bet · GZ01FiU33 · 2012-01-24 00:00:00 — Det framstår också allt tydligare att valutaunionen i sig kanske är den främsta förklaringen till att det tycks vara så svårt att bryta den nuvarande onda cirkeln.Det är sant att ett antal länder i eurozonen har betydande budgetunderskott och/eller stora statsskulder. Men det finns många andra länder - , och - som har lika stora eller till och med större budgetunderskott och statsskulder utan att räntorna på deras statsobligationer har skjutit i höjden. Hur kommer detta sig?Financial Times skribent ger oss ett väldigt kärnfullt och kraftfullt svar på den frågan: "It is the central bank, stupid. ", och har alla egna centralbanker som om alla andra åtgärder är uttömda kan agera som långivare i sista instans - instanser som brukar kallas lender of last resort. Länderna i euroområdet har inte en sådan sedelpress för finansiering, och det är självklart inte oproblematiskt. Framför allt riskerar en sådan politik att leda till ökad inflation. Men för marknadens aktörer innebär ändå vetskapen om att denna sista åtgärd står till buds att risken för statsbankrutt minskar. Det krävs därför inte lika hög ränta för att köpa statspapper av till exempel och som av och Portugal.Med krisen som förtecken föreslås nu nedskärningar och sämre välfärd i de länder som drabbas av effekterna av en gemensam valuta. Regler införs också för att skattebetalarna ska finansiera de förluster som bankerna har dragit på sig, och den ekonomiska politiken centraliseras.Tvärtemot kommissionens analys hotar de åtstramningar som följer på ett striktare ramverk i själva verket den ekonomiska återhämtningen och riskerar att leda till permanent högre arbetslöshetsnivåer. Det var det som hände efter finanskrisen . Det var det vi borde ha lärt oss av. Man bantar sig inte ur en ekonomisk kris på detta sätt. Man måste se till att folk har ett arbete. Man måste se till att folk har råd med det basala, som sjukvård, mat på bordet och hyra. Det är det man inte gör . I skenet av den här krisen inför man en massiv åtstramningspolitik, alltså en tydlig högerpolitik.I kommissionens förslag till förordning finns regler om att utkast till budgetplaner ska lämnas in till kommissionen i övervakningssyfte innan de blir bindande och att kommissionen till och med kan begära att medlemsstaterna lämnar in ett reviderat utkast till budgetplan. Tänk er själva att någon annan ska fastställa vad riksdag ska fatta för beslut, att de förslag vi har lagt fram här inte är rimliga att genomföra utan att ett antal tjänstemän på EU-nivå i så fall ska bestämma det!Vi tycker att det är helt rimligt att det inte ska vara så, men det är tydligen endast vi som tycker det. Annars hade inte ni i de andra partierna gått med på sexpacken. Ni hade inte gått med på den europeiska terminen. Och ni skulle definitivt inte vara med i europakten.Det är självklart att ett sådant här förslag strider mot subsidiaritetsprincipen. Det tycker också hela utskottet - just den här förordningen strider mot subsidiaritetsprincipen. Och sedan har ni sagt ja till två andra delar som innehåller exakt denna del, men de strider tydligen inte. Förklara det för mig om ni kan! Förklara varför den del som vi nu ska fatta beslut om i , det vill säga europakten som också innehåller detta förslag, inte strider mot subsidiaritetsprincipen!För oss, herr talman, blir det alltmer klart att EMU är en politisk härdsmälta, en ohållbar lösning med oerhörda konsekvenser, där bankerna glatt mottar besked om att de slipper ta några förluster för de risker de orsakat, vilket också kommissionen har föreslagit, men däremot att målaren i , läraren i och svetsaren i ska betala deras förluster - för det har också politikerna beslutat.Herr talman! Jag yrkar bifall till vår reservation. Det här ärendet är ett i en, som det tycks, aldrig sinande rad av ärenden om den ekonomiska krisen i eurozonen, om hur den ska mötas och hur framtida kriser ska kunna förebyggas.I dag i kammaren handlar det om