bet · GZ01KU20 · 2012-06-07 00:00:00 — Sakläget får anses vara klarlagt i den utsträckning som rimligen kan begäras, och regeringens syn på ärendet har framförts till den amerikanska ambassaden på sedvanligt sätt. Några brister i informationsutbytet mellan och andra myndigheter eller inom har inte kunnat beläggas. Att uppgifter av visst slag inte förmedlades till regeringen berodde, enligt vad utskottet inhämtat, på att den berörda myndigheten gjorde en bedömning utifrån sin kompetens och sitt uppdrag. Vi saknar anledning att överpröva den bedömningen. Granskningen föranleder inte något ytterligare uttalande. Dåvarande forskningsministerns hantering av en överläkare (avsnitt 4.5) av Per (M), (M), (M), (M), (C), Skånberg (KD), (M) och (FP). I ett tidigare granskningsärende, som gällde dåvarande utbildnings- och kul- turminister nominering av en styrelseledamot i två statliga bolag (2005/06:KU20), anförde utskottet att det är viktigt att en person som väljs till styrelseledamot inte kan ifrågasättas från etisk synpunkt. Utskottet ansåg att ansvarigt statsråd bör följa upp information om oegent- ligheter rörande en styrelseledamot och vidta nödvändiga åtgärder när så är påkallat. Motsvarande utgångspunkt bör gälla även beträffande andra befattningshavare som utses genom beslut av regeringen, inte minst leda- möter i etikprövningsnämnderna. Enligt 25 § etikprövningslagen ska ledamöter och ersättare i etikpröv- ningsnämnderna utses av regeringen, men det finns inga bestämmelser som uttryckligen reglerar vilka åtgärder som ska vidtas om en ledamot eller ersättare misstänks, åtalas eller döms för brott. I den i ärendet aktu- ella situationen hade det då ansvariga statsrådet därför flera handlingsalter- nativ: att initiera ett formellt regeringsärende om entledigande av ledamoten, att inte vidta någon åtgärd alls eller att agera genom informella kontakter med antingen ordföranden i nämnden eller ledamoten. Dåva- rande statsrådet gjorde bedömningen att det, för att upprätthålla allmänhe- tens förtroende för etikprövningsnämndens verksamhet, inte var lämpligt att en person som hade åtalats för ett mycket allvarligt brott tjänstgjorde i nämnden. Statsrådet ville däremot inte initiera ett regeringsärende om ent- ledigande förrän skuldfrågan slutgiltigt hade avgjorts av domstol. Statsrå- det valde därför den sistnämnda lösningen, att informellt låta framföra sin lämplighetsbedömning till ledamoten. I avsaknad av lagreglering och fast praxis kan ställningstagandet inte kritiseras på formella grunder, och det framstår också allmänt sett och i ljuset av ovan refe- rerade uttalande som rimligt. RESERVATIONER 2011/12:KU20 Det är angeläget att företrädare för regeringen och i sin kommunikation med enskilda alltid vinnlägger sig om att vara tydliga och omsorgsfulla, så att risken för missuppfattningar minimeras. Någon brist i detta avseende har inte kunnat styrkas i ärendet. Avslutningsvis vill vi framhålla att det föreligger en i vissa delar otill- fredsställande situation i och med att det inte finns tydliga regler för ärenden som det nu aktuella. är vi medvetna om svårigheterna med att skapa en generell reglering för liknande situationer. Vi menar dock att regeringen har anledning att överväga möjligheten att vidta åtgär- der för att förtydliga rättsläget. Granskningen föranleder inget ytterligare uttalande. Tryck: , 2012 Regeringen ska styra riket medan huvuduppgifter är att besluta om lagar och budget och utöva kontrollmakten. Jag tror att de flesta här i har börjat med politiskt arbete för att vi vill genomföra idéer och få en förändring i verkligheten. Men kontrollmakten är viktig och nödvändig i en levande demokrati.Riksdagens kontrollmakt sker främst genom justitieombudsmännen, revisorer och . KU har en viktig och speciell uppgift som granskare av regeringen. I grundlagen formuleras det med att KU ansvarar för granskning av statsrådens tjänsteutövning och regeringsärendenas handläggning. I