bet · GZ01TU13 · 2012-05-21 00:00:00 — avslår motionsförslag om ändringar i den nationella planen för transportsystemet 20102021. Utskottet förutsätter att regeringen kommer att visa tillbörlig hänsyn till de framförda önskemålen i samband med den infrastrukturproposition som regeringen avser att lämna till . Jämför reservation 15 (MP, V). I kommittémotion 2010/11:T18 av m.fl. (MP) påtalas att de rapporter som tagit fram om kostnadsfördyring av infrastrukturprojekt sätter hela den antagna nationella transportplanen i fokus. Motionärerna pekar på att om den nationella planen baseras på stora underskattningar av verkliga kostnader kommer pengarna inte att räcka till för åtgärderna i planen. De anför därför i yrkande 2 att det behövs en fördjupad analys av möjliga kostnadsökningar i den aktuella transportplanen. Motionärerna anger vidare i yrkande 3 att samtliga större järnvägs- och vägprojekt som ingår i den nationella planen bör uppdateras utifrån eventuella kostnadsökningar och att därefter bör revidera transportplanen. Motionärerna anger också i yrkande 4 att i detta sammanhang bör omprioritera projekten i planen utifrån ett trafikslagsövergripande perspektiv så att de bidrar till att uppfylla de transportpolitiska målen och de nationella miljökvalitetsmålen. Motionärerna anför att om de spårinvesteringar som regeringen beslutat om kan komma att omöjliggöras av kostnadsfördyringar måste ännu mer resurser föras över från väginvesteringar eller ytterligare budgetutrymme skapas . I partimotion 2011/12:Fi241 yrkande 17 av m.fl. (MP) efterfrågas att regeringen ska återkomma till med förslag om satsningar på utbyggnad av järnväg. Motionärerna framhåller målsättning att fördubbla andelen resande med kollektivtrafik och att öka andelen godstransporter på järnväg väsentligt. För att klara detta anförs att satsningarna på järnvägsunderhållet måste öka kraftigt för att avhjälpa de akuta problemen och skapa bättre förutsättningar för en robust tågtrafik. Motionärerna pekar också på behovet av att göra stora investeringar i ny kapacitet, både i form av ökad kapacitet på befintliga banor och satsningar på nya sträckningar och höghastighetsbanor. m.fl. (S) lyfter i motion 2011/12:T250 fram EU:s arbete med de transeuropeiska näten (TEN) och framhåller att medlemsstaterna inom ramen för detta kan få bidrag för prioriterade projekt av de stödberättigade kostnaderna. Motionärerna anför därför i yrkande 2 betydelsen av att nationellt prioritera projekt som gör det möjligt att uppnå TEN-status. (S) framhåller i motion 2011/12:T414 vikten av att peka ut strategiska hamnar i enlighet med (2007:58). Motionären betonar att det för att lyckas åstadkomma ett väl fungerande och miljövänligt transportsystem krävs en sammanhållen politik där hamnar har en nyckelposition. Enligt motionären bör det därför pekas ut ett antal särskilt strategiska hamnar för vilka planeringen av infrastruktursatsningar inom sjöfarten bör samordnas med den som finns för vägar och järnvägar. I sammanhanget lyfter motionären särskilt fram hamn. (C) understryker i motion 2011/12:T473 de enskilda vägarnas betydelse i vägsystemet. Motionären framhåller att enskilda vägar står för en stor transportförsörjning för både enskilda och näringslivet och anser att området måste prioriteras ännu högre . Motionären vill därför se över hur ett ökat stöd till enskilda vägar kan åstadkommas. Utskottet behandlar i detta avsnitt ett antal motionsyrkanden med önskemål om ändringar i den gällande nationella planen för transportsystemet 20102021 som regeringen fastställde (dnr N2009/6374/TE m.fl.). Utskottet vill med anledning av detta inledningsvis framhålla att regeringen har aviserat sin avsikt att återkomma med förslag till ett nytt infrastrukturbeslut som syftar till att säkerställa de framtida behoven av åtgärder inom transportsystemet. Utskottet är positivt till detta initiativ och noterar med tillfredsställelse att regeringen har meddelat att en viktig förutsättning i