspresumtion ska gälla i de fall där en lesbisk kvinna som lever i äktenskap eller registrerat partnerskap genomgår assisterad befruktning vid ett allmänt sjukhus eller insemineras genom privat försorg. begär att regeringen lägger fram ett förslag till lagändring som innebär att partnern till den kvinna som genomgår assisterad befruktning utanför ett allmänt sjukhus eller insemineras genom privat försorg får möjlighet att bekräfta moderskapet till barnet. begär att regeringen lägger fram ett förslag till lagändring som innebär att den man som donerat sin sperma för assisterad befruktning av en kvinna får möjlighet att bekräfta faderskapet till barnet. 2011/12:So593 av m.fl. (S): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om rätten att få retroaktivt ändrade intyg efter ny könstillhörighet. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om förändringar i namnlagen så att människor ges rätt att ändra förnamn oavsett könsidentitet. 2011/12:So594 av m.fl. (S): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att införa en föräldraskapspresumtion för att säkerställa alla barns rätt till båda sina föräldrar, oavsett föräldrarnas kön. 2011/12:So667 av och (båda M): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en översyn av adoptionsreglerna. Dagens debatt handlar om området familjerätt. Det är ett område som har engagerat många ledamöter; i dagens betänkande behandlas inte mindre än 79 motionsyrkanden.Jag står fast vid samtliga socialdemokratiska reservationer men kommer för tids vinnande att yrka bifall till reservationerna 1 och 3.Det går så klart att hitta flera orsaker till mängden motioner inom ämnet familjerätt. Människor väljer att bilda familj på ett annat sätt än när lagstiftningen som vi har kom till, och därför skaver den mot den familjebildning vi har . Det är just därför vi behöver en regering som vill verklighetsanpassa lagstiftningen och som stöttar familjen och inte värderar och försvårar för dem som inte väljer att leva i så kallade kärnfamiljer.Mängden motioner kan också till viss del förklaras med att vi har en regering som har svårt att hantera minoritetsregerandet och inte orkar med att internt göra upp om den framtida familjepolitiken utan låter utvecklingen bromsas, då man belastas med ett värdekonservativt parti som i många stycken vill hålla kvar i en moralisk medeltid och gärna vill lägga sig i och värdera olika familjebildningar. Detta väcker frustration hos oppositionen men också i regeringspartiernas egna led.Vi socialdemokrater ser ett behov av ett samlat grepp kring familjepolitiken över utskottsgränserna, en verklighetsanpassning av lagstiftningen utifrån hur människor väljer att leva . Lagen är till för att skydda och stödja familjerna. finns det tillfällen när lagen i stället upplevs som ett hinder. Exempelvis är fastställandet av faderskap när föräldrarna är ogifta i behov av förenkling.Ett gift par räknas båda automatiskt som föräldrar när barnet föds. Där familjen består av två människor som valt att leva som sambo krävs ett fastställande av faderskap för att försäkra sig om barnets rättigheter. Den ritual som förekommer där föräldrarna kallas till för att godkänna faderskapet och garantera att man varit tillsammans beskrivs av många som föråldrad och förnedrande.Vi menar att föräldrarna redan på sjukhuset eller i samband med de första kontakterna med gemensamt ska kunna underteckna en försäkran med uppgivande om faderskap. Ett annat alternativ kan vara att föräldrarna gemensamt anmäler faderskapet till folkbokföringsregistret och att socialnämnden endast utreder de fall där det finns oklarheter i frågan om vem som är pappan.Givetvis ska lagstiftning ha en rättssäker grund, men att förenkla förfarandet rörande faderskapsfastställande för samboende känns inte som en radikal utveckling av familjepolitiken utan som en