bet · H001CU1 · 2012-11-20 00:00:00 — Detta kan också bidra till att den sociala integrationen förbättras och att utanförskapet minskas. Utskottet vill emellertid understryka att de negativa följderna av boendesegregationen och bostadsområden präglade av sociala problem knappast kan lösas enbart inom ramen för den statliga bostadspolitiken. Behovet av att inrikta bostadspolitiken på åtgärder som kan förbättra ungdomars och studenters möjlighet att skaffa bostad lyfts fram i fyra motioner. Även enligt utskottets uppfattning bör detta vara en central fråga i olika bostadspolitiska överväganden. Det kan också konstateras att regeringen framhåller frågans vikt i budgetpropositionen och redovisar flera åtgärder och förslag med denna inriktning. Exempelvis har myndighetsanslaget för beräknats för att ge utrymme för olika åtgärder som är inriktade på boendesituationen för unga och studenter. Verket får i uppdrag att se över byggreglerna för student- och ungdomsbostäder och att genomföra en inventering av lämplig mark för tillfälliga studentbostäder. Vidare föreslår regeringen att det inrättas ett särskilt anslag som ska finansiera ett statligt stöd för innovativt byggande av bostäder för unga. Syftet är att uppmuntra de berörda aktörerna att tänka nytt och kreativt kring bostäder för unga. På kort sikt är det emellertid också viktigt att dagens bostadsbestånd kan utnyttjas mer effektivt och att ge möjlighet till lösningar för bl.a. unga hushåll och för dem som söker en tillfällig bostad. Årets budgetproposition innehåller flera förslag om höjt schablonavdrag vid upplåtelse av hela eller delar av den egna bostaden samt ett nytt regelsystem för privatuthyrning av bostäder som kan bidra till en sådan utveckling på bostadsmarknaden. En motion 2012/13:C346 (S) tar upp frågor om bostadspolitiska insatser som kan bidra till en bättre fungerande bostadsmarknad för äldre. Utskottet instämmer i det motionärerna anför om att en ökad omflyttning kan få positiva effekter på bostadsmarknaden och att bl.a. satsningar på bostäder för äldre kan bidra till en sådan utveckling. har det också gjorts insatser för att etablera nya boendeformer för äldre. Det gäller inte minst utvecklingen av nya s.k. mellanboendeformer för äldre, dvs. bostäder som är avsedda för äldre mellan det ordinarie boendet och det biståndsbedömda särskilda boendet. Utskottet ser positivt på dessa satsningar liksom på den statliga stimulansen av särskilda boendeformer som görs inom äldrepolitikens ram. Den sista motionen som behandlas i detta avsnitt, motion 2012/13:N371 (S), lyfter fram behovet av att särskilt uppmärksamma problem i bostadspolitiken. Utskottet instämmer i att flera problem på bostadsmarknaden, som visserligen även finns i övriga storstäder och på flera andra orter, är särskilt påtagliga i . Det gäller inte minst en otillräcklig nyproduktion av bostäder och en otillräcklig regional samverkan för att komma till rätta med detta problem. Detta är också bakgrunden till att regeringen har tagit initiativ till flera uppdrag som varit inriktade mot problem. gav regeringen kommunerna i i uppdrag att redovisa hur de arbetar med bostadsförsörjningen. gav regeringen en utredare i uppdrag att kartlägga och analysera kommunernas arbete med bostadsförsörjning i . I redovisningen av uppdraget förordade utredaren bl.a. en översyn av bostadsförsörjningslagen, vilket regeringen senare gav i uppdrag till att genomföra (se avsnittet Kommunernas bostadsförsörjningsansvar). Vidare gav regeringen i uppdrag att göra en regional bedömning av behovet av nya bostäder i länets kommuner. Uppdraget ska redovisas till . kan således konstatera att bostadssituationen i är väl uppmärksammad inom ramen för den statliga bostadspolitiken. Utskottet anser emellertid att ansvaret för bostadsförsörjningen i i huvudsak måste tas av de berörda kommunerna, både var för sig och genom samverkan. Sammanfattningsvis vad gäller de motioner som har behandlats i detta avsnitt kan utskottet konstatera att den