detta arbete kommer att vara att skapa kapacitet och robusthet i transportsystemet. Utgångspunkter för denna planeringsprocess är den nationella planen för transportsystem 20102021 (skr. 2009/10:197), propositionen om ett nytt planeringssystem (prop. 2011/12:118) och kapacitetsutredning. I det följande behandlar utskottet närmare de framlagda motionsförslagen. Kostnadskontroll i den aktuella transportplanen I kommittémotion 2010/11:T18 (MP) framförs önskemål om att se över den nationella transportplanen mot bakgrund av kritik i sin granskning av kostnadskontrollen i stora järnvägsinvesteringar (RiR 2011:6). Det kan med anledning av detta påminnas om att utskottet behandlat och välkomnat granskning tidigare under (bet. 2011/12:TU1). Utskottet påminde om att granskningen hade utgått ifrån projekt som slutfördes och att den följaktligen inriktats på principerna för den ekonomiska redovisning som gällde då. Utskottet framhöll mot den bakgrunden att ett flertal åtgärder hade vidtagits inom såväl som , numera , för att förbättra uppföljningen och kostnadskontrollen. Vidare kan påminnas om att utskottet i sitt betänkande om kostnadskontroll i stora väginvesteringar (bet. 2010/11:TU14) hanterade likartade motionsyrkanden om behovet av att se över den nationella planen mot bakgrund av kritik som framförts av om bristande kostnadskontroll. Utskottet lyfte då fram bl.a. följande: I Förslag till Nationell plan för transportsystemet 20102021, som trafikverken överlämnade till regeringen (publikation 2009:97), redovisades att successiv kalkylering hade använts för alla investeringsobjekt i den nationella planen. Det betonades här att ett betydande kvalitetssäkringsarbete pågått såväl internt med trafikverkens egen personal som med externa granskare; bl.a. uppgavs det att ett konsultföretag hade anlitats för att granska tillämpningen av metoden med successiv kalkylering och att Kungl. Tekniska högskolan hade anlitats för att säkra kvaliteten och jämförbarheten i de samhällsekonomiska kalkylerna. Det förtydligades vidare att kalkylerna successivt skulle komma att förfinas och revideras så att det fanns full kontroll på osäkerheternas storlek även under genomförandet av planen. I regeringens fastställelsebeslut av den nationella planen framhölls att efterkalkyler av de större investeringsobjektens samhällsekonomiska lönsamhet, där både verkliga byggkostnader och nyttoförändringar till följd av verklig trafikutveckling redovisas, även fortsättningsvis skulle redovisas . Vidare angavs att i samband med årsredovisningen skulle redogöra för marknads- och indexutveckling, större avvikelser, bedömning av risker samt framdriften av de större investeringsobjekten. Utskottet har sedermera kunnat konstatera (se bet. 2011/12:TU1) att resultatredovisningen för väg- och järnvägssatsningarna har utvecklats i budgetpropositionen jämfört med föregående år, t.ex. genom att regeringen lämnade en redovisning av investeringsobjektens kalkylerade samhällsnytta i form av en s.k. nettonuvärdeskvot, såväl beräknad som uppföljd, där verkliga byggkostnader och nyttoförändringar till följd av verklig trafikutveckling beaktats. Utskottet vill vidare framhålla att genom den nya process för den ekonomiska planeringen som aviseras i proposition 2011/12:118, varvid den gällande ordningen med långsiktiga åtgärdsplaner kompletteras med årliga beslut om vilka åtgärder i nationell plan som får byggstarta de närmast följande tre åren (år 13) liksom beslut om vilka åtgärder som bör förberedas för byggstart de därpå följande tre åren (år 46), skapas en möjlighet att ändra i planbeslutet när ny information kommer fram om t.ex. fördyringar, eller när projekt blir fördröjda. Det nya systemet innebär enligt regeringen goda möjligheter att komma till rätta med det problem som lyfter fram om att det med dagens ordning förekommer ett s.k. nålsöga, vilket innebär att berörda aktörer, med vissheten om att det kommer att krävas väldigt mycket för att en åtgärd som