bet · H001SfU1 · 2012-12-06 00:00:00 — Han har givit i uppdrag till Inspektionen för socialförsäkringen, , och att studera och ta reda på varför kvinnor har en större sjukfrånvaro än män. Det är något som IFAU i sin utredning har konstaterat.Det här är angeläget, mer än vi någonsin förstår. Kvinnors sjukfrånvaro ligger dem i fatet under hela deras liv, inte minst ekonomiskt. Och när det gäller ekonomin gäller det inte bara trygghetssystemet, utan det gäller också framtida pensioner.Lyssna , gott folk, för jag blir upprörd när jag hör hur i sitt anförande pratar om att vi tvingar ut cancersjuka i arbete. Det är inte sant. Låt mig slå fast det. Det förtydligade vi i en lagstiftning redan 2009.Slutligen, herr talman, måste jag konstatera att vi i och hela Alliansen skiljer oss från oppositionen när det gäller skälet till att varför vi ska minska sjukfrånvaron.När jag läser begäran om ett tillkännagivande om att bevilja sjukpenning även för längre perioder utan återkommande kontroll av arbetsförmåga är det för mig ett tydligt bevis på att man vill dumpa människor eller, som uttryckte det, få en andra klassens medborgare. Det säger att man inte är välkommen att vara delaktig i samhället eller i den sociala gemenskap som ett arbete faktiskt ger.Den människosynen har inte . För oss har alla människor ett lika värde.Herr talman! Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet och avslag på samtliga motioner. Det är ganska fascinerande att lyssna på . Har hon aldrig träffat någon cancersjuk som har blivit utförsäkrad? Jag vet flera sådana personer.Det klart att måste försvara det system som har varit med och röstat igenom. Men än mer upprörd blir jag när påstår att oppositionen skulle ha någonting emot grön rehabilitering. Om man läser i det betänkande som vi nu debatterar är det faktiskt så att har yrkat bifall till den motion som handlar om grön rehabilitering som är framlagd av . Men det har yrkat avslag på.Faktum är att i så fall skulle man, om man nu vill lyfta upp det, kunna säga att som oppositionsparti är för grön rehabilitering medan är emot. Jag säger inte det, för jag vet att det finns enskilda ledamöter i som också är intresserade av grön rehabilitering. Men påstå då inte att oppositionen är emot grön rehabilitering, för det är inte sant.Ser man till de insatser som har gjorts vid har grön rehabilitering väldigt god effekt. Det vore intressant att höra vilken framgång har haft inom regeringen för att försöka få till grön rehabilitering i hela landet. Jag börjar med det första som påstod, att det fanns cancerpatienter som blev tvingade tillbaka till arbetsmarknaden. Jag som lagstiftare, herr talman, kan ju bara stifta lagar. Jag sitter inte och möter varje enskild person utifrån deras sjukintyg eller de fakta som ligger på bordet. Här har jag stiftat en lag som säger att cancerpatienter inte ska tvingas tillbaka till arbetsmarknaden. Jag har naturligtvis träffat många cancerpatienter som uppskattar att vi tydliggjorde detta med den lagstiftning som vi snabbt - alltför snabbt brukar oppositionen säga - formulerade en lag på det området. Men det var viktigt och angeläget.När det gäller grön rehabilitering är jag en av de första att verkligen framhålla vikten av det. Bland det sista jag gjorde när jag jobbade på lasarettet i innan jag blev riksdagsledamot var att se till att man fick en ny träningsträdgård vid lasarettet.Jag har inte, vad jag själv har hört, beskyllt oppositionen för att ha något emot det. Jag sade att jag inte förstår varför inte den traditionella medicinska delen i vården kan se att det är viktigt med grön rehabilitering.Jag uppskattar att ni från oppositionen, eller åtminstone , har bifallit motion, men för mig är det viktigare att få med flera olika former, vilket jag nu hoppas att man kan göra när man behandlar förslag. Jag blir inte klok på var står ideologiskt. Vad vill man ha för typ av socialförsäkring? antydde faktiskt i sitt anförande att oppositionen har någonting emot