bet · GZ01SfU10 · 2012-04-02 00:00:00 — Utskottet konstaterade därutöver att också s.k. könsspecifik förföljelse omfattades av förslaget och att bl.a. könsstympning är ett tydligt exempel på könsspecifik förföljelse riktad mot kvinnor samt att detsamma gäller tvångssteriliseringar och aborter som utförs under tvång. Rättschefen vid har i ett rättsligt ställningstagande beskrivit en metod för utredning och prövning av den framåtsyftande risken för personer som åberopar skyddsskäl på grund av sexuell läggning (RCI 03/2011). Av ställningstagandet framgår att i sin bedömning inte får kräva att den person som gör sannolikt att han eller hon vid ett återvändande offentligt visar sin sexuella läggning i stället väljer ett diskret levnadssätt. Om personen själv anför att han eller hon kommer att välja ett diskret levnadssätt vid ett eventuellt återvändande, är den avgörande frågan vad orsaken till detta val är. Om orsaken är att det är så han eller hon önskar att leva eller att det är på grund av socialt tryck, ska ansökan avslås. Om å andra sidan orsaken är att han eller hon riskerar en konkret skyddsgrundande förföljelse, ska detta godtas. Av ett rättsligt ställningstagande (RCI 04/2009) framgår sammanfattningsvis att det inte är ovanligt att förföljelse på grund av homo- eller bisexuell läggning åberopas sent i en asylprocess eller först när avvisnings- eller utvisningsbeslutet vunnit laga kraft. Om sexuell läggning åberopas först i en senare del av handläggningen eller processen av ett grundärende bör enligt ställningstagandet inte enbart detta faktum minska uppgiftens trovärdighet. Inte heller bör i allmänhet enbart det faktum att uppgiften åberopats först i ett verkställighetsärende minska uppgiftens trovärdighet. Utskottet kan konstatera att ärenden där den asylsökande åberopat sin sexuella läggning som skäl för uppehållstillstånd ofta är svårbedömda. Avgörande är om det finns en koppling mellan den sexuella läggningen och den förföljelse som den asylsökande har utsatts för och riskerar att utsättas för vid ett återvändande. Finns det skäl att anta att det är något annat än den sexuella läggningen som lett till förföljelsen saknas den nödvändiga kopplingen, och uppehållstillstånd kan inte beviljas på den grunden. Utskottet vill dock betona att om förföljelse på grund av sexuell läggning åberopas sent i asylprocessen innebär inte det att trovärdigheten minskar. Var och en som söker asyl i får sitt skyddsbehov prövat i enlighet med utlänningslagen. Bedömningarna görs alltid utifrån de individuella förutsättningarna i det enskilda fallet. och migrationsdomstolarna ska på de skäl som anförts och det underlag som presenterats avgöra om det finns grund för uppehållstillstånd. När det gäller att ge vägledning för tillämpningen är det som påpekats ovan en fråga för Migrationsöverdomstolen i egenskap av praxisbildande instans. Som redan nämnts har regeringen i enlighet med överenskommelsen mellan regeringen och de gröna utfärdat direktiv (dir. 2012:17) med innebörd att en särskild utredare ska tillsättas för att kartlägga hur beslut i migrationsärenden är utformade och hur enskilda parter, överinstanser och andra myndigheter uppfattar dessa. Uppdraget ska redovisas . Det finns därför skäl att anta att många av de frågor som tas upp i motionerna kommer att beröras av denna översyn. Vidare har regeringen , i enlighet med överenskommelsen, uppdragit åt att dels skapa ett system för att göra migrationsrättslig praxis och andra relevanta avgöranden från internationella domstolar och andra internationella prövningsorgan lättåtkomlig i Lifos, dels göra en allmän översyn av Lifos. Utskottet, som vill betona vikten av att landinformationen i Lifos är av hög kvalitet och aktualitet, förutsätter att rättssäkerheten för den enskilde i migrationsprocessen därmed kommer att öka. Uppdraget ska redovisas . I den mån motionerna 2011/12:Sf236, 2011/12:Sf241 yrkandena 23 och 24, 2011/12:Sf274, 2011/12:Sf282, 2011/12:Sf316 yrkandena 26 och 