bet · H001UFöU1 · 2012-12-07 00:00:00 — Endast med uthållig ekonomisk tillväxt kan förutsättningarna för social utveckling och bekämpning av fattigdomen förbättras. Politisk och ekonomisk stabilitet är också förutsättningar för ökad säkerhet.Uppbyggnaden av en fungerande rättsstat och en effektiv och enad nationell försvarsmakt kräver stora resurser som i ökad grad måste bekostas av afghanerna själva. I takt med att den internationella militära närvaron avvecklas de kommande två åren ställs stora krav på de afghanska säkerhetsstyrkorna att axla detta ansvar.Säkerhetssituationen i ger dock alltjämt anledning till oro. Freden är långt ifrån vunnen. Det väpnade motståndet i landet uppvisar en betydande förmåga att utföra attacker mot den afghanska staten och mot de internationella trupperna. Civilbefolkningen lider som alltid värst av det fortsatta våldet. Vissa förbättringar har trots detta skett i delar av landet, och de afghanska säkerhetsstyrkornas förmåga växer successivt.Varaktig fred kan emellertid endast uppnås genom en politisk lösning. Den förutsätter deltagande eller acceptans hos alla grupper inom landet. Grannländerna måste också ge sitt stöd till en fredsprocess och agera konstruktivt. Olika initiativ till fredsdialog och försoning har tagits. Om de lyckas skulle förutsättningarna för fred förbättras. Det är angeläget att såväl grannländerna som det bredare världssamfundet bidrar konstruktivt till att lösa konflikten i . Alla parter måste ta sitt ansvar för freden.Sverige har, som ni vet, ett långtgående engagemang i , inte minst tack vare Svenska Afghanistankommitténs unika och decennielånga erfarenheter som kommer till godo. Vi är en trovärdig och uppskattad aktör. Vi har byggt upp en omfattande kunskap om situationen i landet. Ett stort antal svenskar har tjänstgjort i och känner ett stort engagemang för det afghanska folkets framtid.Vi har också stärkt närvaro i , bland annat genom den nya ambassaden och ökade resurser. Detta ger oss möjlighet till en tätare dialog med den afghanska regeringen, som är viktig inte minst i uppföljningen av vårt stora biståndsengagemang. Från att i ekonomiska termer ha varit mer inriktat på säkerhet och militärt stöd, kommer vårt engagemang i att få en allt tydligare civil prägel där afghanskt ägarskap och samverkan med andra aktörer är centrala delar.Vi ser en rad positiva resultat och trender, bland annat när det gäller barns, inte minst flickors, skolgång, tillgång till hälsovård etcetera. De är - det vill jag medge - blygsamma steg på vägen mot ett bättre samhälle, men de väcker ändå hopp om en bättre framtid. Utveckling och fred kräver tålamod och ihärdighet. Vi måste därför vara uthålliga i våra ansträngningar och realistiska i våra förväntningar.Fru talman! har två viktiga internationella konferenser om situationen i ägt rum, i och . Dessa konferenser har ånyo bekräftat omvärldens långsiktiga stöd till landet, och det är viktigt. har tydligare förväntningar och krav formulerats på den afghanska sidan att leva upp till åtaganden och att uppvisa tydliga resultat. Att ställa krav på och utkräva ansvar hos den afghanska regeringen är fundamentalt. Om ett nationellt ägarskap saknas kan en reell och positiv förändring inte ta vid.Den afghanska regeringen och det internationella samfundet enades 2010 om att afghanerna vid utgången av 2014 ska ha övertagit ansvaret för landets säkerhet. Avsikten är att det internationella samfundets militära stöd gradvis ska ersättas av ett förstärkt civilt stöd. Överförandet av säkerhetsansvaret till afghanerna sker i flera faser. De provinser som har ansvarat för i norr har tillhört de första som överförts.En successiv förändring från stridande trupp till stödjande säkerhetsinsatser har genomförts. Den huvudsakliga uppgiften för det svenska styrkebidraget är att stödja och utbilda de afghanska säkerhetsstyrkorna. övergick den samlade svenska insatsen i norra till civil ledning. Vårt tidigare så kallade Provincial Reconstruction Team, PRT, har ersatts av en civilt ledd struktur som benämns Transition Support Team.