bet · GZ01KU5 · 2012-01-10 00:00:00 — Om minst fem utskottsledamöter anser att ett utkast strider mot subsidiaritetsprincipen har de rätt att lämna förslag till ett motiverat yttrande i ett s.k. prövningsutlåtande som överlämnas av det prövande utskottet till kammaren. Enligt uppgifter sammanställda av kammarkansliet lämnade utskotten under /07 10 granskningsutlåtanden. Av dessa 10 debatterades 7 i kammaren och 3 resulterade i en votering. Europeiska kommissionen besvarade 9 av samtliga utlåtanden från /07. Under /08 lämnade utskotten 17 granskningsutlåtanden. Av dessa 17 debatterades 8 i kammaren och 2 resulterade i votering. Kommissionen besvarade samtliga utlåtanden från /08. Under /09 lämnade utskotten 18 granskningsutlåtanden. Av dessa 18 debatterades 9 i kammaren och 6 resulterade i votering. Kommissionen har besvarat 15 av samtliga utlåtanden från /09. Under /10 lämnade utskotten 17 granskningsutlåtanden. Av dessa 17 debatterades 7 i kammaren och 6 resulterade i votering. Kommissionen hade fram tills besvarat 16 av dessa 17 utlåtanden. Under /11 lämnade utskotten 26 granskningsutlåtanden. Av dessa 26 debatterades 19 i kammaren och 9 resulterade i votering. Kommissionen hade fram till svarat på 17 av dessa 26 utlåtanden. under /12 har utskotten lämnat 11 granskningsutlåtanden. Av dessa 11 har 5 blivit föremål för debatt i kammaren och 4 har resulterat i votering. Kommissionen hade fram till inte svarat på något av dessa utlåtanden. Enligt uppgifter sammanställda av kammarkansliet har kammaren under /11 behandlat 5 prövningsutlåtanden i enlighet med 10 kap. 6 § riksdagsordningen. Av dessa debatterades 3 utlåtanden i kammaren. beslutade i samtliga 5 fall att lämna motiverade yttranden till , rådets och kommissionens ordförande. Kommissionen besvarade samtliga motiverade yttranden antagna under /11. har kammaren under /12 behandlat 8 prövningsutlåtanden. Av dessa har 6 debatterats i kammaren och 5 resulterade i votering. beslutade i 7 av dessa 8 fall att lämna motiverade yttranden till , rådets och kommissionens ordförande. Kommissionen har inte besvarat något av motiverade yttranden antagna under /12. Sammanlagt har sålunda lämnat 12 motiverade yttranden sedan Lissabonfördraget trädde i kraft. granskning och prövning i vissa frågor Nedan beskrivs gransknings- och prövningsutlåtanden med anledning av de dokument från kommissionen som tas upp särskilt i den granskade rapporten. Förslaget till direktivet (KOM(2010) 368) antogs av kommissionen och hänvisades av kammaren till finansutskottet . beslutade utskottets presidium4[ Utskottet beslutade att delegera rätten att besluta att inhämta regeringens synpunkter i subsidiaritetsärenden till presidiet (se § 3 i finansutskottets prot. 2009/10:45 från ).] att begära in regeringens bedömning av subsidiaritetsprincipens tillämpning i det aktuella utkastet. Av en promemoria från , daterad , framgick att regeringen instämde i kommissionens bedömning att insättarskyddet bör regleras på unionsnivå och att utkastet till lagstiftningsakt var förenligt med subsidiaritetsprincipen. En ökad harmonisering av bestämmelserna, inte minst vad gäller finansieringen, var enligt regeringen nödvändig för att uppnå direktivets syfte att bevara insättarnas rättigheter (konsumentaspekten) och främja den finansiella stabiliteten. bedömde att förslaget stred mot subsidiaritetsprincipen och föreslog i ett prövningsutlåtande (utl. 2009/10:FiU42) att skulle lämna ett motiverat yttrande till , rådets och kommissionens ordförande. Utskottets invändning gällde den del av kommissionens förslag som handlar om att införa en skyldighet för medlemsländernas garantisystem att låna ut medel till andra medlemsstaters garantisystem som själva inte klarar sina åtaganden. Att i införa bestämmelser om en obligatorisk kreditmekanism mellan nationella system, som en sista utväg för att klara av tillfälliga finansieringsbehov, var enligt finansutskottets uppfattning inte förenligt med subsidiaritetsprincipen. Övriga delar