vårbetänkandet som ska diskuteras handlar granskningen främst om statsrådens tjänsteutövning.Vanligtvis lägger utskott fram förslag som sedan ledamöter ska ta ställning till. Så är inte fallet den här gången. KU har redan tagit ställning, och det kan inte ändra på. Om däremot enskilda ledamöter vill driva igenom en omröstning för att få stöd för en reservation blir det en fråga om en opinionsyttring från som man då genomför. Det är en opinionsyttring som inte har någon betydelse i sak men som ändå kan vara viktig.Det är i enlighet med regeringsformen KU:s ledamöter som genomför granskningen av regeringen, inte som helhet. Därför har också ledamöterna i utskottet ett särskilt personligt ansvar. Det är inte i enlighet med uppdraget att gömma sig bakom ett parti eller agera försvarsadvokat för sin egen minister. Vi är satta att granska regeringen på uppdrag av svenska folket och riksdag.Arbetet i KU går till så att enskilda ledamöter eller utskott i anmäler att man vill få till stånd en granskning i någon fråga. Varje anmälan tas på allvar och får ett seriöst omhändertagande. En tjänsteman i får uppdraget att ansvara för utredningen som genomförs.Arbetet sker i flera steg med till att börja med inhämtning av underlag och handlingar från , myndigheter och medier. Tjänstemännen lägger sedan fram promemorior med underlag om den lagliga bakgrunden och vad KU har sagt tidigare. KU ställer därefter skriftliga frågor till ministrar, departement med flera.På slutet av processen genomförs ibland utfrågningar av enskilda statsråd eller andra som berörts. tar KU ställning i frågan om det finns anledning att rikta kritik mot statsrådet eller regeringen som helhet och hur man borde ha handlat i stället.I år är det lite färre anmälningar än vad som är vanligt. Vi har ca 20 ärenden. Den stora KU-frågan som cirkulerat i medier , den om vapensamarbete med , kommer inte att komma upp i dagens betänkande utan sannolikt först . Detsamma gäller granskningen av uppdelningen i skilda elområden. Det är en fråga som blivit föremål för prövning i domstol och som vi därför beslutat att avvakta med.De flesta av ärendena har utskottet blivit överens om. Det har funnits rimliga skäl för enskilda ministrars ageranden och uttalanden. I något fall, till exempel när det gäller justitieministerns påstående i att inte tagit emot bidrag från juridiska personer, har man i departementets svar till KU bett om ursäkt för felet genom att erkänna att det var ett olyckligt uttalande. KU har då inte sett någon anledning att driva frågan vidare.Men det finns några ärenden där KU valt att rikta kritik mot enskilda statsråd och också mot statsministern och regeringen som helhet. I några fall handlar det om viktiga principiella ställningstaganden som bör ha betydelse för hur regeringen ska agera i liknande situationer och därigenom bilda utgångspunkt för hur praxis utvecklas.Jag kommer att lyfta fram tre ärenden som jag anser bör ha en sådan lite mer principiell betydelse för framtiden. Det handlar om överläkaren och forskningsministern, lärarlegitimationerna och den amerikanska ambassadens övervakning i Sverige.Den första frågan handlar om hur regeringen ska förhålla sig till sina myndigheter. Överläkaren som blev åtalad för ett allvarligt brott men senare helt friad fick uppleva något som vi alla andra ska vara glada att vi sluppit vara med om. En del av den historien handlar om att överläkaren också var ledamot i en etisk nämnd. Från forskningsministern och departementet fick hon under processen telefonsamtal om att hon var olämplig på grund av åtalet och borde ta en timeout från nämnden. Hon säger själv att hon till och med fick beskedet att man hade beslutat att hon inte skulle delta men att hon ändå förvägrades att få ett skriftligt besked om beslutet.En etisk nämnd är en självständig myndighet. Regeringen utser dess ledamöter och kan också entlediga någon som man inte längre har förtroende för. Men det dagliga arbetet