bet · GZ01KU20 · 2012-06-07 00:00:00 — Utskottet noterar regeringens avsikt att noga följa frågan om det befintliga regelverket är ändamålsenligt vad gäller arbetslöshetsersättning för den som nekar att ta arbete inom Försvarsmakten och vill framhålla vikten av att en sådan uppföljning sker. Vad som framkommit i granskningen om hur regeringen hanterat frågan ger inte anledning till något ytterli- gare uttalande från utskottets sida. 2.3 Regeringens åtgärder vid lämplighetsbedömning av en utländsk affärsmans ägande i I en anmälan som kom in till , bilaga A2.3.1, begärs att utskottet granskar om regeringens agerande i bedömningen av den ryske affärsmannen lämplighet som ägare av () står i överensstämmelse med gällande lag. Enligt anmälarna var regeringens och (nedan Riksgälden) hantering av central för möjligheterna att hitta finansiering till . Enligt anmälarna finns det ett antal centrala frå- gor av konstitutionell karaktär kring regeringens agerande i detta ärende. Anmälarna önskar därför att utskottet granskar regeringens agerande i de bedömningar av lämplighet som ägare av som har gjorts av den svenska staten med utgångspunkt i dessa frågeställningar. Till grund för granskningen har bl.a. legat promemorior från Närings- och Finansdepartementen, bilaga A2.3.23, samt utfrågningar med f.d. närings- minister , bilaga B9, och riksgäldsdirektör , bilaga B13. Utskottet har i ärendet även fått ut handlingar från Näringsde- partementet, bilaga A2.3.5. inleddes processen med försäljning av . Bakgrun- den var den finanskris som hade drabbat bl.a. den amerikanska bilindustrin hårt. () beslutade som ett resultat av krisen att sälja . begärde i rekonstruktion, vilken pågick till augusti . Regeringen gav Riksgälden i uppdrag att förbereda och inleda förhandlingar med om en garanti för lån från Europeiska investeringsbanken (EIB). Saabs ägare GM under- tecknade samma månad en avsiktsförklaring om att sälja till Koenigs- egg Group. meddelade dock Koenigsegg att man inte tänkte genomföra köpet av . Kort därefter tog förhandling- arna om garantin ny fart sedan GM pekat ut Spyker Cars1 (Spyker) som en potentiell köpare av . meddelade GM att försäljningen till Spyker inte kunnat slutföras och att skulle börja avvecklas. slutrapporterade Riksgälden sitt uppdrag gällande till regeringen. Rapporteringen omfattade bl.a. förslag på avtal, en analys av Saabs affärsplan och en värdering av säkerheterna. återkom GM med ny information om att företaget hade nått en överenskommelse om att sälja till dåvarande Spyker. Regeringen gav då Riksgälden i uppdrag att ställa ut en garanti för Saabs lån hos EIB. Garantin förutsatte enligt uppgift från att de slutliga förhandlingarna inte medförde en ökad risk för staten jämfört med tidigare presenterade avtal. godkände regeringen förslag på garan- tiavtal med EIB. Riksgälden lämnade då också en kompletterande återrap- portering där myndigheten bl.a. konstaterade att det finns fullgoda säkerheter. Sammantaget bedömde myndigheten också att den affärsplan som låg till grund för återbetalningen av det garanterade lånet var framta- gen på ett rimligt sätt, att ägarbilden var sund och att villkoren för garantin motsvarade statens behov av rättigheter och kontroll. EIB gav sitt slutliga godkännande av lånet på . EIB-lån och försäljning av Saabs fastigheter slutfördes försäljningen av . Riksgälden utfär- dade en garanti för Saabs lån hos EIB (dessa EIB-lån utgör en projektfinansiering för utveckling av miljöanpassad teknik och utvecklings- projekt med inriktning mot trafiksäkerhet). har enligt uppgift från Riksgälden motsvarande betalats ut. begärde att få Riksgäldens medgivande att sälja fastig- hetsbolaget , som då var pantsatt hos Riks- gälden. Syftet var att på så sätt skulle kunna ta in kapital och stärka sin likviditet. Saabs fastighetsbolag skulle avyttras till ett bolag som skulle finansiera fastighetsköpet med ett lån från den ryske affärsmannen . Riksgälden medgav försäljningen, bl.a. under villkoret att låneramen på skrevs ner till . Reger- ingen godkände affären i enlighet med Riksgäldens förslag. Affären god- kändes emellertid inte av EIB, som ansåg att det stred mot ett avtal man hade träffat med och GM om att inte var aktuell som ägare till . återkom med en annan tänkt köpare (ett konsortium lett av fastighetsbolaget ). Denna affär godkändes av Riksgälden, regeringen och EIB . 