bet · GZ01CU15 · 2012-04-11 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma till med förslag som innebär ett bättre skydd för såväl människor som miljö med inriktningen att skadliga ämnen helt bör förbjudas i barns leksaker. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen i förordningsarbetet som följer efter lagstiftningen bör vinnlägga sig om en så vidsträckt tolkning av direktivet som möjligt i fråga om att skydda barns hälsa och miljön. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen ska ta initiativ till att inleda förhandlingar inom EU för att förbjuda skadliga kemikalier, metaller och doftämnen i leksaker. 2011/12:C323 av m.fl. (M): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att motverka bluffakturor till privatpersoner och företag. 2011/12:C324 av m.fl. (MP): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om åtgärder för att minska företagens problem med bluffakturor. 2011/12:C325 av (S): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behovet av lämpliga och verksamma åtgärder mot bluffakturor. 2011/12:C326 av (FP): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en översyn av möjligheterna att skärpa lagstiftningen för att bekämpa bluffakturor. 2011/12:C327 av och (båda M): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en översyn gällande företag som ställer ut falska fakturor till företag. 2011/12:C329 av m.fl. (V): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att tillsätta en utredning i syfte att begränsa direktreklamen och stärka konsumenternas rätt. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att tillsätta en utredning av marknadsföringslagen i syfte att hindra oseriösa försäljningsmetoder. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att införa regler i marknadsföringslagen som ålägger näringsidkare att beakta barns allmänna utsatthet i kommersiella sammanhang. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att ge en lämplig myndighet i uppdrag att fortlöpande följa upp reklam som riktar sig till barn och att övervaka att lagar och riktlinjer följs vid marknadsföring som riktar sig till barn. begär att regeringen lägger fram förslag till lagstiftning om förbud mot könsdiskriminerande reklam i enlighet med utredningens förslag i SOU 2008:5 Könsdiskriminerande reklam kränkande utformning av kommersiella meddelanden. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att uppdra åt att göra en kartläggning av den könsdiskriminerande reklamens utveckling och omfattning samt utforma råd och sprida information om könsdiskriminerande reklam. 2011/12:C335 av och (båda S): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att se över möjligheterna att begränsa vidareförsäljningen av evenemangsbiljetter med pristillägg. 2011/12:C347 av m.fl. (S): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om reklam riktad till barn. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om skydd för småföretag. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om könsdiskriminerande reklam. 2011/12:C354 av (M): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att göra en översyn av lagstiftningen om bedräglig försäljning. 2011/12:C385 av m.fl. (S): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om reklam som riktas mot barn. 2011/12:C400 av (SD): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att utveckla ett lagförslag om förbud mot prispåslag vid vidareförsäljning av evenemangsbiljetter. 2011/12:C406 av (MP): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att avtalslagen behöver moderniseras till språk och innehåll. 2011/12:C409 av (SD): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att se över lagstiftningen om ångerrätt. 2011/12:C412 av (SD): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att säkra en rättvis ränteskillnadsersättning. 2011/12:C413 av (SD): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att låta lagstadga sista förfallodatum som sista betalningsdag. 2011/12:C417 av m.fl. (MP): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behovet av en utredning om förbättrad produkt- och tjänsteinformation. 2011/12:Sf281 av m.fl. (V): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att återkomma till med förslag till åtgärder för att komma till rätta med annons- och fakturaskojare. 