· GZ01KrU7 · 2012-06-11 13:28:24 — Både skolbiblioteken och andra bibliotek är förvisso bra, men de blir så mycket bättre om där finns utbildad personal; det var och också inne på.När vi pratar om bibliotek och glömmer bibliotekarierna är det som att prata om skolan och glömma lärarna. Jag tror att bibliotekarierna är viktiga för samhället. Det är ytterligare ett exempel på ett kvinnodominerat akademiskt yrke med lång utbildning och väldigt låg lön. Att lyfta fram bibliotekarierna i samhället tror jag är en viktig strategi för ett som vill bli framgångsrikt i globaliseringens tid.Det finns en hel del tankar runt om i landet på att lyfta fram litteraturen lokalt. Det finns diskussioner om litteraturhus i och i . Det finns en ganska långtgående diskussion här i om ett internationellt litteraturhus. Man ser potentialen i att främja litteratur som något som stärker på lång sikt.Jag tror att kulturutskottet kommer att ägna en hel del tid framöver åt att diskutera litteratur, bibliotek, språk, lärande och läsande. Vid nästa tillfälle kommer vi att ha en mycket spännande litteraturutredning som diskuterar hur man stärker läsandet i globaliseringens tidevarv.Jag yrkar med detta bifall till förslaget i kulturutskottets betänkande. När det gäller det mörka och det ljusa kan jag eventuellt trösta med att jag inte odlar någon svartsyn för dess egen skull. Jag vill bara folkbilda lite. Den som har varit under isen märker ju att isen är vit och vaken svart. Det bygger på en fantastisk kunskap som en dikt av kan förmedla.Ibland kan det vara bra att inte se allt i vitt eller rosenrött. Man kan se det som det är och försöka göra något åt det. Vi har berört frågan om en ny bibliotekslag. Jag vill fråga : Vilken är övergripande syn på bibliotekens mål? I bibliotekslagsdiskussionen är det mest medlen som diskuteras. Vad är målet eller funktionen med biblioteken? Jag läste en dikt av som handlade om att man i en potatisåker funnit en skridsko - men bara den ena eftersom den andra är i ett omlopp i evigheten. Jag hoppas att det inte finns något samband mellan den dikten och det som förde fram.När man analyserar ett samhällsproblem måste man, precis som säger, vara noga med att se både det ljusa och det mörka. Man får inte bli så nattsvart att man glömmer att det i grunden finns positiva utvecklingstendenser som gör att litteraturen är mer tillgänglig och att det skrivs mer. Man måste också se att det finns en ökad klyfta när det gäller läsningen och att den ökade klyftan minskar möjligheten till ett samhälle med social mobilitet och minskar möjligheten till klassresor.För mig som liberal är detta ett centralt perspektiv. Jag tror att det är viktigt att den enskilda människan får chansen att utvecklas utanför de omständigheter som man föds in i. Läsningen och kopplingen till en framgångsrik skola är då viktigt.Biblioteken har spelat en central roll i moderniseringen av och i bildningen av , och gör det fortfarande. Jag tror att biblioteken har en central roll för det demokratiska samtalet och att det är viktigt att det finns en icke kommersiell yta, som många har pratat om. Biblioteken har en förmåga att få människor att läsa mer. Jag skulle vilja att de mål som diskuteras i bibliotekslagsarbetet är tydliga när det gäller att biblioteken har ett uppsökande uppdrag att se till att fler människor läser. Det ska inte bara vara ett intresse för läsandet utan ett tydligt uppdrag att främja läsandet i sig.Ska man lyckas med det tror jag att samhället måste uppvärdera bibliotekarierna. Jag tror att de har en viktig roll för att få människor att läsa mer och för att få dem att bilda sig och skaffa nya kunskaper. Det gläder mig att vi är helt överens om bibliotekariernas roll. Jag delar uppfattning att det är individer som läser. Det finns stora grupper som består av individer som inte läser. Olika kulturutredningar och undersökningar här i till exempel visar att det är djupnande klyftor mellan förorterna och innerstaden. Man bör därför satsa konkret och