ingår i åtgärdsplanen inte ska genomföras, kommer att ha drivkrafter att bl.a. underskatta kostnader. Utskottet instämmer i denna bedömning. Utskottet vill i sammanhanget också understryka att beslutet som avser år 13 ska omfatta åtgärder där alla nödvändiga förberedelser är genomförda och där det i princip inte råder några osäkerheter kring att projekten i fråga kan påbörjas och genomföras på det sätt och till de kostnader som angett i sitt underlag till regeringen. Vidare bör det betonas att den sammanhållna fysiska planeringsprocessen givetvis inte förhindrar att planeringen avbryts om det under arbetet visar sig att projektet inte är genomförbart av exempelvis miljömässiga, tekniska eller ekonomiska skäl. Med anledning av partimotion 2011/12:Fi241 (MP) yrkande 17 om behovet av ökade satsningar på utbyggnad av järnväg vill utskottet påminna om att vid behandlingen av budgetpropositionen (bet. 2011/12:TU1) ställde sig utskottsmajoriteten bakom en sammanlagd anslagshöjning för järnvägssatsningar på . Utskottet påminde i sammanhanget också om att regeringen under den förra mandatperioden genomfört ett antal särskilda närtidssatsningar på trafikens infrastruktur. Bland annat konstaterades att hade anslagen till drift och underhåll av järnvägsnätet ökat med , eller i löpande prisnivå. Utskottet vill i sammanhanget också uppmärksamma att det i regeringens vårändringsbudget (prop. 2011/12:99) föreslås en utökad bemyndiganderam för banhållning, bl.a. mot bakgrund av att i enlighet med regeringens intentioner har ökat framförhållningen i entreprenadupphandlingar. Utskottet anförde i samband med förra årets budgetbetänkande att alliansregeringen hade genomfört en välbehövlig ambitionshöjning på infrastrukturområdet, men att trots de senaste årens satsningar var situationen för järnvägens infrastruktur alltjämt ansträngd. Utskottet ansåg därför att det var angeläget att identifiera åtgärder som ledde till ett effektivt utnyttjande av järnvägssystemet och som kunde bidra till ett långsiktigt hållbart transportsystem. Mot denna bakgrund är det välkommet att regeringen beslutade att uppdra åt att utreda behovet av ökad kapacitet i det svenska järnvägssystemet, med nu gällande nationell plan för utveckling av transportsystemet som grund (dnr N2011/1933/TE). ska enligt uppdraget lämna förslag till effektiviserings- och kapacitetshöjande åtgärder som kan vidtas för att tillgodose kapacitetsbehovet. Aspekter som enligt uppdraget särskilt bör belysas är bl.a. identifieringen av flaskhalsar, behovet av följdinvesteringar i andra delar av transportsystemet och hur drifts- och underhållsåtgärder kan bidra till en effektivitetsökning. Inom ramen för uppdraget ska också olika alternativ för höjd hastighetsstandard redovisas. presenterade delrapporten behov av ökad kapacitet Förslag på lösningar för åren 20122021 (2011:139). Verket redovisade här förslag till åtgärder i järnvägssystemet för tidsperioderna 20122015 och 20162021. Det anfördes att underhåll och reinvesteringar behövde ökas jämfört med dagens nivå för att hålla jämn takt med anläggningarnas åldrande. Förslag lämnades för att förbättra punktligheten, robustheten och kapaciteten i det svenska järnvägsnätet. Verket ansåg att en del av detta kunde åstadkommas inom den nuvarande planens medelsramar men menade också att en betydande del av åtgärderna krävde utökade ramar. I rapporten presenterades förslag till åtgärder som kunde genomföras inom gällande ramar och fördelning , åtgärder som kunde genomföras genom omfördelning av medel och åtgärder som förutsatte en ramökning. uppdrag utvidgades till att omfatta hela transportsystemet (dnr N2011/5221/TE). Uppdraget utvidgades också till att omfatta förslag till åtgärder i hela transportsystemet 20222025, vilka ger ökad kapacitet och bidrar till ett robustare och effektivare utnyttjande av transportsystemet i dess helhet. Uppdraget redovisades till regeringen i rapporten av kapacitetshöjande åtgärder Förslag på lösningar