bet · H001KU3 · 2012-10-17 00:00:00 — 2012/13:KU3 Bättre tillgång till kommunala föreskrifter Bättre tillgång till kommunala föreskrifter I detta betänkande behandlas propositionen Bättre tillgång till kommunala föreskrifter (prop. 2011/12:149). I propositionen föreslår regeringen en ändring i kommunallagen (1991:900) som syftar till att göra det tydligt att kommunernas och landstingens föreskrifter som huvudregel ska kungöras genom ett meddelande på den kommunala anslagstavlan. Dessutom ska föreskrifterna vara tillgängliga på kommunernas och landstingens webbplatser på ett samlat och ordnat sätt. I propositionen redovisar regeringen även bedömningen att bestämmelser i olika förordningar om att kommunala föreskrifter ska kungöras i länets författningssamling och föras in i en ortstidning kan tas bort. Detsamma gäller bestämmelser om krav på tillhandahållande av tryckta exemplar av föreskrifter. Lagändringen föreslås träda i kraft . Det har inte väckts några motioner med anledning av propositionen. Utskottet tillstyrker regeringens lagförslag. Utskottet anser i likhet med regeringen att det i kommunallagen bör förtydligas att kommunernas och landstingens föreskrifter som huvudregel ska kungöras genom ett meddelande på den kommunala anslagstavlan. Föreskrifterna ska dessutom hållas tillgängliga på kommunernas och landstingens webbplatser för att kunskap om föreskrifterna ska vara lätt tillgänglig. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Bättre tillgång till kommunala föreskrifter antar regeringens förslag till lag om ändring i kommunallagen (1991:900). Därmed bifaller proposition 2011/12:149. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (MP), Per (M), (S), (M), i (S), (M), (S), (M), (S), (S), (C), (S), (M), Skånberg (KD), (SD), (V) och (FP). Ärendet och dess beredning har departementspromemorian Bättre tillgång till kommunala föreskrifter (Ds 2011:24) utarbetats. I promemorian föreslås att det i kommunallagen (1991:900) ska införas en generell reglering av hur kommunala föreskrifter ska kungöras och hållas tillgängliga. Promemorian behandlar även frågor om elektroniskt kungörande av föreskrifterna och elektroniska anslagstavlor. Promemorian har remissbehandlats. Lagrådet har lämnat ett yttrande över förslaget till ändring i kommunallagen. I sitt yttrande pekar Lagrådet på oklarheter i fråga om vad som avses med kommunala föreskrifter och om förslagets tillämpning på kommunalförbund. Lagändringen föreslås träda i kraft . Regeringens lagförslag finns i bilaga 2. Av 8 kap. 1 § regeringsformen följer att föreskrifter meddelas av genom lag och av regeringen genom förordning. Föreskrifter kan också, efter bemyndigande av eller regeringen, meddelas av andra myndigheter än regeringen och av kommuner. I 8 kap. 2 § regeringsformen anges de områden i vilka det ankommer på att besluta föreskrifter (det primära lagområdet). Bestämmelsen omfattar bl.a. civilrättsliga föreskrifter och föreskrifter om förhållandet mellan enskilda och det allmänna under förutsättning att föreskrifterna gäller skyldigheter för enskilda eller i övrigt avser ingrepp i enskildas personliga eller ekonomiska förhållanden. kan enligt 8 kap. 3 § regeringsformen bemyndiga regeringen att bl.a. meddela vissa föreskrifter som gäller förhållandet mellan enskilda och det allmänna. Enligt 8 kap. 9 § regeringsformen kan även bemyndiga en kommun att meddela föreskrifter som rör sådana förhållanden mellan enskilda och det allmänna, om föreskrifterna avser avgifter eller skatt som syftar till att reglera trafikförhållandena i kommunen. Vidare gäller enligt 8 kap. 10 § regeringsformen att om bemyndigar regeringen att meddela föreskrifter i ett visst ämne, kan också medge att regeringen bemyndigar en förvaltningsmyndighet eller en kommun att meddela föreskrifter i ämnet. normgivning återfinns inom flera områden såsom miljö- och hälsoskydd, trafik, allmän ordning och säkerhet samt tillfällig försäljning. Bestämmelserna rör enskilda och är ofta straffsanktionerade genom straffregler i de huvudförfattningar som bemyndigar kommunerna att meddela föreskrifter. Kungöranden och andra tillkännagivanden Vad gäller lagar anges i 8 kap. 19 § regeringsformen att sådana ska kungöras . Detsamma gäller förordningar, om inte annat anges i lag. I 10 § lagen (1976:633) om kungörande av lagar och andra författningar anges att det för kungörandet av kommunala författningar gäller vad som är särskilt föreskrivet. För kommuner gäller i regel bara de allmänna reglerna i kommunallagen om tillkännagivande av kommunala beslut. Kommunala