konkreta åtgärder för att, som det heter, stärka den ekonomiska samordningen och övervakningen inom eurozonen. Lagförslaget är en förlängning av den så kallade sexpacken, sex europeiska lagförslag med nämnda syfte.Jag vill först och främst säga att den europeiska krisen inte primärt har orsakats av dålig budgetdisciplin. Den började, för att travestera , som en skakning på övre däck.I som i var det så det började. Det började i den privata, illa reglerade finanssektorn, på finansmarknaderna och i bankerna, där risktagandet hade kopplats loss från ansvarstagandet, som vi har hört.Det började faktiskt med en våldsam övertro på den fria marknadens välfärdsbringande egenskaper. För den övertron har naturligtvis politiker jorden runt ett stort ansvar.Finanskrisen slog rakt in i staternas budgetar, in i välfärdssektorn och i enskilda hushåll. Väldiga kostnader och risker vältrades över från banksektorn och finanssektorn till medborgarna på , på , i och i . Det är tur att de som vill skylla på dålig budgetdisciplin har att ta till som bevismaterial.När det är sagt måste det också sägas - då vänder jag mig i någon mening speciellt till - att det är helt nödvändigt att ha ordning på sina finanser. Det behövs för att vi - som en känd tidigare socialdemokratisk statsminister och finansminister sade under den svenska krisen - ska slippa tigga och be flinande finansvalpar om att de ska låna ut sina pengar.Det är också så, , att de länder som har valt euron som valuta - vi har inte gjort det - faktiskt har beställt ökad samordning och övervakning av sina finanser. Så är det. Det är nödvändigt för att eurozonen ska fungera. Vi har valt att inte gå med. Men skulle inte eurozonen fungera drabbar det oss.Det är också nödvändigt med inte bara övervakning utan också ett kraftfullt omfördelningssystem inom unionen, med ökad solidaritet mellan länderna. Det räcker självklart inte med bara åtstramningspolitik.Det här lagförslaget om stärkt ekonomisk styrning rör endast . Men är en del av . Vi kommer att påverkas av de beslut som tas i eurozonen. Vi har därför ett intresse av att ha synpunkter på vad som sker där, även om vi har valt att stå utanför. Vi är en del av den inre marknaden. Vi är en del av Europa.Vi - då talar jag om oss socialdemokrater och den svenska arbetarrörelsen - är en del av den europeiska arbetarrörelsen. Europeiska löntagares och medborgares glädjeämnen och utmaningar är också våra. Glädjeämnena är våra, och bekymren är också våra.Det kan inte heller uteslutas, även om det inte är särskilt sannolikt, att vi kan komma att bli medlemmar i valutaunionen. Vi har dessutom, för att tala politiskt fikonspråk, fått ärendet för subsidiaritetsprövning. Vi har att ta ställning.Vad är det då, herr talman, som gör att vi socialdemokrater menar att förslaget strider mot närhetsprincipen? Det har varit uppe tidigare. Vi menar att förslaget alldeles i onödan inkräktar på medlemsländernas och de nationella parlamentens suveräna befogenheter när det gäller budget och budgetprocess.Det är en sak att länderna har åtagit sig att leva upp till stabilitets- och tillväxtpakten och att länder som hamnar i stora obalanser måste rätta till dessa obalanser för sin egen skull och faktiskt också för oss andra. Den samordningen är nödvändig. Men det innebär inte att det är vare sig nödvändigt eller rimligt att kommissionen ges befogenheter att överpröva de nationella parlamentens bedömningar eller val av åtgärder under själva budgetprocessen, och det innebär inte att vi ska acceptera förhandsgranskning och att man beställer nya budgetförslag under processens gång.Detta, , är ingen enkel avvägning. Det är det faktiskt inte, givet att har valt att ha en gemensam valuta och att länder med stora obalanser också för vår skull måste rätta till de obalanserna.Som det heter i en finsk kommentar till förslaget: "Varje enskilt medlemsland ska ordna den nationella budgetplaneringen med beaktande av de egna omständigheterna och förutsättningarna, även om det bör vara möjligt att diskutera på europeisk nivå om beredningarna lever upp till stabilitets- och tillväxtpaktens förpliktelser. . Medlemsländer ska hur som helst inte kunna tvingas till att utarbeta någon ny budgetproposition. "Precis så svårt är det. Det är inte så enkelt att vi kan säga: inga krav, ingen samordning. Det finns faktiskt en eurozon.