verklighetsanpassning, eftersom många väljer att bilda familj utan att vara gifta.Herr talman! Lagstiftning ska inte värdera ett förhållande och ett föräldraskap olika utifrån om det gifta paret är samkönat eller olikkönat. gör lagstiftningen skillnad på detta när ett gift par får barn genom assisterad befruktning och när ett lesbiskt par får det.Redan 2007 föreslog utredningsbetänkandet Föräldraskap genom assisterad befruktning att en kvinna som är gift med eller registrerad partner till modern ska betraktas som barnets förälder. Vi är medvetna om att lagstiftning kräver noggrannhet och inte är helt okomplicerat, men desto viktigare är det att ta frågan på allvar, tillskjuta resurser och se till att komma med förslag i frågan.Enligt uppgift från är utredningsbetänkandet föremål för beredning inom . Hur länge tycker allianspartierna att det är rimligt att en utredning ligger som hyllvärmare på ? Det måste börja bli ganska trångt på den hyllan, för det är inte särskilt många förslag som regeringen kommer fram med under våren.Vi behöver en regering som bryr sig om familjen och vill skapa förutsättningar för att lagen ska vara i samklang med verkligheten och fungera väl. Lagen ska inte värdera och bry sig i hur familjer ska bildas. Kanske borde regeringen ta familjerådgivningen till hjälp och ägna tid åt att hantera sina interna konflikter så att människor slipper leva med en otidsenlig familjelagstiftning.Herr talman! Det finns också behov av att se över vårdnadsreglerna. Kärleken tar ibland slut, och man väljer att gå skilda vägar. Oenigheten kring barn är en smärtsam konsekvens där samhället gemensamt behöver göra sitt yttersta för att stötta föräldrarna i att undvika konflikt. Men om det blir så är det viktigt att samhället ser till att stå på barnets sida.Vårdnadsreformen syftade till att få föräldrar att samarbeta bättre och till att färre vårdnadstvister skulle komma till domstol. Detta har tyvärr inte slagit igenom på det vis man önskade. I stället har antalet fall som går till domstol ökat. I samband med att fler vårdnadstvister går till domstol upplever också fler pappor att de inte riktigt tas på allvar för att ses som potentiella vårdnadshavare av rätten. Mamman ses ofta som det självklara valet när det gäller ensam vårdnad.Mot den bakgrunden bör regeringen ges i uppdrag att följa upp den nya lagstiftningen och återkomma med förslag på hur man ska kunna komma till rätta med att så många fall går till domstol och se till att mammor och pappor behandlas jämställt av rätten.En annan aspekt är frågan om fler än två vårdnadshavare. Barn som lever med skilda föräldrar där det finns en ny partner som fungerar som en förälder, eller barn som har kommit till när två samkönade par har valt att skaffa barn gemensamt, står inför problematiken att dessa inte i laglig mening kan vara vårdnadshavare, även om barnet upplever sig ha flera föräldrar som i praktiken fungerar som vårdnadshavare. Vårdnadshavarna är dock endast de två biologiska föräldrarna, och det är bara de som kan fatta beslut rörande till exempel skola, sjukvård och annat.Det kan leda till att barnet inte får den hjälp och det stöd det behöver. Vi vill därför se över om det finns behov av förändringar i lagstiftningen för att barnets bästa ska göras gällande. Vi vill därför att regeringen gör den översyn som krävs och återkommer till med förslag.Familjerätten är en fråga som får förhållandevis lite uppmärksamhet, både i medierna och av regeringen, särskilt i förhållande till hur närvarande den här lagstiftningen är i människors vardag genom hela livet, från födsel till döden och allt som kan hända däremellan - kärlek och äktenskap, barn, namngivning, skilsmässa, testamenten, arv och så vidare.Vi socialdemokrater vill ha en familjepolitik som är verklighetsanpassad, jämställd, jämlik och har ett tydligt barnperspektiv.I detta