Övergången till civil ledning har redan lett till goda resultat. En fokusering på respektive kärnuppgift har möjliggjorts där militären kan kraftsemla på att stödja de afghanska säkerhetsstyrkorna, som den civila personalen på ett tydligare sätt kan ägna sig åt dialog med afghanska aktörer för att stödja långsiktig utveckling. Detta är den mycket tydliga erfarenheten hos de svenskar, både civila och militära, som har återvänt från de fyra provinser där har haft ett särskilt ansvar, i norra . Det visar tydligt att ambitioner och beslut har varit riktiga. Det gemensamma målet för den samlade svenska insatsen har på så sätt kunnat uppfyllas på ett bättre sätt.Vi stärker nu detta arbete ytterligare fram , då den gemensamma insatsen i norra ska vara avslutad. Vi gör detta genom ökad nordisk och baltisk samverkan. Genom att samordna våra militära förband och utbildningsinsatser under gemensam ledning på samma plats möjliggörs bättre samlad effekt ända fram till sommaren 2014.Samma år inleds en ny fas när vår ISAF-insats avslutas som det civila biståndet fortsätter att öka men övergår i andra former. En ny strategi för vårt bistånd ska utarbetas . Den ska bygga på den grund vi tillsammans lade fast inför med ett långsiktigt stöd om ca i ett tioårsperspektiv.Regeringen tillsammans med Socialdemokraterna och står enade i dessa frågor. Alliansregeringen värdesätter det goda samarbetet. Ett brett politiskt samförstånd är viktigt för vår personal i fält, gör till en starkare aktör och förbättrar våra möjligheter att verka långsiktigt. Det ger oss trovärdighet gentemot afghanerna och inflytande internationellt. Det breda stödet i utskott och kammare har medfört en bredd i kunskap och engagemang som jag hävdar ökar kvaliteten i de insatser som vi nu genomför och planerar. Det ligger i intresse att upprätthålla detta samförstånd, och regeringen vill ta sin del av ansvaret för att det ska kunna fortsätta.I propositionen föreslås att medger att regeringen ställer en väpnad styrka om högst 785 personer till förfogande i ISAF till utgången av december månad 2013. Enligt förra årets beslut i om fortsatt svenskt deltagande i ISAF reduceras den svenska militära insatsen nu med ca 100 personer, för att uppgå till ca 400 personer på plats i vid utgången av 2012. sker en fortsatt anpassning av bidragets numerär och inriktning. ska vår militära insats ha minskat med ytterligare ca 100 personer, för att då uppgå till ca 300 personer på plats i . Därutöver tillkommer den svenska helikopterenheten samt personal till stöd för avveckling av baserna och hemtransport av utrustning och materiel.Under 2013 kommer en fördjupad militär samverkan att etableras mellan , , och . Det nordisk-lettiska samarbetet planeras fortgå . Inriktningen är att , om så efterfrågas, ska kunna bidra i form av en ren utbildningsinsats om högst 200 personer, inklusive instruktörer och de stöd- och skyddsfunktioner som utbildningsinsatsen behöver. Annan militär verksamhet kommer då att vara avslutad.Regeringen ser de stora behov som finns i . För att en långsiktig utveckling ska kunna ta vid krävs ekonomisk tillväxt, stärkt respekt för mänskliga rättigheter, en stärkt rättsstat och förbättrad säkerhet. Den höga arbetslösheten, den utbredda fattigdomen och rättslösheten med omfattande korruption utgör alltjämt stora problem som också bidrar till att underblåsa konflikten. Ett ökat bistånd från , där fokus ligger på att långsiktigt stärka den afghanska ekonomin, är därmed motiverat.Flickors och kvinnors situation är något som vi särskilt lägger tonvikt på i vårt samarbete med . har varit en av de starkaste rösterna för att värna kvinnors rättigheter och deras utsatta situation, och det kommer vi att fortsätta att vara. Utmaningarna på detta område är tyvärr alltjämt mycket stora.Fru talman! bistånd till ska ses , och med utgångspunkt från vår överenskommelse har regeringen fastställt volymerna