2011/12:MJ281 av m.fl. (V): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att införa regler som helt förbjuder skadliga kemikalier, metaller och doftämnen i barns leksaker. Bluffakturor - hur kan problemet lösas? Enhetschefen, , Per Professorn i civilrätt , Chefen för juridiska rådgivningen Ansvarige för säkerhetsfrågor och Näringslivets Säkerhetsdelegation Ordföranden: Jag är väldigt glad att få öppna denna hearing kring det som vi kallar bluffakturor, som ju är ett större problem än vad ordet ger sken av. När man tittar tillbaka i tiden på civilutskottets arbete har vi gått från att kalla det fakturaskojare till att nu kalla det bluffakturor. Men det vi vill belysa under är det faktum att det vi i vardagligt tal kallar bluffakturor är en brottslighet, en brottslighet som drabbar många små, enskilda företagare, som inte alls har den kunskap och de verktyg som stora företag har att hantera en fakturainströmning. Vi har i utskottet enats om att ha denna hearing och har bjudit in mycket kloka, kompetenta och kunniga personer som har möjlighet att ge oss mer kunskap. Vi har enats om att ha hearingen just för att öka kunskapen kring bluffakturor. Vi behöver veta mer. Vi behöver veta vad vi kan göra som lagstiftare. Är det så att det behövs en lagändring för att skydda landets småföretagare? Fler och fler människor väljer att starta och driva småföretag, och då måste politiken vara med och se till att spelreglerna är sjysta också för de små företagen. Därför har vi valt att ha denna hearing som ett första steg i vårt fortsatta arbete. Jag ska ärligt säga att det visar att politiken inte har varit tillräckligt aktiv i dessa frågor. Vi hoppas att den här dagen blir ett avstamp för att kunna komma vidare. Jag vet jag har tidigare träffat flera av er som är inbjudna att ni har idéer och tankar både om hur man inom befintlig lagstiftning kan förbättra förutsättningarna för de små företagen och om hur lagstiftningen, regelverken eller organisationen runt arbetet skulle behöva förändras. Med det vill jag öppna hearingen. Det kommer att gå till så att de inbjudna föreläsarna först ger bilder av hur det ser ut i verkligheten. Det är inte alltid man får de bilderna när man går runt i korridorerna här i , och vi behöver få bilder utifrån. Därefter finns det möjlighet för utskottets ledamöter att ställa frågor. Jag vill börja med att lämna ordet till , som är professor i civilrätt och har ägnat den här verksamheten mycket intresse. Han inleder och får möjlighet att tala en lite längre stund än de andra för att ge oss bakgrundsbilden av hur det ser ut. Sedan fortsätter vi med de föreningar och organisationer som har intresse i frågan. : Jag har, som många andra, funderat över den här frågan en del, men jag tänkte inte nu dela med mig så mycket av mina egna funderingar utan mer redogöra för några enkla drag i fråga om vilka medel rättsordningen har. Till att börja med kan jag konstatera att det som kallas bluffakturor är ganska många olika saker. Det kan vara att någon skickar en faktura bara på chans. Man har inte haft någon som helst kontakt tidigare, och man tänker aldrig utge någon prestation som vederlag för fakturan utan tänker bara fiska några råkar ju betala. Sedan kan det tänkas att det kommer en faktura och någon form av prestation kopplad till den, kanske en hemsida eller något, fast det finns inte någon som helst kontakt. Förekommer det i verkligheten? Jag vet inte, men det kan vara så. Det kan också komma en faktura efter en kontakt, men det kommer aldrig någon prestation, och är heller aldrig tänkt att komma någon prestation. Vidare kan det komma såväl faktura som prestation efter en kontakt. Det görs då och då gällande att det förekommer oseriös inkassoverksamhet kopplad till detta och att det förekommer bevismanipulation i form av manipulerade bandinspelningar. Det förekommer också att borgenären gör sig svår att nå. Det påstås förekomma att borgenären inte sparar korrespondensen, och om någon bestrider att det förekommit ett avtal kan den som gjort det bestridandet ha svårt att visa det om man inte använt sig av rekommenderat brev eller annat. Vad är då en bluff? Ja, ska vi översätta det till rättsliga termer är det bedrägeri enligt som leder till fängelse och eventuellt näringsförbud. Civilrättsligt kallas det svek, och det leder till ogiltighet och skadestånd. Det finns också en del andra rättsregler som stöder det här. I marknadsrätten finns begreppen otillbörlig eller aggressiv marknadsföring i marknadsföringslagen, och det kan leda till förbudsföreläggande, vite och eventuellt marknadsstörningsavgift. Om vi kan kalla det ett rättsområde, inkassorätt, finns det sanktioner mot otillbörlig påtryckning eller annan otillbörlig inkassoåtgärd. Det kan leda till skadestånd, inklusive lidandet för den som utsatts för detta. Rättssystemet ser, ytligt sett, ut att tillhandahålla tillräckliga medel för att sådan här verksamhet inte skulle förekomma. Det finns en bevisrättslig, väldigt grundläggande regel, och det är att den som påstår avtal har bevisbördan för det liksom