bet · GZ01KU20 · 2012-06-07 00:00:00 — Av protokollet framgår slutligen att företrädaren för anförde att han stod bakom punkterna 2 och 3 i det ovannämnda dokumen- tet från Socialdemokraterna. Arbetsmarknadsminister samrådde med inför Epsco rådets möte . I en rådspromemo- ria från som sändes till inför samrådet återges följande svenska ståndpunkt inför beslutet om rådsslutsat- serna. Regeringen välkomnar rådsslutsatserna. Regeringen välkomnar att arbetsmarknads- och socialförsäkringsministrarna i EU genom dessa slutsatser kan bidra med sin vägledning inför medlemsstaternas rappor- tering inom 2020-strategin. Regeringen tycker det är positivt att slutsatserna understryker vikten av att främja ökat deltagande på arbetsmarknaden bland kvinnor och män och minska och förhindra ris- ken för utanförskap. Av rådspromemorian framgår även bl.a. att frågan ej tidigare behandlats i och att den rättsliga grunden och beslutsförfarandet vid anta- gandet av rådsslutsatserna är enhällighet. Av de stenografiska anteckningarna från sammanträde framgår att samrådet vad gäller den här aktuella frågan innebar en längre diskussion (bl.a. ajournerades nämndens sammanträde) innan nämndens mandat kunde sammanfattas av ordförande. Nedan återges en sammanfattning av diskussionen och beskrivning av EU- nämndens mandat. Efter ministerns inledning påpekade nämndens ordförande att ett rättelse- blad hade lagts ut på bänkarna. Av bladet framgår att regeringen i diskus- sionen kommer att säkerställa att Socialdemokraternas synpunkter tillvara- tas genom att i diskussionen bl.a. påpeka vikten av utbildning, välkomna fortsatt invandring, motverka s.k. social dumpning samt påtala vikten av att behålla den svenska partsautonomin och den svenska modellen (anf. En företrädare för Socialdemokraterna påpekade bl.a. dels att ärendet varit föremål för överläggning i arbetsmarknadsutskottet men att man där inte lyckades komma överens (särskilt vad gäller social dumpning), dels att även om man nu accepterar att lyfta fram dessa tre punkter (utbildning, social dumpning och partsautonomi) i diskussionen är det Socialdemokra- ternas ståndpunkt att detta måste framgå av den svenska ståndpunkten vid antagandet av rådsslutsatserna, dels att om lyhördheten hade varit större hade detta kunnat lösas i arbetsmarknadsutskottet, dels att den svenska ståndpunkten ska vara i enlighet med det som man har pratat om i arbets- marknadsutskottet (anf. 90, 95, 101 och 103). Företrädaren för anförde bl.a. att om regeringen inte dri- ver frågan om social dumpning agerar man mot det arbetsmarknadsutskot- tets majoritet sagt i frågan och att , med mindre än att man på ett tydligare sätt slår fast att man ska respektera ingångna avtal och partsauto- nomin och att man får med en skrivning om social dumpning, bör rösta nej till rådsslutsatserna (anf. 91 och 98). Företrädaren för anförde bl.a. att partiet önskar ett tillägg om behovet av insatser för att förhindra social dumpning och konkurrens genom låga löner och en ändring så att det tydligare betonas att förslag som leder till att EU lägger sig i lönebildningen är oacceptabla och att ställer sig bakom Socialdemokraterna, och när det gäller tillägget om social dumpning (anf. 94 och 100). Arbetsmarknadsministern betonade dels att eftersom det krävs enhällig- het blir resultatet om inte antar de föreliggande sysselsättningsslut- satserna att inte skulle vara med i beslutet, dels att det nu var fråga om att antingen antar riktlinjerna eller också avstår från att delta i beslutet, dels att det som fanns med i den reviderade dagordningen (och som gällde vikten av utbildning, att välkomna fortsatt invandring, mot- verka s.k. social dumpning samt påtala vikten av att behålla den svenska partsautonomin) skulle föras fram och understrykas muntligt av ministern inför alla EU:s övriga 26 medlemsländer och inför kommissionen. Vidare uttalade ministern att slutsatserna redan var låsta och att det nu inte var en förhandlingsposition. Enligt ministern