specifikt.Christer nämnde att skolbiblioteken eller bemanningen av dem är ett folkpartistiskt förslag, om jag fattade det rätt. Efter så lång regeringstid är det enligt på fortfarande 100 000 elever som inte har tillgång till ett fungerande, bemannat eller bekvinnligat skolbibliotek.Vilken är kommentar till det? Vad tänker ni göra för att specifikt rikta bokinsatser och läsinspiration till dem som inte läser? Rent statistiskt kan det mycket väl vara så att läsningen totalt sett kan öka i landet, men att det bara betyder att de som redan läser läser så mycket och att de som inte läser alls blir fler och fler. Det sistnämnda är rätt. Statistiken talar för att de som redan läser mycket läser ännu mer och att de som inte läser blir fler. Deras barn följer samma mönster.De barn, framför allt flickor, som har mammor som läser mycket läser själva mycket, medan de pojkar vars pappor inte läser börjar inte själva läsa - enligt statistiken. Det är klart att det finns undantag från den statistiken, men det finns anledning att ta den på stort allvar.En samlad åtgärd är att lyfta fram skolan och koncentrera skolan till ett kunskapsuppdrag, se den enskilda eleven och hjälpa henne och honom att söka nya kunskaper. Det gäller även det läsfrämjande vi tar upp i detta betänkande. Läsfrämjande ska inte bara utgå från vad som har fungerat tidigare, och inte bara utgå från vad som finns , utan det handlar om att verkligen lära sig vad som fungerar. Vilka är de läsfrämjande projekt som ger effekt i verkligheten?Det framgår av reservationerna i betänkandet att man vill så gärna bevara det man tycker finns och har varit bra. Men det är inte säkert att det alltid är bäst för framtiden.Vi behöver en diskussion om vad som är läsfrämjande på riktigt och vad som har god effekt. Den kunskapen tror jag att kan hjälpa oss med.När det gäller skolbiblioteken trädde skollagen i kraft för inte så länge sedan. Det man kan göra är att skapa en tydlig lagstiftning och att det finns en tydlig inspektion av att lagstiftningen följs.Vi har sett till att skolbiblioteken finns med i skollagen, och vi har sett till att det finns en skolinspektion som granskar att skollagen följs och därmed ser till att skolbibliotek finns tillgängliga för alla elever. Vi har ännu inte fått den effekt vi skulle vilja ha, men jag tror att detta är den väg vi måste gå. Jag gillar din debattstil, . Jag gillar att du kan problematisera, att du ser problemen, till skillnad från företrädare vi har hört tidigare för den moderatledda alliansregeringen, som bara slår sig för bröstet om allt som har gjorts. Det är befriande att du kan se klyftorna i samhället, att du ser bristen på jämställdhet. Du talar dig varm för de goda resultaten av mammor som läser för sina flickor jämfört med pappor som inte läser för sina pojkar.Det fanns tidigare ett projekt som hette "Läs för mej, pappa!". Det är lite synd att ni lade ned det projektet innan ni tog fram något som var bättre. Man måste också utvärdera innan bra saker läggs ned.Sedan hoppas jag att vi kan hjälpas åt med att följa upp skolbiblioteken så att de verkligen blir som du och din regering har tänkt dig och som vi i oppositionen tycker är bra. Vi kan inte stå här och vara alltför mycket vänner. Därför blev jag mycket förvånad när i sitt anförande sade att vi skär ned på de läsfrämjande åtgärderna. Jag hoppas att det var en felsägning eftersom vet att vi successivt ökar resurserna. Vi ökade dem i den förra budgeten, och vi kommer förmodligen att fortsätta att se till att det finns goda resurser för läsfrämjande.Samtidigt som vi har ökat den totala budgeten tycker jag inte att ska bestämma vilka läsfrämjande åtgärder som är de bästa. Vi ska ha en myndighet hos vilken många kan söka pengar. Det ska finnas mycket pengar till läsfrämjande åtgärder, men det måste finnas någon annan än som bestämmer att just "Läs för mej, pappa!" eller En bok för alla eller vad projekten kan heta ska ges särskilda resurser.Nu har vi sett till att "Läs för mej, pappa! "-projektet, som