av förslaget ansåg utskottet inte stred mot subsidiaritetsprincipen. biföll utskottets förslag och lämnade ett motiverat yttrande (rskr. 2010/11:1). (KOM(2009) 622) antogs av kommissionen och hänvisades av kammaren till . justerade sitt granskningsutlåtande (utl. 2009/10:KU32) . I sitt utlåtande välkomnade utskottet kommissionens grönbok och betonade vikten av att kommande förslag till bestämmelser om de förfaranden och villkor som krävs för ett framläggande av ett medborgarinitiativ borde utformas så pragmatiskt som möjligt och att omfattande administrativa förfaranden på nationell nivå borde undvikas. Utskottet framhöll även betydelsen av att regelverket utformas så att det i möjligaste mån, och utan att inverka menligt på rättssäkerheten, undviker formella krav som försvårar för medborgare att få till stånd initiativ. Vidare ansåg utskottet att regleringen bör möjliggöra elektronisk insamling av underskrifter. Utskottet lämnade även svar på grönbokens frågor. Bland annat delade utskottet kommissionens bedömning att en gräns på en tredjedel, dvs. nio, av medlemsstaterna för minsta antalet medlemsstater som de medborgare som lägger fram ett initiativ måste komma ifrån skulle ge den rätta balansen mellan kraven på att initiativet ska vara representativt och lätt att använda. Vidare påpekade utskottet mot bakgrund av att den fördragsfästa initiativrätten ger en miljon unionsmedborgare samma rätt att uppmana kommissionen att lägga fram lagstiftningsförslag som rådet och haft (jfr artiklarna 241 samt 225 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt) att de åtgärder som skulle kunna beslutas inte behövde begränsa sig till meddelanden om genomförande av undersökningar och konsekvensanalyser utan även borde kunna innefatta beslut om grön- och vitböcker samt i vissa fall, och i den mån initiativets utformning och detaljeringsgrad tillåter det, utkast till lagstiftningsakter. lade utlåtandet till handlingarna . om pensionssystem i EU (KOM(2010) 365) antogs av kommissionen och hänvisades av kammaren till socialförsäkringsutskottet . justerade sitt granskningsutlåtande (utl. 2010/11:SfU5) . Av utlåtandet framgår att utskottet delade kommissionens uppfattning att utvecklingen med bl.a. en åldrande befolkning och tidiga pensionsavgångar är ohållbar och att medlemsstaterna måste göra mer för att åstadkomma effektivare och tryggare pensionssystem. Utskottet ansåg emellertid att det helt och hållet är respektive medlemsstats ansvar att utforma och bestämma innehållet i det egna pensionssystemet och att den öppna samordningsmetoden är ett både lämpligt och fullt tillräckligt instrument för att stödja medlemsstaterna i deras arbete med att reformera sina pensionssystem. Enligt utskottet var det dock angeläget att EU via kunskaps- och erfarenhetsutbyte inom denna ram arbetar aktivt för att stödja medlemsstaternas insatser för att få långsiktigt hållbara pensionssystem som, vilket är minst lika viktigt, är tillräckliga. I utlåtandet finns ett särskilt yttrande (V). lade utlåtandet till handlingarna . Kommissionens meddelande och arbetsdokument om 2020 Arbetsdokumentet (KOM(2009) 647) antogs av kommissionen och hänvisades av kammaren till finansutskottet . Meddelandet (KOM(2010) 2020) antogs av kommissionen och hänvisades av kammaren till finansutskottet . justerade finansutskottet sitt granskningsutlåtande (utl. 2009/10:FiU29) i vilket meddelandet och arbetsdokumentet granskas. Av utlåtandet framgår att finansutskottet bl.a. framhöll att en framtidsstrategi bör ha ett mer övergripande fokus och vara inriktad på den långsiktiga strukturella tillväxten. Strategin bör vara inriktad på att öka konkurrenskraften för de europeiska ekonomierna och därmed öka långsiktiga sysselsättning. En helt avgörande fråga för om välfärden ska kunna upprätthållas i EU-länderna var enligt finansutskottet hur företagandet utvecklas. Villkoren för att starta företag måste vara så enkla som möjligt. Dessutom framgår bl.a. följande av utlåtandets sammanfattning (s. 1): När det gäller smart tillväxt understryker utskottet betydelsen av forskning för den långsiktiga ekonomiska utvecklingen. Beträffande hållbar tillväxt erinrar utskottet om vikten av ekonomiska styrmedel i miljöpolitiken. Utskottet vill vidare, när det gäller tillväxt för alla, särskilt framhålla att driver frågan om kvinnors deltagande på arbetsmarknaden. Även om har fått gehör i och med att jämställdhetsfrågorna berörs i kommissionens meddelande, återfinns inte den konkreta målformuleringen om att ökad sysselsättning uttryckligen ska gälla både kvinnor och män. påpekar att frågan om kvinnors ökade inträde på arbetsmarknaden i så hög grad kommer att behöva stå i fokus i det fortsatta arbetet att ett styrande mål för kvinnors sysselsättningsgrad är mycket önskvärt. För att på ett framgångsrikt sätt uppfylla sysselsättningsmålet lär det krävas att kvinnor och andra grupper som i alltför hög grad står utanför arbetsmarknaden kan ges incitament och verktyg att ta sig in. Enligt finansutskottets mening bör alltså detta förhållande avspeglas i EU 2020-strategins övergripande mål, liksom i kommande integrerade riktlinjer och sysselsättningsriktlinjer. tar också upp frågor om EU:s budget, offentliga finanser och styrningsformer. Utskottet framhåller att restriktivitet ska prägla budgetpolitiken i EU. ansåg även att det behövs genomgripande omprioriteringar av EU-budgetens utgifter och att förändringarna ska göras utan att budgetens samlade utgifter ökar. Följande principer och utgångspunkter skulle enligt utskottet vara styrande för budgeten: subsidiaritet, europeiskt mervärde, proportionalitet, sund ekonomisk förvaltning och restriktivitet. Fem andra utskott (civil-, socialförsäkrings-, trafik-, närings- och arbetsmarknadsutskotten) yttrade sig till finansutskottet inom ramen för ärendet. I utlåtandet finns fyra reservationer (S, V, MP). lade utlåtandet till handlingarna . Kommissionens meddelande om kontroll av Europols verksamhet Meddelandet (KOM(2010) 776) antogs av kommissionen och hänvisades av kammaren till justitieutskottet . Utskottet justerade sitt granskningsutlåtande (utl. 2010/11:JuU21) . Av utlåtandet framgår att justitieutskottet framhöll betydelsen av en parlamentarisk kontroll av såväl Europol som Eurojust där balansen mellan åtgärder för att skydda medborgarna och åtgärder till skydd för den enskildes integritet upprätthålls. Utskottet ansåg att kommissionen borde utarbeta en gemensam tidsplan och ett gemensamt förfarande för den parlamentariska kontrollen av Europol och Eurojust. ansåg även att det var glädjande att kommissionen delade de nationella parlamentens övertygelse om vikten av att de tidigt involveras i processen med att diskutera olika samarbetsformer för den parlamentariska kontrollen. När det gäller formerna för denna kontroll ansåg utskottet att den bör vara enkel, snabb och konkret och att det inte bör inrättas några nya myndigheter för detta ändamål. Vidare uttalade utskottet att kontrollen i huvudsak bör vara inriktad på att följa upp resultat och strategier, snarare än att vara inriktad på enskilda beslut. Det var därför enligt justitieutskottet nödvändigt att företrädare för samtliga nationella parlaments sakutskott med ansvar för polisiära frågor, liksom företrädare för motsvarande utskott i , deltar på samma villkor i den parlamentariska kontrollen. Dessutom framhöll justitieutskottet vikten av att fortsätta arbetet med att ta fram en förordning enligt artikel 88 i EUF-fördraget. I utlåtandet finns en motivreservation (SD). lade utlåtandet till handlingarna . behandlade i ett granskningsutlåtande (utl. 2008/09:KU3) kommissionens rapport om förbindelserna mellan Europeiska kommissionen och de nationella parlamenten, KOM(2008) 237. Med utgångspunkt i de konstitutionella förhållanden som gäller i uttalade utskottet följande (s. 11). Regeringen har huvudansvaret för uppgiften att företräda riket utåt. Regeringsformen saknar uttrycklig reglering avseende möjligheter att kommunicera direkt