beslut, inklusive normbeslut, anses gälla från den tidpunkt då protokollet över beslutet justeras. Av allmänna rättsgrundsatser anses dock följa att normbesluten inte har bindande verkan mot enskilda innan de har kungjorts. Kommunallagen förutsätter att det i varje kommun och landsting finns en officiell anslagstavla. Anslagstavlan används för anslag om att protokoll från sammanträden har justerats men också för att kungöra kommande sammanträden. I 5 kap. 61 § kommunallagen anges att ett protokoll ska justeras dagar efter sammanträdet på det sätt som fullmäktige har bestämt. Enligt 5 kap. 62 § ska justeringen tillkännages på anslagstavlan senast efter det att protokollet har justerats. Föreskrifter som inte har kungjorts kan normalt sett inte göras gällande mot enskilda. Inom specialreglerade områden finns uttryckliga regler om kungörande av kommunala föreskrifter. I olika förordningar föreskrivs bl.a. att kommunala föreskrifter ska kungöras i länets författningssamling och föras in i en ortstidning. Bättre tillgång till kommunala föreskrifter Utskottets förslag i korthet Utskottet tillstyrker regeringens lagförslag. Behovet av ett generellt förfarande I propositionen skriver regeringen att det behövs ett enhetligt och generellt sätt att tillkännage kommunala föreskrifter. Sättet bör vara enkelt, effektivt och rättssäkert. Vidare skriver regeringen att den stora variation av kungörandeformer som finns medför att kommuner och landsting löper en risk att inte uppfylla de formella kraven på kungörandeförfarandet. Det kan också av rättssäkerhetsskäl ifrågasättas att förfarandena skiljer sig åt mellan olika regleringar. Det finns t.ex. straffsanktionerad normgivning som inte på något sätt särskilt behöver göras tillgänglig utöver förfarandet med anslagstavlan. Detta talar enligt regeringens mening sammantaget för att det bör finnas ett enhetligt förfarande för hur föreskrifter ska tillkännages. I propositionen redogör regeringen för om någon av de former för kungörande av kommunala föreskrifter som finns kan göras generellt tillämplig. Det gäller bl.a. om alla kommunala föreskrifter bör kungöras i länens författningssamlingar eller i ortstidningar. Regeringen anser att det är tveksamt om länens författningssamlingar verkligen fyller funktionen som ett informationsställe för de som vill veta vilka föreskrifter som gäller. Ur medborgarnas perspektiv är det knappast naturligt att ta reda på vilka regler som gäller i en kommun eller ett landsting genom att vända sig till statens representant i länet, dvs. I den promemoria som utarbetades inom ifrågasattes om de särskilda kungörandeformer som är aktuella, bl.a. publicering i ortstidningar, kunde tillgodose det informationsbehov som finns när det gäller kommunala föreskrifter. Detta ledde enligt propositionen till stark kritik från Tidningsutgivarna och . Regeringen instämmer i deras uppfattning att ortstidningar är viktiga organ för att informera allmänheten om myndigheternas verksamhet och beslut samt att det är skillnad mellan att aktivt söka information och bli informerad. Det kan dock enligt propositionen ifrågasättas om publicering i en ortstidning ska införas som en generell kungörandeform för kommunala föreskrifter. Ett sådant krav skulle innebära att medborgarna hänvisas till att ha tillgång till en dagstidning och att de tar del av informationen den publiceras. Även om ortstidningar finns att läsa på internet är det knappast troligt att medborgarna söker upp tidningars webbplatser för att få reda på vilka föreskrifter som gäller. Det är därför regeringens bedömning att publicering i ortstidningar inte kan utgöra en generell kungörandeform för kommunala föreskrifter. Regeringen bedömer dessutom att de förordningsbestämmelser som anger att kommunala föreskrifter ska kungöras i länets författningssamling och föras in i en ortstidning kan slopas. De kommunala anslagstavlorna är inte heller optimala för att tillhandahålla de kommunala föreskrifterna. Relativt få medborgare tar del av informationen på dessa. Som regel kan man inte heller på anslagstavlorna ta del av beslutens innehåll. Anslagstavlorna fyller dock funktionen att tillkännage allt kommunalt beslutsfattande. De har också rättslig betydelse för att besluten ska vinna laga kraft och detta gäller även beslut om kommunala föreskrifter. Det skulle enligt regeringen innebära en stor förändring och vara olämpligt att dela upp det kommunala beslutsfattandet så att beslut om kommunala föreskrifter inte ska kungöras på anslagstavlan till skillnad från övriga kommunala beslut. Regeringen