1 bytte senare namn till . fastställdes garantiramen till . Riksgäldens bedömning var att staten fortsatt har säkerheter som täcker de garantier som har ställts ut, även utan pant i aktierna i fastighetsbolaget. Genom de avtal som har skrivit under ska de tre parterna reger- ingen, Riksgälden och EIB godkänna nya ägare som omfattar en ägaran- del på och uppåt i såväl som moderbolaget . När det gäller måste enligt uppgift från dessutom GM ge sitt godkännande. Det gäller i det fall Anto- nov ska bli ägare i eller på annat sätt finansiera eller dess moderbolag. genomförde och avrapporterade Riksgälden en ägarprövning av till regeringen. Riksgälden konstaterade i en rapport att det inte fanns skäl att neka att komma in som ägare (se avsnittet Riksgäldens ägarprövning nedan). Enligt uppgift från (som hade uppdaterats ) har varken regeringen eller EIB fattat något beslut i denna fråga. anmälde att bolaget önskade Riksgäldens till- stånd att tillåta två nya ägare i : (som har tecknat och betalat in ett konvertibellån till ) och Haw- tai (som har tecknat ett avtal med om tillverkning i ). Eftersom avtalet med aldrig fullföljdes begärde i stäl- let en ägarprövning för två andra kinesiska bolag: Trade och Youngman . För att dessa bolag ska kunna bli ägare i krävs ett godkännande av regeringen, Riksgälden och EIB samt även av kinesiska myndigheter. försattes i konkurs av måndagen den 19 decem- ber 2011 sedan företaget själv lämnade in en ansökan. Även två av (och ) försattes i konkurs. Däremot är (Parts) inte försatt i konkurs. Parts är ett fristå- ende och självständigt bolag som har en väl genomarbetad plan för att hantera situationen när moderbolaget är i konkurs. Riksgälden har panter i aktierna i för de statliga garantier som har ställts ut till moder- bolaget. Riksgälden som garantigivare betalade till- baka Saabs lån i EIB och har en fordran på Saabs konkursbo som uppgår till . Det innebär att Riksgälden nu är största fordringsägare på konkursboet, och som säkerhet för sin fordran har Riksgälden pant i aktierna i Saabs ovannämnda reservdelsbolag och i verktygsföretaget . Den värdering Riksgälden har låtit göra av panterna överstiger fordran och gör att skattebetalarna har fullgoda säkerheter för lånebetalningen. Enligt 1 kap. 9 § regeringsformen (RF) gäller bl.a. att förvaltningsmyndig- heter och andra som fullgör offentliga förvaltningsuppgifter ska i sin verksamhet beakta allas likhet inför lagen samt iaktta saklighet och opar- tiskhet. Till sitt förfogande som organ vid styrandet av riket har regeringen för- valtningsmyndigheter som lyder under regeringen, vilket framgår av 12 kap. 1 § RF. Förvaltningsmyndigheterna är i princip skyldiga att följa de föreskrifter av allmän natur eller direktiv i särskilda fall som regeringen meddelar. Rätten att meddela direktiv för särskilda fall är emellertid inte obegränsad. Av 12 kap. 2 § RF följer att regeringen inte får bestämma hur en förvaltningsmyndighet i ett särskilt fall ska besluta i ett ärende som rör myndighetsutövning mot enskild eller kommun eller som rör tillämpning av lag. Utanför dessa begränsningar av regeringens styrande funktion faller vad som brukar kallas myndigheternas faktiska handlande. Inom ramen för myndigheternas faktiska handlande kan regeringen således meddela direktiv även i särskilda fall (prop. 1973:90 s. 398). Till området kan exem- pelvis hänföras järnvägsdrift, anläggande av vägar och polisens operativa verksamhet. Rätten att ge direktiv finns då även om handlandet i stort skulle vara reglerat genom författning (m.fl., Grundlagarna, 2 uppl., 2006, s. 