fram och utblick mot (2012:100). Här konstateras att det finns kapacitetsbrister i transportsystemet och att de största bristerna finns inom järnvägen, men att brister även finns inom väg, främst i storstadsområdena, och att bristande bärighet finns både i väg- och järnvägsnätet i delar av landet. understryker att enbart att bygga nytt inte kommer att vara ekonomiskt hållbart eller lösa kapacitetsproblemen. Det framhålls också att det finns potential att lösa delar av problemen genom samverkan mellan alla trafikslag och att det finns stora möjligheter att effektivisera i vårt befintliga system. Utskottet instämmer i denna bedömning. Med har regeringen enligt utskottets mening ett gediget underlag inför det aviserade nya infrastrukturbeslut som väntas . Utskottet förutsätter att regeringen då kommer att besluta om erforderliga åtgärder för att stärka transportsystemet, inte minst inom järnvägsområdet. I motion 2011/12:T414 (S) framförs önskemål om att peka ut strategiska hamnar. Utskottet vill med anledning av detta påminna om att i den senaste infrastrukturpropositionen (prop. 2008/09:35) sade sig regeringen ha övervägt vilka konsekvenser och följder ett sådant utpekande skulle kunna få och kommit fram till att fördelarna med att inte peka ut strategiska hamnar övervägde. Utskottet anslöt sig till denna bedömning (bet. 2008/09:TU2). underströk regeringen att omfattande och väl genomförda kartläggning av det svenska hamnsystemet och av hamnarnas roll och betydelse i transportkedjan skulle komma att utgöra ett viktigt underlag för den då förestående åtgärdsplaneringen. Sålunda skulle förbättrad infrastruktur till de hamnar som var mest centrala för det svenska transportsystemet övervägas vid åtgärdsplaneringen. I behov av kapacitetshöjande åtgärder Förslag på lösningar fram och utblick mot framhålls att hamnarna i är viktiga logistiknoder i intermodala transportkedjor och att det är vitalt att varutransporterna till och från hamnarna fungerar. Utskottet delar denna uppfattning och välkomnar därför att i sin rapport lämnar ett antal förslag för att förstärka hamnarna liksom anslutningarna till dessa. I motion 2011/12:T473 efterfrågas ökat stöd till de enskilda vägarna. Utskottet påminner om att i den befintliga nationella planen för transportsystemet 20102021 har avsatts för bidrag till enskilda vägar. Regeringen underströk i den bakomliggande inriktningspropositionen (prop. 2008/09:35) de enskilda vägarnas betydelse för de areella näringarna, den råvarubaserade industrin, turism samt annat näringsliv, boende och en hållbar utveckling på landsbygden. Regeringen konstaterade också att slitaget på det enskilda vägnätet ökat och att klimatförändringar sannolikt också skulle komma att orsaka av tjälskador på mindre vägar i stora delar av landet. Regeringen bedömde således att en ökning av medel för enskilda vägar borde övervägas under åtgärdsplaneringen. Utskottet anslöt sig till denna bedömning (bet. 2008/09:TU2). Vidare vill utskottet peka på att utöver det ordinarie anslaget avsattes ytterligare ca inom ramen för den s.k. närtidssatsningen (prop. 2008/09:1 utg.omr. 22) och 2010 inom ramen för den satsning som då gjordes i syfte att dämpa sysselsättningsnedgången och för att skapa ökad tillgänglighet i transportsystemet (prop. 2009/10:1 utg.omr. Denna extra satsning har innefattat underhållsåtgärder på vägar och broar, samt beläggningsarbeten. har dessutom , efter två hårda vintrar som inneburit mer snöröjning än normalt, omfördelat inom verket för vinterhållning av enskilda vägar. Av årsredovisning framgår att lämnade statsbidrag till drift och underhåll samt byggande enskilda vägar och 13 färjeleder. Huvuddelen av bidragen avser drift och underhåll. Vidare meddelas att eftersom anslaget till enskilda vägar höjdes 2011 kunde ge ett extra driftsbidrag upp till maximal bidragsnivå enligt förordningen (1989:891) om statsbidrag till enskild väghållning för de bidragsvägar som inte har högsta bidragsnivå. bidrag