bet · H001SfU1 · 2012-12-06 00:00:00 — Men vårt uppdrag i denna utredning har varit att behandla arbetsskadeförsäkringens utformning och funktion och att se på brister och förtjänster i försäkringen. Finns det brister är det rimligt att ge förslag. Är det bara förtjänster är det rimligt att ha den kvar helt och hållet. Vi har också haft i uppgift att se på samspelet med kringliggande system. Som redan har framgått av tidigare inlägg är detta inte en isolerad försäkring, utan den samspelar med andra socialförsäkringar men också med olika typer av avtalslösningar och avtalsförsäkringar. Vi har också intresserat oss för försäkringens skadereglering och hur den kan påverkas av olika utformningar. Vi hörde att man kan ha olika typer av modeller med olika typer av lösningar. Vi tar även upp den mycket bristfälliga statistiken över arbetsskador. Där tror jag att vi alla är överens om att vi behöver en bättre statistik. Frågan är bara hur man ska få en bättre statistik. Vi har också pekat på olika alternativa lösningar avseende huvudmannaskap. Vår huvudslutsats är: det viktigaste är inte att det blir en viss huvudman utan att det blir en huvudman (och inte flera) och att därmed undvika ett splittrat ansvar. Sedan kan man hitta olika lösningar för hur den organisation ska se ut som ska ha detta ansvar. Vår huvudslutsats är att vi behöver en ny arbetsskadeförsäkring som täcker en större del av kostnaden för arbetsskadorna. Den nuvarande täcker bara en liten del. Den täcker inte de medicinska kostnaderna. Mycket ligger i sjukförsäkringen, och mycket ligger i avtalslösningarna. Det är alltså en liten bit av det hela som visades övertygande på en bild i en tidigare presentation. I vårt förslag ligger också att man ska ge arbetsgivarna incitament för att arbeta förebyggande samt få tillbaka den skadade i arbete. Att differentiera, vi kommer tillbaka till det, handlar också om att uppmuntra dem som har goda arbetsmiljöer. Det handlar inte bara om att ge kostnader för dem som har dåliga arbetsmiljöer. Tvärtom handlar det mycket om uppmuntran. Men det behövs alltså en mycket bättre statistik över arbetsskadorna och kostnaderna för dem. , : När en arbetsskada inträffar får man i första hand ersättning från den allmänna försäkringen, och man har rätt till samma ersättning som de som har blivit sjuka av annan anledning. De stora kostnaderna vid en arbetsskada gäller sjukförsäkringen. Man får sjuklön och sjukpenning. Om man ska vara borta kan man få livränta. Den kommer från arbetsskadeförsäkringen. Får man en permanent nedsättning kan man få sjukersättning, som i sin tur toppas av livräntan. Arbetsskadeförsäkringen är alltså inte en primär försäkring. Man kan även få andra ersättningar från arbetsskadeförsäkringen. Man kan få livränta som inkomstutfyllnad. Man kan även få livränta vid arbetslivsinriktad rehabilitering. Man kan även få annan ersättning, nämligen ersättning för begravningskostnader, barnpension och omställningslivränta. Det finns även andra övriga ersättningar, till exempel för tandvårdskostnader. Men de stora kostnaderna för arbetsskadorna ligger i sjukförsäkringen. Utöver den allmänna försäkringen är det av de anställda som täcks av kollektivavtal som kan ge dem en kompletterande ersättning. av egenföretagarna har själva tecknat en TFA-försäkring hos Försäkring. Man kan få olika ersättning från dessa kollektivavtalade försäkringar beroende på hur arbetsskadan har inträffat. Är det en olycka får man en sorts ersättning. Är det en arbetssjukdom får man en annan ersättning. Och är det en färdolycka får man en tredje ersättning. Dessa olika ersättningar beror också på i vilken sektor man arbetar. I statlig sektor är de mer förmånliga, medan de i privat sektor för arbetare är mindre förmånliga. Jag ska ta upp det första problem som vi ser i vår rapport. Det finns ett stort lapptäcke av ersättningar. Det är mycket svårt för individen att överblicka vilken sorts ersättning som man ska få. Det förekommer olika glapp mellan att dessa