498). Bestämmelser om överföring av personuppgifter till tredje land meddelas i 3335 §§ personuppgiftslagen (1998:204). Enligt 33 § är det förbjudet att till tredje land föra över personuppgifter som är under behandling om lan- det inte har en adekvat nivå för skyddet av personuppgifterna. Förbudet gäller också överföring av personuppgifter för behandling i tredje land. Frå- gan om en skyddsnivå är adekvat ska enligt 33 § andra stycket bedömas med hänsyn till samtliga omständigheter som har samband med överför- ingen. Särskild vikt ska läggas vid uppgifternas art, ändamålet med behand- lingen, hur länge behandlingen ska pågå, ursprungslandet, det slutliga bestämmelselandet och de regler som finns för behandlingen i det tredje landet. Av 34 § framgår att det trots förbudet i 33 § är tillåtet att föra över personuppgifter till tredje land, om den registrerade har lämnat sitt sam- tycke till överföringen eller om överföringen är nödvändig för att a) ett avtal mellan den registrerade och den personuppgiftsansvarige ska kunna fullgöras eller åtgärder som den registrerade har begärt ska kunna vidtas innan ett avtal träffas, b) ett sådant avtal mellan den personuppgiftsansva- rige och tredje man som är i den registrerades intresse ska kunna ingås eller fullgöras, c) rättsliga anspråk ska kunna fastställas, göras gällande eller försvaras, eller d) vitala intressen för den registrerade ska kunna skyd- das. Enligt 34 § andra stycket är det också tillåtet att föra över personuppgif- ter för användning enbart i en stat som har anslutit sig till konvention om skydd för enskilda vid automatisk databehandling av per- sonuppgifter. I 35 § anges att regeringen får meddela föreskrifter om undantag från förbudet i 33 § mot överföring av personuppgifter till vissa stater. Reger- ingen får också meddela föreskrifter om att överföring av personuppgifter till tredje land är tillåten, om överföringen regleras av ett avtal som ger tillräckliga garantier till skydd för de registrerades rättigheter. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får vidare enligt 35 § andra stycket meddela föreskrifter om undantag från förbudet i 33 §, om det behövs med hänsyn till ett viktigt allmänt intresse eller om det finns tillräckliga garantier till skydd för de registrerades rättigheter. Av 35 § tredje stycket framgår att regeringen dels får under de förutsättningar som nämns i andra stycket i enskilda fall besluta om undantag från förbudet i 33 §, dels får överlåta åt tillsynsmyndigheten att fatta sådana beslut. Av 5 kap. 1 § 16 polisdatalagen (2010:361) framgår att personuppgifter får behandlas i Säkerhetspolisens brottsbekämpande verksamhet om det behövs för att (1) förebygga, förhindra eller upptäcka brottslig verksamhet som innefattar brott mot rikets säkerhet, terroristbrott enligt 2 § lagen (2003:148) om straff för terroristbrott, brott enligt 3 § lagen (2002:444) om straff för finansiering av särskilt allvarlig brottslighet i vissa fall, eller tryckfrihetsbrott och yttrandefrihetsbrott med rasistiska eller främlingsfient- liga motiv, (2) utreda eller beivra sådana brott som avses i (1), eller, efter särskilt beslut, annat brott, (3) fullgöra uppgifter i samband med person- skydd, (4) fullgöra uppgifter enligt säkerhetsskyddslagen (1996:627), (5) fullgöra förpliktelser som följer av internationella åtaganden, eller (6) lämna tekniskt biträde till , polismyndigheter, Ekobrotts- myndigheten, eller . Enligt 5 kap. 2 § 4 får personuppgifter som behandlas enligt 1 § även behandlas när det är nödvändigt för att tillhandahålla information som behövs i brottsbekämpande verksamhet hos utländsk myndighet eller mel- lanfolklig organisation. I 6 kap. 5 § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) anges att en myn- dighet ska på begäran av en annan myndighet lämna uppgift som den förfogar över, om inte uppgiften är sekretessbelagd eller det skulle hindra arbetets behöriga gång. Enligt 27 § förordningen (2007:1447) med instruktion för