grön rehabilitering.Som jag sade: ser grön rehabilitering som ett sätt att komplettera de insatser som görs av hälso- och sjukvården, men det är inte självklart att det måste ske i regi. Det kan också vara egenföretagare, småföretagare, som erbjuder rehabiliteringstjänster som komplettering till det som vården kan erbjuda. Men finns det inte längre några pengar till att köpa den typen av insatser, eftersom har medverkat till att ta bort pengarna från så att man inte kan köpa den typen av tjänster längre.Jag skulle vilja se ett system med fler kompletterande aktörer som kunde bidra med grön rehabilitering eller andra rehabiliteringsinsatser utifrån vad varje enskild individ behöver. Det hör jag inte att pratar om, men jag hoppas att också vill bidra till det genom arbetet i den parlamentariska socialförsäkringsutredning där vi sitter båda två.På vilket sätt har inom regeringen fört fram vikten av grön rehabilitering? Om jag skulle berätta om Alliansens interna överläggningar tror jag inte att det skulle vara till fördel vare sig för grön rehabilitering eller för de personer som behöver stöd och hjälp. De diskussionerna har vi ju internt. vet säkert också att interna förhandlingar sker i slutna rum, och så redovisar man slutresultatet.Självklart har jag fört fram grön rehabilitering. Jag har också fört fram förrehabilitering och många olika former av rehabilitering. Det är väl självklart.Sedan måste jag säga att så tydligt som jag nu har uttryckt att det behövs fler rehabiliteringsmetoder än dem vi har för att de ska kunna anpassas efter varje människas behov kan det väl inte finnas någon tvekan om vad tycker om rehabilitering och mångfald inom rehabiliteringen. Den gröna rehabiliteringen är någonting som också gynnar den agrara näringen, om man får uttrycka sig så, vilket ligger mig och varmt om hjärtat.Visst finns det landsting som fortfarande, och också på nytt, använder sig av grön rehabilitering där andra än självt bedriver den gröna rehabiliteringen. Jag besökte folkhögskolan i i som i privat regi bedriver grön rehabilitering på en mycket kvalificerad nivå. Det är mycket bra, och jag ser gärna fler exempel på det. Det är klart att jag måste rätta till en sådan fullständig missuppfattning - jag hoppas att den inte var avsiktlig - som ger uttryck för när hon säger att i ett tillkännagivande säger att sjuka människor ska lämnas vind för våg utan rehabilitering. Detta är naturligtvis fullständigt snömos. Det har vi aldrig skrivit.Vad vi däremot hänvisar till och beskriver är dem som tidigare hade tidsbegränsade sjukskrivningar. Det var inte så väldigt många som hade det - det här är en möjlighet som ni har tagit bort - men det är en väldigt skör grupp. är det personer med psykiska eller psykiatriska diagnoser som visar sig fara väldigt illa av att inte i lugn och ro kunna rehabiliteras.Vi säger alltså inte nej till rehabilitering för de här människorna utan tvärtom att den ska ske i lugn och ro. De ska inte lämnas vind för våg. De ska naturligtvis få den typ av sjukvårdande eller annan behandling som de behöver. Påståendet är fullständigt taget ur luften.Jag skulle tycka att det var väldigt bra om kunde omfatta detta också, därför att det är oerhört många läkare som säger att det här förstör väldigt mycket för den här gruppen. De blir oroliga, och rehabiliteringen lyckas inte.Nej, träffar inte alla människor och vet inte precis hur alla sjukskrivna har det. Det gör inte jag heller. Men det finns läkare som träffar väldigt många, och det var en grupp cancerläkare som skrev i för sedan att de ser hur cancersjuka utförsäkras. Det är inte taget ur luften. Det är intressant att höra hur tolkar sina egna skrivningar. I skrivningarna i betänkandet står det "för längre perioder utan återkommande kontroll av arbetsförmågan". För mig betyder det att man inte på något sätt ska höra av sig till de här personerna.Om vi då tittar på hur det var tidigare, när vi hade den tidsbegränsade sjukersättningen, kan vi se att