hade regeringens företrädare försökt få med frågor om s.k. social dumpning men inte vunnit gehör hos de andra medlemsstaterna (anf. 92, 96, 102, 108 och 113). Efter en ajournering uttalade en företrädare för Socialdemokraterna att hon även talade för och : För att regeringen ska kunna acceptera rådets slutsatser måste dessa innehålla tydliga skrivningar som klargör dels att arbetsmarknadens parters autonomi och ingångna avtal på arbetsmarknaden respekteras, dels att alla former av social dump- ning ska motverkas, dels att öppenhet för invandring är en viktig drivkraft för ekonomisk utveckling. Vidare anförde hon följande (anf. Det är klart att det finns möjlighet att förhandla på ministerrådsmötet. Att det är slutet, att det är färdigt är inte sant, det har varit i Coreper. Annars behöver vi inte åka dit över huvud taget, om vi inte har möjlig- het att påverka. Om det är så svårt att få in en svensk ståndpunkt om det vi tycker då är det en hund begraven här. Företrädaren för anförde att hennes parti stod bakom de ovannämnda skrivningarna utom vad gäller invandringen (anf. Ordföranden sammanfattade mandat inför beslutet om de aktuella rådsslutsatserna så att för att regeringen ska kunna acceptera rådets slutsatser måste dessa innehålla tydliga skrivningar som klargör att arbetsmarknadens parters autonomi och ingångna avtal på arbetsmarknaden respekteras och att alla former av social dumpning ska motverkas (anf. Återrapporten från Epsco rådets möte I en promemoria som är upprättad vid och som innehåller en rapport från Epsco rådet redovisas vad ministern framförde som ståndpunkt i ministerrådet. Enligt promemorian framhöll ministern dels vikten av att respektera de sociala parternas roll i lönebildning, dels vikten av att motverka s.k. social dump- ning, vikten av utbildning samt behovet av fortsatt invandring, dels vikten av åtgärder för att höja arbetskraftsdeltagandet bland kvinnor och män. Sve- rige valde att lägga ned sin röst om rådsslutsatserna då slutsatserna sak- nade skrivningar om att motverka s.k. social dumpning och tillräckligt tydliga skrivningar gällande arbetsmarknadsparternas autonomi, inklusive respekt för ingångna avtal. Promemorian och återrapporten behandlades vid samman- träde . Av de stenografiska anteckningarna från nämndens sammanträde framgår att återrapporten inte diskuterades. I 10 kap. 10 § första stycket regeringsformen (RF) föreskrivs att reger- ingen fortlöpande ska informera och samråda med organ som utses av om vad som sker inom ramen för samarbetet i EU och att närmare bestämmelser om informations- och samrådsskyldigheten med- delas i riksdagsordningen. Inför medlemskap i angavs i förarbetena vad gäller utgångspunkter för samråd och information mellan regeringen och att det inte är tillräckligt att infly- tande utövas endast genom kontroll i efterhand utan att det är önskvärt med en ordning där därutöver får ett aktivt och reellt inflytande som gör det möjligt att på förhand påverka de ståndpunkter som ska inta inför förhandlingar och beslutfattande inom EU samt att även i övrigt bör som folkets främsta företrädare få insyn i och ges inflytande över den process som leder fram till för vårt land viktiga och bindande beslut (prop. 1994/95:19 s. 533). delade regeringens bedömning i detta avseende (bet. 1994/95:KU22 s. 14). tet bedömde även att genom i praktiken får reellt inflytande när det gäller ståndpunkter vid mötena i Europeiska unionens råd (s. 15). Föreskrifter om regeringens informations- och samrådsskyldighet finns i 10 kap. 24 och 10 §§ riksdagsordningen (RO). I 10 kap. 2 § första stycket erinras om att regeringen enligt 10 kap. 10 § regeringsformen fort- löpande ska informera om vad som sker inom ramen för samar- betet i Europeiska unionen. Enligt 10 kap. 3 § ska regeringen informera om sin syn på de dokument som Europeiska unionens institutio- ner överlämnat till och som regeringen bedömer som betydelse- fulla. Av 10 kap. 4 § framgår bl.a. dels att utskotten ska följa arbetet