anförande instämde (S). Vad är en familj? Många kanske tycker att en sådan fråga är obefogad. Det är väl inget konstigt. Mamma, pappa, barn, tänker nog många.Men i vårt globaliserade och öppna samhälle måste familjebegreppet fungera både för det sekulariserade samhälle som vi i huvudsak är och för dem som har djupa etiska, religiösa eller andra traditionsbundna inslag i sin uppfattning om vad en familj är.Miljöpartiet de gröna förespråkar en familjesyn där varje människa har rätten och möjligheten att själv definiera sin familj. Vi har svårt att se att det skulle finnas något annat sätt att hantera familjerättslig lagstiftning i ett öppet globaliserat samhälle.Vi behöver inte gå så många generationer tillbaka i tiden för att upptäcka att familjen även i vårt land kunde bestå av mer än mamma, pappa, barn. Det var inte ovanligt att ogifta syskon till föräldrarna stöttade upp och bodde tillsammans med det vi länge betraktat som kärnfamiljen. Likaså kunde mor- och farföräldrar i olika kombinationer ingå i familjen liksom andra släktingar. Det förekom till och med att fyra generationer bildade familjen. Familjebegreppet har alltså förändrats genom tiderna av olika orsaker.Dagens familjer är mångfasetterade, och som tur är har vi kommit ifrån synen att endast traditionella kärnfamiljer ses som riktiga familjer. Begreppet stjärnfamilj är något som har försökt att lansera för att beskriva den moderna familjen. finns det många familjer där fler än två vuxna fungerar som föräldrar. Det kan till exempel vara så att ett par med två kvinnor har blivit föräldrar tillsammans med en eller två män eller också kanske ett barns ursprungliga föräldrar har separerat och fått nya partner som fungerar lika mycket som föräldrar som de som från början hade den rollen. Vi vet ju även att de kvinnor som väljer att helt på egen hand skaffa sig barn ofta har mycket starka nätverk som stöd, vilket ibland kan ses som ännu en variant på stjärnfamiljen.Ett barn kan alltså ha sociala föräldrar som tar ett föräldraansvar minst lika stort som någon av de biologiska föräldrarna. Det är ett faktum som inga lagar kan ändra på men som lagstiftningen självklart måste förhålla sig till på ett konstruktivt sätt.En svaghet i den svenska lagstiftningen på familjeområdet är, med tanke på det jag nu har beskrivit, begränsningen att ett barn kan ha högst två vårdnadshavare. En annan svaghet är att barnets intresse av och rätt till umgänge med personer som inte är dess vårdnadshavare inte skyddas. Att inte alla de personer som i realiteten fungerar som barnets föräldrar också är det i lagens mening skapar en del praktiska problem. Det finns exempelvis förskolor och skolor som inte vill skicka information till andra än de juridiska vårdnadshavarna. Barnet drabbas kanske allra mest påtagligt i samband med en separation. Med dagens lagstiftning har de juridiska vårdnadshavarna då stora möjligheter att frånta barnet dess rätt till umgänge och kontakt med de personer som har fungerat som barnets föräldrar i praktiken, kanske ända sedan barnet föddes. Här menar vi miljöpartister att lagen tydligare måste stå på barnets sida.Miljöpartiet de gröna förespråkar en politik där lagstiftningen anpassas till det faktum att vissa barn - faktiskt ganska många barn - växer upp med fler än två vuxna som tar ett gemensamt ansvar för barnets vård och uppfostran. Barn ska, enligt vår uppfattning, kunna ha fler än två juridiska vårdnadshavare. Likaså ska barns rätt till umgänge med sina sociala föräldrar, som alltså inte kan bli vårdnadshavare på grund av lagstiftningens begränsningar, skyddas. Barnets rätt till umgänge med alla sina upplevda sociala föräldrar ska inte vara avhängigt vårdnadshavarnas goda vilja. Vi menar att det handlar om barnets rättigheter. Med den nu anförda argumentationen yrkar jag bifall till reservationerna 9 och 11 som tar upp