till indikativt 8-8,. Den samarbetsstrategi som ska utformas för inriktas på vad som kallas Five E's for Afghan Development, vilket återspeglar de behov som vi tillsammans med Socialdemokraterna och har identifierat. De fem E:na står för: Employment, Education, Empowerment - inte minst för flickor och kvinnor - Enterprise och Economic Integration.Sverige meddelade detta långsiktiga stöd till under . Vårt finansiella åtagande ligger väl i linje med och det internationella samfundets överenskommelse om att stödja ett "omställningens decennium" med start . Den breda överenskommelse som finns har möjliggjort detta långsiktiga och för omvärlden rätt unika åtagande.Vårt stöd är dock förknippat med tydliga villkor. Tonvikten ligger på ömsesidiga åtaganden. l skapades förutsättningarna för detta långsiktiga engagemang, och utarbetas och genomförs handlingsplaner inom ramen för det som kallas Mutual Accountability Framework. Centrala frågor inkluderar bland annat kvinnors situation, mänskliga rättigheter, god samhällsstyrning och korruptionsbekämpning. Vi vill stödja det afghanska folket i att själva förbättra sin situation. Från afghansk sida handlar det parallellt om att ta sitt ansvar och leva upp till de åtaganden som har gjorts.Fru talman! Förutom det stöd som avhandlas i utskottsbetänkandet kommer vi alltjämt att ha ett omfattande humanitärt stöd till landet. I är läget alltjämt osäkert och behoven omfattande. tar med det beslut som ligger framför återigen sitt ansvar för att försöka påverka framtiden i positiv riktning. är och ska vara en trovärdig aktör i , inte minst för att landets barn, unga, kvinnor och män förtjänar det. Jag har en fråga till statsrådet om just biståndet. Det står i propositionen att ska gå via den afghanska regeringens system. Där finns ju stora problem med korruption. Biståndsprojekt bokförs inte rätt, så väldigt stora belopp försvinner. Är det verkligen försvarbart att låta Karzairegimen hantera våra biståndspengar? I enlighet med de överenskommelser som har gjorts ska mer av biståndet gå via de afghanska kanalerna för att just garantera afghanskt ägarskap och långsiktighet. Det handlar inte om att låta Karzai som person ta detta ansvar. Däremot är det väldigt viktigt att se till att vi både ställer tydliga krav på inte minst korruptionsbekämpning och transparens och bygger upp afghansk kapacitet att hantera medel, vare sig det är egna finansiella resurser eller bistånd . Vi har en stark och bra spelare i , som lyckas väldigt bra och där korruption är knappt mätbar. Det står i propositionen att man ska motverka korruption framgent. Men hur kan vi mäta att det sker? Finns det någon planering som visar att man kommer att lyckas förhindra att våra biståndspengar går till korruption? Jag tror att förmågan att mäta, rapportera, redovisa och tala om korruption bottnar i att vi har en tydlig uppfattning om och förståelse för att riskerna för korruption i detta land är mycket stora. Därför har vi på alla de sätt försökt stärka arbetet mot korruption i det afghanska biståndet. Det är förenat med mätmetoder och bristande statistik även från Sida, och mycket återstår att göra. Jag kan försäkra kammaren att vi gör vårt yttersta för att verkligen försöka göra allt vad som är möjligt för att se till att varenda biståndskrona når fram.Riskerna i detta land är dock stora. Just därför tror jag att det är så viktigt att vi nu ser till att skapa förutsättningar för att kunna återrapportera och kunna lära oss ännu mer om hur vi ska kunna få biståndet att nå fram.Varför är detta viktigt? Ja, korruption är att stjäla från den fattige. Korruption riskerar också att undergräva förtroendet för just rättsstatsbyggande och demokratisering. Därför är detta viktigt inte bara i sig, för att ta hand om de svenska skattebetalarnas pengar, utan också för att visa hur vi vill att samhällsutvecklingen i framöver ska se ut.Utmaningarna i detta är betydande. Men eftersom vi ser problemen försöker vi också göra allt vad vi