bet · GZ01KU20 · 2012-06-07 00:00:00 — Ifall anser att det har getts klartecken till verksamheten måste man, menar anmälaren, fråga sig vem som i så fall har gett detta klartecken och i vilket sammanhang. Mot bakgrund av det märkliga kunskapsvakuum som tycks finnas runt detta bör utskottet granska denna och tidigare regeringars eventuella agerande eller brist på agerande i den här frågan, anför anmälaren. Till underlag i granskningen har bl.a. legat promemorior upprättade inom , bilaga A3.4.48. Flera av dessa promemorior innehåller uppgifter som omfattas av sekretess och som därför i sin helhet eller del- vis har uteslutits ur betänkandet. Utskottet har vidare hållit utfrågningar dels med i , dels med . Uppteckningarna från dessa utfrågningar innehåller uppgifter som omfattas av sekretess och har därför i sin helhet uteslutits ur betänkandet. Utskottet har även ställt en skriftlig fråga till i . Ett svar inkom till utskottet, bilaga A3.4.11. Svaret innehåller uppgifter som omfattas av sekretess. Dessa uppgifter har uteslutits ut betänkandet. Utskottet har även hållit en utfrågning med en f.d. tjänsteman vid Utri- kesdepartementet, bilaga B1. Utskottet har vidare fått upplysningar från en f.d. protokollchef vid , bilaga A3.4.10. Utskottet har haft dels en öppen utfrågning med justitieminister , bilaga B3, dels en sluten utfrågning. Uppteckningarna från den slutna utfrågningen innehåller uppgifter som omfattas av sekretess och som där- för i sin helhet har uteslutits ur betänkandet. Utskottet har även haft en öppen utfrågning med statsminister , bilaga B12. Utskottet har vidare skriftligen ställt frågor till den amerikanska ambas- saden i . Ett svar inkom till utskottet , bilaga A3.4.9. Utskottet har även tagit del av chefsåklagare beslut att lägga ned en förundersökning om olovlig underrättelseverksamhet, bilaga A3.4.3, samt haft en sluten utfrågning med . Grundläggande bestämmelser till skydd för den personliga integriteten finns i regeringsformen (RF). I 1 kap. 2 § första stycket RF slås det fast att den offentliga makten ska utövas med respekt bl.a. för den enskilda människans frihet, och i fjärde stycket anges bl.a. att det allmänna ska värna den enskildes privatliv och familjeliv. Enligt den fram t.o.m. gällande 2 kap. 3 § andra stycket RF skulle varje medbor- gare, i den utsträckning som angavs i lagen, skyddas mot att hans eller hennes personliga integritet kränks genom att uppgifter om honom eller henne registreras med hjälp av automatisk databehandling. Enligt den fr.o.m. nya lydelsen av 2 kap. 6 § andra stycket RF är var och en gentemot det allmänna skyddad mot betydande intrång i den personliga integriteten, om det sker utan samtycke och inne- bär övervakning eller kartläggning av den enskildes personliga förhållan- den. Skyddet mot intrång är möjligt att begränsa genom lag enligt de förutsättningar som anges i 2 kap. RF. Enligt 10 kap. 1 § RF ingås överenskommelser med andra stater eller mellanstatliga organisationer av regeringen. Enligt den fr.o.m. den 1 janu- ari 2011 nya gällande lydelsen av 10 kap. 3 § RF (jfr tidigare 10 kap. 2 § RF) krävs först godkännande om överenskommelsen förutsätter att en lag ändras eller upphävs eller att en ny lag stiftas, eller om överens- kommelsen i övrigt gäller ett ämne som ska besluta om. Även i andra fall krävs godkännande om överenskommelsen är av större vikt. Det är regeringen som under konstitutionellt ansvar avgör om en överenskommelse ska anses vara av större vikt och därmed ska under- ställas godkännande (m.fl., Grundlagarna. 