i EU inom sina ämnesområden, dels att regeringen ska överlägga med utskotten i de frågor rörande arbetet i EU som utskotten bestämmer. Enligt 10 kap. 10 § ska regeringen underrätta om frågor som ska beslutas i Europeiska unionens råd och rådgöra med nämnden om hur förhandling- arna i rådet ska föras inför besluten i rådet. Regeringen ska överlägga med nämnden i andra frågor rörande arbetet i EU när nämnden på grund av särskilda skäl påkallar en sådan överläggning. Vidare anges att regeringen ska rådgöra med nämnden inför möten i . Praxis vid regeringens samråd med Riksdagsstyrelsen underströk i sitt förslag inför 2000-talet (förs. 2000/01:RS1) dels det angelägna i att utskottens synpunkter beaktas i EU- nämndens samråd med regeringen, dels att den praxis som utvecklats och som innebär att det inte anses tillräckligt att regeringen inte gör något som står i strid med synpunkter utan i stället agerar i enlighet med nämndens råd och ståndpunkter borde bestå. Vidare angavs i riksdags- styrelsens förslag (s. 137) att en fråga dock kan utvecklas på ett sätt som gör att regeringen bedömer att en avvikelse från nämndens ståndpunkt är nödvändig. I sammanhanget erinrade riksdagsstyrelsen om möjligheten för regeringen att söka förnyad kontakt med nämnden. Om regeringen ändock inte agerar i enlighet med ställningstaganden ska regeringen tydligt redovisa skälen för avvikelsen i den skriftliga återrapport som ska tillställas kammarkansliet och efter rådsmötet. Riksdagsstyrel- sen betonade i likhet med att mycket goda skäl måste föreligga för att regeringen inte ska företräda nämndens ståndpunkt. Slutligen framhöll riksdagsstyrelsen att det står fritt att utnyttja de parlamentariska kontrollinstrumenten oavsett vilka skäl regeringen anför för sitt agerande. Det är således och inte regeringen som avgör om de skäl som regeringen anför för sitt agerande är tillräckliga. ställde sig bakom riksdagsstyrelsens bedömningar och överväganden (bet. 2000/01:KU23). granskade utskottet ett statsråds handläggning av frågan om turismsamarbetet inom EU (bet. 1997/98:KU25 s. 33 f.). Granskningen avsåg i vilken utsträckning som statsrådet hade följt ställ- ningstagande när han utformade instruktioner till den svenske representan- ten vid ministerrådets sammanträde. Utskottet erinrade om sina tidigare uttalanden om att man kan utgå från att regeringen inte vid mötena i kommer att företräda en ståndpunkt som står i strid med vad har gett uttryck för i samråd med regeringen. Utskottet note- rade att det kan uppstå situationer, t.ex. på grund av ändrade omständigheter, som innebär att regeringen kan bedöma att intres- sen bäst företräds genom att den svenska ståndpunkten avviker från nämn- dens mandat. Utskottet bedömde att det emellertid måste föreligga mycket goda skäl för regeringen att göra en sådan avvikelse och att sådana skäl inte förelåg i det aktuella fallet. Utskottet utgick vidare från att personer som representerar i rådet får fullständig och korrekt information om vad som förevarit vid sammanträde. granskade utskottet regeringens agerande vid Europeiska rådets beslut om en översyn av vapenembargot mot (bet. 2004/05: KU20 s. 168 f.). Utskottet uttalade bl.a. att det av tillgänglig utredning framgick att regeringen som avsågs i granskningsan- mälan hade fullgjort sin skyldighet att samråda med med avseende på frågan om vapenembargot mot . Vidare anförde utskottet att det material som utskottet tagit del av inte kunde ligga till grund för att slå fast att regeringen i diskussioner i EU-kretsen hävdat någon uppfatt- ning som avvikit från de ståndpunkter i frågan som utkristalliserats vid dess samråd med . I övrigt hade utskottet inte funnit anled- ning att från konstitutionell synvinkel yttra sig över det sätt på vilket regeringen drivit dessa ståndpunkter i förhandlingarna i EU-kretsen. Till ställningstagandet lämnades en reservation (M, FP, KD, C, MP) med föl- jande lydelse (s. 264 f.): Av tillgänglig utredning framgår att regeringen som