det var just att man inte hörde av sig som gjorde att människor inte fick någon rehabilitering. Hur ska jag då kunna tolka det som skrivs som att ni vill att det ska vara en rehabilitering ? Det är det ingen människa som kan förmå.Vad jag förstår nu är det en modifiering av egen skrivning. Det oroar mig i allra högsta grad, måste jag säga, för jag vill att alla människor ska få stöd och hjälp när de behöver det. Då måste man ju höra av sig till dem för att höra hur de mår och också ge dem rehabilitering. Det är väl känt bland läkare och annan personal som arbetar med den grupp av sjuka som jag pratar om att det kanske inte ska vara en handläggare från som uppfordrande säger att nu ska du hit för arbetsförmågebedömning var tredje eller var sjätte månad, eller något sådant. Man vet att det skapade ökad oro. Vi talar alltså om mycket, mycket svårt sjuka människor i psykiska och psykiatriska sjukdomar.Vad vi däremot säger är att det ska vara rehabilitering. De ska inte lämnas i fred av sjukvården eller den typ av vård de behöver. Det är inte precis samma sak som att en handläggare från ringer.För att säkerställa en god rehabilitering föreslår vi i också att man skulle kunna införa en typ av rehabiliteringsombudsman som tillvaratar sjuka människors behov och intressen.Det är på intet sätt vad vill göra av detta. Det handlar absolut inte om att lämna de här människorna i sticket. De ska ha sjukvård, den typ av vård de vill ha som sjukvården säger att man ska ge, ingenting annat. Det är där man avgör när den här personen är i kondition att kunna bli rehabiliterad till arbetsmarknaden med mer aktiva åtgärder. Det här var intressant. Vi hörde att man från sida skulle vilja införa en rehabiliteringsombudsman. har man sagt att det är för många inblandade i den sjukes tillvaro. Det är , det är Arbetsförmedlingen och det är tjänstemän av olika slag. vill man införa ytterligare en instans som ska medverka till att personer får hjälp att komma tillbaka till arbetsmarknaden. Räcker det inte med kommuner, landsting, och Arbetsförmedlingen? Det vill vi ju tillsammans ska bli effektivt.Återigen till dem som är svårt sjuka, som ska få en uppföljning och en rehabilitering. Om det är en tjänsteman på som hör av sig förstår jag att det är fel, men om det är en person från som hör av sig och frågar hur man mår är det rätt. Men vi har en lagstiftning som säger att det är som har det samordnade ansvaret för att medverka till att vi som enskilda personer får hjälp, stöd och rehabilitering för att komma tillbaka till arbetsmarknaden. Jag tycker inte att det är fel att det ligger på att ha det uppdraget. Därför hävdar jag fortfarande att man från sida inte vill att de sjuka ska omfattas av någon kontroll eller få någon hjälp och något stöd för att komma tillbaka till arbetsmarknaden, utan de ska få fortsätta att vara sjukskrivna. Det vi nu har debatterat i drygt två och är komplexa system. Jag tror att få har en överblick över allting och alla detaljer som har tillkommit . Jag tror att det kan vara svårt för lyssnarna och tittarna att ta till sig vad som egentligen sägs när man får färdigpaketerade anföranden som ska berätta en viss sanning från ett visst håll. Det kan kanske skapa lite förvirring.Få försäkringsområden har väl varit så omdebatterade och omdiskuterade som just sjukförsäkring och rehabilitering. Få områden har varit i fokus som just detta. Redan i samband med förre finansministern frivilliga avgång fördes sjukförsäkringskostnaderna på tal. har ett antal utredningar gjorts och presenterats utan att några substantiella förändringar har genomförts. Utredningarna visar på flera brister, framför allt försäkringsmässigheten och att återgången till arbete var undermålig.De förändringar som har genomförts bygger på och är sammantaget resultat av vad tidigare utredningar har föreslagit och kommit fram till. Bristerna i hur och när olika insatser och stöd skulle göras blev för många personer ett diffust schema utan slut. De tidsbegränsade sjukersättningarna blev ofta en väg ut, men ingen väg tillbaka. Detta stöds av överväldigande statistik.