2011/12:Sf321 yrkandena 16 inte kan anses tillgodosedda med vad utskottet anfört avstyrks motionerna i fråga. Utskottet vill tillägga att det av årsredovisning 2010 framgår att verket har drivit projektet . Syftet har varit att minska risken att normer kring sexualitet och kön påverkar asylprocessen. Inom ramen för projektet utbildades omkring 600 medarbetare. Av årsredovisningen framgår att en utbildning i normkritiskt synsätt nu har införlivats i utbildningsprogram och att en särskild samordnare för hbtq- och genderfrågor har tillsatts . Därtill har i regleringsbrevet fått i uppdrag att redovisa en analys av kompetensbehovet för myndighetens personal när det gäller kvinnor och barn samt särskilt utsatta grupper, såsom hbtq-personer. Det gemensamma europeiska asylsystemet Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden bl.a. om ett gemensamt europeiskt asylsystem, vissa EU-direktiv och Dublinförordningen. Jämför reservationerna 6 (S), 7 (V), 8 (S) och 9 (V). I enlighet med Amsterdamfördraget avslutades det första steget för att uppnå en gemensam europeisk migrations- och asylpolitik. EU:s medlemsstater hade därmed enats om miniminivåer på en rad områden, bl.a. vad gäller asylprocedurer, skyddsgrunder och mottagandet av asylsökande. antogs Haagprogrammet, ett flerårigt arbetsprogram för att gå vidare mot en gemensam lagstiftning på asyl- och migrationsområdet. Programmet innebar att EU:s politik skulle inriktas på att i en anda av delat ansvar bistå tredjeländer med att förbättra sin kapacitet att hantera migration och skydd av flyktingar genom långsiktiga lösningar. Enligt Haagprogrammets handlingsplan skulle ett gemensamt europeiskt asylsystem införas före utgången av 2010. Som ett led i den fortsatta harmoniseringen presenterade kommissionen en grönbok om det framtida gemensamma europeiska asylsystemet, KOM(2007) 301. Enligt grönboken är det av avgörande betydelse att procedurerna förbättras så att den som söker skydd i EU effektivt kan lägga fram och göra sina anspråk gällande, att kapaciteten stärks hos alla aktörer i asylprocessen samt att nationella asylmyndigheter förses med lämpliga verktyg för hantering av asylströmmar. Därtill krävs att ansvaret för att handlägga asylansökningar och bevilja skydd i EU blir rättvist fördelat. Sedan ett samrådsförfarande ägt rum om grönboken presenterade kommissionen en strategisk plan för asylpolitiken, KOM(2008) 360, med förslag till åtgärder för upprättandet av det gemensamma europeiska asylsystemet och en tidsplan för när åtgärderna ska vidtas. Det franska ordförandeskapet tog ett initiativ till en europeisk pakt för invandring och asyl. Pakten omfattar fem områden där EU vill stärka sitt samarbete, nämligen laglig invandring och integration, olaglig invandring och återvändande samt gränskontroll, asyl och samarbete med tredjeländer. Pakten antogs vid . Sedan kommissionen presenterat en utvärdering av Dublinförordningen, dvs. förordning (EG) nr 343/2003 om kriterier och mekanismer för att avgöra vilken medlemsstat som har ansvaret för att pröva en asylansökan som en medborgare i ett tredjeland har gett in i någon medlemsstat, lämnade kommissionen förslag till förändringar i förordningen (KOM(2008) 820). Även andra rättsakter är föremål för revidering. Det gäller bl.a. mottagandedirektivet (KOM(2008) 815), Eurodacförordningen (KOM(2008) 825) och asylprocedurdirektivet (KOM(2009) 554). Lissabonfördraget trädde i kraft . godkände fördraget (prop. 2007/08:168, bet. 2008/09:UU8, rskr. 2008/09:64). När det gäller mottagandedirektivet har kommissionen presenterat ett nytt omarbetat förslag till direktiv, KOM(2011) 320. Förslaget innebär bl.a. att asylsökande ska få tillträde till arbetsmarknaden senast efter asylansökan. Även när det gäller asylprocedurdirektivet presenterade kommissionen ett omarbetat förslag till direktiv, KOM(2011) 319. Det nya förslaget innebär ändringar i bl.a. de regler som rör tillgång till asylprocessen, rättsligt bistånd och s.k. påskyndade