menar också mot bakgrund av den elektroniska utveckling som har skett och regeringens strävan att utveckla möjligheterna till en elektronisk förvaltning (e-förvaltning) att de kommunala föreskrifterna bör finnas tillgängliga på kommunernas och landstingens webbplatser. I det sammanhanget bedömer regeringen att det inte finns något behov av att tillhandahålla tryckta exemplar av föreskrifterna. Förordningsbestämmelser om detta kommer därför att kunna tas bort. En reglering av kommunala föreskrifter I propositionen skriver regeringen att kommunernas och landstingens anslagstavlor fyller en viktig rättslig funktion vid kommunalt beslutsfattande inklusive beslut om normgivning, detta eftersom det justerade protokollet över beslutet ska kungöras genom ett meddelande på anslagstavlan. Därigenom anses föreskrifterna ha blivit kända av dem som är skyldiga att följa dem, och tiden för att överklaga beslutet om föreskrifterna är i regel också knuten till detta meddelande. Enligt regeringen är det viktigt att tydliggöra vad som redan gäller för kungörandet. Att kommunala föreskrifter ska kungöras genom ett meddelande på anslagstavlan bör därför framgå av en egen författningsregel i kommunallagen, som därmed kodifierar rättsläget. I propositionen konstateras vidare att lagar och förordningar tillhandahålls på bl.a. och regeringens webbplatser som en service åt allmänheten. I linje med regeringens strävan efter en e-förvaltning bör det enligt propositionen regleras i kommunallagen att kommunernas och landstingens författningar ska finnas tillgängliga för allmänheten på kommunens eller webbplats. På webbplatsen ska föreskrifterna vara samlade i kommunens eller författningssamling eller på något annat sätt. Publiceringen av föreskrifterna på kommunernas och landstingens webbplatser syftar till att öka tillgängligheten och därmed kännedomen om föreskrifterna. Om det skulle uppstå tveksamhet om den elektroniska versionen är korrekt kan man enligt propositionen alltid granska föreskrifterna i original genom att ta del av beslutsprotokollet som kungjorts genom meddelande på anslagstavlan. Publiceringen på webbplatsen ska dock enligt propositionen inte vara en ersättning för ett kungörande genom ett meddelande på anslagstavlan. Den kommunala anslagstavlan bör tills vidare kvarstå som det formella sättet att kungöra beslut om föreskrifter på. Vidare anförs i propositionen att de särskilda regler om kungörande som finns varierar i fråga om vad det är som ska kungöras. I vissa fall ska själva föreskrifterna kungöras och i andra fall bara uppgiften att föreskrifterna antagits. Med en webblösning blir det enligt propositionen naturligt att föreskrifterna i sin helhet görs tillgängliga. Lagrådet pekade i sitt yttrande på att det i remissen var otydligt hur tillämpningsområdet för den föreslagna regleringen uttrycktes. I propositionen skriver regeringen att den föreslagna bestämmelsen är avsedd att täcka alla former av kommunala föreskrifter som kommuner och landsting beslutar. Detta innebär att den först och främst omfattar föreskrifter som kommuner meddelar med stöd av bemyndigandena i 8 kap. 9 och 10 §§ regeringsformen. Av rättssäkerhets- och demokratiskäl anser regeringen att regleringen även bör omfatta andra bindande generella föreskrifter för den kommunala verksamheten. Sådana föreskrifter beslutas huvudsakligen enligt kommunallagen. Den föreslagna regleringen kommer att omfatta föreskrifter som beslutas med stöd av uttryckliga bemyndiganden, t.ex. föreskrifter om betungande avgifter. Regleringen kommer dock enligt propositionen även att omfatta t.ex. taxor för prestationer som kommunerna är skyldiga att tillhandahålla men som den enskilde frivilligt tar i anspråk. En förutsättning för att bestämmelser ska anses som föreskrifter är att de är bindande både för kommunen eller och för andra. Lagrådet ifrågasatte också om kommunalförbunden har rätt att meddela föreskrifter. Regeringen skriver i propositionen att den kan instämma i att frågan om kommunalförbund kan meddela föreskrifter med stöd av bemyndigandena i 8 kap. regeringsformen är oklar. Kommunallagens bestämmelser gäller dock som huvudregel även för kommunalförbund. Regeringens avsikt är att kommunalförbunden på motsvarande sätt ska tillämpa de bestämmelser som föreslås, i varje fall när de beslutar taxor eller regler för verksamheten som inte uttryckligen har stöd i bemyndigandena i 8 kap. regeringsformen. Kommunalförbunden förutsätts liksom kommuner och landsting ha anslagstavlor. Kravet på tillgänglighet ska därmed i första hand uppfyllas