avses i granskningsanmälan har fullgjort sin skyldighet att sam- råda med med avseende på frågan om vapenembargot mot . Utskottet vill erinra om att det i riksdagsstyrelsens förslag inför 2000-talet konstaterades att praxis har utvecklats så att det inte anses tillräckligt att regeringen inte gör något som står i strid med synpunkter utan i stället agerar i enlighet med nämn- dens råd och synpunkter, och att i likhet med riksdagsstyrelsen senare ansåg att denna praxis borde bestå. Detta har bekräftats av . Det kan av utredningen utläsas att reger- ingen inte med kraft har drivit den i fastlagda svenska linjen i förhandlingarna rörande en översyn av vapenembargot mot . Snarare har regeringen låtit andra EU-länder styra processen. Utskottet anser att regeringen förtjänar kritik för sin passivitet i detta sammanhang. Kammaren lade betänkandet till handlingarna. Av kammarens protokoll (§ 12 i prot. 2004/05:133) framgår att kammaren god- kände anmälan i reservationen. Tillägg i rådsslutsatser i ett annat fall Inför Epsco rådets möte samrådde socialminister med om antagandet av rådsslutsatser i fråga om demografiska utmaningar och medlemsstaternas samarbete rörande demografi och möjlighet att förena arbetsliv och famil- jeliv. Av en kommenterad dagordning som upprättades vid Social- och Arbetsmarknadsdepartementen framgår följande svenska ståndpunkt: Regeringen anser att kan välkomna rådsslutsatserna. Reger- ingen välkomnar detta initiativ till en förbättrad samordning av de olika formationer i vilka medlemsstaterna träffas och utbyter erfarenhet kring demografiska frågor och frågor kring möjligheten att förena famil- jeliv och arbetsliv. Regeringen välkomnar att texten speglar vikten av mäns och kvinnors lika deltagande både på arbetsmarknaden och i hem- met. Vidare framgår av den kommenterade dagordningen bl.a. att överläggning med socialförsäkringsutskottet ägt rum . Av social- försäkringsutskottets protokoll från överläggningen framgår bl.a. följande: Ordföranden konstaterade att det fanns stöd för regeringens ståndpunkt. S-, MP- och V-ledamöterna var av avvikande mening och angav föl- jande: Vi stödjer regeringens ståndpunkt men anser såvitt avser punkt 11 i rådsslutsatserna att man bör eftersträva att moderniseringen av de sociala trygghetssystemen blir såväl finansiellt som socialt hållbara. Detta bör tydligt framhållas i den svenska ståndpunkten. Av EU-nämndens överläggningar (prot. 2011/12:3) framgår att socialministern hade förstått att det fanns önskemål om att man skulle ta in ett resonemang om att en modernisering av de sociala trygghetssystemen skulle innebära att de är både finansiellt och socialt håll- bara (anf. 5), vilket bekräftades av inlägg från ledamöter för tre opposi- tionspartier (anf. 6, 7 och 9). Av socialministerns följande anförande framgick bl.a. att regeringen avsåg att i rådet föreslå att skrivningar om det ovannämnda resonemanget skulle tas in i rådsslutsatserna. Om inte fick stöd för detta vid rådet skulle man understryka ytterligare att reso- nemanget skulle finnas med i det fortsatta arbetet, dock utan att fällde förslaget till rådsslutsatser (anf. Under samrådet uttalade nämn- dens ledamöter bl.a. att en svensk position där socialministern aktivt föreslår skrivningar och tar dem till omröstning i rådet men inte fäller hela texten om han förlorar omröstningen vore acceptabelt och att det borde finnas stöd för sådana skrivningar i rådet. Mot bakgrund av dessa uttalan- den anförde socialministern bl.a. följande. Jag är beredd att säkra att lägger fram det här förslaget, men jag är angelägen om att vi inte skjuter i sank möjligheten till ett beslut på det här området. Nämndens ordförande sammanfattade samrådet genom att uttala att det fanns stöd för regeringens ståndpunkt, men med avvikande mening från som betonade att familjepolitiken är en nationell ange- lägenhet, och att det fanns ett medskick som ministern accepterade i enlighet med den avvikande mening som hade anmälts i