År 2008 kontaktades jag av en journalist som då hade haft tidsbegränsad sjukersättning utan en enda rehabiliterande insats. Hon hade varit sjukskriven , sedan hade hon fått tidsbegränsad sjukersättning i flera omgångar. Inte förrän den nya reformen kom blev det fråga om att göra insatser och att utvärdera vad hon hade. Jag förstår att hon blev orolig.Det talades här om att personer när de går i arbetslivsintroduktion kan få en sänkning av sin månadsinkomst med . Det kan ju vara intressant. Den person jag talar om hade haft en lönesänkning med . Jag tror att det ger lite perspektiv att ta med när man uttalar sig. Löneutbetalningen vid en tidsbegränsad sjukersättning är av månadslönen. Har man då har man alltså knappt 14 000 kvar innan skatten dras. Jag tror att man ska se det lite ur det perspektivet.Herr talman! Som alltid när man inför stora förändringar uppstår övergångsskeden som skapar oro, ibland förstärkt av andra och av icke förutsedda glapp som uppstår. Detta måste givetvis följas upp, och justeringar som rättar till bristerna måste vidtas. Så har också gjorts återkommande. Det innebär inte att nyordning i grunden är fel utan tvärtom kanske är nödvändig för att ett viktigt socialförsäkringssystem ska fungera. Det har också gjorts andra insatser för att förstärka rehabiliteringen, och kömiljarden har införts. Vi kan se hur sjukvården har betydelse för vilken hjälp och vilket stöd man får för att komma tillbaka i arbete. I tar det att komma tillbaka efter ett benbrott medan det i tar . Jag vet inte om det finns särskilda gener i jämfört med övriga landet, men jag tror inte det. Vi ska inte glömma att har gjort en utvärdering av hur det fungerar. Där har man sett hur olika saker och ting bedöms i olika delar av landet. Det har också rättats till.De brister som emellanåt har noterats har inneburit att efter valet tillsatte en grupp som gavs i uppdrag att se över vilka eventuella brister som fanns i sjukförsäkringssystemet. Vi kunde konstatera - jag tillhörde också den gruppen - att reformen fungerade i huvuddelarna väl, medan det fanns brister i bland annat samverkan mellan , inte minst i synen på arbetsförmåga. Detta påverkade vissa personers förutsättningar att få rätt stöd och insatser . Vi fann också att i flera fall borde insatser göras innan sjukförsäkringsperioden löper ut. Detta är ytterligare ett exempel på behovet av samverkan mellan myndigheterna. Flera av de brister vi fann har redan åtgärdats, eller så är åtgärder på gång medan några återstår. ska presentera sin utredning om arbetsförmåga i januari.Ett annat exempel är att och Arbetsförmedlingen har startat samverkan med försäkrade i ett tidigare skede med olika kompetenser involverade för att berörda personer ska få rätt bedömning av riktade insatser . Detta gör att fler kan få hjälp och stöd i en återgång till arbete eller i rehabiliteringsåtgärder innan försäkringsperioden har löpt ut. Man kan också i ett tidigare skede kartlägga om personer har eller inte har arbetsförmåga. Tidiga insatser är bra, och därför är också tidsgränser bra. Det gäller givetvis att också se på en annan sak. Ett problem med sjukförsäkringen i är inte själva försäkringen utan svårigheten att byta arbete i rätt tid. Om en person har ett arbete som är problematisk för hälsan bör denne kunna byta arbete . Då är vi inne på arbetsmarknadsregler som gör det svårt för personer att gå från ett arbete till ett annat. Det har gjort att många människor har rehabiliterats tillbaka till ett jobb de egentligen aldrig kan ta. Därmed har man fördröjt eller kanske till och med försämrat personens hälsotillstånd om denne inte har fått en tidsbegränsad sjukersättning. Därför har tidsbegränsade sjukersättningar varit en fara för många människor.Det har skett lättnader - vilket har nämnts tidigare - i multikomplexa fall. De kan få ersättningar. Det görs en