med mellanfolkliga organisationer. Av vad som gäller i fråga om de beslut fattar om utskottens utlåtanden över EU-dokument följer att dessa får betraktas som preliminära synpunkter av konstitutionellt oförbindande karaktär. Utskottet understryker att behandling av ett utskotts utlåtande avslutas med att kammaren lägger utlåtandet till handlingarna. Utskottet påminner om att meningsyttringar i ett utlåtande dock kan ses som uttryck för rådande åsiktsförhållanden i . Utskottsutlåtanden och kammarbeslut kan därmed erbjuda en möjlighet för regeringen att stämma av om ståndpunkter som den har för avsikt att inta i EU-samarbetet är förankrade i . I den bemärkelsen kan riksdagsbesluten således få betydelse i den på parlamentariska principer grundade relationen mellan regering och riksdag. Ett kammarbeslut i anslutning till behandlingen av ett utlåtande binder inte i någon rättslig mening regeringen eller eller något av organ. Således står det fritt för regeringen att t.ex. vid ett rådsmöte, under parlamentariskt ansvar, företräda en ståndpunkt som står i strid med vad kammaren har uttalat vid behandlingen av ett utlåtande. Inte heller utskott eller gör sig skyldiga till någon överträdelse genom att vid samråd med regeringen medge en avvikelse från den av uttalade ståndpunkten. Utskottet noterar att utlåtandena är offentliga och görs tillgängliga inom ramen för det interparlamentariska samarbetet och den s.k. IPEX-databasen för utbyte av information om hanteringen av EU:s dokument i nationella parlament och i . Utskottet noterar även att riksdagsförvaltningen sänder utlåtandena för kännedom till kommissionens generalsekretariat. Efter vad som har anförts konstaterar utskottet att kommissionens beslut att översända nya lagförslag och samrådsdokument direkt till de nationella parlamenten kan bidra till en fördjupad debatt om unionssamarbetet inom medlemsstaterna. biföll utskottets förslag och lade utlåtandet till handlingarna. skickade kommissionen sitt svar (SR/is D(2009)239) på utlåtande /09:KU3. Av svaret framgår bl.a. att kommissionen till fullo respekterar konstitutionella system och alldeles särskilt principen att det är den som har huvudansvaret och företräder riket utåt. behandlade i ett granskningsutlåtande (utl. 2010/11:KU12) kommissionens rapport om förbindelserna mellan Europeiska kommissionen och de nationella parlamenten, KOM(2010) 291. Utskottet uttalade då bl.a. följande (s. 12). Utskottet noterar kommissionens iakttagelse i rapporten att det mycket aktiva svenska parlamentet fortsätter att delta i den politiska dialogen med kommissionen endast när det gäller handlingar som inte har lagstiftningskaraktär, i enlighet med sina interna rutiner. Mot bakgrund av detta önskar utskottet påminna om att det är regeringen som har huvudansvaret för uppgiften att företräda riket utåt. Utskottet anser alltjämt att kommissionens beslut att, inom ramen för det s.k. Barrosoinitiativet, översända nya lagförslag och samrådsdokument direkt till de nationella parlamenten kan bidra till en fördjupad debatt om unionssamarbetet inom medlemsstaterna. Med utgångspunkt i de nu rådande svenska konstitutionella förhållandena önskar utskottet dock förtydliga att den politiska dialogen mellan kommissionen och sker genom regeringen som är ansvarig inför . Detta gäller såväl substansen i kommissionens utkast till lagstiftningsakter som andra dokument. Vad gäller subsidiaritetskontrollmekanismen konstaterar utskottet att gällande fördrag tilldelar de nationella parlamenten särskilda befogenheter. Det är inom ramen för dessa befogenheter som ges möjlighet att på det sätt som föreskrivs i riksdagsordningen kommunicera direkt med bl.a. kommissionen vad gäller tillämpningen av subsidiaritetsprincipen. biföll utskottets förslag och lade utlåtandet till handlingarna. skickade kommissionen sitt svar (C(2011)860) på utlåtande /11:KU12. I svaret anges bl.a. att kommissionen erkänner till fullo att det under rådande konstitutionella förhållanden är regeringen