försäkringar betalas ut. Ersättningsnivån skiljer sig åt beroende på inom vilken sektor man arbetar och hur skadan har uppkommit. Vi finner även att det är många som missar ersättning från kollektivavtalen. Vi gjorde 2004 en studie om kommunanställda, landstingsanställda och anställda i kommunalägda bolag och tittade på hur deras uttag av ersättning från Försäkring har sett ut. Vi har tittat på dem som har haft sjukpenning och sjukersättning och räknat ut vilka som skulle vara behöriga att få ersättning och som uppfyller de krav som finns för att få ut ersättning. Då finner vi att det är som missar att ta ut sin kompletterande ersättning vid sjukpenning. Vad gäller sjukersättning är det , beroende på inom vilken av dessa olika sektorer som man arbetar. Vår analys av läget är att detta troligen beror på informationsbrist. Man vet inte att man har dessa försäkringar. Därför ansöker man inte om att få ut ersättning. har Försäkring och blivit bättre på att samordna detta. uppger på sin hemsida att man ska kontakta Försäkring eller sin fackförening för att se om man kanske kan få en kompletterande försäkring. Nästa problem som vi ser i denna försäkring är att det saknas drivkrafter för förebyggande arbete från företagens sida och från de anställdas sida och att vi har dålig regelefterlevnad av arbetsmiljölagar och förordningar. Det finns i försäkringen inga incitament för arbetsgivaren att försöka förhindra att arbetsskador inträffar eftersom premien är lika för alla. Den är som betalas i arbetsskadeavgift, och det är en del av arbetsgivaravgifterna. Alla företag är med solidariskt och betalar för dem som har sämre arbetsmiljö, högre risker och fler arbetsskador som inträffar. Vi är nationalekonomer, och inom nationalekonomin tänker man också på ekonomiska incitament för individen. Om individen får en hundraprocentig ersättning när den blir sjuk eller skadad kommer personen i fråga att bete sig på ett mer riskfyllt sätt än man skulle ha gjort om man får en lägre ersättning. Det finns empiriska belägg för att det faktiskt ser ut på det sättet. I arbetsskadeförsäkringen har vi en hundraprocentig ersättning när vi kommer till livräntan. I försöker staten i stället att framför allt minska antalet arbetsskador med hjälp av arbetsmiljölagar och olika förordningar. Det är som är kontrollorgan. genomfördes 33 500 inspektioner. Då väljer ut de företag och branscher där man har sett särskilda risker. Sedan går man ut till dessa företag och ser hur det ser ut där. Då är det som får nedslag om att de måste förändra sin arbetsmiljö eller att de har något problem med arbetsmiljöarbetet. Förhoppningsvis går verkligen ut till de företag där det ser sämst ut och att det inte ser lika oroväckande ut i resten av företagen. Över tid har antalet inspektioner minskat eftersom har fått mindre pengar. har man blivit mer effektiv i att utföra inspektionerna, och ökar antalet inspektioner igen men till samma budget. Det tredje problem som vi ser är att det saknas drivkrafter för återgång i arbete. som någon är sjuk betalar arbetsgivaren sjuklön. Efter är det och den allmänna sjukförsäkringen som tar över. Då finns det inga incitament i försäkringen för arbetsgivaren att få tillbaka arbetstagaren. Då har man inte kvar något kostnadsansvar för denna persons inkomst. Arbetsgivaren har då inga incitament för att få tillbaka den anställda i arbete igen. I andra länder betalar arbetsgivaren i stället en del av kostnaden även efter dessa , vilket ska ge incitament till att försöka få tillbaka arbetskraften för att slippa denna kostnad. Ett fjärde problem är den arbetslivsinriktade rehabiliteringen som inte fungerar tillfredsställande. Det är som ska upprätta handlingsplaner. Enligt deras egna interna utredningar uppskattar de att av alla långtidssjukskrivna, som har varit borta , behöver arbetslivsinriktad rehabilitering. Men ändå är det av ärendena som inte ens blir bedömda under det första sjukskrivningsåret. av dem som är långtidssjukskrivna går och