jag tycker var bra, har samma chans som andra att söka pengar från den ökande potten för läsfrämjande som finns på . Det är viktigt. Vi är helt överens om att det behövs många olika projekt och insatser. Det är inte alltid vi riksdagsledamöter vet bäst. Men det är ändå synd att lägga ned något som vi visste fungerade innan det fanns en ersättning.Nu sker stora omdaningar i samhället. talade själv om den digitala klyftan. Många har talat om att kommunerna har ansvar för biblioteken. Vi kanske kan hjälpas åt i fråga om en biblioteksstrategi. Den har blivit än mer angelägen, och många är inne på samma linje.Vi har inte talat om samverkansmodellen i samband med detta betänkande, men det har visat sig att just i samverkansmodellerna har biblioteken hanterats olika och fäst olika stor vikt vid hur biblioteken ska arbeta. Någon har talat om olika driftsformer på biblioteken.Hur ser på att ha en gemensam biblioteksstrategi, som sedan olika aktörer ute i kommuner och regioner har att arbeta efter? Vi tog inte bort någonting innan det fanns någonting nytt. Vi såg till att det fanns en summa pengar som till och med har ökat sedan vi tog över makten, och flera olika projekt kan söka medel. Vi tog bort det som var specialdestinerat. Vi är tydligen överens om att vi som politiker inte ska säga att just det projektet är det enda som fungerar och därför ska det projektet få ett specialdestinerat bidrag. Vi ökar potten och ser till att fler kan söka.Det finns otroliga förväntningar på . Jag tror att den kommer att ge oss nya verktyg för att skapa en litteraturpolitik som ser till att pengarna används där de ger effekt. Det är viktigt att göra. Pengar ska inte ges till det som finns eller har funnits för tillfället.Jag är i grunden positiv till en nationell biblioteksstrategi. Den skulle vara bra, men det beror naturligtvis på vad den fylls med. Det är lätt att säga ordet strategi och tycka att det låter kraftfullt. Om den ska få effekt måste den också fyllas med något, och det beror på vad den fylls med. Jag tror att det är viktigt att det även i fortsättningen finns en decentraliserad makt över biblioteken, en mångfald i hur uppdraget tolkas lokalt, att de inte blir centralstyrda. Biblioteken måste fungera i sina närområden och fånga upp signalerna i samhället.I grunden är jag positiv till att det finns en tanke om en nationell biblioteksstrategi. Vi återkommer i frågan. Det var trevligt att instämde i min grundanalys av problemet. Sedan blev det tyvärr lite mer förvirrat.Först och främst anklagade mig och mitt parti för att vilja stänga gränserna. Sedan sade han att det löser inga problem att stänga gränserna.Vi vill inte stänga gränserna, utan vi vill bara normalisera invandringspolitik till en nivå som påminner om våra grannländers. Som säkert vet är det inte som är extremister i invandringsfrågorna i ett europeiskt perspektiv utan det är snarare och de övriga partierna i riksdag som företräder en extrem hållning.Det är fel att säga att en mer ansvarsfull begränsad invandring inte skulle ge någon effekt på de problem vi talar om. Givetvis skulle det primärt bidra till att se till att problemen inte förvärras. Även när det gäller de befintliga problemen kan vi av se att det är främst i de segregerade invandrartäta skolorna som problemen är störst. Jag har sett problemen i . Man kommer aldrig i fatt. Det hjälper inte hur mycket man än gör, satsar och prioriterar eftersom det ständigt kommer in nya elevgrupper med lika stora eller ännu större behov. Det drabbar även dem som redan finns där och har problem.Jag sade till att den politik som bedrivs just nu påminner lite om att sitta i en båt med ett stort hål som läcker. Man sitter och diskuterar hur man ska ösa med en kaffekopp i stället för att börja fundera på att först plugga igen hålet och sedan ösa ut vattnet och ta tag i problemen.Christer menar att vi säger nej till alla insatser, att vi inte vill lösa problemet. Vilka insatser säger vi nej till? Vi satsar mer än . Vi satsar 