att den som påstår avtal av ett visst innehåll har bevisbördan för det. Avtalsrättsligt ser det till att börja med ganska bra ut. Det finns ett så kallat förbud mot negativ avtalsbindning. Det betyder att avtal icke kommer till stånd genom en parts rena passivitet. Det framgår, baklänges läst, av 8 § avtalslagen. Det uppställs dessutom ett krav på att rättshandlingar ska utges för att få verkan. En avtalsaccept måste utges, och det utgivandet ska ske av fri vilja. Det framgår av 35 § avtalslagen, baklänges. Då är väl allting i sin ordning? Om någon nu hävdar att något avtal på telefon inte har slutits med näringsidkaren är det väl bra så? Ja, det finns andra delar i rättssystemet som motverkar den här enkla utgångspunkten. En väldigt grundläggande regel är att avtal ingås formfritt, den så kallade konsensualavtalsprincipen. Endast i få fall ser man avsteg från den, till exempel vid köp av fast egendom. Då blir inte avtal bindande förrän det sker i skriftlig form med båda parternas underskrift, och en del andra detaljer. Det här betyder att en accept inte ens behöver vara muntlig. Det räcker med något slags handlande av vilket man kan dra slutsatsen att det har funnits avtalsvilja. är den gränsen inte något större problem vid telefonförsäljning till att börja med. Men om man har fått en hemsida har man fått en prestation, och har man på något sätt givit intryck av att uppskatta den sidan eller har medverkat till den kan det sägas att man har tillägnat sig det. Jag ska säga något ytterligare om avtalsrätt. Det finns en regel som först har kommit fram klart i svensk rätt, och det är efter en dom i som anger att om två parter har fört avtalsförhandlingar och sedan en av de parterna skickar den andra parten något som kan uppfattas vara det behöver inte ha det som titel något slags summering av förhandlingarna innebärande ett avtal, en avtalsbekräftelse, har den som mottar avtalsbekräftelsen skyldighet att utan oskäligt uppehåll invända. Gör han inte det blir han inte bara bunden av avtalsinnehåll som han inte hade förväntat sig, vilket framgår redan av en dom , utan numera står det klart att han blir bunden av ett avtal som han anser över huvud taget inte har ingåtts. Gör man inte det man blir inte bunden får man i stället bevisbördan. Man måste visa att något avtal inte slutits. Om man däremot påstår att det inte har förts några förhandlingar över huvud taget återställer man bevisreglerna i utgångspositionen, och det ankommer på den som påstår avtal att visa det. Det ankommer på den som påstår avtal att visa att det föreligger ett avtal. Obeställda produkter finns det regler om för konsumenten. Det är väl en och annan som fortfarande kanske ifrågasätter om den här regeln har civilrättslig verkan. Den kommer definitivt att ha det efter 2014, men antagligen har den, enligt min uppfattning, civilrättslig verkan . Det innebär att en konsument som inte har beställt en produkt det kan vara en vara eller en tjänst men ändå får den till sig kan nyttja produkten om man vill utan att behöva betala för det. Konsumenter har också ångerrätt, inte generellt utan vid distans- och hemförsäljningsavtal, som är en frist . För varor gäller dessutom att man ska ha fått varan, och då är fristen från mottagandet av varan. Om man däremot använder varan, tillägnar sig den, blir man bunden, såvida varan inte är helt oförstörd. Jag ska säga något ytterligare om ogiltighet och jämkning. Jag har pratat med några av er inför detta, och en del har ställt frågan om man inte kan använda ogiltighetsreglerna i 3 kap. avtalslagen. Förutsättningen för att behöva använda dem är att man konstaterar att det föreligger ett avtal. Påstås det att det över huvud taget inte finns ett avtal har man ingen anledning att gå in på det här. Ja, men till detta problem hör också en del listiga försäljningsmetoder som innebär att det faktiskt kanske har slutits något avtal men inte alls med det innehåll som motparten har räknat med. Här kan vi då kanske använda de här reglerna. Svek är väl nummer ett. Har någon vilselett någon att vidta en rättshandling och vilseledandet har skett medvetet är det ett ogiltigt avtal. Man har funderat på om man inte skulle kunna tillämpa 36 § avtalslagen, den så kallade stora generalklausulen. Den är inte särskilt väl anpassad för det här. Den är inte tänkt för att ta bort avtal, utan den är tänkt för att jämka faktiska, giltiga avtal och jämka oskäligt innehåll i dem. Det framträder tydligast genom att denna generalklausul, som i princip bara innehåller två rekvisit, oskäligt och avtalsvillkor, kräver att det ska finnas ett avtalsvillkor på vilket man kan skylla oskäligheten. Avtalsvillkoret som sådant behöver