bet · GZ01KU20 · 2012-06-07 00:00:00 — Som ett led i beredningen av initiativärendet beslutade socialförsäkringsut- skottet att inhämta yttranden över initiativförslaget från () och Inspektionen för socialförsäkringen (ISF) samt att Handikappförbunden skulle ges möjlighet att inkomma med synpunkter (bet. 2010/11:SfU11 s. 4 och 7). inkom de två ovan- nämnda myndigheterna med remissyttranden (bilaga A1.3.56). Enligt 1 kap. 9 § RF gäller bl.a. att förvaltningsmyndigheter och andra som fullgör offentliga förvaltningsuppgifter ska i sin verksamhet iaktta sak- lighet och opartiskhet. Enligt 4 kap. 11 § riksdagsordningen gäller att en statlig myndighet ska lämna upplysningar och avge yttrande, då ett utskott begär det, om inte annat följer av 13 § tredje stycket. Denna skyldighet har dock regeringen endast i fråga om arbetet inom Europeiska unionen på utskottets ämnesom- råde. En myndighet som inte lyder under får hänskjuta en begäran från ett utskott till regeringen för avgörande. Om minst fem av ledamöterna i ett utskott vid behandlingen av ett ärende begär det, ska utskottet inhämta upplysningar eller ett yttrande enligt första stycket. Det- samma ska gälla om en sådan begäran framställts utan samband med behandlingen av ett ärende, om frågan gäller arbetet inom Europeiska uni- onen. Utskottet får avslå en begäran om upplysningar eller ett yttrande, om den framställts vid behandlingen av ett ärende och utskottet finner att den begärda åtgärden skulle fördröja ärendets behandling så att avsevärt men skulle uppkomma. Utskottet ska i så fall i sitt betänkande redovisa skälen till att begäran har avslagits. I promemorian (bilaga A1.3.4) redovisas en konsekvensbedömning av de punkter som föreslås i utkastet till utskottsinitiativ. Inledningsvis anges bl.a. att bedömningar av detta slag är förknippade med osäkerhet, dels p.g.a. att förslagen i utkastet till utskottsinitiativ inte är särskilt detaljerade, dels p.g.a. att det i stor utsträckning saknas ordentliga effektutvärderingar på området. Vidare påpekas i promemorian att det också är mycket svårt att förutse vilka långsiktiga beteendeförändringar som blir följden av de förändringar i sjukförsäkringen som föreslås i utskottsinitiativet. I prome- lämnas bedömningar av kostnadseffekter och i förekommande fall beteendepåverkan för var och en av utskottsinitiativets tre punkter (dvs. återförsäkring, stopp i utförsäkringarna och ändrad prövning av arbetsför- mågan). I fråga om kostnadsberäkningen för den första punkten (återförsäkring) framgår av promemorian bl.a. att en fullständig utjämning skulle kosta ca och att jämfört med förslagen som presenterats av i frågan (Ds 2011:18) innebär utskottets utkastet till initiativ en kostnadsökning på . När det gäl- ler denna punkt anges att kostnadsberäkningen inte är förknippad med någon större osäkerhet. När det gäller kostnadsberäkningen för den andra punkten (stopp i utför- säkringarna) framgår av promemorian bl.a. att den kortsiktiga kostnaden beräknas till ca och att eventuella långsik- tiga beteendeförändringar kan medföra betydligt större kostnader. I fråga om kostnadsberäkningen för den tredje punkten (ändrad pröv- ning av arbetsförmågan) görs följande bedömning i promemorian: Förslaget innebär en betydande uppmjukning av dagens regelverk. Att återgå till det tidigare arbetsmarknadsbegreppet leder till en de facto mer generös bedömning av rätten till sjukpenning än den som gällde före . Orsaken är en vägledande regeringsrättsdom som vid tiden för regeländringen ännu inte hade hunnit få genomslag i praxis. På kort sikt skulle det leda till att färre sjukfall avslutas och att fallängderna ökar. Den exakta effekten är mycket svår att beräkna men bedömningen är att det skulle leda till en betydande effekt på utflödet främst för sjukfall kortare än . En grov uppskattning av vilken betydelse prövningen mot reguljär arbetsmarknad har pekar mot att den i sig har minskat det årliga anta- let sjukdagar med drygt 6 miljoner. Mot