kan tillsammans med andra för att råda bot på den sjuka som breder ut sig. Biståndsministern har lite grann profilerat sig som ett statsråd som gillar både resultat och kvinnors rättigheter. Då kan jag inte låta bli att ställa lite frågor om just den resultatundersökning som har gjorts av tre organisationer som sätter kvinnors rättigheter i centrum: Kvinna till Kvinna, 1325 och , som har låtit , som är tidigare svensk ambassadör för både och , se på de svenska insatserna när det gäller just kvinnors rättigheter i Afghanistan.Jag får erkänna att det i rapporten finns beröm på några punkter, till exempel om hur man utbildar de svenska soldaterna i FN-resolution . Där är ett föredöme.Men man påtalar också en ganska lång rad brister. Vi skulle kunna debattera det, men jag tycker att det viktigaste i rapporten egentligen är de rekommendationer som man kommer med. Jag skulle vilja veta hur biståndsministern och den svenska borgerliga regeringen ställer sig till de tydliga rekommendationer som kommer för att stärka engagemang när det gäller kvinnors rättigheter i Afghanistan.Man rekommenderar att tar fram en nationell handlingsplan för resolution som är specifikt framtagen och riktad till och de afghanska förhållandena. Man rekommenderar att UD tillsätter en specialrapportör som bara har till syfte att rapportera och följa arbetet med FN-resolution . Man rekommenderar att ska föregå med gott exempel. När skickar högnivådelegationer till är det viktigt att de delegationerna är jämställda, att det finns med både män och kvinnor, att de träffar den kvinnorörelse som finns i och att man alltid ser till att kvinnor finns med på mötena.Man efterfrågar också ett långsiktigt, förutsägbart stöd till den afghanska kvinnorörelsen, som självklart är helt central om vi ska lyckas bistå de afghanska kvinnorna i deras kamp. Man rekommenderar att det införs kärnstöd, som skulle kunna vara den svenska översättningen av core funding. Man pratar också om att det är viktigt att det finns ett långsiktigt arbete som inte bara fokuserar på kortsiktiga projekt.Hur ställer sig till dessa rekommendationer? Tack för frågan! Jag försökte just utreda om ledamoten var med i den riksdagsdelegation som alldeles besökte . Jag tror att män med starkt engagemang kan vara duktiga företrädare för att just hävda kvinnors rättigheter.Den dag då vi säger att vi har gjort tillräckligt för kvinnor i , den dagen ska vi verkligen fira tillsammans. Om det är något som jag tycker har förenat oss är det att vi ser de problem som har funnits klassiskt i detta samhälle och som också mycket tydligt kom till uttryck under talibanskt välde, där inte minst kvinnor och flickor är de som har betalat det allra högsta priset.Alla vi som är engagerade i att på bredden ska fortsätta engagera sig i långsiktigt gör det nog inte minst för att just de allra mest sårbara ska kunna ha en chans.Hur jobbar vi då? Jo, inte minst genom idén om våra fem E:n, där Empowerment är en av de viktiga delarna för att just visa hur vi vill att utvecklingen i biståndet ska se ut framöver, där vi särskilt lägger fokus på flickor och kvinnor utifrån ett samlat perspektiv. Det är ett sätt att ytterligare visa ambitionshöjningen på det här området.Men vi kan också titta i historiken, vilket rapporten också medger, kring just hur vi utbildar våra soldater, som nämnde, men också hur , inte minst genom och på många andra sätt, har varit en av de absolut tydligaste aktörerna för att bekämpa den omfattande mödradödligheten i landet.Jag tror att man ska se våra insatser samlat. Vi har inte minst det faktum att vi numera har en ambassad på plats i som gör att dialogen kan föras. Där var tillsammans med ett fåtal andra länder mycket tydligt på att resa den här frågan i samband med . Jag kan försäkra kammaren att vi gör allt vad vi kan på detta område. Men jag är inte förvånad över att en tydlig och duktig lobbygrupp säger att det finns ännu mer att göra. Ja, vi kommer att göra det. Men vi gör redan mycket. Låt