förfaranden. Förslaget till ändrat skyddsgrundsdirektiv (KOM(2009) 551) antogs av och rådet . Haagprogrammet löpte ut . presenterade kommissionen meddelandet Ett område med frihet, säkerhet och rättvisa i allmänhetens tjänst (KOM(2009) 262), det s.k. Stockholmsprogrammet. I Stockholmsprogrammet, som gäller för perioden 20102014 och antogs av , slår kommissionen fast att individen ska stå i centrum i det framtida samarbetet och att ett genomgående tema för det nya programmet bör vara ett för medborgarna. De politiska prioriteringarna är bl.a. att skydda och utveckla medborgarnas rättigheter, att underlätta för medborgarna genom att utveckla EU:s rättsliga samarbete, att skydda medborgarna och att främja integration i samhället och verka för ett solidariskt EU. Det gemensamma europeiska asylsystemet I kommittémotion 2011/12:Sf311 m.fl. (S) begärs i yrkande 1 ett tillkännagivande om ett gemensamt europeiskt asylsystem. måste vara pådrivande för en humanitär hållning som ger skydd och skapar stabilitet i en alltmer globaliserad värld. En hörnsten måste vara att asylsökande får en rättvis och rättssäker behandling oavsett vilket EU-land de kommer till. I motion 2011/12:U313 av m.fl. (S) begärs i yrkande 4 ett tillkännagivande om förändringar av regelverket vad gäller rörlighet för samkönade par inom EU. För detta krävs enligt motionärerna att alla medlemsstater erkänner samkönad familjebildning. I motion 2011/12:U229 av (FP) begärs i yrkande 1 ett tillkännagivande om fri rörlighet för alla EU-medborgare oavsett sexuell läggning. EU har gjort mycket vad gäller homosexuellas, bisexuellas och transpersoners situation. Men EU kan enligt motionären göra mer och bör driva på. Exempelvis ger regelverket om fri rörlighet för personer en förmånligare behandling åt heterosexuella då en äkta make har rätt att flytta med då en EU-medborgare bosätter sig i ett annat EU-land. Däremot har registrerade partner och sambor inte någon sådan rätt. I kommittémotion 2011/12:Sf241 av m.fl. (V) begärs i yrkande 9 ett tillkännagivande om en asyl- och flyktingpolitik i EU grundad på respekt för mänskliga rättigheter och människors lika värde. I samma motion yrkande 10 begärs ett tillkännagivande om påkallande av nya förhandlingar om direktivet om transportörsansvar. Regeringen bör enligt motionärerna verka för att alla bestämmelser i direktivet som sätter asylrätten ur spel eller leder till diskriminering grundad på hudfärg eller etniskt ursprung tas bort. I yrkande 11 begärs ett tillkännagivande om att regeringen bör ta initiativ till förändring av EU:s politik beträffande återtagandeavtal. Motionärerna anser att tredjeländers myndigheter genom avtalen görs till agenter för EU när det gäller att utvisa de egna medborgarna från EU. I yrkande 15 begärs ett tillkännagivande om att regeringen i rådet bör stödja förslaget till förändrat skyddsgrundsdirektiv. Ändringarna innebär förbättringar av skyddet för flyktingar och andra skyddsbehövande. Den viktigaste förbättringen gäller att förföljelse på grund av kön ska i stället för får beaktas. I yrkande 16 begärs ett tillkännagivande om att regeringen i rådet bör avvisa förslaget till förändrat asylprocedurdirektiv och kräva att rättssäkerhetsgarantierna förbättras, inte försämras. I yrkande 17 begärs ett tillkännagivande om att regeringen i rådet bör avvisa förslaget till ändrat mottagandedirektiv och kräva att kommissionens ursprungliga förslag görs till föremål för nya diskussioner i rådet. Det omarbetade förslaget till ändrat direktiv innebär bl.a. att det ska bli tillåtet att avstå från att tillämpa direktivet. Det innehåller inte heller någon skyldighet att tillförsäkra asylsökande grundläggande behov för överlevnad. I motion 2011/12:Sf237 av och (KD) begärs i yrkande 3 ett tillkännagivande om att ska verka för att EU vidtar kraftiga åtgärder för att rätta till de missförhållanden som råder i asylmottagandet i vissa EU-länder. Flera länder har uppvisat avsevärda brister i mottagandet av