bet · H001SoU4 · 2012-11-14 00:00:00 — I motion 2012/13:So528 av m.fl. (S) yrkande 2 begärs ett tillkännagivande om en översyn av hur myndigheter, kommuner och landsting förverkligar . I kommittémotion 2012/13:So201 av m.fl. (V) yrkande 2 begärs ett tillkännagivande om att bör ratificera tilläggsprotokollet till om inrättandet av en internationell klagomekanism. Ett liknande yrkande finns i motion 2012/13:So377 av (S). I kommittémotion 2011/12:So566 av m.fl. (V) yrkande 5 begärs ett tillkännagivande om att den konsulentstödda verksamheten i sin helhet, dvs. även den del som rör stöd och handledning till familjehemmen, bör omfattas av ett särskilt tillstånd. Motionärerna hänvisar till och förslag om ett särskilt tillstånd för konsulentstödd verksamhet. I samma motion yrkande 4 begärs ett tillkännagivande om att se över frågan om ett särskilt tillstånd för ett enskilt hem som tar emot fler än två barn, som inte är syskon, för stadigvarande eller tillfällig vård och fostran. I motion 2011/12:So236 av (S) begärs ett tillkännagivande om att det bör ställas höga krav på de organisationer som bedriver konsulentstödd familjehemsvård och att det bör ställas krav på certifiering eller auktorisation av dessa. Motionären anser att de personer som placeras i familjehemsvård via olika organisationer har en komplex och svår problematik och kan inte alltid tillvarata sina intressen och få sina behov tillgodosedda. I motionerna 2011/12:So303 och 2012/13:So480 av (FP) finns liknande yrkanden. Förlängd arkiveringstid för utredningshandlingar som gäller barn I motion 2011/12:So365 av (M) begärs ett tillkännagivande om att bör förlänga arkiveringstiden från fem till för utredningshandlingar som gäller barn. Motionären anför att det är vanligt att barn väljer att först senare i livet berätta om brott som de utsatts för när de var små. I betänkande 2010/11:SoU3 Strategi för att stärka barnets rättigheter i behandlade utskottet regeringens proposition 2009/10:232 med samma namn. Utskottet ställde sig bakom regeringens förslag i propositionen och tillstyrkte att den strategi för att stärka barnets rättigheter i som regeringen föreslår i propositionen skulle ersätta den strategi för att förverkliga FN:s konvention om barnets rättigheter i som gällt och som har godkänt. ställde sig bakom utskottets förslag (rskr. 2010/11:35). Förslaget till strategi i propositionen utgår från de mänskliga rättigheter som varje barn ska tillförsäkras enligt internationella överenskommelser, särskilt de åtaganden som följer av . Strategin består av nio principer som uttrycker grundläggande förutsättningar för att stärka barnets rättigheter. Avsikten är att strategin ska vara en utgångspunkt för offentliga aktörer på statlig och nivå som i sina verksamheter ska säkerställa de rättigheter som barn har. Strategin syftar till att stärka barnets rättigheter inom alla berörda områden och verksamheter på statlig och nivå. Utskottet avstyrkte i samma betänkande motioner om lokala och regionala barnombud, ett barnkunskapscenter, barnperspektiv i det lokala och regionala arbetet, en precisering av målen i den nationella strategin samt genomförande av en ny ekonomisk satsning för att stimulera kommuner och landsting i deras arbete med att utveckla barnperspektivet i beslutsprocesserna. Utskottet uttalade i denna del följande (bet. s. 19, 1 res. Ett antal motionsyrkanden tar upp olika frågor som lokala och regionala barnombud, ett barnkunskapscenter, barnperspektiv i det lokala och regionala arbetet, en precisering av målen i den nationella strategin samt om genomförande av en ny ekonomisk satsning för att stimulera kommuner och landsting i deras arbete med att utveckla barnperspektivet i beslutsprocesserna. Genom förslaget till en ny strategi och de prioriteringar och initiativ som regeringen presenterat inom barnrättspolitiken anser utskottet att motionsyrkandena åtminstone delvis får anses tillgodosedda. Utskottet avstyrkte även motioner om