socialförsäkrings- utskottet. I ett telemeddelande daterat från ständiga representation vid EU lämnades en återrapport från det aktuella rådsmötet . Av telemeddelandet framgår att de aktuella rådsslut- satserna om den demografiska utmaningen antogs med ett tillägg som föreslog vid mötet. Tillägget återges i telemeddelandet och motsva- rar det medskick som fördes fram vid samråd och som hade anmälts som avvikande mening under socialförsäkringsutskottets överlägg- ning. Vidare anges i telemeddelandet att det svenska förslaget antogs utan diskussion och att i marginalen av mötet kunde dock noteras undran och även sura miner över att förslaget presenterades i ett sådant sent skede av processen. Genom en skrivelse av till begärde utskottet svar på ett antal frågor. Utskottet tog emot en svarspromemoria utarbetad vid (bilaga A1.1.2). Av svarspromemorian framgår bl.a. att vid arbetsmarknadsministerns uttalande i hade rådsslutsatserna inte formellt antagits, men det fanns en text som godkänts av Coreper och som medlemsstaterna för- väntades kunna anta på rådsmötet. Att rådsslutsatserna var låsta var ett uttryck för att texten godkänts av Coreper och att det stod klart att krav på tillägg av den art och omfattning som skulle följa av samrådet i EU-nämn- den i ett så sent skede i praktiken hade inneburit att slutsatserna inte hade kunnat antas på rådsmötet. Vidare anges i svarspromemorian att framta- gande av rådsslutsatser sker i en process som bygger på samförstånd och som till sin natur innebär ett givande och tagande. Av svarspromemorian framgår att regeringen i de tidigare förhandlingarna av rådsslutsatserna i hade framfört förslag på de i detta ärende aktu- ella tilläggen men att inget annat land gett sitt stöd för dessa tillägg. I promemorian betonas att regeringen verkade framgångsrikt för skrivningar om respekten för arbetsmarknadens parters roll, bl.a. i fråga om lönebildning. Som svar på utskottets fråga om vad som skilde de i granskningsärendet aktuella rådsslutsatserna från andra där sena tillägg gjorts som t.ex. råds- slutsatserna i fråga om demografiska utmaningar (se ovan) framgår av svarspromemorian att de sistnämnda rådsslutsatserna ändrades på förslag av vid rådsmötet och med hänvisning till samrådet i utan att de framförda tilläggen hade föreslagits tidigare. Dessutom anges att tilläggen var korta och anslöt nära till den befintliga texten. Enligt svarspromemorian bygger rådsslutsatser på samförstånd, vilket innebär att varje medlemsstat i praktiken kan ställa ultimativa krav om att få in vissa skrivningar. Ett sådant agerande uppskattas inte och står i mot- sats till den kompromissinställning som måste prägla en förhandling av denna art. Enligt svarspromemorian är det över huvud taget sällsynt att en medlemsstat vid ett rådsmöte kommer med nya förslag på tillägg och mycket ovanligt med mera omfattande förslag. Alla medlemsstater har på detta stadium i processen slutfört sina interna förankringsprocedurer och nya texter är därmed svåra att hantera. Vidare har många också fått släppa delar av vad de velat få in i texten och den naturliga reaktionen på änd- ringsförslag blir att åter framföra egna krav. Som svar på frågor om ministerns agerande i rådet och ytterligare åtgär- der för att tillföra rådsslutsatserna de nämnda skrivningarna anges att möjliga tillägg till texten i linje med utfallet av samrådet med diskuterades och prövades inför rådsmötet med företrädare för andra med- lemsstater på tjänstemannanivå. Det stod klart att det fanns ett starkt motstånd från andra medlemsstater mot att öppna texten. Vid rådsmötet framförde ministern muntligt den ståndpunkt som samrådet i resulterade i samt att hon inte kunde ställa sig bakom rådsslutsatserna, men att hon ändå ville uttrycka sitt stöd för att de betonade främjandet av kvinnors och mäns deltagande på arbetsmarknaden samt respekten för arbetsmarknadens parters roll i lönebildningen. Av svarspromemorian fram- går även att ministern vidare anförde att hon, efter samråd