statliga bostadspolitiken redan är inriktad på de frågor som motionärerna anser behöver uppmärksammas särskilt. Utskottet kan därför inte se något behov av att genom tillkännagivanden från ytterligare framhålla frågornas vikt för regeringen. På ett mer övergripande plan bör även i fortsättningen gälla att bostadspolitiken inriktas på att ge långsiktigt stabila villkor för byggande, ägande och förvaltning av bostäder med alla typer av upplåtelseformer och verkar för en bostadsmarknad i balans där hushållens efterfrågan och behov får genomslag. Med hänvisning till det anförda avstyrker utskottet samtliga aktuella motioner. Statligt investeringsstöd till bostadsbyggande Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag som förordar att ett statligt investeringsstöd till bostadsbyggande införs. Utskottet vidhåller sin uppfattning att statliga bostadsbyggnadssubventioner inte bör återinföras. Jämför reservationerna 7 (S), 8 (MP) och 9 (V). I detta avsnitt behandlas fyra motioner som i mer allmänna ordalag förespråkar överväganden om möjligheten att införa ett statligt investeringsstöd för byggande av bostäder. Det bör i sammanhanget framhållas att det års allmänna motionstid har väckts fler förslag om bostadsbyggnadssubventioner än de som här redovisas. I dessa fall gäller det emellertid motionsförslag som, under förutsättning att bifaller dem, leder till en ökad belastning på statsbudgeten . Sådana förslag ska behandlas i särskild ordning. Ett förslag från Socialdemokraterna om en byggbonus för ökad produktion av studentlägenheter och små hyresrätter behandlas således ovan under rubriken inom utgiftsområde 18. Det gäller även ett förslag från om att inrätta ett investeringsstöd för nyproduktion av hyresrätter. I motion 2012/13:C237 av och (båda S) föreslås ett tillkännagivande om behovet av att se över möjligheterna att införa ett nytt investeringsstöd för byggande av hyresrätter. Motionärerna hänvisar till ett otillräckligt bostadsbyggande och en omfattande bostadsbrist. Även i motion 2012/13:C329 av m.fl. (S) föreslås att regeringen ska se över möjligheterna att införa ett statligt investeringsstöd för byggande av studentbostäder och små hyreslägenheter. m.fl. (S) föreslår i motion 2012/13:C404 att tillkännager för regeringen att staten har ett ansvar för att skapa ett bostadsstöd som gör det möjligt att subventionera byggandet av hyreslägenheter. I motion 2012/13:A356 av m.fl. (S) framhåller motionärerna att unga har allt svårare att etablera sig på bostadsmarknaden. Mot denna bakgrund föreslås ett tillkännagivande om behovet av ett riktat investeringsstöd för byggande av studentbostäder (yrkande 5). Motionsförslagen ovan är visserligen mycket allmänt hållna men de får ändå förstås som att motionärerna förordar ett återinförande av statliga bostadsbyggnadssubventioner. har vid ett flertal tillfällen avstyrkt sådana motionsyrkanden och klargjort sin uppfattning att statliga bostadsbyggnadssubventioner inte bör återinföras. Det är också utskottets uppfattning att bygg- och bostadsmarknadens aktörer till helt övervägande del motsätter sig återinförda subventioner av det slag som tidigare fanns. Utskottet, som inte har ändrat uppfattning, avstyrker därför de aktuella motionerna. Utskottets förslag i korthet avslår tre motionsförslag om att införa ett system med statliga kreditgarantier för upprustning i framför allt miljonprogrammets bostadsområden. Utskottet hänvisar bl.a. till remissutfallet av ett tidigare förslag om ett system med kreditgarantier för upprustning. Jämför reservationerna 10 (S), 11 (MP), 12 (SD) och 13 (V). I detta avsnitt behandlas tre motionsförslag om att införa ett system med statliga kreditgarantier för upprustning i framför allt miljonprogrammets bostadsområden. Liksom för den ovan behandlade frågan om statligt stöd till bostadsbyggande gäller emellertid att fler motioner med den aktuella inriktningen har väckts under den allmänna motionstiden , men att dessa motioner behandlas i ett annat