bet · GZ01FiU22 · 2012-06-12 00:00:00 — 2011/12:C275 av och (båda KD) yrkande 3. Konsumenter har som regel en nackdel gentemot inkassoföretag i och med den legitimitet inkassoföretagen äger i rätten att driva in förfallna skulder. Systemet som sådant är naturligtvis legitimt i sig men skulle kunna göras mer överskådligt och generellt, och man skulle kunna utöka möjligheten att betalningar sker genom att kräva att inkassoföretagen alltid måste ställa ut fakturor till sista betalningsdatum. Detta borde dessutom kombineras med att inkassokravet måste vara konsumenten tillhanda efter utställd faktura och att bevisbördan för att så har skett läggs på indrivaren. Regeringen bör därför återkomma till med förslag till lagändringar i enlighet med det anförda. Förteckning över behandlade förslag Motioner från allmänna motionstiden 2011/12:Fi204 av och (båda FP): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en ändring av reglerna i kreditupplysningslagen om näringsidkare. 2011/12:Fi207 av m.fl. (V): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att införa egenkapitalbevis i den svenska sparbankslagen. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen ska återkomma med förslag till finansiering av startkapital för att bilda nya sparbanker. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen ska göra en översyn av banklagstiftningen. 2011/12:Fi214 av (FP): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att göra räntelagens bestämmelser om dröjsmålsräntans storlek tillämplig på alla typer av skulder. 2011/12:Fi217 av (M): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om ändringar i kreditupplysningslagen. 2011/12:Fi234 av och (båda MP): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att utreda en ny lagstiftning för den svenska banksektorn i syfte att separera affärsbanker från investmentbanker samt begränsa den statliga bankgarantin till de förra. 2011/12:Fi235 av (S): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att banklagen bör ändras så att alla får rätt till ett bankkonto för insättning, uttag och betalning. 2011/12:Fi239 av (S): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att betalningsanmärkningar ej får leda till högre försäkringspremier. 2011/12:Fi245 av (KD): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en ändring av reglerna för näringsidkare i kreditupplysningslagen. 2011/12:Fi247 av och (båda M): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om kronofogdens handläggning av företagsärenden. 2011/12:Fi257 av och (båda M): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en översyn av lagstiftningen om kreditupplysning om företag. 2011/12:Fi259 av (C): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att se över den svenska kreditupplysningsverksamheten avseende dess hantering av registrerade ansökningar om betalningsförsummelse gentemot näringsidkare. 2011/12:Fi260 av (C): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att utjämna risktagandet i företagande i alla delar av landet och åtgärda den skiftande kreditvärderingen. 2011/12:Fi262 av (M): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör överväga en översyn av kreditupplysningslagen. 2011/12:Fi263 av (S): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om kontroll av räntenivåer och avgifter vid indrivningsverksamhet. 2011/12:Fi264 av m.fl. (S): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om sparbankernas möjligheter att konkurrera på samma villkor som andra banker. 2011/12:Fi277 av och (båda KD): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att utreda fri flytträtt på spar- och försäkringsprodukter. 2011/12:Fi283 av och (båda C): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om flytträtt för pensionsförsäkringar. 2011/12:Fi288 av (M): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en förändring i kreditupplysningslagen så att företag ges en möjlighet att kunna bemöta ett felaktigt krav som lämnats in till innan en uppgift får publiceras. 2011/12:Fi301 av (SD): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om inkassoföretags faktureringar. 2011/12:Fi303 av m.fl. (MP): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att låta utreda hur en grön investeringsbank skulle kunna etableras i . 2011/12:Fi309 av Per Åsling m.fl. (C): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att införa möjligheten för de svenska sparbankerna att ta in externt kapital genom s.k. sparbanksaktier. 2011/12:Sk424 av och (båda SD): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att införa en möjlighet att flytta pensionsförsäkringar. 2011/12:C275 av och (båda KD): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om ändringar i kreditupplysningslagen. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om ändringar i inkassolagen. 2011/12:C369 av (S): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att den som betalat av sin skuld ska vara befriad från betalningsanmärkningar. Ämnet är alltså bank- och försäkringsfrågor. Det är ingen överdrift att påstå att bank- och finansmarknadsfrågor befinner sig i den europeiska krisens centrum på olika sätt. Det gäller både när man ska förklara orsakerna till att krisen har uppstått och när man ska diskutera lösningar. Jag tänker emellertid inte ägna så mycket tid åt det europeiska perspektivet , men vi kan konstatera att det pågår ett omfattande arbete för att skärpa tillsynen, reglera bankerna och finansmarknaden bättre och öka kapitalkraven.Just nu pågår det också en mycket viktig diskussion om hur man ska hantera banker som hamnar i insolvens och som riskerar att gå under. Där är vår position att i ett sådant läge handlar det inte bara om att pytsa in pengar i banksystemen utan om att staten i det fallet ska ta över både ansvar och ägande där det är nödvändigt för att lotsa bankerna och banksystemet ur krisen. När bankkrisen var över, tillväxten hade återvänt och ekonomin hade kommit i gång kunde vi konstatera att det var en sådan hållning som gjorde att kostnaden för medborgarna faktiskt var noll eller väldigt nära noll. Det är viktigt att säga det eftersom den diskussionen pågår.Det här betänkandet har inte någon stor bäring på de övergripande frågorna. Det finns delvis en rätt stor bäring på det i just bankdelningsdiskussionen, men i övrigt är det andra och mindre frågor som diskuteras. Därför tänker jag hålla mig kort och ber att få återkomma till de andra frågorna som mer rör banksystemet i stort och den europeiska krisen.Vi har en reservation, nr 4, som jag yrkar bifall till. Den rör försäkringsbolagens premiesättning och i vilken mån enstaka betalningsanmärkningar ska kunna få återverkningar på hur man sätter priset på försäkringar. Vi vill att detta ska ses över. Det är ett återkommande krav. Vi ställde det även , och vi vidhåller det. Jag yrkar alltså bifall till den reservationen.Sedan finns det också en reservation nr 1 som handlar om sparbankerna och egenkapitalbevis. Jag tänker inte yrka bifall till den . Regeringen hänvisar till att det pågår ett analysarbete och att det är mycket komplext. Man kan säga att vi också har ett analysarbete när det gäller att följa detta eftersom det drar ut . Det är lite av långbänk över det hela. Vi tycker att man skulle kunna komma fram till ett resultat snart, men vi avvaktar även den här gången. Vi får se hur det blir nästa gång. Jag vill börja med att läsa upp något en amerikansk politiker formulerade härförleden:Jag vill se till att amerikanska skattebetalare aldrig mer ska behöva betala , eller ännu mer, för räddningspaket till finansindustrin. Om de stora Wall Street-bankerna vill ägna sig åt högriskaffärer är det helt okej, men det finns ingen anledning att de ska göra detta med statligt garanterade insättningar. Det är hög tid att sätta stopp för offentligt finansierade Wall Street-excesser. Inget finansföretag bör vara så stort att dess konkurs hotar att föröda vår ekonomi och förstöra miljontals amerikanska jobb. Det här landet skulle må avsevärt bättre om vi begränsade dessa finansiella institutioners verksamhet.Orden härrör från , senator för republikanerna och partiets presidentkandidat , som tillsammans med den demokratiska senatorn har motionerat om ett återinförande av centrala delar av den lagstiftning som tidigare upprätthöll en tydlig boskillnad mellan traditionell bankverksamhet och det slags affärer som investmentbanker fokuserar på - om man så vill en boskillnad mellan att å ena sidan tjäna det breda allmänintresset av in- och utlåning till hushåll och företag samt välfungerande betalningssystem och å andra sidan verksamhet inriktad på högriskaffärer mellan resursstarka särintressen. Som en följd av börskraschen 1929 stiftade den amerikanska kongressen en lag, efter upphovsmännen kallad Glass-Steagall Act, som just upprättade en tydlig boskillnad mellan traditionella affärsbanker och investmentbanker. Många bedömare menar att lagens avskaffande 1999 lade grunden till dagens finanskris.Herr talman! På denna sida har den brittiske finansministern , som tillhör brittiska systerparti, lovat att införa lagstiftning som ålägger bankerna att mycket tydligare än hålla isär traditionell bankverksamhet från övrig verksamhet. nye socialistiske president valdes på ett sextiopunktsprogram där en av punkterna, nr 7, handlar om att tvinga bankerna att skilja på investerande och spekulerande verksamhet. Idén vinner alltså såväl