Även i andra länder än har man haft invändningar, till exempel i . Det är lite kul, höll jag på att säga, att även länder som hårt driver kravet på samordning sätter upp någon sorts gräns: Hit men inte längre, nu räcker det faktiskt, för det är inte nödvändigt att ge sig så långt in i budgetprocesserna.Herr talman! säger jag det igen: Det är nödvändigt att ett land har ordning på sina statsfinanser. Den som är i för stor skuld är inte fri, för att göra om berömda uttalande något. Så är det. Man måste faktiskt ha ordning på grejerna, i varje fall i det långa perspektivet, så att inte marknaderna, givet att de är som de är, slår till och skadar ekonomierna.Samtidigt är det viktigt att säga - då vänder jag mig till den andra sidan - att den högerpolitik som härskar i och som helt domineras av ensidiga krav på åtstramning och budgetdisciplin riskerar att sänka . Det enda som växer i dagens är faktiskt massarbetslösheten, klyftorna och det sociala eländet.Högerpolitiken tror jag håller på att armera en politisk bomb som i värsta fall kan hota hela det viktiga samarbetsprojekt som heter . Det ligger väl långt borta, men ser vi faktiskt hur reaktionära stämningar breder ut sig därför att människor känner sig överkörda, illa behandlade och utsatta.I vartenda dokument - jag tvingas läsa dem allihop, höll jag på att säga - som kommer från de europeiska toppmötena, rådsmötena och andra överläggningar betonas i de inledande artighetsfraserna i dokumentet behovet av jobb, tillväxt och konkurrenskraft. Men i varje dokument lyser åtgärderna för att skapa detta med sin frånvaro. Det handlar nästan enbart om budgetdisciplin. Och sjunker faktiskt längre och längre ned i något som liknar recession.Precis så svårt är det. behöver ordning och reda i ländernas ekonomi, på finansmarknaderna och i banksektorn. Men behöver framför allt en politik för jobb och välfärd. Det är det allra viktigaste. Det går inte - nu tittar jag på allihop - att välja enbart det ena. Man måste faktiskt klara - som det står i Lunds universitets valspråk - bådadera. Det är roligt att få ta replik på . Vi stod på samma sida i EMU-folkomröstningen, och det finns nog en del här i kammaren som skulle tacka oss för det arbete vi gjorde då och svenska folket för att man röstade nej. Jag tror att vi bägge är glada över att vi inte är med i det så kallade eurosamarbetet.Den form av valutaunion man har valt har visat sig vara helt oprövad, och den har också visat sig vara rätt ohållbar. Jag är fullt medveten om att man behöver samordna sina insatser. Jag är fullt medveten om att man egentligen skulle behöva bygga om hela valutaunionen från början för att få åtminstone någon form av hållbarhet i den. De insatser som man nu föreslår tror jag inte kommer att rädda valutaunionen.Men det är precis som säger: Man har infört detta genom demokratiskt fattade beslut i de länder som deltar, och självklart har de rätten att för egen del fatta de beslut de anser sig behöva för att komma ur situationen. Sedan gör jag bedömningen att de inte är tillräckliga, framför allt inte när man också låter folket få bära de stora konsekvenserna av det hela medan de som har bidragit till krisen faktiskt går skadefria.Bo Bernhardsson och jag är också väldigt överens om att det behövs sunda statsfinanser. Det är en självklarhet. Annars är man ute på väldigt svag is, och det ska man inte utsätta en stat eller dess folk för. Det finns dock en sak som jag fortfarande inte riktigt får att gå ihop, . Jag är väldigt glad över att ni säger nej till budgetkontrollen och att EU ska ha rätt att ha synpunkter på budgetförslag, men har ni