genom kommunalförbundens anslagstavlor och webbplatser. Lagförslagen föreslås träda i kraft . Utskottet anser i likhet med regeringen att det i kommunallagen bör förtydligas att kommunernas och landstingens föreskrifter som huvudregel ska kungöras genom ett meddelande på den kommunala anslagstavlan. Föreskrifterna ska dessutom hållas tillgängliga på kommunernas och landstingens webbplatser för att kunskap om föreskrifterna ska vara lätt tillgänglig. Utskottet tillstyrker därför regeringens lagförslag. Förteckning över behandlade förslag Proposition 2011/12:149 Bättre tillgång till kommunala föreskrifter: antar regeringens förslag till lag om ändring i kommunallagen (1991:900). Ett demokratiskt och öppet samhälle präglas av lika rättigheter och skyldigheter. Om detta råder inget tvivel. Däremot är det kanske inte lika uppenbart för politiker och beslutsfattare att det är viktigt att de beslut som vi fattar görs lätt tillgängliga för allmänheten. Vi kan inte heller överlåta detta ansvar till medierna. Det huvudsakliga ansvaret för denna informationsspridning är vårt. Det är en del av vårt demokratiska ansvar som lagstiftare.I ett anförande berörde jag detta förhållande. Jag citerade då den amerikanske som sade: "Pressmeddelanden låter oss veta när de folkvalda har gjort något bra. Offentlighetsprincipen låter oss veta när de gjort motsatsen. "Tyvärr saknas ett enhetligt sätt för kommuner och landsting att meddela medborgarna om vilka föreskrifter man beslutat. Å ena sidan har vi som svenska medborgare informationsplikt. Det vill säga att det är vars och ens eget ansvar att ta reda på vad som gäller. Okunskap är ingen förmildrande omständighet i sig.Å andra sidan är det orimligt att människor tvingas bryta mot regelverken eftersom det är för svårt att ta reda på vad som gäller. Genom det förslag som ligger framför oss har vi möjligheten att underlätta för allmänheten och ge bättre tillgång till kommunala föreskrifter. Alliansregeringen vill på detta sätt ta ännu ett steg för att förbättra den offentliga servicen och därmed stärka demokratin och rättssäkerheten.Fru talman! Att stifta lagar är uppgift. Kommuner kan i vissa fall utfärda föreskrifter men då endast på uppdrag. Exempel på detta är föreskrifter som rör trafik, miljö, hälsa och allmän ordning. Sådana föreskrifter har ofta stor inverkan på medborgarnas liv.Lagar som stiftas av ska kungöras möjligt. När det gäller kommuner finns endast allmänna regler i kommunallagen om tillkännagivande av kommunala beslut.Det saknas dock ett enhetligt sätt för kungörande och tillhandahållande av kommunala föreskrifter. finns flera olika kungörandeformer. Risken är därför stor att kommunernas informationsspridning är osammanhängande och svårbegriplig. Det händer även att kommuner fattar beslut som strider mot de egna reglerna - regler som man själv har utfärdat. Utifrån ett rättssäkerhetsperspektiv kan ett sådant förhållande ifrågasättas. För den enskilde är det svårt att veta vilka regler som gäller vid ett givet tillfälle.Därför föreslår regeringen ett enkelt, effektivt, rättssäkert och framför allt enhetligt sätt att kungöra kommunala föreskrifter. Kravet på att föreskrifter i vissa fall ska kungöras i en ortstidning tas bort. Ur ett samhälleligt perspektiv är det ett tämligen förlegat och ineffektivt sätt att informera allmänheten. För att man som enskild ska kunna ta del av de fattade besluten krävs att man det publiceras läser tidningen. I dagens digitala samhälle är det dessutom många som inte läser papperstidningar utan enbart hämtar sin information på nätet. Huvudförslaget innebär därför att alla kommunala beslut och föreskrifter ska anslås på den kommunala anslagstavlan. Som ett led i regeringens strävan efter en enhetlig, enkel och tydlig e-förvaltning föreslås även att de kommunala föreskrifterna finnas lättillgängliga på kommunernas hemsidor. På så sätt ökar man tillgängligheten och även kännedomen om föreskrifterna hos allmänheten. För framför allt unga är internet det första alternativet när man söker information.Med denna reform kommer kommuner att behöva städa upp bland sina föreskrifter och se till att besluten följer varandra utan konflikter.Kommunala föreskrifter rör alltid förhållanden mellan den enskilde och det allmänna. Därför är det av största vikt att medborgarna enkelt kan ta del av vad som beslutas och föreskrivs av kommunen.De förslag som nu har att ta ställning till inte bara underlättar informationsinhämtningen utan stärker även rättssäkerheten. Därför, fru talman, yrkar jag bifall till utskottets förslag.