Riksgälden gäller att myndigheten har rätt att från andra myndigheter få den informa- tion som Riksgälden behöver för sin verksamhet. Enligt en artikel publicerad på Svenska Dagbladets webbplats uppges att Säkerhetspolisen () stoppade den ryska ägarfa- miljen från att ta kontroll över via . I artikeln anges följande [utskottets notering]: En källa nära regeringen uppger för DI [] att Riksgäl- den gav ett privat undersökningsföretag och i uppgift att hård- granska de ryska intressena, vilket resulterade i en rapport som presenterades för FBI. Rapporten innehöll bland annat starka kopp- lingar mellan Antonovgruppen, huvudägare till , och pen- ningtvätt samt organiserad brottslighet. Det ledde till att General fick en direkt order av den amerikanska regeringen att stoppa affären, vilket också skedde . Händelseförloppet bekräftas av , statssekreterare på . Han berättar för tidningen att omständigheterna, att det var som tagit fram informationen, underlättade för reger- ingen att argumentera för att budgivarna skulle få förlängd tidsfrist. säger att det inte finns någon rysk ägarkoppling längre. Av en artikel publicerad av den webbaserade affärs- tidningen framgår att affärstidningen inom ramen för sitt arbete med artikeln hade sökt statssekreteraren vid Finansdeparte- mentet, men då hänvisats till och den dåvarande näringsministerns pressekreterare. Av artikeln framgår vidare att pressekre- teraren som svar på frågor om huruvida regeringen hade begärt att ska undersöka familjen uppgav att dessa uppgifter inte hade kom- menterats. Artikeln fortsätter och anger bl.a. följande [utskottets notering]: Från början var familjen öppet bakom Spykers Saab-köp, men då genomfördes aldrig affären. Det var och som satte stopp för det, har [DI] skrivit. Orsaken uppges enligt tidningen ha varit misstankarna om familjen kopplingar till grov brottslighet. Regeringen och Riksgälden gav i uppdrag åt och ett privat undersökningsföretag att utreda , skrev DI. En regeringskälla uppgav enligt tidningen att utredningens slutsatser om familjen var långt över gränsen för vad som gick att acceptera. Det som hittades att skulle varit inblandad i var följande: kopplingar till grov brottslighet Det ledde enligt DI till att FBI startade en egen utredning som kom fram till att de svenska uppgifterna stämde, vilket i sin tur gjorde att FBI fick GM att stoppa försäljningen av till Spyker med det ursprungliga upp- lägget där var öppet engagerad. publicerade Riksgälden ett pressmeddelande (bilaga A2.3.4) i vilket myndigheten meddelar att Riksgälden inte har funnit anled- ning att neka ansökan från och Spyker om att blir ägare i Spyker. Vidare anges att beslutet har fattats utifrån de aspekter Riksgälden har att beakta och det material Riksgälden har haft tillgång till. I pressmeddelandet anges att det i avtalet mellan Riksgälden, och Spy- ker finns en kontrollbestämmelse som innebär att Riksgälden och reger- ingen, var och en för sig, ska godkänna större ägarförändringar i koncernen (jfr bilaga A2.3.5). Vidare framgår att kontrollbestämmelsen om ägarförändringar saknar kriterier för ägarprövningen och att Riksgälden i sin prövning som huvudsaklig utgångspunkt har haft statens ekonomiska risk. Dessutom uppges i pressmeddelandet att myndigheten är beredande instans inför regeringens prövning. Detta innebär enligt pressmeddelandet att Riksgälden i sin prövning översiktligt har granskat affärsverk- samhet och hans planer för samt genomfört en integritetsprövning av honom. som Riksgälden lämnade ut pressmeddelandet höll myndig- heten en presskonferens vid vilken riksgäldsdirektören och Riksgäldens utlåningschef svarade på frågor. tillgängliggjordes genom ljud- och bildupptagning av () på SVT:s webbplats. Av ljud- och bildupptagningen framgår bl.a. att Riksgälden hade grundat sitt beslut på bl.a. två rapporter från undersök- ningsföretag,2 en rapport3 som själv hade låtit göra och en muntlig intervju som riksgäldsdirektören och utlåningschefen hade gjort med själv samt ytterligare källor4. överlämnades en skriftlig fråga (2011/12:54) till finansmarknadsminister om informationsutbyte mellan reger- ingen och Riksgälden. I frågan anfördes följande: 2Dessa två rapporter är dels den s.k. , som Riksgälden lät advokatfir- man beställa från det amerikanska undersökningsföretaget och som Riksgäl- den i vissa delar lämnade ut , dels en rapport som färdigställdes av en advokatfirma i () och som enligt uppgift från färdigställdes . Dessa rapporter har kortfattat beskrivits i medierna. 