bakgrund av bedömningen att en återgång till det gamla begreppet sannolikt skulle leda till en mer generös praxis än vad som gällde innan är det vår bedöm- ning att i storleksordningen av den effekten skulle kunna gå förlorad. Det innebär en årlig ökad kostnad för sjukpenning på ca 2,4 miljarder. Det förutsätter dock att den bortre gränsen finns kvar annars blir kostnaden högre. Fler riktigt långa sjukfall kommer också med stor sannolikhet att leda till att fler personer beviljas sjukersättning. Slutligen anges i promemorian när det gäller den tredje punkten i utkastet till utskottsinitiativ att det på lite också är sannolikt att föränd- ringen skulle ha en vidare beteendepåverkan och att signalen om en återgång till gamla regler även skulle leda till ett högre inflöde, dvs. att fler sjukfall startas. Detta kan enligt promemorian i sig leda till kostnader i storleksordningen flera miljarder. Remissyttrandena från FK och ISF Nedan återges delar av () och Inspektionen för social- försäkringens (ISF) remissyttranden (bilaga A1.3.56) med avseende på den tredje punkten (dvs. utkastet till utskottsinitiativs förslag om en åter- gång till det gamla begreppet normalt förekommande arbete), där stora skillnader finns mellan socialförsäkringsutskottets kanslis och Socialdepar- tementets beräkningar av utkastet till utskottsinitiativs ekonomiska konse- kvenser. Enligt FK:s uppfattning innebär en återgång till begreppet normalt före- kommande arbete att Regeringsrättens dom (RÅ 2008 ref. 15) från i mål nr 7437-06 kommer att gälla. Domen innebär att FK kan bevilja sjukpenning om den försäkrade har så begränsad arbetsförmåga att det krävs mer än marginella anpassningar av ett arbete för att den försäk- rade ska klara det. har svårt att se att en återgång till begreppet normalt förekommande arbete i praktiken skulle ha avgörande betydelse på bedömningarna av rätten till sjukpenning. Inspektionen för socialförsäkringens uppfattar att förslaget att ändra pröv- ningen av arbetsförmågan innebär att i sjukpenningärenden byta begrepp från prövning av arbetsförmågan mot den reguljära arbetsmarknaden till prövning mot normalt förekommande arbete, vilket innebär en återgång till det begrepp som användes före regeländringen 2008. Det finns enligt ISF inget underlag som visar att bytet av det aktuella begreppet har inne- burit någon förändring av den aktuella prövningen av arbetsförmågan. Vidare anges i ISF:s remissyttrande att det är osäkert om en återgång till det tidigare begreppet normalt förekommande arbete skulle leda till en mer restriktiv eller generös bedömning och en mer rättssäker tillämpning. Vidare anges följande i ISF:s remissyttrande: Huruvida en återgång till begreppet normalt förekommande arbeten skulle leda till en mer restriktiv eller generös tillämpning är därmed enligt ISF:s uppfattning oklart. har i sin Analys av rättsläget avseende sjukförsäkringsreformerna (Rapport ) konstaterat att frågan om införandet av begreppet reguljära arbetsmark- naden inte har aktualiserats i någon av de kammarrättsdomar som granskats. Något stöd för att utgången skulle ha blivit en annan om arbetsförmågan skulle ha prövats mot det tidigare begreppet normalt förekommande arbete kan inte finna. Dessutom anförs i ISF:s remissyttrande att någon tydlig praxis inte hade utvecklats gällande begreppet normalt förekommande arbete och att det endast finns en dom från Regeringsrätten (RÅ 2008 ref 15) i ämnet. Enligt ISF kan domen utgöra viss ledning vid tolkning av det tidigare begreppet, men eftersom det finns ett antal kammarrättsdomar kan även det nya begrep- pet reguljära arbetsmarknaden komma att prövas av högsta instans. En sådan prövning kan ge viss ledning även för tolkningen av det nya begrep- pet. ISF framhåller vidare i sitt remissyttrande att förändringar av begrepp övergångsvis alltid är problematiska ur ett rättssäkerhetsperspektiv, vilket styrks av intervjuer som ISF har gjort inom ramen för granskningen av tillämpning av den nya