motsvarade således i genomsnitt av väghållarens kostnader för bidragsberättigade enskilda vägar, exklusive bidrag till färjedrift, vilket kan jämföras året innan. De senaste årens utveckling vad gäller stödet till enskilda vägar redovisas i tabellen nedan. Utskottet välkomnar den angelägna ambitionshöjning som skett och finner att de enskilda vägarnas situation har varit väl uppmärksammad. Tabell 1 Statsbidrag till byggande, drift och underhåll av enskilda vägar Källa: årsredovisning 2011. Med anledning av vad som anförs i motion 2011/12:T250 (S) yrkande 2 vill utskottet peka på att , inom ramen för sitt arbete med kapacitetsutredningen, även har genomfört en internationell utblick där förutsättningarna från EU har belysts, bl.a. avseende de transeuropeiska transportnäten (TEN-T). Utskottet noterar med tillfredsställelse att det i behov av kapacitetshöjande åtgärder Förslag på lösningar fram och utblick mot särskilt meddelas att myndigheten har beaktat de TEN-T-kartor som finns i det förslag som Europeiska kommissionen har lagt fram (KOM(2011) 650 m.fl.). Det framhålls också i rapporten att det kommande beslutet om TEN-T-nätet bör vara vägledande för prioriteringar av utvecklingsinsatser i transportsystemet. Utskottet ansluter sig till denna bedömning och förutsätter att kommissionens förslag kommer att beaktas i det nya infrastrukturbeslut som regeringen aviserat . Med hänvisning till vad som anförts ovan avstyrks motion 2010/11:T18 (MP) yrkandena 24, motion 2011/12:Fi241 (MP) yrkande 17, motion 2011/12:T250 (S) yrkande 2, motion 2011/12:T414 (S) och motion 2011/12:T473 (C). Utskottet förutsätter att regeringen kommer att visa tillbörlig hänsyn till de framförda önskemålen i samband med den infrastrukturproposition som regeringen avser att lämna till . Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsförslag om ökade statliga satsningar på infrastruktur för elbilar mot bakgrund av ett antal pågående initiativ på området. Jämför reservation 16 (SD). (SD) anför i motion 2011/12:T467 att staten bör öka incitamenten för att köra elbil och efterfrågar därför en statlig satsning på infrastruktur för elbilar. Motionären pekar bl.a. på att det i byggs ett system med eldrivna hyrbilar och menar att möjligheterna att genomföra ett liknande projekt i något av storstadsområden bör ses över. Det framhålls i sammanhanget att modern teknik, såsom programvara för smarta telefoner, behövs för att främja tillgängligheten. Utskottet har vid ett flertal tillfällen framhållit att omställningen till ett långsiktigt hållbart transportsystem är en av de största utmaningar som transportpolitiken står inför. Regeringens långsiktiga ambition för fordonsflottan som redovisades i proposition En sammanhållen klimat- och energipolitik Klimat (prop. 2008/09:162, bet. 2008/09:MJU28, rskr. 2008/09:300) är av stor vikt i detta sammanhang; den innebär att 2030 bör ha en fordonsflotta som är oberoende av fossila bränslen. Utskottet välkomnar denna prioritering och vill understryka vikten av att andelen förnybara drivmedel och el i transportsektorn ökar, som våra fordon måste bli mer effektiva ur energisynpunkt. Utskottet noterar också med tillfredsställelse att det av regeringens redogörelse för behandlingen av skrivelser till regeringen som lämnades (skr. 2011/12:75) framgår att regeringen avser att tillsätta en utredning för att närmare analysera förutsättningar och möjliga åtgärder för att kunna uppnå prioriteringen om en fossiloberoende fordonsflotta. Enligt utskottets mening kommer elframdrivna fordon att kunna spela en betydelsefull roll i omställningen av vårt transportsystem. Utskottet är därför positivt till att regeringen gett i uppdrag att utreda marknaden för elfordon och laddhybrider. Resultatet redovisades i rapporten angående marknaden för elfordon och laddhybrider (ER 2009:20). I rapporten rekommenderades en större demonstrationssatsning för att stimulera introduktionen av elfordon på den svenska marknaden. Som resultat