sagt ja till det i sexpacken och i den europeiska terminen. Det är detta jag inte riktigt får att gå ihop. Vad är skillnaden? I europakten, som jag förstår att ni kommer att säga nej till, är också en del av det här förslaget med. Jag får det inte att gå ihop. Varför ett nej nu när ni säger ja till sexpacken, som det ju också finns en del högerpolitik i när det gäller pensioner, lönepåverkan och så vidare? Kan du förklara detta för mig? Jag tror att jag kan förklara detta genom att upprepa vad jag sade. Det här är inte en alldeles enkel avvägning. Det är uppenbart att det krävs en ökad samordning. Har man valt att vara med i eurosamarbetet, vilket 17 länder har gjort, är det fullständigt nödvändigt att man också på något sätt låter finanspolitiken samordnas på europeisk nivå. är det klart att även de länderna har ett intresse av att inte i onödan lämna bort makt till . Det innebär till exempel att så exakta åtgärder som dem vi nu talar om inte är rimliga. Vi behöver inte gå så långt, och det är inte rimligt att gå så långt.Det är naturligtvis ingen enkel avvägning hur långt man ska gå. Det är också en avvägning för oss som land, som har sagt att vi inte vill gå med i eurozonen. Hur långt ska vi lägga oss i den lagstiftning som rör enbart euroländer? Det är bara att uppriktigt säga att det inte är en alldeles enkel uppgift. Det är klart att man kan säga att detta bara gäller euroländer och att vi därför inte ska bry oss, men man kan också säga - vilket jag nu har gjort här i talarstolen - att hur det än är kommer vi att påverkas av de beslut som fattas i eurozonen, och därför måste vi tillåta oss att faktiskt ha åsikter om det som sker. Där kanske vi måste lyfta vår profil. Gör man fel i eurozonen kommer det att drabba oss. Visst är det en avvägning från de länder som har valt att gå med i EMU-samarbetet. Men vi har ju valt att inte vara med. Därför har jag rätt svårt att förstå varför vi ska ansluta oss till exempelvis sexpacken och - detta säger jag till de borgerliga ledamöterna - europakten. Vi har haft en folkomröstning som har sagt att vi inte vill överföra mer ekonomisk makt till valutaunionen, och det är därför vi har röstat nej.Sexpacken, som också innehåller det här förslaget, innehåller också delar om att man ska ändra pensionssystemen, att den offentliga sektorn ska hålla tillbaka sin löneutveckling och så vidare. Jag har lite svårt att förstå vad det är som blir bättre i och med att ansluter sig till ett sådant förslag.Jag är väldigt villig att samarbeta med andra länder och att vara en röst i den internationella debatten för att pressa ned arbetslösheten, ta ett stort socialt ansvar, utjämna de ekonomiska skillnaderna och se till att banksektorn faktiskt får bära sina förluster. Men detta betyder inte att man behöver ansluta sig till sådant som sexpacken eller, som borgerligheten vill, till europakten.Nu säger ni i Socialdemokraterna nej till det här. Det är jag väldigt glad över. Jag är också glad över att få höra diskussionen, för jag tror att det bidrar till att vi förstår varandra bättre i debatten. Jag har dock svårt att förstå varför ni drar gränsen just här. Ni har kommit fram till att ni inte vill vara med i europakten, men ni sade ja till sexpacken och terminen, och där finns ju också det här förslaget med. Det är detta som blir krångligt i min hjärna. Det kanske inte alls är krångligt i hjärna, men jag tycker fortfarande inte att du har förklarat det hela.Du säger att det är en avvägning. Varför gör man en avvägning där man faktiskt ansluter sig till något som innebär sänkta pensioner och en sämre löneutveckling i offentlig sektor? Varför säger man inte nej även där? Nej, detta är inte krångligt i min hjärna, av väldigt enkla skäl.Jag tror faktiskt att blandar ihop detta. Av de sex lagförslagen är det inte alla som berör oss. Till exempel sådant som rör sanktioner gäller bara . Hade det stått i något lagförslag som gäller oss att vi ska sänka pensioner eller löner - men så står det