inkorporering av i svensk rätt och hänvisade till beredningen av den då ännu inte färdigställda departementspromemorian Hur svensk lagstiftning och praxis överensstämmer med rättigheterna i en kartläggning (Ds 2011:37). Utskottet hänvisade vidare till den beredning som pågick när det gäller Delegationen för mänskliga rättigheter i betänkande Ny struktur för skydd av mänskliga rättigheter (SOU 2010:70). Utskottet uttalade avslutningsvis när det gällde frågan om inkorporering av i svensk rätt (bet. s. 20, 1 res. MP och V): Mot denna bakgrund anser utskottet att man bör invänta och avvakta resultatet av det arbete som pågår inom . När detta arbete slutförts förväntar sig utskottet att regeringen skyndsamt lämnar en redovisning av hur regeringen avser att gå vidare i frågan. bör således inte ta något initiativ med anledning av motionerna. Aktuellt och pågående arbete Departementspromemorian Hur svensk lagstiftning och praxis överensstämmer med rättigheterna i en kartläggning (Ds 2011:37) färdigställdes . I kartläggningen konstateras sammanfattningsvis att svensk lagstiftning över lag står i god överensstämmelse med rättigheterna i och att lagstiftningen får anses väl utbyggd med hänsyn till rättigheterna. Av budgetpropositionen (utg. omr. 9 Hälsovård, sjukvård och social omsorg s. 285) framgår att anslaget 5:2 Insatser för att förverkliga konventionen om barnets rättigheter i används för just detta med utgångspunkt i . Det handlar bl.a. om utbildning, informationsspridning, kunskapsinsamling, metodutveckling samt uppföljning och utvärdering av de insatser som gjorts inom området. Vidare används anslaget för insatser som främjar och skyddar barns rättigheter inom olika områden. Det är enligt regeringen angeläget att anslaget används för insatser som är långsiktiga, uppföljningsbara och som ökar kunskapen om tillämpning och hur barnets rättigheter ska omsättas i olika verksamheter (prop. s. 284). Regeringen föreslår att anvisas under detta anslag. När det gäller barn och unga framgår det av budgetpropositionen (prop. s. 196) att regeringens huvudinriktning kommer att vara att genom olika generella satsningar förebygga att barn och unga hamnar i riskzonen eller äventyrar sin egen utveckling och att förbättra situationen och stärka skyddet för de barn och unga som lever i familjer som av olika anledningar, som t.ex. ekonomisk utsatthet, missbruk eller våld, inte har möjligheten till goda uppväxtvillkor. Statsrådet besvarade en interpellation (2012/13:9) av (S) om som svensk lag och uttalade följande: Jag vill också vara tydlig med att genom att 1990 ratificerade konventionen om barnets rättigheter, , har vi åtagit oss att garantera dessa rättigheter för alla barn och ungdomar i vårt land. Arbetet med barnets mänskliga rättigheter är en ständigt pågående process. Som ansvarig minister för barnrättspolitiken välkomnar jag den aktiva diskussion som pågår kring barns rättigheter, där den svåra fråga som tar upp är en del av diskussionen. Lagstiftningen är statens främsta instrument för att garantera att barnets rättigheter tillgodoses i verksamheter, beslut och åtgärder som rör barn. tog regeringen initiativ till en kartläggning av hur svensk lagstiftning och praxis stämmer överens med rättigheterna i konventionen. I kartläggningen, som presenterades , konstateras att svensk lagstiftning över lag står i god överensstämmelse med rättigheterna i och att lagstiftningen får anses väl utbyggd med hänsyn till rättigheterna. De svenska reglerna överstiger ofta de minimikrav som ställs i konventionen. Enligt etablerade lagtolkningsprinciper ska svensk rätt i möjligaste mån tolkas på ett sätt som är förenligt med för bindande internationella överenskommelser fördragskonform tolkning. Oavsett om konventionen är inkorporerad som svensk lag eller ej är det viktigt med ett kontinuerligt arbete med att utforma lagstiftning som rör barn i överensstämmelse med , där principen om barnets bästa ingår. Regeringen lägger vikt