sjukskrivningsprocessen (ISF Rapport 2011:4). Av Handikappförbundens yttrande till socialförsäkringsutskottet framgår bl.a. att förbunden bedömer att förslaget till utskottsinitiativ i sin verkstäl- lighet inte dramatiskt kommer att förändra förutsättningarna av de genom- förda reformer som gjorts inom socialförsäkringen . Vidare bedömer Handikappförbunden att förslaget till utskottsinitiativ inte kom- mer att leda till stora kostnadsökningar, i synnerhet inte betraktat ur ett bredare samhällsekonomiskt perspektiv. Vad gäller prövningen av den enskildes arbetsförmåga anser Handikappförbunden att det råder en stor oklarhet kring hur det nya begreppet reguljär arbetsmarknad ska uttolkas vid prövningen av arbetsförmåga. Det tidigare använda begreppet normalt förekommande på arbetsmarknaden har enligt Handikappförbunden en utarbetad praxis som är enklare att tillämpa vid bedömningen av arbetsför- måga och har därmed en större förutsägbarhet. Ur rättssäkerhetssynpunkt finner Handikappförbunden det därför olyckligt att begreppet har ändrats. I budgetpropositionen noterar regeringen att begreppet normalt förekommande arbete i allt väsentligt rymmer samma problem som kan finnas med dagens begrepp. Av propositionen framgår att regeringens sam- mantagna bedömning är att frågan om ett eventuellt byte av arbetsmark- nadsbegrepp kräver ytterligare beredning (prop. 2011/12:1 utg.omr. 10 s. 61). Därtill framgår av propositionen att regeringen, mot bakgrund av riks- dagens tillkännagivande, då avsåg att ge i uppdrag att även utreda vilken betydelse det skulle få att ändra begreppet reguljär arbetsmarknad till begreppet normalt förekommande arbete. Försäkrings- kassans uppdrag ska enligt propositionen återrapporteras . Enligt propositionen (s. 62) avser regeringen därefter att återkomma till i frågan om hur tillkännagivande om behovet av stärkt rättssäkerhet kan tillgodoses. Genom en skrivelse av till begärde utskottet svar på ett antal frågor. Utskottet tog emot en svarspromemoria från (bilaga A1.3.3). Som svar på utskottets fråga om vilken kännedom som regeringen och enskilda statsråd hade om beredningen av promemo- ria innan den överlämnades till finansutskottet anges att den politiska ledningen med ansvar för socialförsäkringslagstiftningen informerades om ärendet. Som svar på frågor om beredningen av promemorian från Socialdeparte- mentets socialförsäkringsenhet inom framgår av svarspro- memorian att ärenden med budgetära konsekvenser enligt samrådsformerna ska beredas med och att så skedde också i det här aktuella fallet. Vidare anges att någon beredning med myn- digheter, sammanslutningar eller enskilda inte har skett. Som svar på utskottets fråga om vilka kommentarer som kunde lämnas till kostnadsberäkningen i promemoria i den del som rörde utkastet till utskottsinitiativs tredje punkt om ändrad prövning av arbetsförmågan anges följande. I promemorian redovisades de utgångspunk- ter som ledde fram till socialförsäkringsenhetens bedömning av effekterna av den föreslagna regeländringen. Som betonades i promemorian var den åsyftade beräkningen förknippad med mycket stor osäkerhet. beslutade regeringen om proposition 2011/12:113, i vil- ken regeringen föreslår, i enlighet med tillkännagivande i frå- gan, ett återinförande av begreppet normalt förekommande arbete. Ändringarna i socialförsäkringsbalken föreslås träda i kraft . I propositionen (s. 14) lämnar regeringen en bedömning av försla- gets ekonomiska konsekvenser. Regeringen bedömer att ett återinförande av begreppet normalt förekommande arbete på kort sikt kan leda till något fler långa sjukskrivningsfall. Med hänsyn till att har bedömt att det inte finns någon betydande skillnad mellan begreppen den reguljära arbetsmarknaden och normalt förekommande arbete torde de eko- nomiska konsekvenserna bli relativt begränsade. Osäkerheten om de ekonomiska konsekvenserna är dock enligt regeringen stor, särskilt på lite . Vidare anges i propositionen bl.a. att regeringen avser att återkomma i höstens budgetproposition med en bedömning av de finan- siella konsekvenserna. Granskningen föranleder inget uttalande från utskottet. 