bet · GZ01CU24 · 2012-05-22 00:00:00 — 2011/12:CU24 Ansvarsförsäkring vid sjötransporter I betänkandet behandlar utskottet regeringens proposition 2011/12:111 Ansvarsförsäkring vid sjötransporter och en motion som väckts med anledning av propositionen. I propositionen föreslår regeringen ändringar i sjölagen (1994:1009) och fartygssäkerhetslagen (2003:364) som syftar till att genomföra ett EU-direktiv om fartygsägares försäkring för sjörättsliga skadeståndsanspråk. Förslagen innebär att den som är redare för ett fartyg av viss minsta storlek ska vara skyldig att ha en ansvarsförsäkring för sjörättsliga skadeståndsanspråk. Fullgörandet av försäkringsskyldigheten ska kunna styrkas genom ett bevis, som ska medföras ombord på fartyget. Försäkringsskyldigheten ska gälla för svenska fartyg samt för utländska fartyg som anlöper eller lämnar svensk hamn, tilläggsplats eller ankarplats eller som används för någon annan verksamhet än transport på svenskt sjöterritorium. Vidare lämnas förslag på straffrättsliga sanktioner för den som åsidosätter försäkringsskyldigheten eller skyldigheten att medföra beviset. Slutligen föreslås lagändringar för att möjliggöra ett genomförande av direktivets krav på inspektion och utvisning av fartyg från svensk hamn. Lagändringarna är avsedda att träda i kraft . Utskottet föreslår att antar regeringens lagförslag och avslår motionen. Utskottets förslag till riksdagsbeslut antar regeringens förslag till 1. lag om ändring i sjölagen (1994:1009), 2. lag om ändring i fartygssäkerhetslagen (2003:364). Därmed bifaller proposition 2011/12:111 punkterna 1 och 2 samt avslår motion 2011/12:C10 av (SD). Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (S), (FP), (M), (M), (M), (S), (M), (S), (C), (S), (M), (KD), (SD), (V), (S), (S) och (MP). Ärendet och dess beredning och rådet antog direktiv /20/EG om fartygsägares försäkring för sjörättsliga skadeståndsanspråk (försäkringsdirektivet). Försäkringsdirektivet är ett led i arbetet inom EU med att höja kvaliteten inom handelssjöfarten och därmed öka säkerheten till sjöss. Direktivet föreskriver ett krav på obligatorisk ansvarsförsäkring för redare i syfte att garantera skadelidande ersättning vid sjöolyckor. Det anknyter i viktiga avseenden till konvention om begränsning av sjörättsligt skadeståndsansvar, i dess lydelse enligt ändringsprotokoll (begränsningskonventionen). Direktivet kompletterar vidare och rådets förordning (EG) nr 392/2009 av om transportörens skadeståndsansvar i samband med olyckor vid passagerarbefordran till sjöss (Atenförordningen). Regeringen beslutade att ge en särskild utredare i uppdrag att dels lämna förslag till de författningsändringar och andra åtgärder som behövs med anledning av Atenförordningen, dels ta fram ett underlag rörande tillträde till Atenkonventionen om befordran till sjöss av passagerare och deras resgods samt dels lämna förslag till de författningsändringar som behövs för att genomföra försäkringsdirektivet (dir. 2010:116). Utredningen har särredovisat sitt arbete med försäkringsdirektivet i en promemoria, Ansvarsförsäkring vid sjötransporter Om genomförandet av försäkringsdirektivet i svensk rätt. Promemorian har remissbehandlats och ligger till grund för förslagen i propositionen. I propositionen föreslår regeringen efter att ha hört Lagrådet att antar de förslag till ändringar i sjölagen (1994:1009) och fartygssäkerhetslagen (2003:364) som har lagts fram i propositionen. Regeringens förslag till riksdagsbeslut finns i bilaga 1 och lagförslagen i bilaga 2. Med anledning av propositionen har en motion väckts. Motionsförslaget finns i bilaga 1. Utskottets förslag i korthet antar regeringens lagförslag och avslår motionen. I propositionen föreslår regeringen ändringar i sjölagen och fartygssäkerhetslagen som syftar till att genomföra försäkringsdirektivet i svensk rätt. Regeringens förslag innebär att redaren ska vara skyldig att ha en försäkring som avser sjörättsliga skadeståndsanspråk. Försäkringsskyldigheten ska gälla för fartyg med en dräktighet av minst 300. Dräktigheten är ett uttryck för fartygets storlek och utgör summan av fartygets alla slutna rum med undantag för bl.a. vissa utrymmen ovanför