vid att i arbetet med ny lagstiftning arbeta in normer och principer. Ett tydligt exempel är den proposition som regeringen lämnade till om stärkt stöd och skydd för barn och unga (prop. 2012/13:10). Lagstiftningen kan dock inte försäkra att rättigheterna för varje enskilt barn efterlevs i varje situation, utan det är givetvis av central betydelse att även tillämpningen är förenlig med rättigheterna. För att öka kunskapen om barnets rättigheter och hur man omsätter dem i praktiken gjorde regeringen bedömningen att det behövdes en nystart. Som ni redan vet lämnade regeringen över en ny strategi för att stärka barnets rättigheter till (prop. 2009/10:232, bet. 2010/11:SoU3, rskr. 2010/11:35). Oavsett om en konvention inkorporeras eller transformeras, som vi då har valt att göra, är vi folkrättsligt förpliktade att följa de konventioner som vi har tillträtt, som vi har ratificerat. Sedan finns det en pågående diskussion, naturligtvis, om vad som ytterligare kan stärka barns rättigheter. Den diskussionen är jag synnerligen intresserad av. Det är också anledningen till att jag har lagt fram en proposition för om skydd och stöd för barn i utsatta situationer, där vi väldigt tydligt har ett barnrättighetsperspektiv för att stärka barns rättigheter. Jag vill också nämna för att med ett transformeringssystem har vi i uppgift att ständigt se över och anpassa lagstiftningen utifrån konventionens krav. Det är ett ständigt pågående arbete. För det har vi inrättat en särskild funktion inom , just för att vi tar de här frågorna på stort allvar. Den funktionen har att granska alla lagförslag utifrån ett barnrättsperspektiv och i förhållande till konventionens krav. Då måste hela lagstiftningskedjan vara med. Då måste det finnas med från utredningsdirektivet till beslut i . Och remissförfarandet måste naturligtvis involvera både offentliga aktörer och civila aktörer, inte minst när det gäller barnrättsförslag. Det här är en fråga som har funnits länge på den politiska dagordningen. tog faktiskt upp frågan om inkorporering . tillsattes en parlamentarisk kommitté som fick i uppdrag att göra en bred översyn. Kommitténs bedömning var då att artiklarna i i huvudsak återspeglade svensk lag och att inte hade något att vinna på en inkorporering. Frågan är inte alldeles enkel. Den är lite komplicerad att bedöma. Kommittén som tillsattes 1996 framförde just att innehåller relativt många vaga formuleringar som kan vara svåra för en domstol att direkt tolka. Sedan har vi arbetat vidare med det här, och jag menar att den nya strategi som vi har tillsatt och den kartläggning vi har gjort med att gå igenom all lagstiftning är viktiga arbeten. har att bedöma varje land utifrån dess utvecklingsnivå. Det gör att olika länder kan få ganska olika bedömningar från . Det stämmer, precis som säger, att vi har fått en del kritik för hur barn hanteras vid domstolsförfaranden i vårt land. Det är naturligtvis ett förbättringsområde. Jag tar det som barnrättskommittén säger på största allvar. Jag tycker att det är viktigt att utreda vidare och se hur vi kan stärka barns rättigheter i olika sammanhang, för även om vi har en lagstiftning som i många fall är mycket långtgående för att tillgodose barns rättigheter i enlighet med återstår det också en hel del för oss att göra. Det tycker jag att man ska bejaka och erkänna. Min ambition är att samla så mycket kunskap som möjligt om hur vi på bästa sätt stärker barns rättigheter utifrån . Det kan handla om att förändra enskild lagstiftning. Det kan också handla om att titta vidare på frågan med öppet perspektiv. Ett sätt att göra det var det seminarium som vi hade där jag samlade de nordiska länderna som har valt olika vägar. En del har valt en inkorporering är ett sådant exempel. Andra har valt transformering, precis som vi i . Där kan vi jämföra våra slutsatser om var vi är när det gäller barns rättigheter. Jag är väldigt glad över den proposition som ligger hos för behandling. Den handlar