som för all politisk dialog mellan kommissionen och , och att regeringen är ansvarig inför . I svarsbrevet förtydligas att termen politisk dialog enligt kommissionens egen definition härrör från det s.k. Barrosoinitiativet. Denna dialog avser förhållandet mellan kommissionen och de nationella parlamenten och ska enligt kommissionen ses som skilt från, men ändock kompletterande, förbindelserna mellan kommissionen och medlemsstaternas regeringar. behandlade i ett granskningsutlåtande (utl. 2010/11:KU26) kommissionens rapport om subsidiaritet och proportionalitet, KOM(2010) 547. Inledningsvis pekade på de iakttagelser och erfarenheter som gjordes inom ramen för utskottets uppföljning av prövning av subsidiaritetsprincipens tillämpning. Oaktat att uppföljningen gällde perioden och att rapporten som behandlades berörde 2009 ansåg utskottet att vissa principiella frågeställningar redan då borde beröras till gagn för en bättre tillämpning av subsidiaritetsprincipen. För det första påminde utskottet om att kommissionens och andra förslagsställares skyldigheter att motivera förslag i förhållande till subsidiaritetsprincipen regleras i fördragsfästa protokoll. I sammanhanget noterade utskottet att konsekvensbedömningsnämnden i sin då senaste rapport tydligt angett att den strävar efter att säkerställa att kommissionens generaldirektorat formulerar väl underbyggda argument för EU-åtgärder som är lämpliga för granskning av de nationella parlamenten. För det andra bedömde utskottet att det är av vikt att en tydlighet och förutsägbarhet skapas när det gäller vilka förslag till unionsåtgärder som uppfyller kriterierna för en subsidiaritetsprövning i enlighet med subsidiaritetsprotokollet. Utskottets bedömning i denna del gjordes mot bakgrund av att utskottet inom ramen för sin första uppföljning av subsidiaritetsprincipens tillämpning (bet. 2010/11:KU18 s. 28 f.) observerade vissa brister i subsidiaritetsmotiveringen i ett särskilt fall och att kammarkansliet hade gjort ytterligare liknande iakttagelser (se utl. 2010/11:KU26 s. 1819). Utskottet förutsatte att kommissionen kommer att förbättra sina administrativa rutiner i syfte att lösa dessa oklarheter. För det tredje påpekade utskottet i sin uppföljning att det inte såg några konstitutionella hinder mot att utskott tar direktkontakt med kommissionen om den senare inte uppfyllt subsidiaritetsprotokollets krav på att motivera ett förslag i förhållande till subsidiaritets- och proportionalitetsprinciperna. ansåg alltjämt att inhämtande av upplysningar från kommissionen kunde inverka menligt på tidsfristen , vilket enligt utskottet talade för att ett sådant inhämtande i realiteten kommer att vara praktiskt svårgenomförbart och därmed endast bör användas i undantagsfall. Att ett dylikt inhämtande endast torde förekomma i undantagsfall följde enligt utskottet inte minst av att behovet av ett inhämtande uppstår först när kommissionen försummat sin skyldighet att utforma fördragskonforma förslag till EU-åtgärder, dvs. med noggranna subsidiaritetsmotiveringar. Därutöver framhöll utskottet vikten av att subsidiaritetsprincipen följs i samtliga skeden av unionslagstiftningens beslutsfattande process. Utskottet noterade att det interinstitutionella avtalet föreskriver att varje ändring av ett kommissionsförslag som antingen eller rådet gjort om den innebär ett mera omfattande eller intensivt ingripande av gemenskapen ska åtföljas av en motivering enligt subsidiaritetsprincipen. Mot bakgrund av detta betonade utskottet betydelsen av att regeringen i sitt agerande inom ministerrådet verkar för att rådet följer avtalet och motiverar ändringar i kommissionsförslag med hänsyn till subsidiaritetsprincipen. I sammanhanget framhöll även den möjlighet som riksdagsutskotten och har att i överläggningar och samråd med regeringen uppmärksamma frågor om subsidiaritetsmotiveringar i rådets ändringar av kommissionsförslag. skickade kommissionen sitt svar (K(2011) 7693) på utlåtande /11:KU26. I svaret skriver