båda dessa frågor med koppling till den moderna stjärnfamiljen, barnets naturliga rätt till fler än två föräldrar och en utvidgning av umgängesrätten med barnet i centrum, alltså med utgångspunkt i barnets bästa.Betänkandet handlar inte enbart om barn och deras situation i ett familjerättsligt perspektiv. Jag ska kort beröra frågan om statusen för samkönade äktenskap som ingås i om och när sådana par flyttar utomlands.I en motion från vänsterpartisten föreslås att den ska verka för att samkönade äktenskap som ingåtts i ett medlemsland inom EU, där det är möjligt, ska behandlas som ett giltigt äktenskap inom hela unionen. Så är det inte i dag.Jag kan fullt ut förstå alla de komplikationer som allianspartierna redovisar i betänkandet och de svårigheter man ser med att nå framgång i att driva en sådan fråga. Jag kan till och med acceptera regeringens bedömning att det under överskådlig framtid kommer att tillhöra undantagen, som man uttrycker sig i betänkandet, att ska kunna nå någon form av överenskommelse med andra EU-länder på områden av det här slaget. Jag har trots det mycket svårt att förstå hur allianspartierna kan avslå ett sådant förslag. I praktiken betyder det ju att man inte är beredd att stå för den rättsordning som vi har beslutat om i denna riksdag. Yrkandet handlar om att "verka för". Det var ju det argumentet som fick många svenskar att rösta för att skulle gå med i EU, att vi aktivt skulle påverka de andra EU-länderna så att de skulle ta intryck av oss, inte tvärtom. Trots hårt motstånd arbetar regeringen envetet exempelvis med att bryta ned motståndet mot det svenska snuset. Man vill att det ska få säljas inom hela EU på samma sätt som i . Är det alltså en viktigare fråga än vår äktenskapslagstiftning? Borde inte samma kraft, trots ett hårt motstånd, kunna läggas på den här frågan? Är de rättigheter som samkönade par erövrat i genom införandet av den könsneutrala äktenskapslagstiftningen inte värda mer än en dosa snus?Tre av allianspartierna stod bakom reformen. Är ni inte beredda att försvara den? Ska man tolka det så?Slutligen vill jag än en gång påminna kammaren om att svensk skogs-, gruv-, stål- och verkstadsindustri skriker efter ökad kapacitet för godstransporter på järnväg. Spåret mellan och är den högst belastade delsträckan i vårt nationella spårnät. Det måste till något i stil med en green new deal, för företagen och jobben, indirekt även för att kunna upprätthålla starka sociala skyddsnät inte minst för våra barns skull. Det verkar vara tillåtet att prata om vad som helst, men jag ska försöka hålla mig till betänkandet CU16 och familjerätt.Jag ska dessutom hålla mig till enbart två frågor. Min partikamrat kommer att tala om de andra. Jag ska prata om två frågor som båda har sin utgångspunkt i jämställdhet, nämligen att lagen måste följas och att det ska vara lika för alla.Det känns inte som om det är riktigt så i verkligheten. Med anledning av det har jag också väckt en motion angående mäns rätt till faderskapstest. Jag menar att en man som anser sig vara biologisk pappa till ett barn ska ha samma rätt som en kvinna att kräva ett faderskapstest som också bevisar det. Det faller på sin orimlighet att en man inte har samma möjligheter som en kvinna. Men trots detta är barnets perspektiv det viktigaste. Vi måste ha barnets bästa i främsta rummet. Barn har rätt att lära känna båda sina biologiska föräldrar. Av denna anledning yrkar jag bifall till reservation 2. Den andra frågan som jag tänkte ta upp handlar också om jämställdhet och mänskliga rättigheter. Det är frågan om barnäktenskap och tvångsäktenskap. Regeringen har själv genom en rapport från uppskattat att ett par hundra barnäktenskap registreras i . Det är en tydlig ökning, och det är ett stort bevis på att vi kunde ha undvikit detta lidande om vi hade agerat snabbare och mer resolut. Det är inte