2:a uppl., 2006, s. 446). Regeringen kan avstå från att inhämta god- kännande om rikets intresse kräver det, exempelvis om prövningen bråds- kar eller om det är frågan om fall där det på grund av internationella hänsyn inte bör få komma till allmänhetens kännedom (s. 447). Reger- ingen ska då i stället överlägga med . Av 10 kap. 13 § RF framgår att chefen för det departement som har hand om utrikesärendena, dvs. , ska hållas underrät- tad, när en fråga som är av betydelse för förhållandet till en annan stat eller till en mellanfolklig organisation uppkommer hos en statlig myndighet. Statliga förvaltningsmyndigheter lyder, enligt 12 kap. 1 § RF, under regeringen om de inte enligt regeringsformen eller någon annan lag lyder under . Av bestämmelsen följer att myndigheterna i princip är skyldiga att följa de föreskrifter av allmän natur och direktiv för särskilda fall som regeringen meddelar (prop. 1973:90 s. 397). Enligt artikel 8 i den europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna () har var och en rätt till respekt bl.a. för sitt privat- och familjeliv. En offentlig myndighet får inte inskränka åtnjutandet av denna rättighet annat än med stöd av lag och om det i ett demokratiskt samhälle är nödvändigt med hänsyn till statens säkerhet, den allmänna säkerheten, landets ekono- miska välstånd eller till förebyggande av oordning eller brott eller till skydd för hälsa eller moral eller för andra personers fri- och rättigheter. Bestämmelser om immunitet och okränkbarhet som gäller beskickningsmed- lemmar och beskickningslokaler, s.k. diplomatisk immunitet, finns Wienkonvention om diplomatiska förbindelser (SÖ 1967:1). Såväl Sve- rige som har ratificerat konventionen. Konventionens bestämmelser har införlivats i svensk rätt genom 2 § lagen (1976:661) om immunitet och privilegier i vissa fall. I ingressen till konventionen anges att syftet med diplomatiska privile- gier och immunitet är att trygga ett effektivt fullgörande av de uppgifter som åvilar beskickningar såsom företrädare för sina stater. Enligt artikel 2 sker upprättandet av diplomatiska förbindelser mellan stater och av stän- diga diplomatiska beskickningar med ömsesidigt samtycke. En diplomatisk beskicknings uppgifter omfattar, enligt artikel 3 i Wienkon- ventionen, bl.a. att företräda den sändande staten hos den mottagande staten och att tillvarata den sändande statens intressen, vilket ska ske inom ramen för den internationella rätten. Vidare ska beskickningen med alla lagliga medel hålla sig underrättad om förhållandena och utvecklingen i den mottagande staten och avge rapporter om detta till den sändande sta- tens regering. I detta sammanhang kan påpekas att artikel 41 sätter en gräns för vilka diplomatiska aktiviteter som kan vidtas genom att alla som åtnjuter privilegier och immunitet måste iaktta den mottagande statens lagar, om det inte inkräktar på deras privilegier och immunitet. Av rapporteringsrätten i artikel 3 har ansetts följa en rätt att registrera informationen och att överföra den till en databas i sändarstaten. Ambassa- den har också ansetts ha rätt att samla in och registrera information med anknytning till beskickningens säkerhet. Detta gäller inte enbart uppgifter som kan knytas till säkerheten inom ambassadbyggnaden utan även obser- vationer som gjorts i ambassadens omedelbara närhet. Det kan handla om misstänkta personer eller fordon.1 Däremot kan insamling av biometriska uppgifter (hudfärg, kroppslängd, ögonfärg, kön etc.) eller fotografier i för- ening med iakttagelser, t.ex. deltagande i en demonstration, som kan kopplas till en viss person, vara olagliga och straffbara enligt bestämmel- sen om olovlig underrättelseverksamhet (19 kap. 10 § andra stycket BrB).2 Uppräkningen av uppgifter för beskickningen i artikel 3 är exemplifie- rande och alltså inte uttömmande. Enligt artikel 1 (i) i definieras beskickningslokal som en byggnad eller en del av en byggnad jämte tillhörande markområde som, oavsett vem de tillhör, används för beskickningens verksamhet. Såsom beskickningslokal räknas också beskickningschefens (ambassadö- rens) bostad. Även de diplomatiska företrädarnas privatbostäder ska skyd- das på samma sätt som beskickningslokalen (artikel 30). Enligt artikel 10 ska den mottagande statens utrikesministerium (i Sve- rige UD) underrättas bl.a. om utseende av beskickningsmedlem, om hans eller hennes ankomst eller slutgiltiga avresa eller entledigande från tjänsten vid beskickningen. 