5 miljoner mer på läsfrämjande insatser för barn och unga. Vi satsar mer på skolan och vuxenutbildning. Frågan är vad som är era lösningar och varför vi ska tro på att de lösningarna fungerar nu när de inte har fungerat tidigare. Huruvida jag och delar grundanalysen är väl en fråga om vad man menar med grundanalys. En anledning till att många elever inte klarar den svenska skolan är att eleverna kommer till som skolan pågår. Ju senare man kommer in i , desto svårare blir det naturligtvis att lära sig det som man förväntas lära sig i . Det är inte särskilt konstigt. Vi behöver inte göra någon skarp analys för att komma fram till den slutsatsen.Det handlar sedan om vad man gör i stället. Hur bemöter man den där utmaningen? Om en person pratar om sin båt som läcker säger man att han inte bara ska ösa ur utan också ska plugga igen hålet. Men det gör är att vända sig bort till en annan båt.Det vi måste göra här är att hitta varje elev, att se att det är en enskild människa som drabbas av en skola som inte lyckas få fler att lära sig svenska ordentligt och en skola som inte ser till att fler får de kunskaper som krävs i skolan.Då är huvudslutsats att man inte ska ta emot så många som man gör . Men mitt huvuduppdrag, som jag har formulerat för mig själv, är: Hur ser jag till att de elever som verkligen finns i skolan och inte får de kunskaper som de har rätt till får den kunskap som de behöver för att klara sig i samhället?Det är en helt annan syn på hur man löser problematiken, även om vi identifierar samma problematik, att de som kommer sent till rakt in i troligtvis har mycket svårare att lära sig det som man förväntas lära sig i än vad de som börjar i förskoleklass har. Jag vet inte om vi egentligen har så olika syn. Jag tror bara att vi ser lite olika på ordningen och vilket problem man ska ta tag i först. Självklart måste vi ta tag i de problem som finns. Självklart måste vi göra så mycket vi kan. Men att bara skylla på skolan, att den inte gör sitt jobb, tror jag inte heller håller streck.Man måste någonstans inse att det inte är rimligt att tänka sig att en pojke som kommer hit , som aldrig har gått i skolan och som är analfabet, någonsin kommer att komma i fatt svenska elever när det gäller läsförståelse eller andra ämnen. Då hjälper det kanske inte hur mycket man än skyller på att skolan inte ser individen eller att det inte finns tillräckliga resurser.Men givetvis ska vi göra vad vi kan, och det gör vi också. Därför satsar vi mer på läsande när det gäller insatser för barn och unga, mer på gymnasieskolan och mer på vuxenutbildningen än vad gör. Jag tycker snarare att det verkar vara som inte har svaren och lösningarna.Jag har fortfarande inte hört något konkret om hur man ska lösa de här problemen. erkänner att den politik som vi har fört nu har lett fram till att vi har ett alarmerande problem. Men jag har fortfarande inte hört någonting om hur den utvecklingen ska kunna brytas och dessutom hur insatserna ska bli så starka att vi kan komma till rätta med de problem som redan finns och som har skapats tidigare.Från kommer inga övertygande förslag över huvud taget på det integrationspolitiska området. Järvalyftet tog fram för inte så länge sedan som det som skulle vara den stora lösningen, men vi såg resultatet: ytterligare ett fiasko, ytterligare hundratals miljoner rakt ned i soptunnan. Man förstår inte att detta är ett systemfel. säger att han inte har hört någonting om vad vill göra på skolområdet för att lösa de utmaningar som vi står inför. Då kan han inte ha lyssnat på den politiska debatten de . Är det någonting som vi blir beskyllda för är det att nästan bara prata om skolan. Är det någonting som vi blir beskyllda för är det att i vårt arbete lägga väldigt mycket kraft på att fundera på hur skolan blir bättre.Det är inte säkert att vi gör allting rätt, men vi är i alla fall ganska övertygade om att det som behöver göras är att se till att skolan får ett tydligare kunskapsuppdrag, att uppvärdera lärarna så att rätt