· GZ01TU16 · 2012-06-07 18:17:08 — Telekomnyheterna har rapporterat att den svenska mobilpenetrationen har ökat och är uppe i . Mobiltelefonerna används inte bara för att prata och skicka sms utan mer och mer för att surfa på internet och för att använda internetbaserade applikationer. är antalet mobila bredbandsabonnemang större än antalet fasta abonnemang.Det finns dock en del hot mot den gynnsamma utvecklingen. Det finns partier i riksdag som genom sina beslut skulle äventyra den utvecklingen. I reservation står det: "Risken med en infrastruktur som vilar på kommersiell grund är att dess utveckling baseras på ett snävt företagsekonomiskt perspektiv." Om det var de som bestämde skulle sannolikt en återsocialisering av it-infrastrukturen ske.Ett annat parti som tror på statligt ägande är som, hör och häpna, vill ha ett gemensamt statligt mobilnät. Jag vågar inte ens gissa hur detta skulle kosta. Konsekvenserna skulle bli mycket smärtsamma. Det skulle bli kraftigt höjda skatter för att finansiera detta, högre slutkundspriser och stagnerad utveckling. Om de andra partierna, Socialdemokraterna och , ansluter sig till sådana tankar, och det har tidigare funnits utspel från Socialdemokraterna på det temat, riskerar vi förödande beslut liknande det beslut fattade om en återsocialisering av järnvägens underhåll.Fru talman! Vi i och Alliansen tycker att politikens och statens roll är att skapa bra förutsättningar för marknadsaktörer att verka och konkurrera på marknaden. Det ska finnas en effektiv konkurrens utan snedvridningar och begränsningar. Utbyggnad av bredband, både trådbundet och trådlöst, ska i första hand genomföras av marknadens aktörer. Politikens och statens roll är att ställa krav på säkerhet och robusthet. Politiska beslut måste dessutom vara tydliga, teknikneutrala och långsiktiga för att skapa förutsägbarhet och främja investeringar, innovation och teknikspridning.Det är en sådan ansvarsfull politik för it och elektronisk kommunikation som Alliansen genomför. Det är en politik som fokuserar på människan, användaren av elektroniska kommunikationer. Vårt mål är att vi ska använda digitaliseringsmöjligheterna på bästa sätt.It genomsyrar numera våra liv som blivit mobila och uppkopplade. Den nya tekniken bör därför inkluderas i politikens alla områden. Jag är mycket stolt över att regeringen presenterade den digitala agendan för . Det är en sammanhållen strategi för att samordna regeringens insatser och åtgärder på samhällets olika områden. Digitaliseringen har en stor potential i skolan, inom vården och omsorgen, för miljön, jämställdheten, demokratin, kulturen, den offentliga förvaltningen, företagsamheten, innovationerna och även inom transportområdet med hjälp av ITS, intelligenta transportsystem.På den internationella arenan driver den frågan om nätfrihet. Utgångspunkten är alltid att it ska sättas i människans tjänst. Vi måste utgå från människan och inte från systemen. Detta bör gälla allt från det teknikskifte som berör kopparnätet till offentliga e-tjänster baserade på öppna standarder.För att sätta användarperspektivet i fokus beslutade regeringen att inrätta Användningsforum, och utsågs ledamöter i forumet. Forumet ska peka på viktiga, konkreta förutsättningar för användbarhet och tillgänglighet.För att förverkliga den digitala agendan har regeringen tagit initiativ till bland annat , som är rådgivande till regeringen i it-frågor, och , som tillsattes och som ska se till att vi når målen. För att öka den digitala delaktigheten krävs det samarbete och dialog mellan myndigheter, näringsliv och frivilligorganisationer. Det gläder mig att ca 90 organisationer och företag har blivit så kallade signatärer för den digitala agendan. För att den digitala agendan ska vara välförankrad skapas det dessutom regionala digitala agendor som tar hänsyn till de lokala förutsättningarna.Våra ansträngningar visar resultat. utsåg som världens