1.4 Justitieministerns uppgifter om partibidrag vid frågestund I en anmälan som kom in till , bilaga A1.4.1, begärs att utskottet granskar om justitieministerns utta- landen om partibidrag vid frågestund kan anses stå i överensstämmelse med de bestämmelser som finns kring frågeinstitutens anda och bokstav. I anmälan anges att vid aktuell frågestund fick justitieminister frågan om det finns några ekonomiska kopplingar mellan Moderata samlingspartiet () och ett vårdföretag. Enligt anmälaren valde att besvara frågan genom att påstå att Mode- raterna inte har tagit emot bidrag från juridiska personer . Problemet är enligt anmälaren att det som justitieministern påstod i kam- maren inte är sant. I en tidningsartikel har nämligen den dåva- rande partisekreteraren bekräftat att har tagit emot bidrag från stiftelsen . Stiftelsen är enligt anmälaren otvetydigt en juridisk person. I anmälan framhålls att frågeinstituten är en viktig del av kontrollmakt. För att frågeinstituten ska kunna fungera som en del av kon- trollmakten måste ledamöter kunna lita på att de svar som lämnas är faktamässigt väl underbyggda. Enligt anmälaren kan man ha för- ståelse för att det kan uppstå missförstånd eller tveksamheter vid besva- rande av framför allt muntliga frågor. I nu aktuellt fall rör det sig dock om en mycket exakt faktauppgift som har lämnats utan att frågeställaren har efterfrågat den och som dessutom har upprepats. Till grund för granskningen har legat bl.a. en promemoria upprättad inom , bilaga A1.4.2. var det frågestund i med bl.a. . Av kammarens protokoll framgår att justitieministern vid frågestun- den besvarade såväl allmänpolitiska frågor som frågor inom sitt ansvarsom- råde (prot. 2011/12:36, 11 §, anf. Riksdagsledamoten (S) ställde följande fråga till (anf. Jag har en fråga till justitieministern som ju har hand om partibidragsfrågan. Ditt parti har sammanlagt tagit emot i pri- vata och hemliga donationer . Ni har inte velat redovisa var pengarna kommer ifrån. Jag vill nu veta om företaget eller personer kopplade till Carema har gett bidrag till er. Skälet till att jag frågar är att det verkar finnas ett väldigt nära sam- arbete mellan och Carema. Förra finansborgarrådet , som först privatiserade stora delar av äldreomsor- gen i , gick sedan till Carema som något slags etisk rådgi- vare, med klent resultat, kanske man kan konstatera, och säkert inte gratis. avslöjades att en annan toppmoderat i , , har anlitats som något slags PR-konsult åt Carema, säkert inte gratis det heller. Det är lätt att misstänka att det här samar- betet mellan Carema och också är finansiellt. Min fråga är: Har tagit emot pengar från Carema eller från personer kopplade till Carema under dessa år? besvarade frågan på följande sätt (anf. Först tycker jag att det är viktigt att ha klart för sig att frågan om partibidrag hanteras via de överenskommelser som finns mellan de olika partierna. Det har varit viktigt att det finns över- enskommelser om hur bidrag ska redovisas och inte. har inte tagit emot bidrag från juridiska personer sedan vi ingick i regering . Därefter är det privatpersoner som haft möj- lighet att bidra, precis som skett i många andra partier. Och de redovis- ningar som har skett har gjorts utifrån de träffade överenskommelserna. Jag har inte i mitt huvud alla de personer som kan ha bidragit, men det handlar inte i första hand om enstaka stora bidragsgivare utan om en ganska bred skara. Att enskilda människor kan bidra med såväl eget arbete och insatser som ett och annat ekonomiskt bidrag till politisk verksamhet tycker jag inte är fel. gav följande replik (anf. Men pengar kan ta olika vägar, antingen direkt från företa- get eller via privatpersoner kopplade till företaget. Problemet för justitieministern är att hon inte kommer att bli trodd så länge som hon hemlighåller donationerna. Varifrån