ska ledas av nämndens ordförande, alltså myndighetschefen. En minister bör därför, enligt KU, inte gå in i direkta samtal med ledamöter för att försöka styra vilka som för tillfället kan anses som lämpliga att gå på nämndens eller myndighetens möten. Det arbetet och de samtalen bör ankomma på nämnden och dess ordförande. Departementet kan föra en eventuell dialog med ordföranden. En minister som inte är nöjd därmed måste använda sig av kollektiva beslut för att entlediga ledamoten eller till och med ordföranden om man inte är nöjd med hur frågan hanteras.När det gäller lärarlegitimationerna har vi sett hur genomförandet av beslut blivit kraftigt försenat, fördyrat och i stor utsträckning något helt annat än det de flesta förväntat sig. Här menar regeringens representanter att problemen måste ses som brister och ansvar. Men KU granskar inte myndigheterna utan regeringen. Slutsatsen som blev alltmer tydlig under utskottets arbete var att utbildningsministern har ett ansvar för debaclet och misslyckandet med lärarlegitimationerna. Man har verkställt ett beredningsarbete, men kvaliteten på detta har varit alldeles för dålig. Det är först efter beslut, när regeringen själv tar fram behörighetsförordningen, som det blir tydligt att reformen är något helt annat och betydligt mer komplicerat att genomföra än vad exempelvis utredningen och Skolstyrelsen föreställt sig.Den principiellt viktiga frågan är att regeringen har ett beredningstvång enligt grundlagen. För att det ska fungera på ett kvalitativt godtagbart sätt kan man inte utan vidare i efterhand ändra innehållet i ärendet på ett sådant sätt att det får helt andra proportioner och en annan betydelse än vad som förespeglats under beredningsprocessen. Man borde därför också i ha inhämtat fler upplysningar och yttranden i betydligt större utsträckning inför regeringsbeslutet om behörighetsförordningen. Regeringen har alltså, på flera sätt, brustit i sitt beredningsansvar. Det har bidragit till att beslut om lärarlegitimationerna inte kunnat genomföras som det var tänkt.Den tredje frågan gäller den amerikanska ambassadens övervakning i . Det är en fråga med utrikespolitiska dimensioner med betydelse för hur vårt land uppfattas av andra. Frågan gäller också hur den tar sitt ansvar för att verka med integritet och fasthet gentemot andra länder för att skydda svenska medborgare och upprätthålla svensk lag i . KU menar att regeringen agerade alldeles för passivt när det i medierna blev uppenbart att den amerikanska ambassaden bedrivit en verksamhet med övervakning långt bort från ambassadområdet och med ett betydande antal anställda. Den norska regeringen agerade tydligare och mer resolut i samma situation gentemot , och den norska regeringen lade också fram ett program för att minska risken för att något liknande skulle kunna hända igen. Den lade i stället ned sitt arbete med att undersöka vad som egentligen hade hänt när åklagaren beslutade om en förundersökning gentemot de svenska medborgare som anställts av den amerikanska ambassaden. Det var en undersökning som senare, inte oväntat, blev ganska meningslös eftersom personerna i fråga hade tystnadsplikt och den amerikanska ambassaden hade för den lokal där verksamheten bedrevs givits diplomatisk status av och arkiven därmed inte var möjliga att nå.Det är inte rimligt att både justitieministern och statsministern gömmer sig bakom åklagaren och tar hans förundersökning mot några enskilda svenskar som skäl för att lägger sig i en viktig utrikespolitisk fråga som snarare handlar om hur ska tolkas och hur länder ska uppträda gentemot varandra. Det fanns dessutom viss kunskap om den amerikanska ambassadens verksamhet inom flera svenska myndigheter. Kommunikationen dem emellan och gentemot regeringen borde ses över.Till sist ska jag kort ta upp den politisering som de borgerliga ledamöterna i utskottet påstått att majoriteten i KU bedrivit i samband med arbetet med vårt granskningsbetänkande. Jag