3Rapporten sammanställdes av ett amerikanskt undersökningsföretag, (även denna rapport har beskrivits översiktligt i media). 4Vid presskonferensen uttalade riksgäldsdirektören att Riksgälden hade begärt informa- tion om företaggruppens ställning, företaggruppens ägare, finansieringen osv. Vidare uttalade riksgäldsdirektören att den bank i vilken är huvudägare, Snoras i , står under tillsyn av den litauiska finansinspektionen och att hade granskats inom ramen för detta samt att Riksgälden även fått in information om Anto- novs ansökan om medborgarskap i , där det enligt riksgäldsdirektören inte fanns några anmärkningar. Riksgälden prövade lämpligheten av att gick in som delägare i . Prövningen resulterade i att befanns lämplig som delägare. Min fråga är vilken information, om någon, som statsrådet tagit initiativ till att regeringen lämnat till Riksgälden i sam- band med prövningen? Svaret inlämnades av näringsminister . I svaret angavs att initierade ägarprövningen av och att regeringen inte hade lämnat någon information till Riksgäldskonto- ret i samband med den prövningen. Genom en skrivelse av till begärde utskottet svar på ett antal frågor. Utskottet tog emot en svarspromemoria utarbetad vid (bilaga A2.3.2). I pro- memorian anges bl.a. att samråd har skett med Justitie-, Utrikes- och Finansdepartementen. Av svarspromemorian framgår bl.a. att varken regeringen eller Riksgälds- kontoret har gett Säkerhetspolisen () något uppdrag att granska Anto- nov. Som svar på frågor om vilken information regeringen har fått från inför sitt beslut om ägarprövning av anges att regeringen inte har fattat något beslut. Vidare anges att sedan myndigheten hade fattat beslut om ägarprövning lämnade en rapport om beslutet till . underlag, som låg till grund för beslutet, fogades till rapporten. Som svar på frågor om det, som det uppges i vissa medier, överlämna- des en rapport till amerikanska myndigheter framgår av svarspromemorian att gav sin juridiske rådgivare i uppdrag att anlita ett privat undersökningsföretag för att undersöka och att uppdraget avrapporterades till myndigheten. Myndigheten har inte överlämnat någon rapport om till FBI eller någon annan amerikansk myndighet. Vidare framgår av svarspromemorian att varken regeringen eller Riksgälds- kontoret har direkt utbytt information eller uppgifter om med någon annan stats regering eller myndigheter. Som svar på frågan om vilka åtgärder regeringen och har vidtagit i syfte att uppfylla regeringsformens saklighetskrav i sina beslut om ägarprövning anges bl.a. följande. Kontrollbestämmel- sen om ägarprövning i statens avtal med syftar till att bevara motpar- tens identitet och därmed minska utrymmet för ökad risk eller ändrade förutsättningar i garantiåtgandet. Bakgrunden till bestämmelsen är dels Riks- gäldskontorets uppdrag som grundar sig på garantiförordningen (1997:1006), upphävd och ersatt av förordningen (2011:211) om garantier och krediter, dels bemyndigande till regeringen att mot fullgoda säkerheter ställa ut statliga kreditgarantier till företag i fordonsklustret (prop. 2009/10:1 utg.omr. 24, bet. 2009/10:NU1, rskr. 2009/10:146), dels regeringens uppdrag till och att förhandla respektive ställa ut en garanti Av garantiförordningen följer bl.a. de allmänna föreskrifter som har haft att beakta och tillämpa vid utfärdande av kredit- garantin. En garanti får endast beviljas för den som bedöms vara redbar och som kan antas ha betalningsförmåga och