kommer de 90 miljonerna? Vad har ni egentligen att dölja? är det inte bara så att tycks gå som barn i huset hos Carema, utan samarbetet går också åt det andra hållet. Häromda- gen utsåg regeringen en Caremadirektör till ny generaldirektör för , . Bilden man får är att Care- madirektörer anställer moderater och att moderater i sin tur utnämner Caremadirektörer till generaldirektörer i staten. Det här är en hygienfråga. Medborgarna har rätt att veta vilka ekonomiska intressen som står bakom olika partier. Det handlar ytterst om att förebygga korruption. Och som vi vet sitter jag som leda- mot i , den parlamentariska församlingen. Där får vi nu skämmas för att vi inte har en bättre ordning på plats. Om du vill bli trodd, lägg då korten på bordet, ! Var- ifrån kommer de hemliga bidragen? anförde följande (anf. Jag har naturligtvis ingenting att dölja. Vad vi diskuterar är hur politiska partier i redovisar de ekonomiska bidrag de får från enskilda personer och andra. har inte tagit emot bidrag från juridiska per- soner. Vi har också, precis som reglerna föreskriver, redovisat hur mycket som ges i bidrag. Vi har en transparent redovisning. Däremot anges inte person för person, och det är kopplat till vår inställning till valhemligheten som det är rimligt att man respekterar. Vanliga medbor- gare ska, utan att partiboken avslöjas, kunna bidra till politiska partier. Det pågår just nu en intensiv diskussion om vilka regler vi ska ha , och de diskussionerna får naturligtvis föras i laga ordning. Däremot finns det andra partier som har kopplingar till olika organi- sationer och annat som kan ifrågasättas om man vill vara konspirato- risk. Jag tycker att det är att föra debatten på en för låg nivå. publicerade tidningen en artikel om stiftelsen . I artikeln anförs bl.a. att stiftelsen skänker pengar till politiska partier och att pengarna ska vara till särskilda projekt. I artikeln finns utta- landen från bl.a. Per Schlingmann. Han var vid den aktuella tidpunkten Enligt Per Schlingmann tar man emot bidrag från stiftelsen , och bidraget uppgick till . granskning ska enligt 13 kap. 1 § regeringsformen avse statsrådens tjänsteutövning och regeringsärendenas handläggning. Av kommentaren till grundlagarna framgår bl.a. att uttrycket statsrådens tjäns- teutövning inte är begränsat till statsrådens position såsom medlemmar av regeringen (m.fl., Grundlagarna, 2:a uppl., 2006, s. 527). Utskottet kan även granska deras beslut och åtgärder såsom statsminister, departementschef eller statsråd. I kommentaren sägs vidare att statsrådens handlande utanför tjänsten inte är föremål för utskottets granskning och att det här kan föreligga gränsdragningsproblem främst i förhållande till ett statsråds roll som partipolitiker. I 13 kap. 5 § regeringsformen stadgas att en riksdagsledamot får fram- ställa interpellationer och frågor till ett statsråd i angelägenheter som rör statsrådets tjänsteutövning i enlighet med de närmare bestämmelser som meddelas i riksdagsordningen. Enligt 6 kap. 2 § riksdagsordningen kan en fråga till ett statsråd vara munt- lig eller skriftlig, och den ska ha ett bestämt innehåll. Av 6 kap. 3 § riksdagsordningen följer att en muntlig fråga framställs vid en frågestund som anordnas i kammaren och att frågan besvaras ome- delbart av ett statsråd. Talmannen beslutar om vem som ska få ordet vid en frågestund. Talmannen får besluta om en begränsning av anförandena till längst en minut. En fråga vid statsrådens frågestund ska antingen vara av övergripande allmänpolitiskt slag eller avse ett ämne som faller inom ett av de närva- rande statsrådens ansvarsområde och gälla statsrådets tjänsteutövning (Par- lamentarisk handbok, Arbetet i kammaren och utskott och interparlamenta- riskt samarbete, s. 25). En frågestund anordnas i regel (tilläggsbestämmelsen 6.3.1 riksdagsordningen).2 anmäler till kammarkansliet senast före frågestunden vilka statsråd som kommer att när- vara vid statsrådens frågestund. Enligt praxis anmäls