blev uppriktigt förvånad när den kritiken kom, särskilt att den kom från ledamöterna i regeringspartierna. Det hade varit en annan sak om det skulle gå att säga att de själva hade arbetat för att få till en bra granskning där de också varit beredda att kritisera de egna. är det i stället oppositionen som fått hela ansvaret, även för att granskningen ska bli rimlig, rättvis och ta sin utgångspunkt från konstitutionella regelverk. Det går inte att se kritiken om politisering som något annat än att de har svårt att anpassa sig till en situation där den egna regeringen befinner sig i minoritet. Det skulle bli större respekt för de borgerliga ledamöternas synpunkter om de stod upp bättre för sin egen integritet och självständighet gentemot regeringen i granskningsarbetet. Granskningen av årets anmälningar till är nu klar och anmäls i och med denna debatt i kammaren.Granskningen är en grundlagsfäst uppgift för utskottet. Uppgiften utgår från att så objektivt och på så juridiska grunder som möjligt granska regeringens tjänsteutövning. som utskottet ska göra en juridisk bedömning är vi alla i utskottet politiker, vana vid att göra politiska bedömningar. Men juridik är inte en exakt vetenskap utan är föremål för olika tolkningar.Jag vill också här i inledningen passa på att anmäla att i de ärenden som rör den tidigare socialdemokratiska regeringen har jag inte deltagit eftersom jag själv satt i den regeringen.I sak omfattar granskningen 19 ärenden. I dessa ärenden finns sju reservationer. I flera ärenden är kritiskt till regeringens agerande. I det här sammanhanget vill jag konstatera att vi socialdemokrater inte har några reservationer i betänkandet, varför jag också inledningsvis yrkar på godkännande av utskottets anmälan i sin helhet.Den första allmänna reflexionen jag vill göra om årets granskning handlar om att det känns som att det alltmer förekommer informell styrning av myndigheterna från regeringens sida. Informella kontakter är nödvändiga - säkert också bra - för att regeringen ska få en bra inblick i myndigheternas verksamheter, med de möjligheter och problem som finns där. Men i några av årets granskningsärenden känns det som att de informella kontakterna gått över gränsen till informell styrning. Eftersom informell styrning sällan lämnar några spår efter sig blir det svårt att följa upp den, och i flera fall ser vi att olika händelser föregås av en avsaknad av dokumentation.I frågan om införandet av lärarlegitimationer pågick i inledningsskedet ett väl dokumenterat och rätt omfattande beredningsarbete. När sedan förordningen om hur införandet av lärarlegitimationer skulle gå till i praktiken kom saknades plötsligt dokumentationen och det blev svårt för att följa ärendets hantering. Regeringen har därför, trots en relativt omfattande beredning, inte tagit genomförandefrågorna på tillräckligt stort allvar. En avsevärd försening av reformen har till följd av detta uppstått. Regeringen bär i och med detta det övergripande ansvaret för att reformen inte kan genomföras på det sätt som förespeglats och även beslutat om. Informell styrning har också förekommit på ett mer svårförståeligt sätt. I samband med att lämnade svar på skriftliga frågor i ett granskningsärende framgick det att det rutinmässigt sker kontroller från Försvarsdepartementets sida av att Försvarsmakten förstår vikten av att hemliga uppgifter inte sprids. Att denna typ av styrning skulle vara en rutinuppgift för en statssekretare framstår som mycket märkligt. Alla myndigheter måste förutsättas följa de lagar som gäller för verksamheten. Försvarsmakten borde därför ha sådana rutiner inom sig att denna kontroll inte skulle behövas och alltså vara onödig. Icke desto mindre förekommer den uppenbarligen. Även om den inte är konstitutionellt felaktig är den i mina ögon märklig. I det granskningsärendet finns det därmed inga konstitutionella anmärkningar mot regeringens agerande.Regeringens information till