förutsättningar att bedriva den verksamhet som garantin utgör stöd för. Enligt förordningen ska Riks- gäldskontoret bedöma och värdera de ekonomiska risker som ett garantiåta- gande innebär för staten och se till att ärendet får en ekonomiskt ansvarsfull prövning och hantering. I övrigt ingick det också i Riksgäldkon- torets uppdrag att minimera statens risk och ta till vara statens intressen. I ägarprövningen av har gjort en objektiv pröv- ning av dennes redbarhet, ekonomiska förutsättningar och möjligheter samt vilja att stödja den verksamhet som garantin utgör stöd för med beaktande av statens risk. Vidare anges i svarspromemorian att den klausul i avtalet mellan och som avser ägarprövning syftade till att säkerställa att staten i enlighet med beslut (prop. 2009/10:1 utg.omr. 24, bet. 2009/10:NU1, rskr. 2009/10:146) hade full- goda säkerheter, och kontroll över den ekonomiska risken, avseende de garantier som ställts ut. Genom en skrivelse av till begärde utskottet svar på ytterligare frågor. Utskottet tog emot två svarspromemorior utarbetade vid Finans- respektive Näringsdepartemen- tet (bilaga A2.3.3). Av promemoriorna framgår att samråd har skett mellan Justitie-, Utrikes-, Finans- och Näringsdepartementen. Som svar på utskottets frågor om innehållet i den information som stats- sekreteraren enligt ett uttalande i medier ansåg underlät- tade för regeringen att argumentera för att budgivarna skulle få förlängd tidsfrist samt till vilka informationen gavs och hur regeringen använde den anges följande i svarspromemorian från . Infor- mationen var det huvudsakliga innehållet i den rapport som Kroll Associa- tion (nedan Krollrapporten) hade lämnat till Riksgäldskonto- ret. När gjorde uttalandet kände han till att () hade fått kännedom om innehållet. I rapporten restes allvarliga fråge- tecken om huruvida den aktuella spekulanten var seriös och i övrigt kring dennes integritet. Vidare anges i svarspromemorian att det vid denna tid- punkt även fanns spekulanter som bedömdes som intressanta och dessutom en möjlighet för att ändra sitt affärsupplägg, vilket också seder- mera skedde. Mot denna bakgrund var syftet med diskussionerna med GM i det aktuella skedet att skapa bl.a. tidsmässiga förutsättningar för att kunna arbeta vidare med dessa alternativ. Av svarspromemorian från framgår bl.a. att Kroll- rapporten fogades som en bilaga till till . Vidare framgår av svarspromemorian att saknar information om huruvida har lämnat Krollrapporten eller rap- portens innehåll till amerikanska myndigheter. känner till har från svensk sida ingen information om lämnats till annan stats regering eller myndigheter. Utskottet höll en offentlig utfrågning av f.d. näringsmi- nister (bilaga B9). Vid utfrågningen framgick bl.a. att Krollrapporten visade att det fanns misstankar, men att dessa inte kunde styrkas, samt att Riksgälden vid det skede då Krollrapporten höll på att färdigställas inte beslutade i ägarprövningsfrågan. anförde att det var () och Europeiska investeringsbanken (EIB) som sade nej till och att GM och EIB hade möjligheter att själva under- söka eventuella misstankar. Vidare anförde hon att diskussioner fördes mellan GM och regeringen eftersom regeringen ville påverka GM att agera positivt å Saabs vägnar, men att regeringen saknade uppgifter att dela med sig av eftersom Krollrapporten då inte var färdig. Enligt Olofs- son fattade GM och EIB sina beslut på uppgifter som de själva tog fram. Enligt visste GM att svenska myndigheter höll på med en under- sökning där Krollrapporten ingick. Även om det enligt förekom en löpande dialog mellan henne och GM och lämplighet som eventuell ägare diskuterades bedömde hon att GM och den amerikanska regeringen hade mycket bättre möjligheter att själva ta fram information de behövde. Detta styrks enligt av att regeringen den 18 decem- ber 2009 får information från GM att de avbryter de pågående förhandling- arna om en eventuell försäljning, innan Krollrapporten hade färdigställts.