1Se chefsåklagarens beslut, 0105 K104-10. 2Se chefsåklagarens beslut, 0105 K104-10. I finns dock ingen motsvarande bestämmelse om att det ska underrättas om att lokaler har förvärvats för att användas som beskickningslokal. Den sändande staten har dock inte rätt att utan den mot- tagande statens uttryckliga på förhand lämnade medgivande inrätta kansli- lokaler för beskickningen på annan ort än den där själva beskickningen är belägen (artikel 12), dvs. Enligt artikel 21 är den mottagande staten skyldig att underlätta för den sändande staten att förvärva nödvändiga beskickningslokaler på den motta- gande statens område inom ramen för denna stats lagstiftning eller att bistå den staten med att anskaffa lokaler på annat sätt. Diplomatisk immunitet och beskickningslokalers okränkbarhet m.m. Enligt artikel 31 i åtnjuter diplomater och viss annan beskickningspersonal med diplomatisk ställning immunitet i den motta- gande staten i fråga om utövande av statens domsrätt i tvistemål, brottmål och administrativa mål. Undantag från immunitet gäller dock bl.a. för tvis- ter om enskild egendom och för vissa arvstvister m.m. Enligt artikel 22 (1) i ska en beskickningslokal vara okränkbar. Företrädare för den mottagande staten har inte rätt att bereda sig tillträde till en beskickningslokal utan beskickningschefens medgi- vande. En beskickningslokal får inte bli föremål för husrannsakan eller beslag eller exekutiva åtgärder. Även en beskicknings arkiv och handlingar ska vara okränkbara, var de än finns (artikel 24). Mottagarstatens skyldighet att skydda beskickningar Enligt artikel 22 (2) i har den mottagande staten en skyl- dighet att vidta alla lämpliga åtgärder för att skydda beskickningslokalerna mot varje form av intrång eller skadegörelse och för att hindra att beskick- ningens frid störs eller dess värdighet kränks. Detta skydd upprätthålls normalt sett av polisen. I står den s.k. skyddssektionen (även kal- lad ambassadsäkerhetsgruppen) vid i för skyd- det av platser och beskickningslokaler. En stat kan bli skyldig att ersätta skador på byggnader om man misslyckas med att skydda en främmande makts beskickning. Skyldigheten enligt artikeln innebär att alla lämpliga åtgärder ska vidtas för att skydda en byggnad. Vilka åtgärder som måste vidtas beror på graden av hot som riktas mot beskickningen i fråga. I detta sammanhang kan noteras, som redan nämnts, att artikel 1 (i) inte kräver att den sändande staten ska ansöka om godkännande av den motta- gande staten innan den förvärvar en lokal att användas för dess beskick- ning. Inte heller enligt artikel 10 krävs det någon underrättelse till den mottagande staten om att en lokal används eller kommer att användas som beskickningslokal. Allmänt sett torde det vara så att den sändande staten till den mottagande staten anmäler vilka lokaler som är avsedda att använ- das som beskickningslokaler. Detta för att den mottagande staten ska kunna fullgöra sina skyldigheter att skydda beskickningslokaler mot intrång och skadegörelse enligt artikel 22. I detta sammanhang kan frågan ställas vilka åtgärder en ambassad får vidta för att skydda ambassaden. Av folkrätten har ansetts följa att ambas- sader har rätt att vidta egna säkerhetsåtgärder för att skydda ambassaden, ambassadområdet och andra byggnader eller lokaler som är okränkbara, t.ex. residenset. Åtgärderna består huvudsakligen i att hindra obehöriga från att komma in på området eller i byggnaden, verkställa kontroller av personer inom området samt avvisa personer som inte har tillstånd att vara där. Säkerhetsarbetet kan också utföras utanför själva ambassadområdet om det sker i sådan närhet att det kan anses som en del av beskyddet av ambassaden. Ambassadens säkerhetspersonal har däremot inte polisiära befogenheter.3 I artikel 25 i sägs allmänt att den mottagande staten på allt sätt ska underlätta fullgörandet av en beskicknings uppgifter (vilka anges i artikel 3). Mot denna förpliktelse för mottagarstaten svarar en skyl- dighet