sammanhang. Det gäller ett förslag om ett garantiprogram för stöd till upprustning och omstrukturering av miljonprogrammets bostäder som lagts fram av . Detta program innefattar emellertid ett anslag för ett statligt stöd och har därför redovisats ovan under rubriken inom utgiftsområde 18. Vidare har under årets allmänna motionstid lagt fram förslag om ett upprustningsprogram för flerbostadshus. Detta program föreslås bli finansierat genom en skattereduktion och behandlas därför av finansutskottet (bet. 2012/13:FiU1). I partimotion 2012/13:Fi302 av m.fl. (S) föreslås att begär att regeringen lägger fram förslag till lagstiftning om kreditgarantier för vissa bostadsändamål (yrkande 17). Motionärerna hänvisar till att upprustningsbehovet i miljonprogrammets bostäder beräknas uppgå till . Mot denna bakgrund bör det enligt motionen inrättas ett system med kreditgarantier för renovering av hyresfastigheter från rekordåren inom en ram om totalt . Även i motion 2012/13:C388 av m.fl. (S) föreslås ett tillkännagivande om att det bör inrättas ett system med kreditgarantier där staten, eventuellt tillsammans med den berörda kommunen, får garantera lån för upprustning av lägenheter i flerbostadshus (yrkande 5). Garantierna ska kunna lämnas inom en ram om totalt , vilket bedöms kunna täcka lånebehovet för upprustning av 60 000 lägenheter. Motionärerna framhåller också att en upprustning av miljonprogrammets bostäder inte alltid är företagsekonomiskt lönsam och att betalningsförmågan hos hyresgästerna kan vara begränsad. (S) föreslår i motion 2012/13:C399 ett tillkännagivande om behovet av att initiera ett program för en klimatsmart renovering av miljonprogramsområdena. Statliga kreditgarantier för ny- och ombyggnad kan lämna statlig kreditgaranti för vissa former av lån enligt bestämmelserna i förordningen (2004:105) om statlig kreditgaranti till bostadsbyggande m.m. och förordningen (2011:211) om utlåning och garantier. Denna verksamhet bedrevs fram till av () då de två myndigheterna samordnades. Kreditgarantin är en försäkring som långivare kan teckna för lån till bl.a. ny- och ombyggnad av bostäder. Avgiften för kreditgarantin baseras på riskbedömning av det aktuella ärendet. Garantin träder in om låntagaren inte kan fullgöra sina åtaganden mot långivaren och fastigheten säljs till ett belopp som inte täcker det garanterade beloppet. I rapporten av miljonprogrammets flerbostadshus statlig medverkan i finansieringen lade BKN fram ett förslag om ett program med statliga kreditgarantier för lån till upprustning av flerbostadshus. Garantiprogrammet skulle ge BKN möjlighet att garantera upprustningslån inom en ram om och dessutom subventionera garantiavgifterna med ett belopp . Vid föregående års behandling av anslagsfördelningen inom utgiftsområde 18 (bet. 2011/12:CU1) kommenterade civilutskottet två motionsförslag som bedömdes ha koppling till BKN:s utredningsförslag enligt följande. Förslaget om anslagsfördelning i både motion 2011/12:C352 (S) och 2011/12:C419 (SD) innebär att ett nytt anslag inrättas för subventionering av kreditgarantier för lån till upprustning av flerbostadshus. Förslagen tycks med reservation för att beskrivningen i motionerna är knapphändig utgå från en utredning som () presenterade 2008. Det bör påpekas att de centrala företrädarna för de tilltänkta mottagarna av denna subvention, dvs. och Fastighetsägarna, i sina remissvar på BKN:s utredning i huvudsak ställde sig avvisande till utredningsförslagen. bedömning var att en subventionerad kreditgaranti inte kommer att vara särskilt effektiv. Fastighetsägarna ansåg att det föreslagna stödet var konkurrenssnedvridande och oförenligt med . Inte heller ansåg att förslaget borde genomföras. Utskottet kan konstatera att Socialdemokraterna har reviderat sitt förslag såtillvida att någon subvention av garantiavgiften inte föreslås. Det tycks nu främst vara fråga om en utvidgning av den möjlighet som redan finns att bevilja kreditgaranti vid lån till ombyggnad till att även