om barn som behöver vård- eller behandlingsinsatser med stöd av socialtjänstlagen. Där talar vi tydligt om att när man tittar på barnets bästa är det fråga om en process i flera steg. Jag tror att det är på det sättet som vi också behöver arbeta med frågan, att tydliggöra hur man ska arbeta för att uppnå barnets bästa. Det behövs vägledning ut till våra myndigheter, ut till våra kommuner om hur vi hanterar nuvarande lagstiftning utifrån perspektivet barnens bästa. Det är ett arbete som pågår synnerligen aktivt i och där vi verkligen har flyttat fram positionerna markant . Statsrådet besvarade en skriftlig fråga (2011/12:295) från om initiativ för att ska ratificera tilläggsprotokoll om barns klagorätt. Statsrådet lämnade följande svar: har bidragit i arbetet med att ta fram utkastet till det nya tilläggsprotokollet (A/66/138 Optional Protocol to the Convention on the Rights of the Child on a communications procedure) som antogs av . FN:s generalsekreterare kommer att besluta om en ceremoni för signering av tilläggsprotokollet. Enligt det nya tilläggsprotokollet får kommittén för barnets rättigheter (barnrättskommittén) möjligheten att ta emot individuella framställningar som kan göras av eller på uppdrag av ett eller flera barn och granska staternas efterlevnad av i det enskilda fallet. får dessutom initiera och driva egna undersökningar som föranletts av tillförlitlig information om systematiska och allvarliga kränkningar av rättigheterna i konventionen. Staterna kan dock i samband med ratificeringen för egen del exkludera denna granskningsmöjlighet (opt-out-klausul). Kommittén kan också ta emot framställningar konventionsstaterna emellan. Även här aktualiseras staternas möjlighet att använda sig av en liknande opt-out-klausul. Innan ratificerar ett internationellt instrument är det regeringens uppgift att analysera konsekvenserna för den svenska lagstiftningen och dess tillämpning. Det är viktigt att identifiera eventuella ändringar i lagstiftningen eller andra åtgärder som är nödvändiga att vidta för att kunna leva upp till de nya åtagandena. Av budgetpropositionen (utg.omr. 9 s. 282) framgår att protokollet om en klagomålsprocedur bereds inom . Av ett pressmeddelande från regeringen framgår att regeringen avser att utreda fördelar och nackdelar med att införliva i svensk lag. I pressmeddelandet står följande. Föreslå en utredning som ska kartlägga tillämpningen av barnets rättigheter enligt där utredaren bland annat ska identifiera för kartläggningen särskilt angelägna områden kartlägga hur barnets rättigheter tolkas och beaktas i den praktiska tillämpningen av lagstiftningen inom dessa områden beskriva karaktären och omfattningen av eventuella brister i hur barnets rättigheter tolkas och beaktas enligt ovan analysera orsakerna till eventuella brister samt vid behov lämna förslag till kompletteringar och förtydliganden i lagstiftningen för att förstärka barnets rättigheter analysera erfarenheter i andra länder, både hos länder som har och inte har inkorporerat analysera skillnader inom barnrättsområdet mellan och de länder som har inkorporerad i lagen och analysera vilka fördelar och nackdelar en inkorporering i svensk rätt av och de tilläggsprotokoll som tillträtt skulle kunna medföra bl.a. mot bakgrund av ovannämnda kartläggning och analys. Regeringen har tillsatt en särskild utredare som ska göra en översyn av bestämmelserna i lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga, nedan förkortad LVU, samt analysera behovet av förändringar och förtydliganden av regelverket (dir. 2012:79). Vissa frågor som berör socialtjänstlagen (2001:453), förkortad SoL, ingår också i uppdraget. Av direktivet framgår att syftet med utredningen är att ytterligare stärka barnrättsperspektivet och rättssäkerheten för barn och unga som tvångsvårdas enligt LVU samt att bidra till kvalitetsutveckling inom den sociala barn- och ungdomsvården, med särskilt fokus på tvångsvård. Den särskilda utredaren