för sändarstaten enligt artikel 41 att inte använda beskickningsloka- ler på ett sätt som är oförenligt med beskickningars verksamhet, såsom denna fastställs i konventionen, dvs. i strid mot beskickningsuppgifterna såsom de anges i artikel 3, eller i andra folkrättsliga regler eller i särskilda överenskommelser som gäller mellan den sändande och den mottagande staten. Enligt artikel 41 (1) är alla som åtnjuter privilegier och immunitet skyldiga att iaktta den mottagande statens lagar och författningar, om det inte inkräktar på deras privilegier och immunitet. Enligt 19 kap. 10 § första stycket (BrB) döms den, som för att gå främmande makt tillhanda, här i riket bedriver verksamhet för anskaf- fande av uppgifter som rör militära eller andra förhållanden, vilkas uppen- barande för den främmande makten kan medföra men för annan främmande makts säkerhet, eller här i riket till sådan verksamhet lämnar medverkan som inte är endast tillfällig, för olovlig underrättelseverksamhet till böter eller fängelse i högst . För olovlig underrättelseverksamhet ska, enligt andra stycket i nämnda paragraf, också dömas, om någon med uppsåt att gå främmande makt till- handa, här i riket hemligen eller med användande av svikliga medel antingen bedriver verksamhet för anskaffande av uppgifter om annans per- sonliga förhållanden eller till sådan verksamhet lämnar medverkan som inte endast är tillfällig. 3 Se chefsåklagarens beslut, 0105 K104-10. Personuppgiftslagen (1998:204) har till syfte att skydda människor mot att deras personliga integritet kränks genom behandling av personuppgifter. Den är tillämplig, om det inte i någon annan lag eller annan förordning har meddelats avvikande bestämmelser. Utöver personuppgiftslagen finns en rad specialförfattningar med bestämmelser om behandling av personupp- gifter, däribland polisdatalagen (2010:361). Enligt en artikel i med rubriken över- vakning av i ska enligt norska TV2 systematiskt ha låtit före detta säkerhetspoli- ser övervaka norrmän. Enligt artikeln bekräftade att man har en SDU-enhet (SDU står för Surveillance Detection Unit) i och att uppgifter lagras i databasen (Ana- lysis System). Norska UD och justitieministern förnekade kännedom om övervakningen. I en annan artikel i med rubri- ken tror att även svenskar övervakats säger presstalesmannen för i , , att det finns ett säkerhetssamar- bete mellan de svenska myndigheterna och ambassaden. Men han vill inte uttala sig om huruvida en övervakningsenhet liknande den i finns även här. Skälet till samarbetet är enlig att öka säkerheten för ambas- sadens personal, lokalanställda och besökare. Han säger att alltid samarbetat med de svenska myndigheterna om säkerhet, inklusive kam- pen mot terrorism. Enligt artikeln är det Säkerhetspolisen som ansvarar för den amerikanska ambassadörens säkerhet, medan i län ansvarar för ambassadbyggnadens säkerhet. Vid en presskonferens meddelade justi- tieminister att det efter kontakter mellan den amerikanska ambassaden och Säkerhetspolisen [, utskottets kommentar] har bekräftats att den amerikanska ambassaden i har vidtagit övervakningsåtgärder som tycks vara av samma slag som de som uppdagats i . I en efterföljande intervju med TT sade justitieministern vidare följande: Enligt den beskrivning som vi har fått så har man vidtagit åtgärder för att öka säkerheten i anslutning till lokaler där amerikanska ambassa- den har verksamheter, och den informationen har inte svenska myndig- heter haft och inte heller . Enligt justitieministern ska denna verksamhet ha pågått länge, . Hon sade vidare: Jag tycker naturligtvis att det är allvarligt att det finns frågetecken om verksamhet har bedrivits som inte är förenlig med svensk lag och jag tycker också att det är beklagligt om det är så att man bedriver verksamhet utan att svenska myndigheter är informerade om saken. Enligt en artikel i med rubriken övervakade även i har en tidigare anställd vid ambassaden i som Nyheterna i TV4 hade talat med bekräftat att det funnits