kan också ifrågasättas i det granskningsärende som gäller svenska Postens samgående med . Där slöt regeringen ett avtal som i sig låg inom ramen för bemyndigande men utan att informera om avtalets innebörd. När förslaget sedan skulle behandlas i om att ändra bemyndigandet skapades stora problem eftersom inte hade kännedom om på vilka sätt regeringen bundit upp möjligheterna för att agera och konsekvenserna av olika typer av agerande.Här borde regeringen självfallet sett till att hade tillräcklig information så att beslutsunderlaget för ställningstagande var så fullödigt som möjligt.Ett annat ärende där regeringen har brustit i information till en av sina myndigheter är frågan om prövningen av tilltänkt finansiär till . Eftersom ärendet senare ska diskuteras i särskild ordning nöjer jag mig med att här konstatera att det generellt finns anledning för regeringen att fundera över hur man delar med sig av information för att på bästa sätt se till att och myndigheterna kan fullgöra sina uppgifter fullt ut.Slutligen vill jag beröra ett ärende som gäller så kallad vertikal integration inom apoteksbranschen. Vertikal integration betyder att man både bedriver tillverkning av läkemedel och utövar försäljning av läkemedel. Det är förbjudet i lag. I den inlämnade anmälan påvisas att det förekommer något som skulle kunna beskrivas som vertikal integration. Frågan om det förekommer är dock inte en fråga för utskottet att pröva. I stället har utskottet prövat hur regeringen har agerat för att vertikal integration inte ska uppstå i samband med utförsäljningen. Därmed finns det inget att anmärka på. Men det finns en märklig passivitet från regeringens sida vad gäller att agera utifrån påståenden om att sådant förekommer. Ansvarigt statsråd känner inget ansvar för detta utan menar att det är helt upp till myndigheten att sköta det.Såvitt känt har myndigheten inte agerat på något sätt, och ändå var en av de viktigaste förutsättningarna för att utförsäljningen av skulle kunna ske att det inte skulle få förekomma någon vertikal integration. Mot denna bakgrund är regeringens passivitet förvånansvärd även om den inte är konstitutionellt felaktig. Precis som ordföranden sade ska KU enligt regeringsformen 13 kap. 1 § granska statsrådens tjänsteutövning och regeringsärendenas handläggning.Det är sjätte gången som jag är med och gör detta. Till att börja med vill jag rikta ett tack till , , och övriga. Det är tack vare er som vi har dessa 760 sidor text att luta oss emot när vi ska ha denna debatt. Stort tack!Under de här sex åren har vi i Alliansen jobbat efter samma utgångspunkter, nämligen att objektivt granska regeringen, att vara konstitutionellt stringenta och relevanta, att värna KU:s integritet som kontrollorgan och att arbeta på ett sådant sätt att vi ägnar oss åt normprövning som syftar till att utveckla regeringsarbetet, det vill säga att alla som jobbar i ska kunna titta på det här granskningsbetänkandet, gå igenom det och förbättra hur man arbetar. Jag tycker att vi har bidragit till detta på ganska många områden under de här sex åren.Precis som ordföranden sade är det relativt få, bara ungefär 20, anmälningar. Det innebär att vi har haft ganska gott om tid. Det är också relativt små ärenden, vilket har inneburit att det inte har varit så vansinnigt mycket faktamaterial att samla in. De konstitutionella knutarna tillhör inte de allra värsta under de senaste årtiondena.Vi hade till exempel betydligt mer att göra 2010. Då hade vi 33 anmälningar, och där särskrev vi oss i 12 av dessa 33 anmälningar. Man kan också säga att det finns mer samstämmighet om vårt granskningsbetänkande än vad det gjorde 2010.Herr talman! Det är kanske just de här ganska små konstitutionella sakerna som gör att jag tycker att de fyra oppositionspartierna hemfaller lite grann åt politik. Det är snarare så att man politiskt ogillar någonting än att man konstitutionellt kan peka på saker. I lilla gröna, som vi brukar kalla