geografisk som partipolitisk spridning och har djupa rötter ända ned till åtskillnad mellan ekonomi och kremastik, mellan långsiktigt värdeskapande i hela folkets tjänst och spekulation vars vinster tillfaller ett fåtal. Det är , herr talman, att vi nu också i på ett kvalificerat sätt tar oss an denna problematik. uppmanar därför regeringen att tillsätta en utredning med uppdraget att föreslå ny lagstiftning för den svenska banksektorn med syftet att juridiskt tydligt separera affärsbanker från investmentbanker samt begränsa den statliga bankgarantin till de förstnämnda. Den svenska finanssektorns balansomslutning är 4,5 gånger större än bnp, och att landets skattebetalare ytterst ska gå i borgen för de enorma förluster som en bankkrasch skulle kunna medföra ter sig orimligt. Ett sådant vittfamnande borgensåtagande innebär i praktiken en kraftig subvention av storbankernas upplåningskostnader. generaldirektör har uppskattat det sammanlagda värdet av bankgarantin för våra fyra storbanker till under finanskrisen. Denna statliga jättesubvention av banksektorn stimulerar bankerna att ta höga risker och får kapital att röra sig mot värdepappershandel i stället för att investeras i den reala ekonomin. Ändå är det givetvis ute i den reala - verkliga - ekonomin vår framtid formas. Det är där massiva klimatinvesteringar i förnybar energi och hållbara transportsystem nu måste till, och det är ute i verkligheten som slitna miljonprogramsområden och nedgångna skolor måste rustas upp och orimligt låga lönelägen i kvinnodominerade yrken äntligen justeras upp.Herr talman! För att få råd med den sortens omfattande investeringar i social rättvisa och en övergång till långsiktigt hållbara energi- och transportsystem tror jag att det också vore en god idé att utreda hur en grön investeringsbank skulle kunna etableras i . Jag har därför tillsammans med , och lagt fram en enskild motion om detta. I Storbritannien sjösätts en , och i har den statliga banken für Wiederaufbau spelat en betydande roll för den snabba utbyggnaden av vindkraft och solenergi genom att bland annat tillhandahålla förmånliga lågräntelån som inte minst kommit innovativa och alltmer samverkande kommunala energibolag till del. Den nya rödgröna regeringen i förbereder inrättandet av en offentlig investeringsbank med det uttalade syftet att kapitalförsörja små och medelstora företag samt underlätta en ekologisk omställning av den franska industrin.Herr talman! Jag vill avslutningsvis yrka bifall till reservation 2. I detta betänkande, som behandlar allmänna motioner om bank-, försäkrings- och kreditupplysningsfrågor, behandlas bland annat tre motioner som handlar om att införa fri flytträtt för försäkringssparande. I den motion jag själv har varit med om att författa finns ett yrkande om att införa friare möjligheter att flytta pensionsförsäkringar.Av betänkandet framgår att utskottet har behandlat liknande yrkanden tidigare, senast . Den gången valde utskottet att avslå yrkandena med motiveringen att det pågår ett arbete i med att se över möjligheten till obligatorisk flytträtt för pensionssparande. I det betänkande vi nu debatterar avstyrks samma yrkanden , . Det görs med hänvisning till en utredning - , vill jag minnas att den heter - som har i uppdrag att analysera och lämna förslag kring frågor om flytträtt för försäkringssparande med mera. Utredningen ska tydligen lämna sitt betänkande . Det verkar vara samma utredning vi kunde läsa om i svensk finanspress . Då stod det att utredningen skulle vara klar . Jag utgår ifrån att det är samma utredning och att den har fått flyttas fram. Kanske ville man ha tid över för att kunna hänvisa till den i detta betänkande - vad vet jag? Ska det pågå utredningar i denna fråga menar jag att de bör gå ut på att ta reda på hur den fria rätten ska införas, inte om den ska införas. Att införa flyttmöjligheter för försäkringar borde inte vara särskilt kontroversiellt egentligen. Det finns fri flytträtt i , och syftet med att införa det även i är helt enkelt att försäkringstagarens intressen gynnas genom bland annat en ökad och förbättrad konkurrens och ett ökat förtroende från försäkringstagarna. Avtal som syftar till att binda upp försäkringstagaren syftar till att gynna försäkringsbolagen och även säljarna av försäkringarna. När försäkringsbolagen och säljarna tjänar mer är det försäkringstagarna som betalar mer.Med anledning av detta, herr talman, ber jag att få yrka bifall till reservation 3. För tids vinnande är detta mitt enda yrkande. Jag yrkar bifall till reservation 2.Lika lite som skattepengar ska gå till privata bolag i välfärden ska skattepengar gå till privat näringsverksamhet inom finanssektorn. Det måste