mest konkurrenskraftiga digitala ekonomi. Förklaringen är att en mycket hög andel av befolkningen använder internet samt en väl utbyggd bredbandsinfrastruktur. Vi fortsätter dock att sträva efter att ta till vara digitaliseringens möjligheter. Jag hoppas, fru talman, att även i fortsättningen kommer att leda i olika internationella rankningar och att människor upplever att den moderna tekniken underlättar vardagen. Därför yrkar jag bifall till förslaget i betänkandet och avslag på samtliga reservationer.Fru talman! mobiltelefon var en trogen vän . Den hjälpte till att hitta en lunchrestaurang i närheten och att snabbt och smidigt betala alla månadens räkningar . Det sista gör innan han går och lägger sig är att sätta mobilen på laddning. Den måste vara redo inför på språng. (Applåder)I detta anförande instämde , , , och (alla M) samt (C). Jag är stolt över att ligger i it-toppen. Jag är glad över att vi socialdemokrater tog de initiativen och satsade på kommunala bredbandspengar, införde en hem-pc-reform och satte skolan i fokus genom ITIS, it i skolan. Det var de tre sakerna som gjorde att snabbt hamnade i it-toppen. Jag är glad över att vi ligger kvar där.Vi är ett it-samhälle i världsklass, men det räcker inte. Vi måste se till att alla hänger med. Jag blir förvånad när talar om mobiltelefon, hur han tar bilen till jobbet, flingor och så vidare. Det är gott och väl. Men vi måste satsa lite och se till att vi sluter den digitala klyftan. Vi kan inte bara tänka på dem som kan surfa på nätet och har mobiltäckning, utan vi måste också sluta klyftan. Vad tänker och göra där?Sedan har vi detta med en återsocialisering. Jag häpnar över historiebeskrivningen. Tror att det någonsin har varit staten som har ägt bredbandsnäten i ? Det är marknaden som har byggt dem. Vi har hjälpt till i glesbygden och på landsbygden genom de kommunala bredbandspengarna.Jag vet inte var har fått den uppgiften från. Det är en falsk historiebeskrivning om att det tidigare skulle ha varit ett statligt bredbandsnät. Det har det inte varit i utbyggnaden. Det har alltid varit operatörerna som har byggt, och vi har sett till att stötta från statens sida där marknaden inte har klarat av det. Var får de uppgifterna från? Först kan jag svara på frågan vad vi tänker göra för att arbeta vidare med it och elektronisk kommunikation när det gäller den politiska sfären. Som väl vet har regeringen presenterat en digital agenda för , och inrättades en som kommer att bedriva arbetet med att samla in kunskap, föra dialog med olika organisationer, myndigheter och företag, föreslå olika åtgärder som ska hjälpa till att nå målen som preciseras mer i den digitala agendan och även återrapportera till regeringen varje år.Jag tycker absolut att vi fortsättningsvis måste arbeta med att utveckla it-sfären i . Vi kan inte bara säga att nu är vi bäst i världen, som vi är enligt , utan vi ska fortsätta vårt arbete för att vi även fortsättningsvis ska toppa olika rankningar och för att människor upplever att it gör nytta i vardagen.Monica skriver tillsammans med och i sin reservation att arbetet behöver intensifieras med informations- och utbildningsprojekt riktade till människor som saknar tillgång till internet och som inte använder det.Jag undrar: Vilka insatser föreslår ? Hur mycket skulle det kosta? Vad innebär det konkret, och hur skulle detta finansieras? Jag noterar att jag inte fick något svar på varifrån fick uppgiften om återsocialisering, men det kanske hon kan komma tillbaka till i nästa inlägg.Vi tänker göra en folkbildningssatsning där studieförbund, folkhögskolor och Utbildningsradion gör det möjligt för människor som ännu inte har tagit steget in i det digitala samhället att våga göra det. På ett enkelt och lättillgängligt sätt vill vi se till att de människorna utbildas.Det kan också vara ekonomiska skäl som gör att man står utanför. Den borgerliga regeringen har ju gjort att