människor söker sig till läraryrket och att ha höga ambitioner på varje elev. Varje elev ska mötas av höga ambitioner och stora förväntningar. Jag tror att det är en politik som kommer att lyfta skolan och kommer att se till att fler elever lär sig det som man förväntas lära sig i skolan.Men om man inte går nio eller i svensk grundskola - beroende på om förskoleklassen räknas in eller inte - får man färre år på sig att lära sig det som man förväntas göra på de nio eller tio åren. Det måste vi möta genom att satsa mer resurser - ibland; det är inte alltid som mer resurser är den enda lösningen. Skolorna kanske måste bli bättre på att arrangera förberedelseklasser för att elever ska lära sig svenska språket och sedan gå in i den ordinarie grundskoleundervisningen så fort de kan.Det finns en lång rad saker som man kan göra, och det finns en lång rad saker som och Alliansen har gjort. Det finns en lång rad saker som nu föreslår för fortsatt skolpolitik som förbättrar integrationen men också, herr talman, eftersom vi ska hålla oss till ämnet, ser till att fler elever lär sig läsa ordentligt. Att kunna läsa litteratur och kunna läsa ordentligt är något av det viktigaste människor måste kunna för att klara sig i vårt samhälle och klara de utmaningar som vi alla står inför. Också jag gillar sätt att hålla anföranden. Men ska vi inte vara så positivt inställda till varandra, har vi fått veta, så jag går över till kritiken.Även om säger att de ofta förknippas med skolpolitik och att de pratar mycket om skolpolitik i - det vet vi allihop - är jag inte speciellt imponerad av den skolpolitiken utifrån ett estetiskt perspektiv. Jag tycker att det saknas en viktig grund för kulturen och kulturens roll inom skolan och utbildningssystemen. Det har jag även påtalat för utbildningsministern i en interpellationsdebatt.Jag tycker att vi behöver lyfta upp det här mer. Därför är det bra när försvarar att man har infört en skolbibliotekslag. Det är en väldigt viktig lag, tycker även jag. Sedan är det otroligt mycket som fattas i den lagen, och det är otroligt mycket som svajar och som är otydligt. Om jag inte är felunderrättad kommer det en rapport om hur det ser ut med det, och det kan bli intressant att följa för flera av oss inför vidare debatter.Jag har hört att det är ungefär 250 000 elever i som inte har tillgång till skolbibliotek. av de skolbibliotek som finns i kommunala skolor saknar personal över huvud taget, och har utbildad bibliotekspersonal. Här måste vi göra ett otroligt språng, och jag tror nog att har de ambitionerna. Men det krävs ganska mycket politik. Det saknas naturligtvis också skolbibliotek och personal i friskolorna.Vi har en stor och viktig uppgift att lösa. Jag undrar hur ser på det, för det ligger också under uppdrag. Om jag börjar bakifrån är det självklart viktigt att det är lika villkor för elever som går i fristående skolor och elever som går i kommunala skolor. Denna regering har bidragit till att villkoren för olika skolor har blivit mer lika, och det tror jag är viktigt.Det är också viktigt att man har höga ambitioner på detta område så att man, precis som säger, inte nöjer sig med hur läget är inom skolbibliotekssfären . Jag tror att det är rätt att man har en tydlig lagstiftning som säger att det ska finnas tillgång till skolbibliotek och ser till att det finns en skarp inspektion i form av Skolinspektionen, som har möjlighet att vidta åtgärder gentemot dem som inte upprätthåller kraven i skollagen.Vi får följa detta ganska noga och fundera på vad den ordning som vi nu har innebär och hur ordet skolbibliotek definieras när Skolinspektionen gör sina analyser. För mig är ett bibliotek någonting annat än en samling böcker. Det är svårt att tänka sig ett bibliotek utan att det finns utbildad personal, om det ska definieras som ett bibliotek. Vi får återkomma till det.När det gäller skolan och det estetiska innehållet tror jag, inte minst när vi pratar om skönlitteratur och läsande, att det som regeringen har gjort