vara något totalt systemfel när skattebetalarna ska garantera privat bankverksamhet. Om vi tittar hur det ser ut runt om i och världen kan vi se att finanskrisen har orsakat enorma problem i land efter land. fick ett budgetunderskott på minus , från att ha haft ett överskott, för att de gick in och garanterade sina banker. ser vi hur har enormt stora problem och hur det bankpaket de har blivit lovade inte kommer att räcka. Vi ser problem i , och vi ser problem i . har självklart också andra problem, men 7 av som läggs in för att rädda landet går till banker.Det är en enorm kris vi står inför, och därför är förslaget om en bankdelningslag desto viktigare. Det är nu lagen borde införas; den borde redan ha varit införd. Jag tycker att de partier som inte förordar en bankdelningslag borde förklara hur de anser att vi bör bemöta privata finansföretag. Är det meningen, tycker ni, att vi ska gå in med skattebetalarnas pengar och garantera privat finansverksamhet? Hur har ni tänkt lösa denna situation?Effekterna av finanskrisen är väldigt svåra att överskatta. Det rör sig om produktionsbortfall på , massarbetslöshet, fattigdom och en valutaunion i gungning. Företrädare för den svenska banksektorn brukar hävda att den är väldigt stabil och välkapitaliserad, men det är en sanning med stor modifikation. Det var inte alls länge sedan både och var nära att gå omkull efter att aggressivt ha jagat marknadsandelar i . I denna jakt tog de enorma risker i sin kreditgivning, risker de kunde ta på grund av för låga kapitaltäckningskrav och dålig finanstillsyn och eftersom det finns en implicit garanti från staten att inte låta stora banker gå i konkurs.I de flesta länder, för att inte säga alla, finns det en implicit, indirekt garanti från statens sida: Man kommer inte att låta stora finansiella institut gå i konkurs. Denna försäkran är en förklaring till att vissa bolag kunnat växa sig så stora att de blivit för stora för att tillåtas gå omkull. , , , och är några stater som drabbats väldigt hårt av den struktur som råder, där stater garanterar så kallade systemviktiga bankers verksamhet. Det är lätt för bankerna att riskera skattebetalarnas pengar, och självklart är det mumma för finanskapitalet att veta att skattebetalarna bär förlusterna medan de själva tar vinsterna.Implicita eller uttalade statliga garantier innebär en kraftig subvention av storbankernas upplåningskostnader. Garantierna innebär också att det inte finns någon större anledning för storbankernas kreditgivare att ta reda på bankernas finansiella situation. har efter initiativ från försökt uppskatta värdet på den svenska implicita garantin. Deras bedömning är att den i genomsnitt har uppgått till för de fyra storbankerna . Det motsvarar drygt hälften av storbankernas sammanlagda vinster före skatt . Motsvarande studier i andra länder har kommit fram till liknande resultat.Vad gäller den så kallade stabilitetsfonden står banksektorn för finansieringen genom årliga avgifter. Skattebetalarna gick in med pengar innan. Regeringen har i olika sammanhang framfört åsikten att bankerna därigenom betalar för den subvention den implicita garantin innebär. Det vill jag påstå att de inte gör. För det första har de två sakerna egentligen ingenting med varandra att göra. För det andra betalar bankerna mycket högt räknat i genomsnitt till Stabilitetsfonden, vilket ska jämföras med den årliga subventionen, som uppgår till . De får alltså genom den statliga garantin intäkter som är tio gånger högre än vad de sedan betalar till fonden, som är väldigt liten och inte alls kommer att täcka deras förluster om de går omkull.Problemet med dagens finansiella sektor och dess stora institut är inte bara att de är för stora att tillåtas gå i konkurs. De är också i princip för stora att rädda, i alla fall med mindre än massiva statliga kapitaltillskott och stora budgetunderskott som en direkt konsekvens. Det diskuteras hur stor de svenska finansinstitutens balansomslutning egentligen är, men man kan säga att finanssektorn totalt är ungefär sex gånger bnp och de fyra storbankerna ungefär fyra gånger bnp, vilket gör att vi ligger i ligans topp vad gäller storlek på finanssektorn. En så stor finanssektor, oavsett hur strikt reglerad den är, utgör en allvarlig risk för makroekonomiska stabilitet.Det är därför vi vill se en bankdelningslag. Vi har drivit den här frågan väldigt länge och är glada att nu anslutit sig till den linjen. Förhoppningsvis kommer fler att inse det kloka i att stater inte ska gå in och garantera den privata finanssektorns aktiviteter.I tillsatte man en utredning mot bakgrund av finanskrisens effekter på det brittiska banksystemet. När den brittiska staten