fem statsråd till statsrådens frågestund, och ett av dem svarar på allmänpolitiska frågor (Frågeinstituten som kontrollinstrument, En utvärdering, volym 1, Rappor- ter från 2011/12:RFR6, s. 65). Med allmänpolitiska frågor avses frågor av övergripande allmänpolitiskt slag. Uttrycket övergripande allmän- politiskt slag är ganska obestämt, men torde inte utesluta frågor som ligger 2 Statsministerns frågestund anordnas en gång var fjärde eller femte vecka. utanför statsrådets tjänsteutövning (s. 31). Att dessa frågor ofta handlar om förhållanden och problem som ligger inom andra, inte närvarande statsråds ansvarsområde anses självklart och närmast avsett (s. 31 f.). En ledamot som vill ställa en fråga anmäler sig i kammaren eller för- handsanmäler sig till kammarkansliet den dag frågestun- den äger rum (Parlamentarisk handbok s. 25). Förhandsanmälan ska inte omfatta frågans innebörd utan enbart vilket statsråd som frågan riktar sig till. Vid en muntlig frågestund är det den sittande talmannens uppgift att hålla ögonen på att frågorna håller sig inom ramen för vad som är statsrå- dens tjänsteutövning (Frågeinstituten som kontrollinstrument s. 31). Det finns ingen författningsreglering i som ger allmänheten insyn i partiers och valkandidaters intäkter. Däremot har det utvecklats en tradi- tion som innebär att riksdagspartierna ensidigt eller genom frivilliga ömse- sidiga överenskommelser åstadkommer öppenhet för sina intäkter. Den senaste överenskommelsen som har träffats mellan riksdagsparti- erna om redovisning av partiernas intäkter är , och den redovisas i betänkandet Allmänhetens insyn i partiers och valkandidaters intäkter (SOU 2004:22 s. 62 f.). har det tagits kontakter i syfte att inleda diskussioner mel- lan samtliga riksdagspartier om en ny överenskommelse kring partifinan- sieringen (se bet. 2011/12:KU1 s. 70). behandlade utskottet tre anmälningar som bl.a. hade det sam- bandet att de alla innehöll påståenden om att statsråd skulle ha lämnat vilseledande eller oriktiga uppgifter i sina spörsmålssvar (bet. 2004/05: KU20). I två av anmälningarna handlade det om interpellationssvar, medan den tredje anmälan avsåg svar på en skriftlig fråga. I det första ärendet (s. 45 f.) uttalade utskottet, utan att kommentera huruvida vilseledande uppgifter ansågs ha förekommit i statsrådets svar, att det är respektive statsråd som själv bestämmer hur en interpellation ska besvaras. De två andra ärendena (s. 50 f.) föranledde inte något uttalande från utskottet. behandlade utskottet två anmälningar i vilka statsråd kritise- rades för sitt uppträdande i kammaren vid besvarande av spörsmål (bet. 2005/06:KU20). Den ena anmälan gällde avlämnande av interpellations- svar, medan den andra anmälan avsåg svar vid muntlig frågestund. I det första ärendet (s. 43 f.) ansåg anmälaren att statsrådet, i fråga om vissa interpellationer, på tvivelaktiga grunder hade undvikit att lämna fullö- diga svar eller att delta i debatt. I sitt uttalande påpekade utskottet inled- ningsvis att det för kammarsammanträden finns bestämmelser i riksdagsord- ningen. Det är talmannen, fortsatte utskottet, som har att vaka över att dessa bestämmelser följs och att sammanträdena planeras så effektivt som möjligt. Utskottet upprepade sedan sitt uttalande om att det är respektive statsråd som själv bestämmer hur en interpellation ska besvaras. I det andra ärendet (s. 45 f.) kritiserade anmälaren ett statsråd som, enligt anmälaren, skulle ha underlåtit att besvara en fråga som anmälaren hade ställt samt avbrutit anmälarens andra inlägg. I sitt uttalande hänvi- sade utskottet till att det finns bestämmelser om ordningen vid sammanträ- den i kammaren och att det är talmannen som har att vaka över att dessa bestämmelser följs. behandlade utskottet en anmälan där det begärdes att utskot- tet skulle granska ett statsråds uppträdande vid en interpellationsdebatt då statsrådet, enligt anmälaren, hade lämnat plenisalen under pågående debatt (bet. 2008/09:KU20 s. 35 f.).