klyftorna ökat och att det finns människor som inte har råd att skaffa sig en dator. Vi vill minska klassklyftorna och se till att människor har råd att skaffa sig en dator eller en mobiltelefon.Jag måste ställa en fråga när det gäller tillståndsvillkoren. Uppfattar jag det rätt när säger att tillståndsvillkoren uppfylls till ? För oss finns bara 100 procent.Vi beklagar att det bara räknas där man bor. Jag känner till att vi hade det kravet från början och att tillståndsvillkoren var på det sättet, men fortsättningsvis måste vi se till att mobiltelefoner och it-surfande fungerar även där vi inte bor eftersom det är så viktigt för en bra tillväxt att vi har småföretag och att människor som rör sig i skog och mark och som jobbar inom hemvården har fungerande mobiltelefontäckning. Man ska kunna ringa och surfa även där det inte bor folk. Det tycker jag vore ett mål även för den borgerliga regeringen. Det har i alla fall vi som mål. Jag ska förklara det här med tillståndsvillkoren först. Som jag sade lever samtliga mobiloperatörer upp till täckningskraven i tillståndsvillkoren, och ibland är det lite . Men de som jag berättade om gällde mobilpenetrationen, alltså hur många svenskar som faktiskt använder mobiltelefoner. Det är alltså två olika saker.Jag vill påminna om att det inte finns någon rättighet i lagen om elektronisk kommunikation att kunna ringa med mobiltelefon precis överallt i . Följaktligen finns ingen skyldighet för operatörer att bygga ut näten överallt i Sverige.Vill Socialdemokraterna införa en sådan rättighet som samhällsomfattande tjänst? Jag vet att inte har fler repliker, men vi kan diskutera detta även i framtida debatter.Jag har fortfarande inte fått svar på mina frågor angående hur mycket Socialdemokraterna skulle vilja satsa konkret. Hur mycket finns det i era skuggbudgetar för it-frågor, för de intensiva utbildningarna och för andra satsningar?Jag hoppas att vi fortsätter debatten både i utskottet och i kammaren och att vi även kan stå här och säga att vi i är bra men att vi fortsätter att arbeta för att bli ännu bättre. Jag skulle gärna vilja veta vad har för definition av vad översocialisering är för något. Och vad är återsocialisering? Det är oerhört främmande begrepp som använder sig av i de här sammanhangen.Jag vill gärna instämma i det som föregående talare tog upp om att it-kompetensen inte har kommit över . Det är ett arbete där samhället, både kommun och landsting, har tagit ett stort ansvar. Marknadskrafterna har inte sett till att barnen i skolan har fått it-kompetens, utan man har tagit ett politiskt ansvar och konkret satsat i utbildningspolitiken och i andra sammanhang.Om tänker fråga mig till exempel vad vi satsar för att intensifiera utbildningsinsatserna kan jag säga att de rödgröna redan före valet kom överens om att vi inom kulturområdet skulle satsa på ett samarbete mellan bibliotek och folkbildning för att nå människor som inte använder internet i vardagen. Där hade vi ett antal miljoner. Om jag inte minns fel handlade det om minst 50 miljoner.Det är inte tillräckligt, utan det är sådant som man måste börja arbeta med. Det är det som är skillnaden mellan oss och regeringen - vi riktar åtgärder mot de människor som befinner sig i ett it-utanförskap. Låt mig först säga att enligt den statistik som jag har från om privatpersoners användning av datorer och internet 2011 har internetanvändningen ökat i samtliga åldersgrupper trots att ungefär hälften av alla som inte använder internet är personer . Två tredjedelar av alla som inte använder internet säger dessutom att de inte gör det därför att de inte har något intresse av det.Här kan jag faktiskt instämma i det som säger om att det är viktigt med it-kompetens. Vi måste även på något sätt visa för människor att it har stor potential att underlätta vardagen, men det är mycket svårt att nå de här grupperna som inte vill använda internet eller inte ser