gav olika former av stöd till bankerna under finanskrisen visade det sig att det var mycket svårt att separera traditionell samhällsviktig verksamhet från investmentverksamhet. Det innebar att hela banker fick räddas, även de delar som inte ansågs samhällsviktiga, vilket blev mycket kostsamt. Bland annat mot denna bakgrund föreslår den brittiska utredningen ett slags separation av bankernas verksamhet i dels traditionell bankverksamhet, det vill säga vanlig in- och utlåning, sådant vi behöver till företag och hushåll, dels så kallad investmentverksamhet, den spekulativa verksamheten.Utredningen har uppskattat att så mycket som fyra till fem sjättedelar av de brittiska bankernas sammanlagda balansomslutning härrör från det som definieras som investmentverksamhet, vilket motsvarar . Det finns ingen som vet hur stor finansspekulationen är i . har på en fråga från oss svarat att de ska börja räkna på det, för de menar också att det är viktigt att veta hur stor andel av bankernas verksamhet som är finansiell spekulation, eftersom det påverkar den finansiella stabiliteten. Vi har säkert inte lika stor spekulation som de brittiska bankerna, men med en så stor banksektor som vi har - den har vuxit väldigt kraftigt - kan jag tänka mig att en väldigt stor andel är spekulativ verksamhet.Som jag sagt, herr talman, innebär den implicita bankgarantin en kraftig subvention av storbankernas verksamhet. Garantin vore stötande även om bankerna enbart skulle ägna sig åt traditionell bankverksamhet i form av in- och utlåning till privatpersoner och mindre företag, men den är helt absurd när bankerna kan använda subventionen till att spekulera med egna pengar i olika finansiella instrument. Det är inte helt enkelt att förstå varför staten ska subventionera privata företags finansiella spekulation och sedan dessutom gå in och rädda företagen om de riskerar att gå i konkurs som ett resultat av denna spekulation. Det tycker jag att ni som inte vill se en bankdelningslag ska ta och förklara för mig hur ni har tänkt lösa. Varför ska staten och skattebetalarna rädda banker som spekulerar?Johan sade i radioprogrammet något väldigt bra som jag tidigare tagit upp i kammaren. Han sade att kapitalism utan konkurser är som kristendom utan helvete, och det är vad detta handlar om.En lag om bankdelning bör införas för att också minska risken för intressekonflikter. Bankernas nuvarande affärsmodeller, där de dels placerar pengarna för kundernas räkning, dels handlar för egen räkning, kan leda till betydande intressekonflikter. Bankerna kan dra nytta av privatpersoners insättningar, som delvis är försäkrade genom den statliga insättningsgarantin, för att sedan ägna sig åt mycket stora och riskabla finansiella spekulationer. Det leder till betydande intressekonflikter och bidrar till att öka instabiliteten i det finansiella systemet. Mot bakgrund av detta tycker jag att skyndsamt borde tillsätta en parlamentarisk utredning i syfte att utarbeta ett lagförslag som separerar traditionell bankverksamhet från så kallad investmentverksamhet.Vänsterpartiet tycker också att det är väldigt viktigt med konkurrens inom banksektorn. Ökad konkurrens förbättrar möjligheterna för inte minst små företag och hushåll utanför de större städerna. De lokala sparbankerna utgör en viktig resurs för den regionala utvecklingen, men de missgynnas i förhållande till de stora affärsbankerna, eftersom de stora affärsbankerna med den statliga garantin i ryggen lånar billigare på marknaden, vilket slår undan andra bankers möjligheter till konkurrens.Sparbankerna är en otroligt viktig resurs för den regionala utvecklingen. Deras förankring i lokalsamhället är unik och gör att de har goda kunskaper om det samhälle, de företag och de människor som finns och verkar där. Samtliga lokala sparbanker är lokaliserade utanför de större tätorterna. Bland annat beviljas lån till småföretag och privatpersoner som annars kanske inte skulle ha godkänts av främst affärsbankerna. Eftersom sparbankernas idé i grunden går ut på att verka lokalt har de en unik kundkännedom genom en nära relation till de lokala företagarna. Det är en oerhört viktig och basal kunskap för en bank som arbetar för lokalsamhällets bästa.Att sparbankerna inte har möjlighet att dela ut vinster till aktieägarna utan i stället måste fondera vinsterna innebär ju en ökad trygghet för bankkunderna och för samhället i stort. Delar av det fonderade överskottet får sedan enbart användas för samhällsnyttiga ändamål som utvecklar regionen och lokalsamhället i långsiktig och hållbar riktning. har också mycket bättre soliditet än vad affärsbankerna i stort har. Därför vill vi öka bankkonkurrensen genom fler lokala banker.