flyktingar. I kommittémotion 2011/12:Sf311 av m.fl. (S) begärs i yrkande 2 ett tillkännagivande om att inom EU ska verka för att utveckla och förbättra Dublinsamarbetet i syfte att skydda familjers sammanhållning, garantera rättssäkerhet och värna mänskliga rättigheter. I motion 2011/12:Sf232 av och (MP) begärs i yrkande 3 ett tillkännagivande om att inte skicka tillbaka ensamkommande barn till och . Förhållandena där är vidriga. Undantagsreglerna i Dublinförordningen bör därför användas så att barnen får sina asylansökningar prövade här. I motion 2011/12:Sf237 av och (KD) begärs i yrkande 1 ett tillkännagivande om att alltid ska undanta ensamkommande flyktingbarn från Dublinförordningen när risken finns för att deras rättigheter, vid ett återsändande, kommer att kränkas. I samma motion yrkande 2 begärs ett tillkännagivande om att ska verka för att ett sådant undantag från Dublinförordningen även införs på EU-nivå. I kommittémotion 2011/12:Sf241 av m.fl. (V) begärs i yrkande 12 ett tillkännagivande om att regeringen bör stödja kommissionens förslag till ändringar i Dublinförordningen. Att regeringen har motsatt sig att kommissionen ska kunna besluta att inställa överföringar av asylsökande till ett land vars mottagningskapacitet är överbelastad visar att man inte lärt av behandling av asylsökande judar . I samma motion yrkande 13 begärs ett tillkännagivande om initiativ till en översyn av förordningen om fördelningskriterier för ansvaret för asylsökande i syfte att deras egna val av asylland ska vara styrande. Det gemensamma europeiska asylsystemet pågår det ett intensivt arbete i EU med att utveckla migrations- och asylpolitiken. Bland annat är ett flertal direktiv föremål för revidering. Till grund för kommissionens strategiska plan för asylpolitiken ligger den grönbok om det framtida gemensamma europeiska asylsystemet som kommissionen presenterade . Utskottet har i utlåtande /07:SfU13 redovisat sin granskning av grönboken. I utlåtandet förklarade utskottet bl.a. att det är eftersträvansvärt med en ökad harmonisering av asylpolitiken inom EU och att det övergripande målet måste vara att öka EU:s sammantagna kapacitet att ta emot asylsökande. Vidare ville utskottet se ett rättssäkert och öppet system som värnar möjligheten att söka asyl. Utskottet ansåg att det är viktigt att tonvikt läggs vid den faktiska tillgången till möjligheten att söka asyl och att åtgärder för att bekämpa olaglig invandring och människosmuggling genomförs på ett sådant sätt att det inte undergräver asylrätten och respekten för grundläggande rättigheter. I samband med behandling av frågan om godkännande av Lissabonfördraget konstaterade utskottet i ett yttrande till utrikesutskottet (yttr. 2008/09:SfU2y) att utgångspunkten i fördraget är att EU ska utarbeta en gemensam politik för asyl, invandring och kontroll av de yttre gränserna som grundar sig på solidaritet mellan medlemsstaterna och som är rättvis för medborgare i tredjeländer. Vidare kunde utskottet konstatera att Lissabonfördraget föreskriver enhetliga regler i stället för miniminormer på asylområdet. Utskottet delade regeringens bedömning att en gemensam asyl- och invandringspolitik för hela unionen, där medlemsstaterna tillämpar samma bestämmelser och erkänner varandras beslut, sammantaget ger en bättre ordning både för medlemsstaterna och för den enskilde, och även en mer rättvis ansvarsfördelning mellan medlemsstaterna. I ett yttrande till justitieutskottet över Stockholmsprogrammet (yttr. 2008/09:SfU7y) framhöll utskottet bl.a. att rätten att söka asyl är grundläggande och att en EU-gemensam asylpolitik måste garantera var och en tillgång till rättssäkra skyddssystem och grunda sig på solidaritet mellan medlemsstaterna. Av överenskommelsen mellan regeringen och de gröna om migrationspolitiken framgår bl.a. följande. Rätten och möjligheten att söka asyl ska värnas i alla lägen och i alla länder. brister flera av EU:s medlemsstater på ett oacceptabelt sätt i sin hantering av