inte vara oskäligt i vanlig mening utan ska bara ge upphov till det, men det krävs i alla fall den ingången. I dessa avtal är det ofta fråga om helt vanliga avtal. Avtalsinnehållet som sådant är inte störande, utan det störande är det faktum att man menar att det inte finns något avtal. Jag ska säga något kort om avtalsinnehåll. Det bestäms gemensamt av parterna. Om man använder sig av standardavtal och blir bekant med att motparten vill ha ett standardavtal blir man bunden av det. Man blir bunden av det i dess detaljer även om man inte har läst det. Då finns det några möjligheter att relatera bundenheten, och det är genom att gallra bort en del överraskande eller särskilt tyngande bestämmelser. Likadant är det med sådant som har placerats undanskymt, sådant som inte ens den normala, noggranna personen borde upptäcka. När man läser igenom ett standardavtal kanske det är väldigt finstilt på något ställe, och då missar man det lätt. Eller också har det placerats under en vilseledande rubrik, kanske garanti eller något sådant, och det som står under garantin är i själva verket en reklamationsregel eller något sådant. Vidare ska jag säga något om kreditupplysning. Ansökan om betalningsföreläggande gentemot en konsument får inte registreras. Däremot gäller inte detta för enskilda näringsidkare och företag. ska rätta en uppgift om den är oriktig, om den till exempel oriktigt visar att den enskilde inte har vilja eller förmåga att uppfylla sina förpliktelser. Har ett kreditupplysningsföretag anledning att misstänka att det är något fel eller någon oriktig uppgift finns det en utredningsskyldighet. Om den utredningen då visar att det var en oriktig uppgift ska man rätta uppgiften och dessutom meddela dem som har fått uppgiften . Det får räcka där. Ordföranden: så mycket, ! Det var en bra inledning inför våra fortsatta diskussioner. säger jag välkommen upp till Per , säkerhetschef på , som är först i raden av organisationer. Er rapport om antalet bluffakturor som kom för var en av de utlösande faktorerna för utskottets ställningstagande att ha denna hearing, så ni är särskilt välkomna. Per : Tack för att vi får komma hit och prata om de här frågorna som vi jobbar otroligt mycket med och som drabbar våra medlemmar och alla andra företagare, framför allt småföretagare. Jag tänkte börja med att återknyta lite till verkligheten det är därför vi är här och beskriva hur det ser ut där ute. Jag ska undvika en presentation men däremot spela upp ett kort ljudklipp från en av de drabbade. Det vi hörde här var en företagare som får ett samtal från ett blufföretag som egentligen har som enda syfte att få till ett avslut på ett avtal som inte existerar. Det är det mest vanliga sättet att jobba på för blufföretagen . De har callcenterföretag som ringer till företagare och hävdar att det finns ett gratisavtal , att man har glömt att säga upp det och därför är bunden till en 24-månadersperiod à . Där kommer också hotet om kronofogde, kreditupplysningsföretag och kreditvärdighet. De går ofta in på detaljer, exempelvis att man kommer att få svårt att köpa varor på kredit och att det kan äventyra hela verksamheten: Är det verkligen värt , , ? Det beror på; de känner på företagaren och hur mycket denne är villig att betala. De går alltid bort från de 24 000 som var grunden och försöker ge ett bra erbjudande. Motprestationen blir att de gör en ny inspelning, och den används som bevis. Vi vet att det finns företag av den här arten med 50 60 säljare där en riktigt bra säljare gör avslut på per dag. Ni kan räkna lite på det. Jag kommer tillbaka till den summan när vi pratar om vad bluffakturorna omsätter. Utöver den här typen av blufföretag har vi de bedrägliga blanketterna som skickas ut. Det nämndes om det finstilta i olika hörn, och det har vi sett. Vi har fakturaliknande erbjudanden, och på slutet har vi judasbolagen som ringer och säger att vi hjälper dig mot bluffakturor men som i själva verket har direkta kopplingar till blufföretagen det är ofta samma personer bakom. Först ringer blufföretaget, och ringer hjälpföretaget. Man får välja lite vilken prislapp man vill betala. Vi på driver Varningslistan där vi listar företag som genererar mycket klagomål. Vi har 50 företag på listan och ytterligare 50 under bevakning. Det är fyra personer som jobbar med bluffakturor på , varav två på heltid. Vi har 100 ärenden och 40 telefonsamtal per dag där vi pratar med drabbade och försöker hjälpa dem. Vi har 80 personer som laddar ned vår Iphone- eller Androidapplikation för att hålla koll på bluffakturor. Vi har tusen besökare på vår hemsida som bara tittar på bluffakturedelarna. Hälften av alla besökare hos oss går in för