utan att jag ångrar att jag endast skrev ett särskilt yttrande i denna fråga . Men faktum kvarstår, nämligen att rapporten visar att det inkom 74 ärenden om begäran om registrering av äktenskap där någon part var - 74 ärenden . Detta kan vi inte blunda för. Jag delar jämställdhetsminister åsikt att det krävs en skarpare lagstiftning för att stoppa barnäktenskap, tvångsäktenskap och andra former av hedersrelaterat förtryck. Givetvis är det som så många andra gånger att det är det förebyggande arbetet som vi kanske borde satsa mest på. Men jag menar att vi också måste sätta ned foten och sluta relativisera problemet. En annan klok kvinna med insikt i just problematiken är som är styrelseledamot i mot hedersrelaterat våld. Hon har satt ned foten och påpekat att det är ett brott mot de mänskliga rättigheterna att gifta bort sitt barn mot barnets vilja. Det är alltså extra viktigt att markera att det inte är acceptabelt med barnäktenskap i . De barnäktenskap som har ingåtts utomlands bör givetvis ogiltigförklaras här i . Men dispensmöjligheten i måste också tas bort. Det är möjligt att det i enstaka fall kan finnas skäl för att utverka en dispens för äktenskap där någon av parterna är . Men detta måste vägas mot den allvarliga problematik där unga gifts bort mot sin vilja. i hänvisar i sin motion Ju339 till en enkätundersökning från där det framkommer oro från flera länsstyrelser för både arrangerade äktenskap och rena tvångsgiften. Detta är ett allvarligt problem som vi inte ska blunda för. Det kan inte få fortgå att unga människors framtid i ett så tidigt stadium så starkt begränsas. Vi i denna kammare har faktiskt ett ansvar för under vilka förhållanden unga människor i vårt land växer upp. Att blunda för dessa problem är att svika dessa unga människor. Jag yrkar därför bifall till min reservation 17 med anledning av motion, precis som jag lovade när vi diskuterade detta ämne. För säkerhets skull vill jag också passa på att yrka bifall till reservationerna 2, 6, 7, 10, 17 och 19. Men min partikamrat kommer att beröra dessa ämnen i sitt anförande. I detta betänkande tas många bra och vidareutvecklande motioner upp. Det är synd att Alliansen inte har upptäckt alla dessa motioner utan bara tagit vara på en del, vilket naturligtvis också är glädjande. Det är bra att man har ett arbete kring detta som fortgår vid sidan av. Då har verkligen vissa delar av dessa motioner kommit med. Det tackar jag ödmjukt för. Familjerättsliga frågor är inte enkla, utan här krävs det naturligtvis mycket arbete. Det krävs bland annat en hel del utredningar. Det är en mycket viktig del i dessa frågor, innan vi eventuellt kan fatta de bästa och de rätta besluten. Men vi behöver ha en mer sammanhängande familjepolitik ur alla aspekter och definitivt ur ett jämställdhetsperspektiv och med barnen i fokus. Denna politik är mycket svår, tycker jag, eftersom vi måste se till många olika parter. Först av allt måste vi naturligtvis se till barnen. Men sedan har vi föräldrarna. I vissa fall måste vi även se till sambor, sociala föräldrar, mor- och farföräldrar och så vidare. Det är i längden kanske omöjligt att tillgodose allas önskemål. Men så länge vi sätter barnen i centrum tror jag att vi är på rätt väg. Barnen ska alltid komma i första rummet. Det är vi överens om i denna kammare. Men våra mål och hur det ska gå till skiljer sig åt. Regeringen har, som sagt, gjort en del och arbetar med en hel del bra saker på området. Det är ett gott jobb, och det är jag glad för. Men mellan varven tycks Alliansen vara lite rädd för utredningar. Då undrar man varför. Det kan vara av den enkla anledningen att ni i Alliansen definitivt inte vill förändra någonting. Så kan det vara. Men om man inte tillsätter en utredning, då får man inte mer kött på benen för att kunna ta ställning, utan då sitter man där med det gamla i knät