asylsökande. verkar i dessa sammanhang för att ge en framträdande roll. Vidare anges i överenskommelsen att enskilda medlemsstater inte ska förhindras att ha en i förhållande till den asylsökande mer generös inställning än den som EU som helhet har samt att genomförandet av det europeiska asylsystemet ska vara humant, rättssäkert och effektivt och att arbetet med att omförhandla de grundläggande rättsakterna för asyllagstiftningen ska fortsätta. Därtill ska den gemensamma asyllagstiftningen garantera att en asylsökande behandlas på ett likvärdigt sätt, oavsett vilken medlemsstat som har ansvaret. Utskottet, som i olika sammanhang klargjort sin inställning till ett gemensamt asylsystem, förutsätter att kommer att fortsätta att verka för en asyl- och migrationspolitik inom EU som tillgodoser höga rättssäkerhetskrav och som ger ett rimligt skydd för individer med behov av internationellt skydd. Överenskommelsen mellan regeringen och de gröna för att så också blir fallet. Mot denna bakgrund saknas skäl för att vidta någon särskild åtgärd. Med detta får motionerna 2011/12:Sf241 yrkande 9 och 2011/12:Sf311 yrkande 1 anses i huvudsak tillgodosedda och avstyrks därmed. Även motionerna 2011/12:Sf237 yrkande 3 och 2011/12:Sf241 yrkandena avstyrks med det anförda. Med anledning av rådets direktiv /51/EG om transportörsansvar infördes i utlänningslagen bestämmelser om transportörers skyldighet att kontrollera att utlänningar har pass och andra tillstånd som krävs för inresa i landet liksom en skyldighet att kontrollera att de har medel för sin hemresa. infördes en bestämmelse i 19 kap. 6 § UtlL om att transportörer som inte uppfyller sin kontrollskyldighet under vissa förutsättningar ska betala en särskild avgift om högst . Vid behandlingen av regeringens proposition med förslag om genomförandet av direktiv /82/EG om överföring av passageraruppgifter uttalade utskottet att det inte fanns anledning att anta att bestämmelserna om transportörsansvaret hindrar personer från att söka asyl här (prop. 2005/06:129, bet. 2005/06:SfU14, rskr. 2005/06:280). Utskottet ansåg emellertid att regeringen borde följa upp och analysera tillämpningen av de nya reglerna och återkomma till . gjorde ett tillkännagivande därom. Sedan regeringen följt upp och analyserat tillämpningen av ifrågavarande regler uttalade regeringen i skrivelse 2008/09:33 att lagregleringen inte hade någon inverkan på förpliktelser enligt eller andra folkrättsliga åtaganden. Utskottet fann därefter att det inte fanns anledning att anta att bestämmelserna om transportörsansvar hindrar personer från att söka asyl i (bet. 2008/09:SfU8). Utskottet vidhåller sitt tidigare ställningstagande och avstyrker därmed motion 2011/12:Sf241 yrkande 10. Återtagandeavtal ingås för att reglera procedurer och ansvar för tredjeländer att återta sina medborgare. Liksom vid tidigare tillfällen (senast i bet. 2009/10:SfU14) kan utskottet konstatera att kommissionen har mandat att ingå sådana avtal med tredjeländer för att effektivisera återvändandearbetet. Tanken är att återtagandeavtalen ska bidra till en förbättrad hantering av migrationsströmmar till EU genom utökat samarbete med ursprungsländer och transitländer. Utskottet avstyrker med det anförda motion 2011/12:Sf241 yrkande 11. Det s.k. rörlighetsdirektivet (2004/38/EG), som genomförts i svensk rätt, reglerar unionsmedborgares och deras familjemedlemmars rätt att fritt röra sig och uppehålla sig i en annan medlemsstat. Begreppet familjemedlem i rörlighetsdirektivet omfattar även registrerade partner, under förutsättning att den mottagande medlemsstaten behandlar registrerade partnerskap som likvärdiga med äktenskap. Utskottet har tidigare beklagat att en registrerad partner enligt direktivet inte generellt likställs med en make, senast i betänkande 2009/10:SfU14. Utskottet uttalade då förståelse för att arbetet inom EU med att ta fram t.ex. direktiv och förordningar innebär att medlemsstaterna från tid till annan tvingas till