omfatta lån till andra upprustningsåtgärder, t.ex. vissa former av underhåll. Som utskottet förstår motionsförslagen ska långivarna således på gängse villkor kunna teckna en kreditgaranti, dvs. en försäkring, som ett skydd mot kreditförluster vid lån till fastighetsägare som avser att rusta upp sina fastigheter. Det bör i sammanhanget erinras om att avgiften för en statlig kreditgaranti ska bestämmas med hänsyn tagen till risken i det specifika ärendet. Utskottet kan emellertid inte närmare bedöma de mycket kortfattat beskrivna motionsförslagen om att möjligheten att ge kreditgaranti bör utvidgas till att även avse lån till upprustningsåtgärder i miljonprogrammets bostäder. Remissinstansernas tidigare bedömning av BKN:s förslag kan möjligen ge en viss indikation om hur de närmast berörda parterna skulle se på effekterna av en sådan åtgärd. I vart fall torde inte de problem som motionärerna själva särskilt framhåller, dvs. bristande företagsekonomisk lönsamhet i vissa upprustningsåtgärder och begränsad betalningsförmåga hos hyresgästerna, bli lösta genom den föreslagna åtgärden. anser inte att de aktuella motionerna bör föranleda något tillkännagivande till regeringen om kreditgarantier för lån till upprustning av bl.a. miljonprogrammets bostäder. Motionerna avstyrks således. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om bl.a. ett bostadsprogram för svaga bostadsmarknader och landsbygden. Utskottet hänvisar till det befintliga stödet till omstrukturering av kommunala bostadsföretag på orter med omfattande problem och till åtgärder som vidtagits för att underlätta bostadsbyggande på svaga bostadsmarknader och landsbygden. Jämför reservationerna 14 (S, MP) och 15 (V). I partimotion 2012/13:C400 av m.fl. (V) föreslås ett tillkännagivande om behovet av ett sammanhållet bostadsprogram för svaga bostadsmarknader (yrkande 11). Motionärerna framhåller att befolkningsminskningen i vissa kommuner har lett till ett akut behov av att avveckla lägenheter och till att bostadsföretagen ibland har svåra ekonomiska problem. De föreslår vidare att ska begära att regeringen återkommer med ett sammanhållet bostadsprogram för landsbygden (yrkande 12). Motionärerna framhåller bl.a. de svårigheter som finns när det gäller att få lån för att bygga en villa på orter med fallande priser. Även i motion 2012/13:N272 av m.fl. (V) yrkande 9 föreslås ett tillkännagivande om att regeringen skyndsamt bör ta fram en samordnad bostadspolitisk strategi för landsbygdskommunerna. Enligt motionärerna behövs det en helhetsinriktad politik som säkerställer ett efterfrågestyrt byggande, en jämn kostnadskontrollerad produktion med bra kvalitet och en strategi som ger lokala byggföretag möjlighet att konkurrera med de stora byggbolagen. m.fl. (S) framhåller i motion 2012/13:C370 att det nästan är omöjligt att bygga bostäder i glesbygden eftersom bankerna anser att risken med att låna ut pengar är för stor. Mot denna bakgrund föreslås ett tillkännagivande till regeringen om behovet att underlätta bostadsbyggande i glesbygden. uppdrag avseende svaga bostadsmarknader har enligt sin instruktion (SFS 2012:546) i uppgift att träffa avtal med kommuner om statens medverkan vid omstrukturering eller rekonstruktion av ett kommunalt bostadsföretag samt göra uppföljningar och utvärderingar avseende stöd för vissa kommunala åtaganden för boendet. Det statliga stödet till omstrukturering av kommunala bostadsföretag lämnas enligt bestämmelserna i förordningen (2002:664) om statligt stöd för vissa kommunala åtaganden för boendet. Stödet kan ges i form av bidrag för omstrukturering av kommunala bostadsföretag, kreditgaranti för avlösen av kommunala borgensåtaganden eller som kreditgaranti för lån till kommuner. Statens respektive kommunens åtaganden i samband med omstruktureringen regleras i ett avtal mellan kommunen och . (Sbo) är ett statligt företag som kompletterar verksamhet med stöd till kommuner. Företaget kan överta lägenheter som avvecklas inom ramen för avtalen. har