inte - hade vi naturligtvis inte ställt upp på det. Lagförslagen är allmänna till sin karaktär när det gäller att man måste leva upp till tillväxt- och stabilitetspakten. Det tycker vi att man måste.I bland annat Euro plus-pakten fanns det i de första förslagen ganska tydliga skrivningar om att man skulle pressa ned löner och ingripa i lönesättningen för offentliganställda. Det var mycket högerpolitik i det förslaget. Sedan vaskades en del bort, men man kan tänka sig att intentionerna ändå finns där. Men detta gällde , och där gick vi inte med. Vi gick inte med på att skulle ansluta sig till den.Om det hade varit som säger och att sådant hade funnits med i sexpacken hade vi aldrig gett klartecken. finns det nog inget sådant - det måste visa för mig i så fall. En del av det som ingår rör över huvud taget inte oss. Detta med vad vi ska lägga oss i när det inte rör oss är inte heller en alldeles enkel avvägning. Allt är inte enkelt i . Jag börjar med att yrka bifall till finansutskottets utlåtande FiU33. har stora ekonomiska problem. Underskottet i statsbudgeterna växer i ett flertal länder och skulderna ökar i förhållande till BNP. Länder som , , , och fortsätter att öka sina underskott i statsbudgeten. Till och med har fått sin kreditvärdering sänkt . Länder i södra har bytt sina regeringar och försöker nu genom åtgärdsplaner få stopp på underskottet i budgeten och stoppa ökningen av skulderna, vilket är absolut nödvändigt.Sverige är tillsammans med det enda land inom EU som har ett överskott i sin statsbudget. lärde sig mycket efter vår kris . Ny budgetlag infördes tillsammans med en rad andra åtgärder som har varit lyckosamma för . Vår statsskuld i förhållande till BNP har gått ned från till dagens , och vi fortsätter ha ett överskott även under 2012.I ökar skuldbergen, och snart är snittet på skuldbergen i förhållande till bruttonationalprodukten på väg mot 100 procent.Som svensk kan man vara stolt över hur regeringen och främst finansminister och hans team skött den ekonomiska politiken i . Regeringen välkomnar också kommissionens förslag till vad gäller hårdare och tuffare finansiell planering. Den föreslagna förordningen kompletterar ytterligare bestämmelser i stabilitets- och tillväxtpakten och skärper övervakningen av budgetdisciplinen i , vilket verkligen är behövligt. De olika påverkar givetvis starkt varandra. Också får problem när eurostaternas budgetar ska saneras. Exporten till från kommer att gå ned. Då av vår export går till EU och exporten är av vår bnp kommer onekligen att påverkas, och det kan bli ganska allvarligt.För del gäller det att förhandla fram en lösning där vi får delta och påverka Europasamarbetet så mycket som möjligt. Vi anser dock att det är som beslutar om statens budget, både utgifter och inkomster, och att budgeten först ska presenteras för . Vi värnar om den nationella kompetensen i finanspolitiken.Naturligtvis är en bra kommunikation viktig mellan och , och svensk budget kan i enlighet med kommissionens önskemål presenteras för kommissionen . Vi håller också med om att euroländer med stora underskott bör övervakas ännu närmare så att underskottet kan korrigeras helt eller delvis genom olika åtgärder.Vi får nu se hur de fortsatta förhandlingarna mellan och EU går. Alliansregeringen vill vara med i denna finansiella pakt så mycket som möjligt för att kunna påverka beslut. Vi stöder till stor del finanspakten som föreslår.Det är en nödvändighet också för att får ordning på ekonomin. Vi är som alla vet ett mycket exportberoende land. Även om vi har ordning på ekonomin blir det besvärligt när är nedkört. Till detta kommer problemet med ekonomin i . Det är bra att vi i har resurser att ta av efter att ha hållit ekonomin i balans.Alliansen har dock gemensamt med Socialdemokraterna och gjort ett motiverat yttrande från riksdag där vi fastslår att det är som beslutar om statens budget, både utgifter och inkomster. Det är en nationell angelägenhet. Vi håller tummarna för att