av detta föreslog regeringen sedan i budgetpropositionen ett fyrårigt demonstrationsprogram för elfordon (prop. 2010/11:1 utg.omr. 21 Energi). Budgetramen för programmet uppgår till . Utskottet välkomnar detta. lämnade sedermera en beskrivning av programmet som löper fram t.o.m. (dnr 2011-000270). Programmet tar sin utgångspunkt i målet om en fossiloberoende transportsektor 2030 och dess övergripande vision lyder enligt följande: Satsningarna ska underlätta elektrifieringen av fordonsflottan inom alla fordonssegment i . Programmet ska öka kunskapen om hur en ändamålsenlig infrastruktur kan utformas för att effektivisera transportsystemet och ge så många eldrivna mil som möjligt på bekostnad av fossildrivna mil. Det grundläggande målet för programmet är att skapa och förmedla den kunskap som behövs för att förstå vilka metoder, vilken teknik och vilka incitament som praktiskt kan användas i för att underlätta en storskalig elfordonsintroduktion, bl.a. genom att demonstrera laddningsbara fordon och laddinfrastruktur i syfte att främja en elektrifiering av fordonsflottan samt effektivt identifiera och om möjligt undanröja barriärer för en storskalig introduktion av elfordon på den svenska marknaden. Utskottet välkomnar detta. Programmet kommer bl.a. att analysera nya användningsområden och affärsmodeller för elfordon som kan påskynda en elfordonsintroduktion. Programmet kompletterar också andra satsningar på området inom myndigheten, t.ex. Energieffektiva vägfordon och FFI (Fordonsstrategisk forskning och innovation) som är ett samarbete mellan staten och fordonsindustrin om att gemensamt finansiera forsknings-, innovations- och utvecklingsaktiviteter med fokus på områdena klimat och miljö samt säkerhet. Satsningen innebär FoU-verksamhet för ca varav de offentliga medlen utgör hälften. I sammanhanget vill utskottet även framhålla att regeringen har gett i uppdrag att bl.a. undersöka förutsättningarna för att bedriva vägtransporter med fordon som drivs av elektricitet mellan Kaunisvaara i kommun och i kommun (dnr N2012/1371/TE). Uppdraget ska redovisas till . Utskottet vill vidare påminna om att fr.o.m. t.o.m. gäller en s.k. supermiljöbilspremie som bl.a. möjliggör bidrag till marknadsintroduktion av bl.a. elbilar. Genom premien har avsatt för att uppmuntra bilköpare att välja de bästa miljöalternativen. Utskottet vill i sammanhanget särskilt lyfta fram att efter synpunkter under remissrundan har regeringen utvidgat förslaget till att även innefatta bilpooler och biluthyrningsföretag. Utskottet välkomnar detta. Vidare vill utskottet betona att betydande forsknings- och utvecklingsinsatser avseende elfordon bedrivs inom såväl akademi som näringsliv, och då inte minst inom fordonsindustrin där ett flertal biltillverkare har offentliggjort planer på att producera och sälja elbilar eller laddhybrider. Det bör även nämnas att en utbyggnad har påbörjats av infrastruktur för elbilar; bl.a. har ett tjugotal laddstolpar uppförts i . Utskottet vill slutligen uppmärksamma att det också inom EU pågår ett flertal initiativ som tar sikte på eldrivna fordon. Europeiska kommissionen presenterade en EU-strategi för rena och energieffektiva fordon, KOM(2010) 180, och inom ramen för EU-initiativet för miljövänliga bilar (cars) främjas bl.a. projekt och forskningsinsatser om fordon med elektrisk framdrivning. Av denna redovisning framgår att åtskilliga och angelägna initiativ vidtagits för att främja utvecklingen av eldrivna fordon. Syftet med motion 2011/12:T467 (SD) torde enligt utskottets mening härigenom bli väl tillgodosett. Motionsförslaget avstyrks följaktligen. Utskottets förslag till riksdagsbeslut och ställningstaganden har föranlett följande reservationer. I rubriken anges vilken punkt i utskottets förslag till riksdagsbeslut som behandlas i avsnittet. Allmänna utgångspunkter, punkt 1 (S) av (S), (S), (S), (S), (S) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2010/11:T19 av m.fl. (S) yrkandena 2 och 5 samt