vidare i uppdrag att erbjuda marknadskompletterande rådgivning om finansiering av bostäder till mindre och medelstora byggherrar. Denna rådgivningsfunktion, som etablerades , är avsedd att vara ett stöd för enskilda och företag som avser att bygga bostäder på bl.a. svaga bostadsmarknader att skapa en finansieringslösning som kan inkludera flera parter. kan också lämna statlig garanti (kreditgaranti) till kreditinstitut avseende bl.a. ny- eller ombyggnad av hyres- eller bostadsrättshus och nybyggnad av egnahem eller ägarlägenheter enligt bestämmelserna i förordningen (2004:105) om statlig kreditgaranti till bostadsbyggande m.m. Genom en ändring i denna förordning infördes en möjlighet att ställa ut garantier även i de fall när kostnaden för ny- eller ombyggnaden överstiger den ökning av marknadsvärdet som ny- eller ombyggnaden medför. Kreditgaranti får i stället lämnas med ett belopp som motsvarar av kostnaden för ny- eller ombyggnaden. Kreditgarantin får i dessa fall dock inte överstiga ett belopp om per kvadratmeter uppvärmd boarea. Förutsättningarna på den svenska bostadsmarknaden skiljer sig markant mellan olika delar av landet. Problemen med bostadsbrist och ett otillräckligt bostadsbyggande gör sig framför allt gällande i storstäderna och i vissa mellanstora städer. Det finns emellertid även delar av landet där problemen ser helt annorlunda ut. Det gäller framför allt i de kommuner som har en svag arbetsmarknad och ett vikande befolkningsunderlag. I dessa kommuner kan det finnas stora bostadsöverskott och därmed bostadsföretag med svåra ekonomiska problem. är det viktigt att erinra om att det även i kommuner med en svag bostadsmarknad kan finnas behov av ett visst kompletterande bostadsbyggande. Problemen på landets svaga bostadsmarknader har varit föremål för överväganden i olika sammanhang . Som framgått ovan finns det även en ordning etablerad för statlig medverkan i omstruktureringar av kommunala bostadsföretag på orter med omfattande problem. Denna ordning medger flera olika lösningar som kan anpassas efter förhållandena i de aktuella kommunerna. Av årets budgetproposition framgår att regeringen anser att det finns skäl att överväga formerna för stödet till kommunala bostadsföretag i kris. framhålls att genomförandet av en stödordning för bostadsföretag i kris på svaga bostadsmarknader på ett sätt som uppfyller krav är mycket komplex. Även svårigheterna att finansiera det bostadsbyggande som kan behövas även på en svag bostadsmarknad, liksom i landsbygds- och glesbygdskommuner i allmänhet, har varit föremål för överväganden i ett flertal sammanhang . I förra årets budgetproposition aviserade regeringen sin avsikt att vidta vissa åtgärder för att underlätta ett sådant bostadsbyggande. Som framgått av redovisningen ovan har dessa förändringar nu genomförts. har således nu möjlighet att bevilja kreditgarantier även för belopp som överstiger fastighetens marknadsvärde efter en nybyggnation. Vidare har verket ansvar för en ny rådgivningsfunktion som är avsedd att underlätta för enskilda och företag som avser att bygga bostäder på svaga bostadsmarknader att hitta en lämplig finansieringslösning. kan konstatera att de frågor om svaga bostadsmarknader och bostadsbyggande på landsbygden som tas upp i de aktuella motionerna är väl uppmärksammade av regeringen. Flera åtgärder har också vidtagits i syfte att underlätta bostadsbyggande på bl.a. svaga bostadsmarknader. De förslag om tillkännagivanden som läggs fram av motionärerna skulle inte tillföra något i sak. Motionerna avstyrks således. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om förändringar i lagen om kommunernas bostadsförsörjningsansvar. Utskottet anser att resultatet av den pågående beredningen av översyn av lagen bör avvaktas. Jämför reservationerna 16 (S), 17 (MP) och 18 (V). Lagen om kommunernas bostadsförsörjningsansvar Kommunernas ansvar för bostadsförsörjningen i olika avseenden följer av flera lagar, bl.a. kommunallagen, socialtjänstlagen och . beslutade att också införa en särskild lagreglering av kommunernas bostadsförsörjningsansvar. I lagen (2000:1383) om kommunernas bostadsförsörjningsansvar föreskrivs bl.a. att varje kommun ska planera bostadsförsörjningen i syfte att skapa förutsättningar för alla i kommunen att leva i goda bostäder och för att främja att ändamålsenliga åtgärder för bostadsförsörjningen förbereds och genomförs. Vid planeringen av bostadsförsörjningen ska kommunen, om det behövs, samråda med andra kommuner som berörs av planeringen. Riktlinjer för bostadsförsörjningen ska antas av kommunfullmäktige under varje mandatperiod (1 §). Länsstyrelserna ska lämna kommunerna i länet råd, information och underlag för deras planering av bostadsförsörjningen (2 §). En kommun ska lämna regeringen de uppgifter om kommunens bostadsförsörjningsplanering som regeringen begär (5 §). Vidare finns i lagen bestämmelser om bostadsförmedling (3, 4 §§). Utskottet återkommer till denna fråga nedan i ett särskilt avsnitt. Fyra motioner tar upp frågor om kommunernas bostadsförsörjningsansvar. m.fl. (S) föreslår i motion 2012/13:C388 yrkande 12 ett tillkännagivande om behovet av en förstärkning av lagen om kommunernas bostadsförsörjningsansvar. Kommunerna bör ges ett tydligare ansvar för tillgången på bostäder. Motionärerna framhåller att det inte ska vara möjligt för en kommun att vältra över detta ansvar på närliggande kommuner. I partimotion 2012/13:C400 av m.fl. (V) föreslås ett tillkännagivande om att det bör införas krav på kommunala boendeplaneringsprogram (yrkande 6). Programmen ska vara heltäckande och övergripande samt ta upp såväl planer för nyproduktion och ombyggnad som förändringar i serviceutbudet. Programmen ska redovisas för regeringen via länsstyrelserna. Vidare föreslås ett tillkännagivande om ett utökat bostadsförsörjningsansvar för kommunerna (yrkande 28). Motionärerna anser att kommunerna ska undersöka och redovisa hur stor efterfrågan på bostäder är. Efterfrågan bland unga ska särredovisas och en förstabogaranti bör införas som innebär att alla unga garanteras en bostad på minst ett rum och kök. Villkoren för denna rättighet bör utredas närmare, bl.a. i fråga om hur länge en person ska ha varit folkbokförd i en kommun för att omfattas av garantin. (MP) hänvisar i motion 2012/13:C447 till FN-deklarationens och regeringsformens formuleringar om rätten till boende. Motionären framhåller att det är nödvändigt med en granskning av hur kommunerna uppfyller sitt bostadsförsörjningsansvar utifrån den hemlöshet som drabbar många människor. Förslaget i motionen innebär att ska begära att regeringen återkommer med ett förslag till lagstiftning som klargör hur allas rätt till bostad ska utövas i . Enligt motion 2012/13:So596 av m.fl. (MP) bör framhålla i ett tillkännagivande att kommunerna i sin bostadsförsörjningsplanering måste beakta de äldres behov av en s.k. boendekarriär, dvs. möjlighet att i friskt tillstånd flytta till ett mer anpassat boende (yrkande 5). Det gäller även behovet av att beakta de äldres tillgänglighet till samhällsservice (yrkande 6). fick i uppdrag av regeringen (S2012/2989/PBB) att göra en översyn av lagen om kommunernas bostadsförsörjningsansvar. Syftet med översynen var enligt uppdraget att förtydliga det kommunala ansvaret för bostadsförsörjningen och tydliggöra det regionala perspektivet vid planering av bostadsförsörjningen ur ett hållbart perspektiv. I uppdraget ingick att lämna förslag till ändringar i lagen om kommunernas bostadsförsörjningsansvar. Som bakgrund till uppdraget angav regeringen bl.a. att kartläggning via bostadsmarknadsenkäten har visat att det är långt ifrån alla kommuner som tar fram riktlinjer för bostadsförsörjningen. Vidare angavs att de utredningar som regeringen låtit genomföra om bostadsförsörjningssituationen i visar ett behov av att se över lagen i syfte att tydliggöra kommunernas ansvar för bostadsförsörjningen. redovisade sitt uppdrag i rapporten av bostadsförsörjningslagen (rapport 2012:12).