väntar på att över huvud taget få en plan från . har även tittat på vilka åtgärder som är effektiva för att få tillbaka personer i arbete. Då finner man att det framför allt är arbetsträning hos den egna arbetsgivaren som har effekt. Självklart är det olika för olika individer. Man kan bli hjälpt av olika saker. Men i genomsnitt är det arbetsträning hos den egna arbetsgivaren som är det viktiga. Då har man även tittat på utbildning, arbetsträning hos annan arbetsgivare, arbetsplatsanpassning, aktiverings- eller motiveringsinsats och samverkan mellan . Det femte problemet är skaderegleringsprocessen. Vi fick här höra från att de har gjort en massa saker för att förbättra detta. fick de massiv kritik från angående just effektiviteten i handläggningen. Det var dålig rättssäkerhet, dålig hänsyn till ny forskning, och det fanns orättfärdiga köns- och länsskillnader. har svarat på detta. När vi gjorde rapporten hade man koncentrerat handläggningen till sex försäkringscentrum. fick vi höra att det nu är fyra försäkringscentrum. Man har också vidareutbildat de försäkringsmedicinska och odontologiska rådgivarna. Man har nya metodstöd med checklistor där alla handläggare ska behandla ärendena likadant, och det ska finnas vissa saker i dessa föredragningsmissiv för alla. Man har även gjort seminarier och utbildningsinsatser för handläggarna. Precis som LOTCO Rättsskydd var inne på har antalet ärenden minskat kraftigt, från 41 000 till 10 000 . har också antalet överklagade ärenden minskat från 6 000 till 2 000, men det är en högre andel av ärendena som överklagas . Arbetsskadeärendena är tjänstemannaärenden. var det socialförsäkringsnämnderna som beslutade om bland annat ifall man skulle få en livränta. när de är tjänstemannaärenden ingår de i en obligatorisk omprövningsrätt hos , så vid överklagande föredras ärendet en gång till på innan ärendet går till domstol. Trots detta har ändringsfrekvensen varit ganska . går vidare till domstol. själv har i en utredning pekat på att minskningen i antalet överklagade ärenden troligtvis till störst del beror på att ärendevolymen har minskat. Det sjätte problemet är statistik över arbetsskador. När en arbetsskada inträffar ska den anmälas till , vare sig den leder till sjukfrånvaro eller inte. De inkomna anmälningarna skickar sedan vidare till , och det är som står för den officiella statistiken. Den officiella statistiken i handlar alltså om anmälda arbetsskador. Det görs aldrig någon bedömning av huruvida det är en arbetsskada eller inte. Det leder till att det kan vara en överteckning och att fritidsskador hamnar bland arbetsskadeärendena, men troligtvis har vi i stället en stor underteckning. Jag ska visa på nästa bild varför vi tror att det är en stor underteckning, att folk inte anmäler arbetsskadorna därför att man helt enkelt inte vet att alla arbetsskador ska anmälas. är en annan statistikproducent. De har statistik över utbetalda ersättningar från arbetsskadeförsäkringen. Ni kommer att få se, också på nästa bild, hur få utbetalningar det är jämfört med antalet som anmäler att de har en arbetsskada, så att bara titta på statistik över utbetalda ersättningar ger absolut ingen bra bild av hur läget ser ut i . har en intervjuundersökning som heter Arbetsorsakade besvär. Där frågar man om någon har råkat ut för en arbetsolycka eller fått en arbetssjukdom. Försäkring är en annan statistikproducent. De har information om dem som har kollektivavtal och som har anmält att de har en arbetsskada. När vi gjorde vår rapport var man tvungen att ha varit frånvarande minst för att få ersättning från den kompletterande arbetsskadeförsäkringen, så de har i sin statistik information om de fall av sjukdom som har varat i minst för dem som har kollektivavtal. har en databas, , där man samlar in information från akutmottagningar på sjukhus och på vårdcentraler. Sjukvårdspersonalen får fylla i var, när och hur en olycka skett när patienten kommer in: Var inträffade olyckan? Den inträffade i skolan, och skolan