är centralt för att stärka den estetiska dimensionen i , nämligen att satsa hårt på svenska i de tidiga årskurserna. Den läsa-skriva-räkna-satsning som regeringen har gjort under sina inledande år är central av många skäl. Den ser till dels att fler elever får de grundläggande kunskaper som krävs, dels att de får en god kunskap om svenska språket ur ett estetiskt perspektiv. Genom litteraturen speglas vårt samhälle, som det också bevaras för framtida historiebeskrivning. Litteraturen kan roa och oroa, skapa frågor och ge svar. Litteraturen är en viktig samhällsbärare. För är det därför väsentligt att alla har möjlighet att få tillgång till litteratur. Biblioteken, med sin fria utlåning av böcker, är en mycket viktig del i vårt demokratiska samhälle. fick vi en bibliotekslag som garanterade den avgiftsfria utlåningen av böcker. Men har mycket hänt, inte minst inom litteraturen och genom den snabba tekniska utvecklingen i vårt informationssamhälle. Det förslag till ny bibliotekslag som är ute på remiss känns därför angelägen, bland annat genom att den föreslås vara teknikneutral och att det särskilt anges att folkbiblioteken ska främja användningen av informationsteknik för kunskapsinhämtning och lärande.Tillgängligheten av e-böcker på biblioteken är en mycket angelägen fråga. Här har biblioteken i vårt land kommit olika långt. Det behöver vara möjligt för biblioteken att erbjuda ett smidigt system för ett digitalt bibliotek som ett komplement till det ska vi säga klassiska . Även här finns det goda exempel ute i landet.Genom en ökad möjlighet till digitalisering och med ökad kunskap inom området kan då också än mer fungera som ett för mediekonsumtion. Här finns många möjligheter att utveckla nya tjänster. Nyttan av bibliotek kan inte bara mätas i antal utlånade böcker eller antalet besökare. fyller en mycket större funktion än så.Biblioteket kan vara ett kommunalt informationscenter eller en lokal för andra kulturella yttringar än just litteratur. Det kan finnas samarbete med föreningar och folkbildningen, med studiecirklar och kulturevenemang. På många orter är det självklara kulturcentret i vid bemärkelse.Vårt språk bär våra minnen och mycket av vår kultur. Därför är det centralt att främja språkkunskaper, inte bara i svenska utan även i andra språk. Stöd till minoritetsspråk är här en viktig del. är en viktig resurs i det arbetet. Därför är det bra att detta uppdrag förtydligas i förslaget till den nya bibliotekslagen. I lagen förtydligas också att särskild uppmärksamhet ska ägnas barn och ungdomar och att folkbiblioteken även ska ägna särskild uppmärksamhet åt personer med funktionsnedsättning. För är detta viktiga prioriteringar som än mer visar på vikten av ett bibliotek med en bred och utvecklande verksamhet.I förslaget till ny bibliotekslag tas också upp att man bland annat ska erbjuda litteratur på lättläst svenska. Jag har själv motionerat om vikten av lättläst litteratur och också varit med och arrangerat en kurs i att skriva lättläst här på . Det är bra och viktigt att man nu också i lagen förtydligar vikten av att göra text tillgänglig för fler.Herr talman! Biblioteken är i första hand en samhällsresurs, och så ska det också fortsätta att vara. Det är inom kommunen, på orten där finns, som man ska utveckla sitt bibliotek. Det kan handla om nya och moderna sätt att göra tillgängligt - kanske flytta ut en del av tjänsterna utanför bibliotekens fysiska väggar, samverka med omgivningen på nya sätt och kanske samverka med företag och föreningar.Många exempel finns i vårt land där man ser på och använder det som en resurs och samhällsutvecklare. Jag är övertygad om att de flesta av dessa goda exempel inte hade kommit fram om biblioteken hade setts som en statlig angelägenhet.För att ska var den samhällsresurs det borde vara, vara en del i en långsiktig och hållbar utveckling av det samhälle det verkar i, måste också i fortsättningen vara en angelägenhet. Principen om det kommunala självstyret är här viktigt att bevara.