en SDU-grupp, vars uppgift varit att övervaka och registrera personer på uppdrag av amerikanska myndigheter. Enligt källan jobbade denna grupp bl.a. med att övervaka demonstrationer i för att kunna rapportera möjliga hot till ambassaden. Enligt källan var de intresserade av alla möjliga uppgifter: Allting som kunde vara av värde. Det var allt från hudfärg, till kläd- sel, till hårfärg, hårlängd, hårtyp och ålder. Vilket språk de pratade, allting. I en artikel i med rubriken bryter tystnaden sade ambassadens presstalesman, , att svenska myndigheter visste om den hemliga övervaknings- gruppens arbete. Ambassaden har haft ett nära samarbete med lokala myndigheter som polisen, och diplomatpolisen. I artikeln anges vidare att enligt den information som har tagit del av ska den hem- liga övervakningen ha pågått . korrigerade denna uppgift och sade att programmet har pågått . Enligt en artikel i med rubriken förnekar att informerat beklagar att den amerikanska ambassaden aldrig informerade Säkerhetspolisen om omfattningen och inriktningen på det arbete som lett till att det pågår en förundersökning om olovlig underrättelseverksam- het. sade följande till : Man kan säga att vi borde haft kännedom om det, men vi har inte det. Det här bygger på ett ömsesidigt förtroende mellan oss och ameri- kanska myndigheter att de ska hålla oss informerade och anmäla saker och ting. Då hade man sluppit de här diskussionerna. Då hade vi kun- nat diskutera exakt vad som åligger oss att göra inom ramen för att skydda amerikanska intressen och vad som åligger dem. På frågan om varför inte känt till den övervakningsverksamhet som den amerikanska ambassaden bedrivit, svarade följande: Vi bedriver ett omfattande säkerhetsskyddsarbete. Men det sker i en kontext där vi gör prioriteringar som bygger på en realpolitisk uppfatt- ning. uteslöt dock inte att någon enskild polis känt till verk- samheten, men sade att i verksamhet av detta slag ska man informera på rätt nivå. Det är inte tillräckligt att man talar med en enskild tjänsteman. Enligt en artikel i med rubriken vill lösa det här informerades av om övervakningen som bedrivits i . Det uppger den amerikanska ambassaden i samtal med Säkerhets- polisen. Enligt källor vid har det funnits ett nära samarbete mellan den s.k. ambassadsektionen och ameri- kanska ambassaden. Och när den amerikanska ambassadören nu talar om att ambassaden samarbetat fullt ut med lokala myndigheter så är det just ambassadsektionen vid Stockholmspoli- sen som pekas ut, enligt . Det är känt att övervak- ningen pågått , anför . Och var kommissarie chef för där bl.a. piketen, personskyddet och skyddet av ambassader ingår. Bo Troll- sten bekräftar, enligt , det nära samarbetet med amerikanska ambassaden: Det var ju löpande frågor som ingick i det dagliga arbetet. Det var ingenting som stack ut. Vi hade ju en massiv arbetsbelastning, det är omöjligt för mig att dra mig till minnes detaljer. Enligt en artikel i med rubriken visar att UD kände till spionage erfar att den socialdemokratiska regeringen fick uppgifter om den amerikanska ambassadens spiongrupp SDU . Dagens Nyhe- ter gör gällande att det på finns ett dokument om verksamheten, en handling som är så hemlig att inte ens diarienummer och stämplingsdatum lämnas ut. Den enda information som bekräftas offi- ciellt av UD är att dokumentet handlar om den amerikanska enheten SDU. Enligt DN:s källor på fick UD uppgifterna 2002 när var utrikesminister.4 Enligt finns ytterligare två handlingar på , men dessa handlingar beskriver möten med ambassadör [dvs. , utskottets kommentar]. Pressmeddelande från den amerikanska ambassaden publicerade den amerikanska ambassaden i på sin webbplats ett pressmeddelande med följande lydelse. Embassy in , like other U.S. embassies, does have a program to detect suspicious activities around our facilities as part of normal security precautions to ensure the safety of our staff and guests. We regret that inflammatory and inaccurate press reporting which began in about this program has caused unease and concern among some of our friends. The Embassys Surveillance Detection Unit is exactly what its title states: a program designed to detect surveillance against U.S. It is not a secret program, nor is it an intelligence program. 