den, kan man till exempel i en av våra slutsatser läsa: granskning ska vara rättslig. Det är en politisk uppgift att genom granskning av regeringsarbetet från rättsliga utgångspunkter vårda legalitetsgrundsatsen.Jag tror att mina kolleger i Alliansen kommer att kunna visa att det har brustit lite på det området i några av de sex ärenden som vi ska debattera.Herr talman! I en sådan här debatt fokuserar vi på skillnader i bedömningar. Vi kommer därför att debattera de sex ärenden där vi har särskrivit oss. Men enligt lilla gröna är de områden där vi blir överens och där vi gemensamt allihop konstaterar någonting positivt eller gemensamt kritiserar någonting väl så viktiga för den framtida rättsutvecklingen. Det brukar vi ibland kalla konstitutionella guldkorn. Jag tror att det finns åtminstone två sådana den här gången.Det gäller den fråga som ordförande pratade om, nämligen de här etikprövningsnämnderna. Vi har inte riktigt kommit fram till samma slutsats, men jag tror att vi är ganska överens om att det saknas uttrycklig rättslig reglering och att regeringen bör överväga om det behövs en sådan eller inte.Ett annat konstitutionellt guldkorn är att det är legitimt att använda regeringens hemsida för att förmedla regeringens politik. Det låter ganska rimligt, men det har vi faktiskt aldrig konstaterat förut. Detta är vi nu överens om. Jag tror att det är bra.Sedan har vi sex ärenden som vi ska debattera och med lite otur kanske en bit in . Det första handlar om arbetsmarknadsministerns uttalande och agerande i en viss EU-fråga. Där kommer att sköta debatten för vår räkning om en liten stund.Sedan handlar det om beredningen av lärarlegitimationsreformen. Där kommer och att debattera från vår sida.Vidare handlar det om en utländsk affärsman som finansiär till . Där kommer och att debattera från vår sida.När det handlar om bristande järnvägsunderhåll och de konstitutionella aspekterna på det kommer och att sköta debatten.När det gäller den amerikanska ambassadens SDU-verksamhet kommer och att sköta debatten.Sist men inte minst har vi frågan om överläkaren och etikprövningsnämnden. Det är kanske den mest spännande debatten vi har, och där kommer vi att ha fyra företrädare från Alliansen.Herr talman! När riksdagsledamöter kommer till kammaren och har hälsat på talmannen brukar de bläddra i betänkanden och leta efter det ställe där man ser alla reservationer. Man brukar säga att det är konstigt att KU:s betänkande är så annorlunda. Det beror på att vi är annorlunda på det sättet att det är KU som lägger fram det här granskningsbetänkandet, precis som ordföranden var inne på.Sedan har det tyvärr blivit en praxis från både det blå laget och det rödgröna laget att begära voteringar, och de får nog ses mer som symboliska saker eftersom de inte kommer att ändra vad KU har kommit fram till.Trots att vi har sex skinande reservationer tänker jag inte yrka på godkännande av anmälan i någon av dem, utan jag kommer bara att anmäla att vi lägger fram det här granskningsbetänkandet. Jag vill också börja med att tacka kansliet. Det är ett imponerande arbete som ligger bakom detta. Det är imponerande hur snabbt och noggrant arbetet sköts mellan våra utskottsmöten. Det ligger ett viktigt och imponerande arbete bakom det underlag vi får. Stort tack till kansliet!Konstitutionsutskottet väger tungt. Massmedierna är mycket intresserade av vad kommer att säga. De är till och med så intresserade att de råkade skriva det innan vi preliminärt hade justerat betänkandet.Med viss förvåning har jag även noterat att vänner och bekanta är intresserade av vad har att säga, och det gäller inte bara utifrån ett politiskt perspektiv, utan de är faktiskt intresserade av vad vi har skrivit i de olika ärendena.Vi vet att det är viktigt för statsråden och regeringen vad KU säger, och det är inte så konstigt. Går man tillbaka i utskottets historia och ända till grundlag kan man se att det som står där om roll gäller än .