med , återigen ville peka på dels vikten av att motverka alla former av s.k. social dumpning, dels vikten av tydliga skrivningar om att arbetsmarkna- dens parters autonomi och ingångna avtal på arbetsmarknaden ska respek- teras och att hon mot denna bakgrund lade ned röst rörande rådsslutsatserna. Som svar på utskottets fråga om de överväganden som regeringen och ansvarigt statsråd gjorde gällande möjligheten att rösta mot förslaget till rådsslutsatser när nämnda skrivningar saknades anges att mandat tolkades på så sätt att slutsatstexten visserligen inte stod i strid med ståndpunkt, men att inte kunde ställa sig bakom rådsslutsatserna om inte tillägg gjordes. Eftersom rådsslutsatser antas i sam- förstånd och de inte kan antas om någon medlemsstat motsätter sig dem skulle ett svenskt nej således berövat EU:s övriga arbetsmarknadsministrar möjligheten att anta rådsslutsatserna. I denna situation valde att lägga ned sin röst och på så viss markera att inte fullt ut kunde ställa sig bakom rådsslutsatserna men inte ville förhindra att de antogs. Som svar på frågor om huruvida tidigare röstat mot rådsslutsat- ser och i så fall när samt hur ofta sena ändringar förekommer i rådsslut- satser anges bl.a. följande i svarspromemorian. Rådsslutsatser räknas till s.k. atypiska akter, varmed förstås beslut som fattas av rådet men vars beslutsförfarande inte regleras i fördraget. Detta oreglerade förfarande inne- bär att verkan av ett avstående inte heller finns reglerat. Vidare anges i svarspromemorian att rådsslutsatser, som inte är rättsligt bindande för med- lemsstaterna utan uttrycker en gemensam politisk viljeinriktning, bereds på samma sätt som andra frågor, dvs. av arbetsgrupper och Coreper innan de sätts upp på rådets dagordning. Enligt artikel 19.2 i rådets arbetsordning gäller att Coreper ska sträva efter att på sin nivå nå enighet om en lösning som ska föreläggas rådet för antagande. I svarspromemorian anges att det förutsätts allmänt att medlemsstaterna för fram sina synpunkter så att alla medlemsstater kan ta ställning till dem. Medlemssta- terna förväntas således i de förberedande organen framföra sina förslag till ändringar av ordförandeskapets förslag till slutsatser. Under denna bered- ning modifieras normalt ursprungsförslaget på ett sådant sätt att det kan antas i samförstånd. Om någon medlemsstat motsätter sig att rådsslutsatser antas kan ordförandeskapet välja att anta slutsatserna i eget namn, s.k. ord- förandeskapsslutsatser. Enligt svarspromemorian förekommer det att det finns utestående frågor i utkast till rådsslutsatser inför rådsmötet då med- lemsstaterna är beredda att förhandla om dessa frågor, vilket kan leda till sena ändringar. Däremot är det mycket sällsynt att medlemsstater tar upp helt nya frågor eller öppnar tidigare accepterade formuleringar. Som svar på frågan om hur vanligt det är att andra medlemsstater röstar mot rådsslutsatser framgår av svarspromemorian att det är ytterst ovanligt och att det i sådana fall normalt är så att medlemsstaten i fråga tydligt markerat i Coreper att den inte kan ställa sig bakom ett visst innehåll som anses gå emot dess nationella intressen. har t.ex. motsatt sig råds- slutsatser om den gemensamma jordbrukspolitiken då svenska intressen som framförts under förhandlingen inte tillgodosetts. motsatte sig antagande av rådsslutsatser om klimatfärdplanen 2050. I dessa fall antogs slutsatserna som ordförandeskapsslutsatser. I regeringsformen och riksdagsordningen finns föreskrifter om regeringens informations- och samrådsskyldighet gentemot i fråga om unions- samarbetet. Regeringen ska bl.a. överlägga med utskotten i de frågor rörande arbetet i EU som utskotten bestämmer samt underrätta EU-nämn- den om frågor som ska beslutas i Europeiska unionens råd och rådgöra med nämnden om hur förhandlingarna i rådet ska föras inför besluten i rådet. Den praxis som utvecklats när det gäller regeringens samråd med innebär att utskottens synpunkter beaktas i samråd med regeringen.