att titta på bluffakturorna. Då ska man komma ihåg att vi är ett medlemsföretag finansierat av våra medlemmars pengar. av dem som hör av sig till oss är inte medlemmar hos oss. De är inte ens handelsföretag. Det finns ingen annanstans att vända sig. Vi hjälper så många vi kan. Vi lägger ut listan publikt. Vi sätter ut hjälp och råd också publikt på vår hemsida, men vi räcker inte till. Vi vet, som sagt, att detta omsätter väldigt mycket pengar. Vi gör bedömningen att det är . Det finns en åklagare i , som jag också kommer att återkomma till , som håller på att utreda en stor bedrägerihärva. Han tycker att vår siffra är alldeles för lågt räknad och vill påstå att vi pratar om det dubbla. Om vi gör det innebär det att bluffakturorna omsätter lika mycket som narkotikaförsäljningen i . Det är en anledning att ta det här på allvar. Vi vet också att det finns direkta kopplingar mellan blufföretagen och den grova organiserade brottsligheten. Senast nu med händelserna i ser vi direkta kopplingar mellan de organisationer som stökar och de blufföretag som vi har på vår lista. Den absoluta majoriteten av de företag som finns på vår lista gör sig skyldiga till grova bedrägerier, och de måste också utredas och lagföras för de brotten. Det är den absolut viktigaste frågan här . Vi är besvikna på att regeringen har låtit det gå så långt. Det kan inte komma som någon nyhet att man inte utreder dessa bluffakturor det har vi vetat . Frågan är varför ingen gör något. Jag hoppas att det här är ett steg i rätt riktning och att det börjar hända saker. När man pratar med åklagaren i säger han lätt uppgiven att han inte får någon hjälp. Han utreder, men ingen kommer och hjälper till. Han får inga utredare som stöttar. Han når inte ut med sina tillslag, och de som kommer och hjälper honom är aspiranter inte ens erfarna utredare får han till hjälp. Den utredning som pågår i är någon form av facit och hjälpreda för vårt fortsatta arbete. Det är där vi ska lära oss hur vi ska jobba effektivt . Vi har förslag på åtgärder. Det är därför vi är här. Jag tänkte börja med de tre viktigaste som rör förmågan att lagföra de kriminella. Det är den absolut viktigaste frågan. Det första är att säkerställa att polis och åklagare utreder brotten som de bedrägerier de är. Man kan inte hävda att det är civilrättsligt, utan det måste utredas. De personer som begår brotten måste också fällas för dem. Det andra är att vi föreslår att man tillsätter en aktionsgrupp bestående av representanter som är involverade i detta. Vi har ekobrott, åklagarna, skattebrott och ett antal andra. Tillsätt gruppen och låt den jobba med enbart den här typen av bedrägerier som är rikstäckande, så kommer den under en mycket att ställa till med väldigt mycket problem för blufföretagen. Enbart åklagaren i och hans tillslag mot ett företag gjorde att det blev nästan tyst på marknaden tillfälligt när de kände att marken gungade. Ofta jobbar de med samma callcenterföretag och samma säljare. Det får en enorm effekt. Det tredje är att se till att polisen kan samordna sina insatser. Det är fullkomligt orimligt att en polis i som utreder bedrägerier inte kan höra vad hans kollega i utreder när de utreder samma företag. Om det innebär att vi ska ha en gemensam polismyndighet kan jag inte svara på. Men att samordningen blir bättre är ett grundkrav. Detta är de absolut viktigaste delarna. Om det inte hjälper måste vi också titta på de civilrättsliga delarna. Där har vi från föreslagit att man ska titta på ångerrätten för att se om den är möjlig att införa. Det finns för- och nackdelar. Vi måste titta på vilka konsekvenser det får för normal avtalsskrivning och om det får några effekter över huvud taget på blufföretagen eller om de helt enkelt går runt regeln. Vi måste också titta på ansökningar om betalningsföreläggande hos kronofogden. En enskild ansökan ska inte räcka för att det ska bli offentligt och man ska hitta uppgiften. Vi föreslår att det antingen hängs upp på belopp eller antal ärenden innan det blir synligt som ansökningar. Sedan vill jag på slutet gå tillbaka till att ska vi prioritera något är det de tre punkterna. Det viktigaste är att vi lagför de kriminella som begår brott. När vi har gjort allt vi kan på den fronten är det att titta på de civilrättsliga delarna. Ordföranden: så mycket. Vi går vidare. Det är Företagarna, som också representerar några av de drabbade företagarna. Det är som är verkställande direktör på som har ordet. : Jag ska försöka visa några bilder. Några är mer komplicerade än andra. Detta är ett väldigt komplicerat problem. Det är jättebra att vi får möjlighet att diskutera det utifrån många olika erfarenheter och infallsvinklar.