våra förhandlingar går väl i så att får vara med i EU-kretsen så mycket som möjligt och sitta med i förhandlingar vid olika sammankomster i de flesta sammanhang. Vi får se hur förhandlingarna har gått den . Mer information kommer på , och sedan får vi se vad resultatet blir när statsministrarna möts. Jag är glad att vi är överens i utskottet om att värna den svenska budgetprocessen och vår suveränitet på området; det är utmärkt. När finansminister var i utskottet och vi hade överläggning berättade han att regeringen inte tyckte att detta stred mot subsidiaritetsprincipen, men ett enigt utskott slår fast att det gör det, att det går för långt. Det är bra.Det är viktigt att ha ordning och reda i finanserna. Här är och jag överens. Det är dock ingen tillräcklig politik. Om man bara sjösätter den typen av åtgärder riskerar man att cementera massarbetslösheten och förvärra problem. Det är många ekonomer överens med mig och många andra om.Hur ser på den obalans som finns i det politiska projektet inom eurozonen och där man ständigt påpekar att länderna måste disciplinera sig men inte har några som helst kraftfulla förslag för att skapa sysselsättning och bygga upp välfärden och konkurrenskraften för att få tillväxt i ekonomin? Det är ganska dystert att ta del av det som sker i och kommentarerna till det. Hur ser på detta? Finns det en obalans, och räcker det med disciplin? När patienten är allvarligt sjuk måste han opereras snabbt, annars blir det värre. Det är bara att konstatera att vi är där . Det är mycket märkligt att den engelska regeringen hade överskott i sina finanser, men när blev premiärminister sjönk man långt ned med enorma underskott. försöker man ta tag i det och rätta till det. Gör vi inte det blir det etter värre.Jag är stor Europavän; jag tror på . Framför allt tror jag att det är viktigt att i en internationell global konkurrens håller ihop och sanerar finanserna snabbt.Ni som har varit i vet hur otroligt fort det går när det gäller teknisk överföring, utveckling och utbildning. Det handlar om 1,3 miljarder människor. Ska vi klara en tillväxt i måste vi jobba snabbt och göra konsekvensneddragningar i budgeten men ändå satsa EU-pengar på tillväxt i vissa segment. Det fanns också med i Lissabonfördraget, som jag tycker är bra och som jag har uppfattat att också gillar. Vi ska inte bara dra ned utan vissa segment kommer att få ha kvar sin tillväxt och sina resurser. , eller möjligen i går, uttalade IMF, som ju inte hör till vänstern i vare sig eller världen, att det finns risk för att det som sker i drar ned världsekonomin och att det blir recession i världsekonomin, trots att det finns ekonomier som är väldigt starka. Det är IMF:s betyg på den högerpolitik som sjösätts och där det är en väldig slagsida. Det är nästan enbart disciplin och ytterst lite om tillväxtpolitik, konkurrenskraft och ökad sysselsättning.Om patienten är sjuk måste man sätta in mediciner eller operera, som säger. Det är dock rätt dumt att operera bort armarna eller andra vitala kroppsdelar så att patienten inte kan försörja sig. Det är inte bara i det är kris. Den som hörde president tal blev inte gladare. Där sades att underskotten kommer att öka även om man höjer skatterna - vilket i och för sig är bra för höginkomsttagarna i . Men det fanns ingen skuldsanering i heller, och det påverkar oss också.IMF är ett organ som fungerar väl. Man är beredd att sätta in pengar. Det nya kontot, ESM, kommer att ha , och det finns resurser att handha detta.Men är det en statsledningsfråga. Har man kraft att göra detta? och gör rätt och sätter till specialister. och regeringar har åkt ut. Alla är övertygade om att detta måste göras. Det blir en svacka, men den kan bli begränsad under förutsättning att man gör något.Detta innebär dock inte att man inte gör något på andra områden. När det gäller forskning och utveckling finns det en fin budget och planering för EU att fortsätta inom vissa områden för att kunna konkurrera på världsmarknaden.