nyttan med det. Jag fick inget svar om detta med definitionen av översocialisering och återsocialisering. Jag noterar att inte kan ge en definition, och jag är heller inte speciellt överraskad av det. Det funkar nämligen inte i vårt samhälle. När man sedan talar om SCB:s statistik och så vidare tog jag upp , .SE, som i Svenskarna och Internet 2012 konstaterar att 1,33 miljoner svenskar fortfarande inte använder internet i vardagen. Det är klart att man kan säga att de inte vill och inte är intresserade. Då måste jag dock säga att jag kanske är i sådana sammanhang där jag vet att det inte handlar om att man är ointresserad. Det handlar om att man inte har fått chansen. Jag träffar väldigt många funktionsnedsatta, exempelvis, och jag har när folkbildningen har gått in sett vad för fantastiskt dessa funktionsnedsatta personer kan åstadkomma när de får lära sig att använda internet. Det är när jag ser detta jag är hoppfull. Vi behöver sådana åtgärder som är riktade till dessa människor, så att vi ser dem och inte gör som regeringen - fokuserar på företagens rätt att konkurrera och glömmer bort att man inte löser alla problem med de fria marknadskrafterna. Det finns människor som hamnar utanför. Jag vill gärna höra från på vilket sätt de fria marknadskrafterna ska fånga människor som hamnar mellan stolarna. Ska man inte gå in med konkreta insatser? Talar man bara om att man riktar sig mot människorna, eller? säger att det inte handlar om att man är ointresserad och citerar siffror från Svenskarna och Internet 2011. ((V): 2012. )Det står att två tredjedelar av människorna säger att de inte använder internet därför att de inte har något intresse. Det står så: De har inget intresse av att använda internet. Så är det. Jag vill här påpeka en gång till att det för och Alliansen är människan som ska stå i centrum. För att få det bästa utbudet - en bra infrastruktur och ett bra utbud av olika tjänster - ska det finnas en bra marknad med fungerande konkurrens. Då får vi nämligen väldigt många olika tjänster som människor vill använda. Då får vi även lägre priser, och vi får bättre utveckling. Det kommer mycket mer innovationer, och det pågår ständig utveckling. När det gäller människor som fortfarande står utanför den digitala världen och inte använder internet ofta i sin vardag kan jag säga att PTS, , som är ansvarig myndighet på området bedriver arbete med att förändra detta. Man ordnar till exempel speciella innovationstävlingar för att ta fram nya tjänster som kan hjälpa äldre, personer med funktionsnedsättningar och andra. Även andra myndigheter, som Handisam och , är mycket involverade i detta arbete. Jag tycker alltså att vi absolut inte ska ge upp. Vi ska försöka se till att så många som möjligt utnyttjar de möjligheter digitaliseringen erbjuder. Jag vill inleda med att yrka bifall till trafikutskottets majoritetsförslag och avslag på samtliga reservationer.Jag tror att det var sedan som den första datorn kom in i huset där hemma. Det var en ganska stor investering som skulle användas för att sköta bokföringen i det lilla företaget och användas som en modern skrivmaskin, där det gick lätt att sudda och till och med kopiera text efter lite träning. byttes den gamla 450-mobilen, som knappt var bärbar, till en hanterligare 900, som knastrade lite mindre. Internet blev ett begrepp för den bredare allmänheten först , och den ständigt ökande kapaciteten i våra datorer har gjort oss närmast fartblinda då kilo byts mot mega, och mega byts mot giga - ja, ni vet ungefär hur det är.Vi behandlar it-frågorna. Jag tycker att det är ett fantastiskt område. Det är ett område som egentligen innebär en kontinuerlig revolution i det moderna samhället och vad man närmast lockas att kalla explosion när vi tittar på vad som händer i många utvecklingsländer. Det är mycket teknik, men som vi alla vet är grundfrågan egentligen: Vilken nytta kan vi ha av allt detta? Regeringens