och kommer inte vidare. Då är det också mycket som inte heller blir anpassat till hur det ser ut i dagens samhälle. En utredning är A och O när man tittar på det ur olika aspekter. En utredning ska ge oss kunskap för att vi därefter ska kunna fatta både rätt och bra beslut, som jag har sagt tidigare. Jag vill fokusera på ytterligare någon punkt i mitt anförande. Det handlar om när det finns fler än två vårdnadshavare. När jag var liten var jag inte bara skiten och hatade tvål, som det finns en sång om. Jag växte också upp i en kärnfamilj enligt de normer och regler som gällde i samhället med mamma, pappa och några syskon. Detta är länge sedan, men det finns fortfarande de som vill vidmakthålla att kärnfamiljen är den enda och den sanna. Det är tråkigt att de inte har kommit längre. Men skilsmässa var ovanligt. Föräldrarna skulle hålla ihop, oavsett om det fanns kärlek eller inte. Det var nästintill förenat med skam att separera. Var man på väg att göra det, då blev man inkallad till prästen där det skulle ske medling, vilket resulterade i att människor fortsatte att leva ihop, under kanske inte så roliga former. Ni kan själva tänka er hur det var. var det definitivt inte positivt för ett eller flera barn. Som tur är har tiden inte stått riktigt still när det gäller dessa frågor kring familjepolitiken. Dagens familjer är inte självklart kärnfamiljer utan kan se olika ut. Tack och lov för det, säger jag. När jag tittar på familjepolitik, som bland annat framgår i reservation 19 som handlar om förhindrande av separationer, är det som att stanna i tiden, och inte bara det utan att gå tillbaka i tiden. Det som var omöjligt för länge sedan är både möjligt och accepterat. Det är faktiskt riktigt glädjande. finns det många familjer där det existerar fler än två föräldrar. Det kan, som tidigare talare har sagt, vara två kvinnor och två män som beslutar sig för att bli föräldrar tillsammans. Två plus två är fyra. Vilken trygghet för ett barn att ha det på det sättet. Men i praktiken är det endast två av dem som kan vara vårdnadshavare. De andra personerna anses knappast som föräldrar och som vårdnadshavare enligt dagens lagstiftning. Det kan också vara annat som drabbar barn, exempelvis att föräldrar skiljer sig och skaffar ny partner och att den nya partnern går in och tar hela föräldraansvaret, kanske redan från barnets tidiga ålder. Men lagstiftningen står inte på den "nya" förälderns eller på barnets sida.Att personer i realiteten men inte enligt lag är barnets föräldrar kan orsaka många problem, till exempel i kontakten med myndigheter. utesluts den som inte är vårdnadshavare. Detta är väldigt knepigt inte minst med tanke på barnets bästa.Värsta scenariot, det mörka och trista i detta, är när människor separerar. När en separation står vid dörren kan de juridiska vårdnadshavarna slå väldigt hårt mot dem som icke är vårdnadshavare. När två vuxna bråkar - vid många tillfällen har vi talat om konfliktlösning och så vidare - och den ene rent ut sagt önskar den andre åt fanders är det inte ovanligt att den juridiska vårdnadshavaren stoppar all kontakt för barnet och den andra föräldern. Detta är sorgligt, för när det sker har man inte barnets bästa för ögonen.Herr talman! Vi måste se över dagens lagstiftning och anpassa den till verkligheten. Vi måste se till det faktum att väldigt många barn växer upp med fler än två vuxna som tar ansvar för barnets väl och ve i livet.Vänsterpartiet anser att barn ska kunna ha fler än två vårdnadshavare, ha rätt till alla sina föräldrar. Därför anser vi att en utredning som ser över frågan bör tillsättas.Herr talman! Det finns en punkt till i betänkandet som jag helt kort vill säga några ord om. Det gäller föräldraskap vid assisterad befruktning. kom, som sagt, en utredning med sitt betänkande. anser att den utredningen måste följas upp och det skyndsamt.