4 var utrikesminister 19982003. It emerged from the lessons of such horrific terrorist attacks as the Nai- robi and embassy bombings in 1998, in which our missions had been under hostile surveillance by the terrorists for some time before the attacks. Unfortunately, this surveillance was not detec- ted. Hundreds of innocent civilians were murdered in those terrible events. As we have learned from recent events throughout Europe, including , no nation is immune from terrorist threats. The fully respects Swedish law, and welcomes remarks at her press conference. stands ready to answer any questions the Government of might ask us on this program. publicerades ett pressmeddelande på Säkerhetspoli- sens webbplats med följande lydelse. Säkerhetspolisen undersöker om olovlig underrättelseverksamhet har bedrivits i Efter kontakter mellan den amerikanska ambassaden i och Säkerhetspolisen , har det bekräftats att ambassaden vid- tagit övervakningsåtgärder av liknande slag som uppdagats i . Det är för tidigt att säga om det här handlar om olovlig underrät- telseverksamhet eller inte, säger , chef för polisens avdelning för säkerhetsåtgärder. Det Säkerhetspolisen vet är att det framför allt handlar om spa- ning i syfte att skydda den amerikanska ambassaden och andra platser iStockholm där ambassaden bedriver verksamhet. Informationen har sedan sammanställts och skickats vidare till . Omfattningen känner vi ännu inte till men verksamheten ska ha pågått . Den har dessutom bedrivits utan att ambassaden informerat vare sig , , Säker- hetspolisen eller i . Vi har kontaktat chefsåklagare och jobbar nu vidare med att få fram ytterligare information om olovlig underrättelse- verksamhet har bedrivits, och om det finns anledning för Åklagarmyn- digheten att inleda förundersökning, säger . pågår ingen förundersökning. meddelades på webbplats under rubriken inledd om olovlig underrättelseverksamhet att , chefsåklagare vid Åklagarkammaren för säkerhetsmål, hade beslutat att inleda en förundersökning om olovlig underrättelseverk- samhet. Enligt meddelandet rör utredningen amerikanska åtgärder för att skydda beskickning i och amerikansk personal. Syftet med förundersökningen är, anges det, dels att utreda om brott har begåtts, dels att klarlägga vem eller vilka som har begått brott (om brott har begåtts). Förundersökningen skulle enligt meddelandet bedrivas av Säker- hetspolisen under ledning av . Förundersökningen lades ned (se vidare nedan). beslutade Riksenheten för polismål vid Åklagar- myndigheten att inleda en förundersökning om tjänstefel vid den lokala polismyndigheten i . Förundersökningen inleddes mot bakgrund av vissa uppgifter i medierna där det påstods att polis lämnat ut register- uppgifter till företrädare för amerikanska ambassaden. Även denna förunder- sökning lades sedermera ned . En skrivelse ställd Till den det berör med rubriken stöd till US Embassy inkom till utskottet . I skrivelsen anförs följande: Med anledning av de senaste dagarnas bevakning av US Embassy bör svar på frågorna sökas inom Försvarsmakten. Efter detta räknas fyra namn upp. besvarade justitieminister en interpel- lation (ip. 2010/11:115) om den samarbete med . I sitt svar berörde justitieminister huvudsakligen frågan om informa- tionsutbyte mellan och . Längre fram i interpellationsdebatten anförde justitieminister att varken regeringen eller Justitiedepartemen- tet hade någon information om den amerikanska ambassadens bevakning i . Nämnas kan också att justitieminister kallades till justitie- utskottet för att lämna information med anledning av uppgifterna om den amerikanska ambassadens övervakning. Chefsåklagarens beslut att lägga ned förundersökningen om olovlig underrättelseverksamhet