är min arbetsplats. Den inträffade under arbetstid. Jag trillade ned från en stege. Man får alltså en ganska god information om vad det är som har hänt vid olyckorna. Så här ser arbetsskadestatistiken ut. Den här bilden visar statistiken för män. Vi har valt 2008 därför att det var från vilket vi kunde få tag på information från samtliga källor. I rapporten finns det även statistik för kvinnor. På första raden ser vi de anmälda arbetsskadorna till som sedan har skickats vidare till . Det är ungefär 22 000 män som säger att de har drabbats av en arbetsolycka utan frånvaro, 17 000 män som har drabbats av arbetsolycka med frånvaro, 5 000 arbetssjukdomar och 4 000 färdolyckor. Undersökningen från SCB visar att antalet arbetsolyckor utan frånvaro är högre, så om vi ska tro på vad folk svarar i enkäterna är det många som har missat att anmäla till att de har råkat ut för en arbetsolycka utan frånvaro. Det är dubbelt så många som säger att de har råkat ut för en arbetsolycka med frånvaro. Då har vi problemet att veta om folk svarar ärligt och om de glömt bort att göra en anmälan. När det gäller arbetssjukdomarna verkar det som att gemene man har en helt annan åsikt om vad en arbetssjukdom är än de som anmäler arbetssjukdom. 111 000 män säger att de har en arbetssjukdom och har varit frånvarande på grund av arbetsrelaterade besvär. Också antalet färdolycksfall är högre. I statistiken från ser vi att av arbetsolyckorna med frånvaro leder till arbetsskadeersättning. Procenten som står inom parentes är andelen av befolkningen som har råkat ut för arbetsolyckor. När det gäller livräntorna är det av alla anmälda arbetsskador med frånvaro och av alla anmälda arbetssjukdomar som leder till en livränta i slutändan. Försäkring har bara med dem med kollektivavtal som varit frånvarande i . Då ser vi att det är ungefär lika många som får ersättning från dem på grund av en arbetsolycka med frånvaro som de som har anmält att de har en arbetsolycka med frånvaro. Det skulle innebära att alla som har anmält arbetsolycka har kollektivavtal och har varit borta från arbetet i . Vi vet att de allra flesta arbetsolyckor leder till att man är borta , så det här pekar tydligt på en underrapportering i den officiella statistiken. Enligt siffror är det 47 000 som uppsöker vård vilket motsvarar alla anmälda arbetsolyckor utan och med frånvaro och alla arbetssjukdomar tillsammans, och sedan har vi också alla färdolycksfall. Det innebär att alla som anmäler arbetsskador också söker vård, om man ska tro på den officiella statistiken. Med det här vill vi visa att det är otroligt viktigt att man tittar på olika källor när man skaffar sig en uppfattning om hur stort problemet med arbetsskador egentligen är och inte bara förlitar sig på den offentliga statistiken, för det är en betydlig underrapportering. , : Som nämnts hoppar vi av tidsskäl över jämförelsen med de nordiska länderna. Men vi är naturligtvis influerade av den kunskap vi har om omvärlden, och då inte bara de nordiska länderna utan också andra länder. Vi menar att det behövs en utvidgad arbetsskadeförsäkring. Den nuvarande försäkringen täcker bara en liten del av alla kostnader. Även om man skulle införa incitament blir det väldigt små skillnader och väldigt lite uppmuntran till de arbetsgivare som har en mycket bra arbetsmiljö. En första möjlighet är att slå samman den nuvarande arbetsskadeförsäkringen och avtalsförsäkringarna vad gäller arbetsskador till en försäkring. Antingen kan arbetsmarknadens parter, staten eller privata försäkringsbolag ha hand om dem. Vi tar inte ställning till organisationsformen utan tycker bara att det är olyckligt att man har dem på två olika ställen. Det är olyckligt också därför att många missar att få ersättning. De får sjukersättning, men glömmer den kompletterande ersättningen. Det här något som det arbetas på, men ändå kommer det att vara personer som missar den. Nästa steg är att ha en primär arbetsskadeförsäkring som inkluderar samtliga kostnader inom