helhetsbedömning. Flera olika orsaker kan sammantaget skapa en situation där insatser var för sig inte räcker till. Precis som jag nämnde tidigare, om man inte anser att en person kan gå tillbaka till ett arbete måste bedömningen vara att personen saknar arbetsförmåga. Ja, då ska den personen få sjukersättning . I annat fall har systemet missbrukats på ett sätt som inte är tänkt. Därför blir inte sjukpenning sjukpenning och sjukersättning sjukersättning. Där är det bättre i dag.Jag kan nämna företagshälsovården. Vi var några från Alliansen som besökte en företagshälsovård i . Det var några moderater, ytterligare några till och jag som besökte dem. Det visade sig att där finns praktiskt taget inga köer men de har goda resultat. Bland annat har kommunen anlitat dem.Jag vill också nämna att det är lätt att glömma bort ideella organisationers insatser på området. I finns en församling som driver en second hand-butik. De har talande nog kallat den Second Chance. I samarbete med kommunen finns där flera personer som har varit borta länge från arbetsmarknaden. De får nu en meningsfull sysselsättning. De reparerar möbler eller hjälper till med annat utifrån sina egna förutsättningar. Detta menar jag är en positiv attityd till att ta till vara dessa människors arbetsförmåga. Det kräver flera insatser.Vi kristdemokrater tycker att det är bra om några kan ge en slant till dem och ge stöd utan att behöva betala skatt. De gör insatser som inga andra kommunala system kan ersätta.Vi har också tittat på frågan om studerandevillkor. Det är riktigt som sade att studerande har haft bekymmer att komma tillbaka till arbetsmarknaden. Vi är överens om att ska titta på detta. De har hamnat i kläm. Vi ska inte skylla på regeringen. Det har funnits många regeringar som har blundat för detta.Gunvor G tar upp problemet med vem som ska ha grundersättning. Utredningen tittar på frågan. Jag ser ingen anledning att vi ska debattera så komplexa frågor. Vi måste hitta en samsyn.Jag vill också lyfta fram sjuklöneansvaret för mindre företag. Vi har drivit frågan . Jag välkomnar att Socialdemokraterna har tänkt om och inser att för mindre företag kan det vara en risk att anställa en person som har varit borta från arbetsmarknaden. Det underlättas med hjälp av vissa villkor. Detta är också en fråga som utredningen bör titta på i ett sammanhang.Jag vill också lyfta fram förbättringar för företagare som kan välja mellan olika karensdagar. kan de välja för arbetstagare. Jag är övertygad om att mindre företag kan ha behov av att få reglera sina förutsättningar.Inget system är så fullkomligt att det inte kan förbättras. Vissa system vågar man inte förbättra eftersom man är rädd för kritiken. Det har vi sett här.Socialförsäkringsutredningen, där jag representerar , har i uppdrag att se över en lång rad komponenter i olika försäkringar och hur de samverkar. Dessa svarar mot flera av de reservationer som finns i betänkandet. Det finns ingen anledning att hasta fram enskilda åtgärder utan att sammanhanget reds ut. Därför är det rimligt, som utskottsmajoriteten skriver, att avvakta utredningens betänkande. Jag tror att utredningen kan lägga fram delbetänkanden som innebär att vi kan fatta beslut i tidigare skede.Det framgår tydligt i direktiven att utredningen ska titta på samverkan mellan sjukförsäkring och a-kassa och hur ett nytt system kan sättas i sjön och fungera.Sedan finns frågan om taken i olika försäkringar. Det är olika tak i sjukförsäkringen och i arbetslöshetsförsäkringen, vilket är ett bekymmer för vissa som rör sig mellan försäkringarna. Men innan man har kommit fram till grundregler för hur systemen ska se ut går det inte att bestämma hur taken ska se ut. De påverkar varandra. nämnde att om vi vill finna en helhet bör vi söka en lösning där vi får fram ett golv. För mig är det viktigare att hitta dem som har det sämre än dem som har det riktigt bra. Taket bör komma efter att golvet har lagts i huset. Det brukar hålla bättre eftersom det då inte regnar in när man jobbar.Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet. Tack för en engagerad och engagerande debatt så här långt!Välfärdspolitik är inte precis vilken politisk fråga som helst. Den diskuteras inte som alla möjliga andra vardagliga konkreta frågor. Välfärdspolitik handlar mycket mer i , som i alla länder, om saker som är intimt förbundna med landets tradition, historia, kulturella föreställningar och ibland också religiösa föreställningar. Det är sådant som formar vår kollektiva identitet. Det är svåra och känsliga saker.Välfärdspolitik låter sig inte enkelt importeras och exporteras länder emellan. Man för den inte över gränser utan problem. Det betyder inte att man inte kan lära av varandra, att vi inte har erfarenheter som andra kan dra nytta av eller att vi är så felfria att vi inte kan hitta erfarenheter från andra länder som gör vår välfärdspolitik bättre. Vi kan helt enkelt lära oss av andras framgångar och misslyckanden, liksom resten av världen ibland med förskräckelse, ibland djupt imponerade, tittar på den svenska välfärdspolitikens utveckling.Just nu pekar många internationellt på våra framgångar. Det är bra. Låt oss inte drabbas av övermod av detta, men det är bra att andra länder ser att det finns välfärdslösningar som klarar av att möta en internationaliserad världs krav på hög konkurrenskraft, på snabbt tempo och omställningsförmåga. Många tittar på vår förmåga att genomföra institutionella reformer som gör att vi står rustade på ett bättre sätt än många andra länder som kämpar med sådana välfärdsreformer, som vi faktiskt i relativ lugn och ro en gång klarade av att genomföra. Många pekar på att vi lyckats förena det med tillväxt, dynamik i ekonomin, högt ställda sociala ambitioner och höga jämställdhets- och jämlikhetsambitioner, i en värld som är utsatt för ett väldigt högt ekonomiskt tryck. Allt detta är i grund och botten väldigt bra.Det är inte så att välfärdspolitiken internationellt sett konvergerar, att den blir mer och mer lika i olika länder. Men det är ändå så att olika länder med olika traditioner tvingas mer och mer att titta också på avigsidorna med sina egna modeller. I är det självklart att föra en engelsk välfärdspolitik, men de är djupt oroade över de marginaleffekter och fattigdomsfällor som är intimt förbundna med den välfärdspolitiska lösning de har valt.I vår del av världen är det självklart med generella välfärdspolitiska lösningar, och vi tvingas då och då titta på: Vilket skattetryck skapar detta? Vilka drivkrafter till arbete skapar detta? Hur undviker vi risken att vår egen generositet innebär att alltför många människor som har förmåga att arbeta i stället hamnar i långvarigt bidragsberoende? Det finns upp- och nedsidor med alla lösningar. Vi har en skyldighet att då och då titta våra egna lösningar i vitögat och se om det är någonting i detta som inte är bra nog.Arbetslinjen är en väl etablerad princip när det gäller arbetsmarknadspolitik och ekonomisk politik. Men jag brukar påpeka, inte minst i denna kammare, att arbetslinjen i grund och botten är en fundamental socialpolitisk idé som måste värnas i ett land som har högt ställda ambitioner att hjälpa dem som inte kan arbeta att ändå få en generös försörjning. Om man inte gör det kan man inte klara av ambitionen att hjälpa dem som inte kan arbeta. Om alltför många som skulle kunna arbeta inte gör det raserar vi grunden för det som är helt fundamentalt i den svenska välfärdspolitiken.Detta har från tid till annan faktiskt hotats. hade vi en omfattande diskussion, på goda grunder, om korttidsfrånvaron i den svenska sjukförsäkringen. Väldigt många människor var sjuka väldigt ofta . Detta var ett dominerande samhällsproblem som ledde fram till ett antal stora förändringar.Under 90-talets mitt och hela vägen hade vi samma diskussion fast om det som var ännu värre: långtidssjukfrånvarons dramatiska ökning. Vi pratar inte om marginella förändringar. Vi pratar om en systemhotande utveckling.