kompromisser. Utskottet ansåg dock att frågan inte fått en helt tillfredsställande lösning men hyste ändå visst hopp om att utvecklingen inom EU kunde komma att leda till att även dessa grupper kommer att omfattas av familjebegreppet. Utskottet, som konstaterar att en registrerad partner till en unionsmedborgare för svenskt vidkommande ska räknas som familjemedlem enligt rörlighetsdirektivet, gör inte nu någon annan bedömning men förutsätter att även fortsättningsvis verkar för att regelverket fullt ut görs icke-diskriminerande. I den mån motionerna 2011/12:U229 yrkande 1 och 2011/12:U313 yrkande 4 inte kan anses tillgodosedda med det anförda avstyrks motionsyrkandena i fråga. Enligt Dublinförordningen ligger ansvaret för prövning av en asylansökan hos den medlemsstat som har tagit störst del i den asylsökandes inresa (genom att utfärda visering eller uppehållstillstånd). Varje medlemsstat får pröva en asylansökan som lämnats in av en tredjelandsmedborgare även om de inte har någon skyldighet att göra det enligt förordningen. Vidare får varje medlemsstat, även om den inte är ansvarig enligt förordningen, sammanföra familjemedlemmar och andra släktingar i beroendeställning av humanitära skäl. liksom övriga medlemsstater i EU är bundna av folkrättsliga förpliktelser inom såväl internationell flyktingrätt som mänskliga rättigheter i övrigt. Detta innebär att flyktingrättens olika delar, t.ex. att en asylsökande inte får avvisas eller utvisas till ett land där hans eller hennes liv eller frihet hotas på grund av bl.a. ras, religion eller nationalitet, alltid ska tillämpas. Detta gäller givetvis även i förhållande till Dublinförordningen. Den ovannämnda utvärderingen av Dublinförordningen visar att systemet allmänt sett fungerar bra och är ett ändamålsenligt system för att avgöra vilken medlemsstat som ska vara ansvarig för prövning av en asylansökan, men att det finns vissa problem i tillämpningen av regelverket. De ändringar som kommissionen har föreslagit bygger även fortsättningsvis på principen om första asylland. Kommissionens förslag innehåller bl.a. vissa bestämmelser för att stärka rättssäkerheten och ett förslag om att skapa en mekanism för att göra det möjligt att tillfälligt stoppa överföringar till en medlemsstat, den s.k. suspenderingsmekanismen. Förslaget har förhandlats i rådet . Utskottet noterar att med anledning bl.a. av en dom av Migrationsöverdomstolen har beslutat att överföringar till enligt Dublinförordningen inte ska ske på grund av bl.a. de undermåliga mottagningsförhållandena för asylsökande i . Dessa asylärenden ska i stället sakprövas i . Av regeringens överenskommelse med de gröna om den samlade migrationspolitiken framgår att återkommande möten mellan regeringen och de gröna kring de frågor som diskuteras och förhandlas i EU ska äga rum i ett tidigt skede, således även i denna fråga. Motion 2011/12:Sf232 yrkande 3 får därmed anses åtminstone delvis tillgodosedd och avstyrks därför. Även motionerna 2011/12:Sf311 yrkande 2, 2011/12:Sf237 yrkandena 1 och 2 samt 2011/12:Sf241 yrkandena 12 och 13 avstyrks med det anförda. Uppehållstillstånd i andra fall Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden bl.a. om en s.k. regularisering och om tillfälliga uppehållstillstånd. Jämför reservationerna 10 (V) och 11 (SD). Av 5 kap. 1 § UtlL framgår att flyktingar, alternativt skyddsbehövande och övriga skyddsbehövande som befinner sig i har i princip rätt till uppehållstillstånd. Uppehållstillståndet ska vara permanent eller gälla , förutsatt att hänsyn till den nationella säkerheten eller den allmänna ordningen inte kräver en kortare giltighetstid (dock ). Tidsbegränsat uppehållstillstånd kan ges i vissa av lagen bestämda situationer, exempelvis vid uppehållstillstånd på grund av anknytning eller på grund av sjukdom. I motion 2011/12:Sf262 begär och (MP) ett tillkännagivande om regularisering av papperslösa utlänningar. Motionärerna menar att legalisering av gruppen papperslösa är en fråga om humanitet.