socialförsäkringen och avtalsförsäkringarna som gäller arbetsskador, alltså ett totalt ansvar för det hela också och sjukersättningsperioderna. Är det en arbetsskada är det arbetsskadeförsäkringen som ska täcka kostnaderna och visa på vilka kostnader vi har för arbetsskadorna. Det ger en signal till politiker, arbetsmarknadens parter och andra om hur pass allvarligt det här är. Det kan man inte göra nu med de låga avgifterna inom arbetsskadeförsäkringen. Ytterligare ett steg är att inkludera kostnaderna för medicinsk behandling och rehabilitering samt arbetslivsinriktad rehabilitering i försäkringen, som i till exempel . Så gör man faktiskt också i . Hälften av ersättningen från arbetsskadeförsäkringen i , , går just till de medicinska kostnaderna. Det är alltså relativt höga kostnader när det väl händer allvarliga saker, och de ligger alltså utanför det här systemet. Det är landstingen som tar kostnaderna som finansieras via landstingsskatten. Det är viktigt att visa att det är en självständig försäkring, att man verkligen ser hur höga kostnaderna är och att man får in avgifter som täcker kostnaderna, att det är en självständig försäkring, inte en del av statsbudgeten. Nästa steg är att differentiera avgifterna efter risker och förebyggande arbeten. Differentierar man uppmuntrar man de goda arbetsmiljöerna som får lägre avgifter. är det en signal till dem som har sämre arbetsmiljöer att det här är något som kostar och något som vi ska undvika. Men man måste också uppmuntra det förebyggande arbetet, som man gör i bland annat och . Om man gör ett bra förebyggande arbete kan man i dessa länder få lägre . Det är alltså viktigt vad som händer, att ta hänsyn till vad som har hänt men också till vad som görs för att förhindra att saker ska hända igen. Man behöver självklart utreda organisationsformen. Det finns som nämnts tre huvudalternativ till en mer enhetlig organisationsform. Det krävs självklart mer forskning för att se vilka effekter olika organisationsformer har och mer forskning om vilka effekter olika typer av incitament har och mer av andra typer av forskning, som visades . Vi har tyvärr för lite forskning på det här området. Då finns den här osäkerheten kvar: Blir alla rätt behandlade? Och kommer forskningen ut till dem som ska handlägga det hela? Undersök alltså hur forskningen ska kunna föras ut! En modell är den finska arbetsskadeförsäkringen, som innehåller många av de här delarna, men se också på lösningarna i andra länder, , och ytterligare andra länder, för att få impulser till en bättre utformning. Nästa steg, som kan vara helt oberoende, är att vi behöver statistik över kostnaderna för arbetsskador. Det har vi inte . En engångsutredning av de totala kostnaderna för arbetsskador är angelägen. Men det viktigaste är att det finns en regelbunden statistik över denna typ av kostnader. Då kan man också se vad som händer när man gör förändringar i systemet, om man får lägre kostnader, inga effekter alls eller kanske till och med högre kostnader. För att utvärdera reformer behöver man bra statistik. Det behövs också för dem som är berörda på olika nivåer. Vi vill starkt understryka att man ska förbättra det förebyggande arbetet. Det kan man göra med kunskap men också med incitament i den meningen att om man vidtar åtgärder för att förbättra det förebyggande arbetet får man lägre . Oavsett vad man gör kommer det alltid att inträffa skador. Det är då oerhört viktigt för dem som blir drabbade att de får en mycket bra medicinsk rehabilitering och en mycket bra arbetsrehabilitering. Här är det mycket viktigt att man har en snabb hantering, inte den långt utdragna som vi ser exempel på. Återigen: Ökade kunskaper är viktigt liksom mer forskning om samband och effekter av olika åtgärder, regelbunden uppföljning av olika insatser, bättre statistik, forskning, utredning och uppföljning. Man måste också på något ställe samla in de här kunskaperna och ha överblick över forskningen på området för att sedan föra forskningen vidare till