översta däck. Dräktighet kallas också tonnage. Undantag ska göras för fartyg som ägs eller brukas av den svenska staten eller en främmande stat och som används uteslutande för statsändamål. Försäkringen ska täcka redarens ansvar för sjörättsliga skadeståndsanspråk med de begränsningar som gäller enligt begränsningskonventionen. Försäkringsskyldigheten ska gälla redare för svenska fartyg. Också redaren för ett utländskt fartyg ska ha en sådan skyldighet, om fartyget anlöper eller lämnar svensk hamn eller tilläggs- eller ankarplats eller om fartyget används för någon annan verksamhet än transport på svenskt sjöterritorium. Regeringen gör bedömningen att den skadelidande ska kunna rikta sina krav direkt mot försäkringsbolaget. Det bör inte finnas någon motsvarande lagstadgad rätt till direktkrav om försäkringsskyldigheten har uppfyllts genom att någon annan betryggande säkerhet har ställts. Vidare föreslår regeringen att befälhavaren ombord på fartyget ska medföra ett bevis om att redarens försäkringsskyldighet är fullgjord. Regeringen ska bemyndigas att meddela närmare föreskrifter om sådana bevis. Transportstyrelsen ska enligt förslaget vid sin inspektion av fartyget kontrollera om ett bevis om försäkring medförs ombord på fartyget. Vid inspektion av ett svenskt fartyg ska detta kontrolleras om förhållandena inte föranleder annat. Vid hamnstatskontroll av ett utländskt fartyg ska en sådan kontroll alltid göras. Regeringen ska bemyndigas att meddela föreskrifter om utvisning av utländska fartyg från svensk hamn. Ett utvisningsbeslut ska kunna förenas med vite. Beslut om anlöpsförbud eller utvisning ska gälla om inte annat beslutas. En redare som uppsåtligen eller av oaktsamhet åsidosätter sin skyldighet att ha en försäkring eller en annan betryggande säkerhet, ska dömas till böter eller fängelse . Det straffrättsliga ansvaret ska inte kunna utsträckas till den som i redarens ställe har haft befattning med fartyget. En befälhavare som uppsåtligen åsidosätter sin skyldighet att medföra ett försäkringsbevis ombord på fartyget, ska dömas till böter. Om gärningen är att anse som ringa, ska den dock inte medföra ansvar. Det straffrättsliga ansvaret ska kunna utsträckas till den som trätt i befälhavarens ställe. Lagändringarna föreslås träda i kraft . (SD) anför i motion 2011/12:C10 att regeringens förslag innebär att en redare som uppsåtligen eller av oaktsamhet åsidosätter skyldigheten att ha en försäkring eller ställa en annan betryggande säkerhet, döms till böter eller fängelse (20 kap. 13 § första stycket sjölagen). Motionären föreslår att beslutar att straffskalan i bestämmelsen i stället ska vara böter eller fängelse . Enligt motionärens mening är den straffskala som regeringen föreslår inte tillräckligt ingripande. Genom förslaget om införande av en obligatorisk ansvarsförsäkring för redare kan de skadelidandes rätt till ersättning garanteras i högre utsträckning än vad som är fallet . Enligt utskottets mening innebär förslaget därför att de skadelidandes ställning stärks vid olyckor till sjöss. Som framgår ovan får den skadelidande rikta sina krav direkt mot försäkringsbolaget. Regeringens förslag innebär att en redare som uppsåtligen eller av oaktsamhet åsidosätter försäkringsskyldigheten döms till böter eller fängelse . I motionen föreslås att straffskalan i stället ska vara böter eller fängelse . Enligt utskottets mening har ett åsidosättande av den försäkringsskyldighet som är i fråga stora likheter med ett åsidosättande av den försäkringsskyldighet som gäller för att täcka ansvar för oljeskada (se 10 kap. sjölagen). Som regeringen föreslagit bör därför påföljden och straffskalan vara desamma, dvs. böter eller fängelse . Utskottet har inte heller något att invända mot lagförslaget i övrigt. bör således anta regeringens lagförslag och avslå motionen. Förteckning över behandlade förslag Proposition 2011/12:111 Ansvarsförsäkring vid sjötransporter: antar regeringens förslag till lag om ändring i sjölagen (1994:1009). antar regeringens förslag till lag om ändring i fartygssäkerhetslagen (2003:364). 2011/12:C10 av (SD): beslutar om ändring i 20 kap. 13 § Sjölagen (1994:1009) enligt nedanstående lydelse.