ska bl.a. göra en övergripande översyn av bestämmelserna om tvångsvård av barn och unga enligt LVU se över vissa frågor som berör både LVU och SoL, t.ex. om kraven på familjehems- och jourhemsföräldrars lämplighet bör skärpas samt analysera om privata konsulentstödda verksamheter i vissa fall bör vara tillståndspliktiga göra en översyn av bestämmelserna som reglerar Statens institutionsstyrelses verksamhet vid de särskilda ungdomshemmen, bl.a. de särskilda befogenheterna se över tillämpningen av förebyggande insatser enligt LVU analysera hur samverkan mellan olika myndigheter och andra relevanta aktörer i samband med att barn tvångsvårdas enligt LVU kan förbättras och analysera gränsdragningen mellan familjehem och hem för vård eller boende och lämna förslag om hur kraven på dessa verksamheter bör utformas för att ge förutsättningar för en god och säker vård. Uppdraget ska redovisas . Enligt vad som aviserats i proposition 2012/13:10 Stärkt stöd och skydd för barn och unga gav regeringen i uppdrag att ta fram ett förslag till åtgärdsprogram för trygg och säker vård för barn och unga i behov av stöd och hjälp från den sociala barn- och ungdomsvården (S2012/7070/FST). Programmet ska beskriva hur de föreslagna åtgärderna ska genomföras och spridas. Det ska enligt regeringen ses som en långsiktig satsning i syfte att höja kvaliteten i den sociala barn- och ungdomsvården med särskilt fokus på trygghet, säkerhet och tillgänglighet inom detta område. Av beslutet framgår att regeringen avser att avsätta ca samt ca för genomförandet av åtgärdsprogrammet under förutsättning att beviljar fortsatta medel. Förslaget till åtgärdsprogram ska redovisas . Delegationen för mänskliga rättigheter i föreslog i sitt slutbetänkande Ny struktur för skydd av mänskliga rättigheter (SOU 2010:70) för regeringen att en utredning ges i uppdrag att utreda lämpligheten av att införliva fler konventioner om mänskliga rättigheter i svensk rätt. Delegationen anför i denna del bl.a. följande (bet. s. 314 f.): Frågan om inkorporering av konventioner om mänskliga rättigheter aktualiseras med jämna mellanrum, bl.a. avseende om barnets rättigheter, i kommentarer från FN:s övervakningskommittéer och i arbetet med att säkerställa full respekt för de mänskliga rättigheterna i . Oavsett att tveksamheter kan föreligga avseende effekterna och konsekvenserna av inkorporering anser delegationen att avgörandet om vilken ställning konventionerna ska ha i svensk rätt bör bygga på en grundlig analys i ljuset av aktuella förhållanden. Trots att frågan om inkorporering ofta diskuteras saknas det i offentligt tryck och övrig litteratur en aktuell och djupgående analys av frågan om inkorporering av konventioner om mänskliga rättigheter i svensk rätt. Betänkandet har varit ute på remiss och en remissammanställning har färdigställts. Enligt uppgifter från har en samrådsprocess om det fortsatta systematiska arbetet med mänskliga rättigheter i genomförts. pågår ett arbete med att ta fram en samlad strategi för mänskliga rättigheter som beräknas kunna överlämnas till . Målet för barnrättspolitiken är att barn och unga ska respekteras och ges möjlighet till utveckling och trygghet samt delaktighet och inflytande.1[ Prop. 2008/09:1 utg. omr. 9, bet. 2008/09:SoU1, rskr. 2008/09:127 och 128.] Med utgångspunkt i syftar denna politik till att ta till vara och stärka barnets rättigheter och intressen i samhället. Barnets rättigheter och intressen ska genomsyra all politik liksom alla verksamheter som rör barn. Att förverkliga barnets rättigheter är en pågående process där det enligt utskottet är viktigt att alla berörda aktörer på statlig och nivå utgår från gemensamma principer. En strategi för att stärka barnets rättigheter godkändes av i december 2010.2[ Prop. 2009/10:232, bet. 2010/11:SoU3, rskr. 2010/11:35.] Strategin består av nio principer som uttrycker grundläggande förutsättningar för att stärka barnets rättigheter. Strategin är utgångspunkten för