olika nivåer. Detta var kortversionen av vår utredning. Själva skriften ser ut så här, och det finns också en hel del annat att läsa på området. Ordföranden: Den går också att ladda ned från utredningens hemsida . Vi har fått arbetsskadeförsäkringen belyst ur ett antal olika perspektiv och övergår nu till frågestund, där ledamöterna i utskottet ställer frågor till i första hand de som har hållit anföranden här . Jag vill be er som ställer frågor att inleda med att berätta vem frågan är riktad till. (S): Tack, alla föredragshållare, för intressanta och spännande perspektiv som ni har belyst! Det passar utmärkt till den beredning som vi har i utskottet om arbetsskadefrågorna och naturligtvis också generellt i den allmänpolitiska debatten. Jag har en fråga till och en till LOTCO Rättsskydd. Frågan till ställer jag framför allt med anledning av den kritik som Inspektionen för socialförsäkringen riktar mot myndigheten. kunde vi höra rikta en ganska omfattande kritik mot tillämpningen av arbetsskadeförsäkringen inom , att den var vare sig rättssäker eller vidare jämställd och att underlagen var bristande och varierande. gjorde då ett antal korrigeringar för att få en mer enhetlig tillämpning. Ändå visar nu ISF:s kartläggning tydligt att det finns uppenbara brister och framför allt ett glapp mellan det som var lagstiftarens intentioner och tillämpningen av försäkringen. Jag säger detta mot bakgrund av att jag själv delvis var med och tog fram den lagstiftning som vi nu har och att tillämpningen kanske inte helt är så som ambitionen var när lagstiftningen togs fram. Mot den bakgrunden är det naturligtvis intressant att höra hur reagerar på Inspektionen för socialförsäkringens kritik och framför allt vilka åtgärder som har vidtagits för att säkerställa att det blir en mer både rättvis och jämställd tillämpning. Det är min fråga till . Den andra frågan rör LOTCO Rättsskydd. Där har egentligen samma problemkomplex framkommit, ett glapp mellan proposition och lagstiftning och tillämpning. I er redovisning påvisade ni att det fått effekter när det gäller både rättssäkerheten och jämställdhetsaspekten. Kvinnor har fått sämre möjligheter att få sina ärenden prövade och dessutom att få tillräckligt bra underlag för den prövning som sker inom arbetsskadeförsäkringen. Då är min enkla fråga tillbaka till någon från LOTCO Rättsskydd: Vad skulle vara de två tre enklaste korrigeringarna i försäkringen för att säkerställa att den blir mer rättvis och jämställd? , : Tack för frågan! Jag uppfattade att jag ska tala om vilka åtgärder vi har vidtagit med anledning av kritiken och hur vi kan få ett mer jämställt utfall. Vi gjorde en väldigt djup granskning för att se vad det beror på att kvinnor får mindre ersättning än män. Som jag var inne på handlar det inte om yrken, men yrkeslivet är ändå väldigt segregerat i . Kvinnor jobbar i vissa sektorer och män i andra. Bygg- och gruvnäring, alltså den tyngre industrin, är oftast mansdominerad, medan vård- och omsorgsarbete är kvinnodominerat. I en yrkesgrupp med kvinnor och män i lika omfattning kunde vi inte se någon skillnad i utfallet. I vår egen granskning och i inspektionens granskning kom vi fram till att vi behöver vara mer tydliga i våra utredningar. Det bör vara klart vem som gör vad i de olika yrkesrollerna som förekommer. Sedan vi fick de här utredningarna, , har vi jobbat med att utveckla metoderna och göra en grundlig exponeringsutredning. Även om man direkt kan säga att en skada inte är arbetsrelaterad gör vi grundliga utredningar. Det är de främsta åtgärder som vi har vidtagit. Men vi har också jobbat väldigt mycket med kompetensutveckling. Vi har både kortare och längre utbildningar om arbetsmedicin som alla utredare ska ha som grund. Svaret på frågan är att vi har åtgärdat en hel del i handläggningen och ökat kompetensen. , LOTCO Rättsskydd: Framför allt är det belastningsskador som drabbar kvinnor. nämnde finns det forskningsrön som visar att man kan få en belastningsskada av arbetet.