mig vara tydlig: Det är självklart att även män kan vara feminister. Jag är själv stolt feminist. Men det är också självklart att om vi ska ändra strukturerna i måste vi som land föregå med gott exempel.Då kan vi inte ha högnivådelegationer från där den stora majoriteten är män eller består av bara män och där man träffar bara män i för att diskutera deras verklighet och deras perspektiv. Det är viktigt att vi har delegationer där det finns både män och kvinnor, där man träffas på specifika möten med det afghanska, civila samhället och de starka och modiga kvinnorörelser som finns.Jag tycker det var lite synd i biståndsministerns svar att hon inte på något sätt kommenterade någon av alla de rekommendationer som Kvinna till Kvinna, 1325 och trots allt har presenterat.Jag vill lyfta fram två som jag tycker det skulle vara synnerligen viktigt att få plats.Det handlar om att ta fram en nationell handlingsplan för resolution specifikt för , nu när vi säger att vi ska arbeta för långsiktigt. Resolution är en bra och viktig FN-resolution. Kvinnor och kön spelar roll i alla väpnade konflikter, men kön spelar också väldigt olika roll. En kvinna som lider i under det inbördeskrig som har varit där eller i påverkas av konflikter på ett annat sätt och i olika grad än man gör i . Vi måste se att också konflikter påverkar män och kvinnor på olika sätt i olika sammanhang. Här behövs det en nationell handlingsplan för just resolution specifikt för Afghanistan.Det andra är att jag tycker att det är viktigt, nu när vi säger att vi ska jobba långsiktigt i , att vi också har ett långsiktigt stöd till kvinnoorganisationerna på plats. Vi kan inte bara ha ett kortsiktigt stöd inriktat på projekt där man ska mäta resultat , utan vi behöver också ett långsiktigt stöd där vi är tydliga gentemot kvinnoorganisationerna: Vi står på er sida. Vi kommer att finansiera er verksamhet och kommer att finnas med . Tack för att den här sista replikväxlingen handlar om det jag tror är vad vi kommer att mätas utifrån , nämligen om kvinnorna fick det bättre eller inte. Att vi nu har en bred uppslutning kring en samlad svensk Afghanistanpolitik är mycket viktigt.Jag utesluter inte att vi gör nya svenska handlingsplaner. Men jag tror också att det är oerhört viktigt att se att tar sin del av ansvaret på plats i , att vi i ord och handling på plats ser till att använda det nätverk som finns upparbetat och som absolut ytterligare kan ökas. Jag vet också att våra hängivna diplomater och många andra, inte minst biståndsarbetare, har mycket fina kontaktnät och att vi är bra på att känna till de kvinnorörelser som finns och som verkar under rätt svåra omständigheter i och som just nu är rätt oroliga, med risken att det internationella samfundet drar sig tillbaka.Det är därför beslutet här i kammaren blir så viktigt. Det är därför jag är så glad att vi har haft en så engagerad debatt. Vi ska absolut, , se till att jobba med kvinnor, fred, säkerhet och resolution . Men det är inte bara där det sitter.Det är därför jag igen vill understryka att vi också måste stärka kvinnors förmåga att få en rättsstat som fungerar, att kvinnor har förmåga att få egen försörjning och möjligheter att utveckla sig själva. Det är därför ekonomi och utbildningsfrågor är viktiga, parallellt med resolution . Det var därför jag valde att inte svara på exakt den här rapporten utan valde att visa på helheten och komplexiteten i utmaningarna som det afghanska folket och inte minst kvinnorna står inför och där vi tillsammans bidrar.Jag är glad över att det här replikskiftet, det sista vi har i den här debatten den här gången, handlade just om kvinnor. Jag vill tacka samtliga ledamöter för en mycket givande debatt och kunniga insatser som visar på både bredden och engagemanget och framför allt för att vi slutade med kvinnorna. Låt oss nu tillsammans se till att vi gör ännu mer under de kommande åren.Resurserna från svensk sida finns. hoppas jag bara att förutsättningarna blir ännu bättre i , för det kan kvinnorna, barnen och även männen behöva. Och god jul! Jag vill börja med att yrka bifall till reservationer nr 2 och 4 i betänkandet.Mikael har redogjort för vårt ställningstagande gällande tillbakadragande av svensk väpnad styrka i . Jag tänkte gå närmare in på biståndsinsatser som det också läggs fokus på i regeringens proposition gällande fortsatt svenskt deltagande i Afghanistan.Som tidigare nämnts i debatten är ett av världens fattigaste länder med stora behov. Jag tror att en sak som förenar oss i debatten är synen på kvinnors och barns utsatta situation i . Spädbarns- och mödradödligheten är som sagt mycket hög. En stor del av befolkningen är analfabeter och många barn, i synnerhet flickor, saknar möjlighet att gå i skolan.Därför är det vår starka förhoppning att viktiga biståndsinsatser ska kunna göra ett fortsatt betydelsefullt arbete till nytta för befolkningen i landet. Till exempel har , som från många olika håll har hyllats här , verkat i landet och klarat av att genomföra insatser innan några västliga trupper fanns i landet.Däremot ser vi kritiskt på den utveckling som framgår av propositionen och betänkandet vad gäller att det svenska biståndet ska anpassas efter åtaganden i givarsamfundet och kanalisera av biståndet genom den afghanska regeringens system. Vi anser det vara väldigt motsägelsefullt att ska sträva efter att kanalisera en så stor del av biståndet till via afghanska myndigheter, när det framgår av propositionen och betänkandet att väldigt få framsteg har åstadkommits vad gäller den afghanska myndighetens kapacitet att hantera ökade resursflöden.Fru talman! I betänkandet beskrivs även att korruptionen i är ett problem. Ja, jag skulle nog vilja uttrycka det kraftigare än så. Korruptionen i är mycket omfattande. I Transparency Index, som rankar länder efter problem med korruption, hamnar på delad sista plats.I betänkandet framgår också att det saknas reella förbättringar vad gäller samhällsstyrning och att leva upp till sina åtaganden vad gäller demokratisk legitimitet och att bekämpa korruption. Här anser vi det vara kontraproduktivt att fortsätta ge stora biståndsmedel, trots avsaknad av eget ansvarstagande, och att den borde tillämpa en skarpare konditionalitet i förhållande till afghanska myndigheter.Att det finns en vilja att genom biståndet bekämpa korruption och att i ett replikskifte nu också nämnde att man i högre grad vill utvärdera om pengarna i den här delen av biståndet verkligen når fram och gör nytta är positivt. Men anser vi att om man fortsätter att ge höga summor bistånd, trots brist på eget ansvarstagande i detta avseende, blir incitamenten till förbättring ganska små. Vi ifrågasätter inte behovet av biståndsinsatser i , men vi vill se en annan inriktning och ett bistånd som når fram till de fattigaste och mest utsatta i landet.Afghanistan är, som sagts i debatten, numera största biståndsland. ska bidra med runt , så det är inte små pengar vi talar om. Det ligger ett stort ansvar gentemot både de hjälpbehövande i och våra svenska skattebetalare att våra biståndsmedel kan nås dit där de behövs som mest. Det tror vi inte uppnås genom att kanalisera en så stor del av biståndet via den afghanska regeringen. Givetvis kan vi se det enorma behovet av en demokratisk och fungerande statsapparat. Frågan är dock hur vi når dit. Det afghanska nomad- och klansamhället är väldigt komplext, och vi menar att en hållbar förändring i första hand behöver komma inifrån och underifrån med bland annat utbildningsinsatser.Fru talman! Kvinnor och barn hör som sagt till de mest utsatta grupperna i landet. Insatser inriktade på hälsa, skydd och utbildning för kvinnor och barn anser vi därför vara av vikt. Vi menar att regeringen i stället för att sträva efter att kanalisera en så stor del av biståndet via afghanska myndigheter bör prioritera humanitärt bistånd samt insatser via organisationer i det civila samhället som , givetvis under förutsättning att säkerhetsläget tillåter det.