kommissionen bl.a. att den tar mycket allvarligt på sin skyldighet enligt artikel 5 i subsidiaritetsprotokollet att lagstiftningsförslag ska åtföljas av en tillräckligt uttömmande motivering med avseende på subsidiaritetsprincipen. Av svaret framgår att de subsidiaritetsmotiveringar som varit ofullständiga eller saknats har enligt kommissionen oftast rört smärre ändringar av befintlig lagstiftning. Vad gäller subsidiaritetskontrollmekanismens tillämpningsområde anges i svaret att reglerna för detta är tydliga. Kommissionen anger i sitt svar att kriterierna för mekanismens tillämpning omfattar alla utkast till lagstiftningsakter som antas genom ett lagstiftningsförfarande, såvida de inte omfattas av unionens exklusiva befogenheter vilka fastställs i artikel 3 i EUF-fördraget. I kommissionens svar anförs även att det utöver vad som anges i artikel 3 i EUF-fördraget finns ett antal mycket begränsade institutions- eller budgetrelaterade rättsakter som på grund av sin karaktär kan sägas höra till de exklusiva befogenheterna då det bara är kommissionen som kan, och ibland måste, lagstifta om dem. Som exempel nämns förslag om medborgarinitiativet, kommissionens genomförandebefogenheter, den fleråriga budgetramen och systemet för unionens egna medel. Slutligen uppmuntrade kommissionen att även fortsättningsvis dela med sig av resultatet av sin årliga uppföljning av subsidiaritetsprincipens tillämpning eftersom detta ger ett värdefullt bidrag till kommissionens arbete i fråga om subsidiaritet och proportionalitet. uppföljning av subsidiaritetsprincipens tillämpning andra årliga uppföljning av subsidiaritetsprincipens tillämpning (bet. 2011/12:KU4) genomfördes och fullföljdes . Uppföljningen avser perioden den 1 juli31 och de 49 förslag till lagstiftningsakter som föreslagits . Inom ramen för beredningen av uppföljningen gav övriga riksdagsutskott tillfälle att ge de eventuella kommentarer som respektive utskott ansåg sig ha till vissa iakttagelser i en promemoria som har upprättat. Utskottet beslutade även att bereda övriga utskott tillfälle att svara på bl.a. frågan om, i de fall där kommissionens motiveringar avseende subsidiaritetsprincipen saknas, några åtgärder vidtagits för att få klarhet i varför motivering saknas eller för att i efterhand få en motivering av förslagets förenlighet med subsidiaritetsprincipen. Genomgången av motiveringarna av subsidiaritetsprincipen i de 49 aktuella subsidiaritetsprövningsärendena visar att motiveringar saknas eller är bristfälliga i en tredjedel av ärendena (dvs. i 16 fall eller ).5[ Vid förra uppföljning saknades eller brast kommissionens subsidiaritetsmotivering i 8 av de då 22 granskade fallen, dvs. (se bet. 2010/11:KU18 s. 2528).] Allra flest ärenden där motiveringar saknas har miljö- och jordbruksutskottet haft. Av detta utskotts 15 ärenden saknas eller brister motiveringarna i 11 ärenden. Av finansutskottets 11 ärenden saknas motiveringar i 2 ärenden. Av justitieutskottets 5 ärenden saknas motivering i 1 ärende. Av trafikutskottets 10 ärenden saknas motivering i 1 ärende. Av socialförsäkringsutskottets 4 ärenden saknas motivering i 1 ärende. I övriga 33 fall finns motiveringar, dock inte alltid så utförliga. I sina yttranden har bl.a. finans-, socialförsäkrings-, trafik- samt miljö- och jordbruksutskotten kommenterat bristerna i kommissionens subsidiaritetsmotiveringar. anser att det är av värde att kommissionen i sina förslag lämnar en mer utförlig redogörelse för hur kommissionen resonerat för att komma fram till att förslagen är förenliga med subsidiaritetsprincipen. Detsamma gäller enligt finansutskottet förslagens förenlighet med proportionalitetsprincipen. Av socialförsäkringsutskottets yttrande framgår i fråga om förslaget till ändring av Eurodacförordningen att kommissionen hade föreslagit en omarbetning av förordningen. Vidare framgår av utskottets yttrande att kommissionen antog ett ändrat förslag till omarbetningen och ett nytt ändrat förslag till omarbetningen, KOM(2010) 555.