alla offentliga aktörer på statlig och nivå som i sina verksamheter ska säkerställa barnets rättigheter och ska ses som ett verktyg i arbetet med att förverkliga dessa rättigheter. Utskottet ser positivt på att en rad åtgärder har vidtagits av regeringen för att stärka utvecklingen av arbetet med barns rättigheter. Mot denna bakgrund välkomnar utskottet regeringens förslag om att det bör införas bestämmelser som dels anger att det som är bäst för barnet ska vara avgörande vid alla beslut eller andra åtgärder som rör vård- eller behandlingsinsatser för barn, dels att barnet ska få relevant information och ges möjlighet att framföra sina åsikter i frågor som gäller barnet. Härigenom stärks enligt utskottet barnets rättigheter ytterligare och man uppnår en bättre överensstämmelse med . Utskottet ställer sig således bakom propositionen i dessa delar och tillstyrker regeringens förslag till lagar om ändring i 1 kap. 2 § och 11 kap. 10 § socialtjänstlagen (2001:453) samt 36 § lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om vård av unga. Motionerna 2011/12:So566 (V) yrkandena 3 och 7, 2011/12:So607 (S) yrkande 1 och 2011/12:So378 (M) yrkandena 1 och 2 får anses i huvudsak tillgodosedda och avstyrks. Även motion 2011/12:So607 (S) yrkande 2 avstyrks. Mot bakgrund av regeringens satsning i budgetpropositionen när det gäller insatser för att förverkliga i får motion 2011/12:So607 (S) yrkande 4 anses i huvudsak tillgodosedd och avstyrks. Utskottet anser inte att bör ta något initiativ med anledning av motion 2012/13:So5 (MP) yrkande 5. Som framgått av det föregående fick i uppdrag att ta fram förslag på ett åtgärdsprogram för trygg och säker vård för barn och unga i behov av stöd och hjälp från den sociala barn- och ungdomsvården. Förslaget ska redovisas till regeringen . Motion 2011/12:So566 (V) yrkande 1 får härigenom anses tillgodosedd och avstyrks. Utskottet anser inte att bör ta något initiativ med anledning av motion 2011/12:So566 (V) yrkande 2 som avstyrks. Med hänsyn till det omfattande arbete på området barns rättigheter som pågår på olika håll och nivåer i samhället anser utskottet inte att bör ta något initiativ med anledning av motionerna 2011/12:So607 (S) yrkande 3 och 2012/13:So5 (MP) yrkande 6. Vad gäller frågan om inkorporering av i svensk lagstiftning erfar utskottet att regeringen avser att tillsätta en utredning för att se över frågan. Utredningen ska analysera vilka för- och nackdelar en inkorporering i svensk rätt av och de tilläggsprotokoll som tillträtt skulle kunna medföra. Utredningen ska därutöver bl.a. analysera erfarenheter i andra länder, både i länder som har och inte har inkorporerat , och kartlägga hur barnets rättigheter tolkas och beaktas i den praktiska tillämpningen av den befintliga lagstiftningen inom angelägna områden. Utskottet vill inte föregripa resultatet av denna utredning och avstyrker därför motionerna 2011/12:Sf295 (KD) yrkande 2, 2011/12:So224 (KD), 2011/12:So241 (FP), 2011/12:So258 (S), 2011/12:So310 (MP), 2011/12:So452 (KD), 2011/12:So454 (S), 2011/12:So479 (S), 2011/12:So494 (V) yrkande 1, 2011/12:So502 (S) yrkande 2, 2011/12:So548 (S), 2011/12:So550 (S), 2011/12:So607 (S) yrkande 5, 2011/12:So616 (KD), 2012/13:So4 (S), 2012/13:So5 (MP) yrkande 4, 2012/13:So201 (V) yrkande 1, 2012/13:So266 (MP), 2012/13:So308 (S), 2012/13:So320 (KD), 2012/13:So346 (S) yrkande 1, 2012/13:So358 (S), 2012/13:So384 (S), 2012/13:So387 (S), 2012/13:So453 (FP), 2012/13:So502 (S) yrkande 1, 2012/13:So507 (S), 2012/13:So537 (S) och 2012/13:So550 (S) yrkande 2. Med hänvisning till den aviserade utredningen om inkorporering av anser utskottet inte att bör ta något initiativ med anledning av motion 2012/13:So528 (S) yrkande 2. Frågan om ratificering av tilläggsprotokollet till om inrättandet av en internationell klagomekanism är föremål för beredning inom . Utskottet anser att beredningen bör avvaktas. Motionerna 2012/13:So201 (V) yrkande 2 och 2012/13:So377 (S) avstyrks.