stora projekt för att implementera informationsteknikens möjligheter - den digitala agendan, som har nämnts - är i detta sammanhang välkommen med tydliga signaler till kommuner och regioner om deras ansvar. Den har ett viktigt anslag att mobilisera övriga delar av samhället, inte minst den ideella sektorn, för att skapa delaktighet hos så många som möjligt som är intresserade av att ta del av detta. presenterades även , som kan bidra positivt genom att följa upp att de antagna målen verkligen genomförs. Tillgången till elektroniska kommunikationer - bredband - har för oss i varit en nyckelfråga för att skapa det vi brukar kalla digital allemansrätt. Jag är glad att se att den bredbandsstrategi som 2009 slog fast målet om till av befolkningen håller takten med råge och att målet för det man kan kalla golvet, alltså , redan når i stort sett alla. Den grundläggande rollfördelningen vi har i om att mobiltelefoni och bredband byggs upp av privata företag men att samhället tar ett ansvar där marknaden inte är tillräckligt stark tror jag är det sätt som bäst kan ge så många som möjligt bra förbindelse till så låga kostnader som möjligt. Detta arbetssätt innehåller den metod som brukar kallas utbyggnad via byalag, där berörda i ett geografiskt område organiserar sig i en förening som bygger ut fiber till alla som vill i området. Projekten medfinansieras med offentliga medel. används metoden främst ute på landsbygd, men jag kan gott tänka mig att liknande arbetssätt kommer att vandra in även i tätorterna i takt med att den så kallade ADSL-tekniken uppfattas som otillräcklig. Här vill jag betona två saker som jag tror är viktiga för framgång. Det ena är att kommun och region är aktiva och stöder de enskilda initiativen under hela arbetet. Det andra är förstås att det finns tillräckligt med offentliga medel för medfinansiering. Det var glädjande att de 500 miljoner som anslogs i höstens budget kom till och också att de verkar gå åt så snabbt som de gör. För är det en viktig fråga att få fram mer medel i budget så att denna positiva utveckling kan fortsätta.Fru talman! Jag vill nu gå in något på det så kallade teknikskiftet. byter ut sitt fasta kopparnät längst ut närmast abonnent mot ett radiobaserat. Det skulle man kunna kommentera . Jag upplevde inledningen av detta projekt i min roll som kommunstyrelsens ordförande i kommun. Det är en av de kommuner som var piloter i sammanhanget. Jag skulle kunna utveckla en målande beskrivning av vad som hände, men jag nöjer mig med att säga att teknikskiftet som koncept var långt ifrån genomarbetat i inledningsfasen. Lägg därtill att det genomfördes i områden som drabbats hårt av stormarna och , så kan ni ana vilka stämningar som rådde.Jag noterar att både ansvarig myndighet, , och it-minister aktivt gick in i det akuta skedet med tydliga signaler till om att detta inte höll. stannade upp, tänkte till och gjorde en omstart . Såvitt jag vet fungerar det nu på ett helt annat sätt än tidigare, och de krav som har redovisats i talarstolen verkar det åtminstone finnas en ambition att nu följa på ett sätt som gör att det hela bör kunna fungera.Jag tycker att det är synd att det skedda har lett till att många hänger kvar vid koppartråden och är rädda för nya tekniska lösningar, för det är inte tekniken utan funktionen som är viktig. Och notera att koppartråd på stolpar ute i skogarna, i alla fall där jag kommer ifrån, också har sina klara svagheter. Men självklart måste ett skifte ske på ett sådant sätt att det inte drabbar enskilda.Jag vill också uppmärksamma det som brukar kallas den regulatoriska osäkerheten, ett begrepp som innebär att en mobiloperatör som så önskar enligt lag ska kunna utnyttja andra aktörers nät till marknadsmässig kostnad och som upplever att det inte fungerar. Framför allt råder det osäkerhet genom juridiska tvister som pågår. Det innebär att de i efterhand kan drabbas av stora tidigare oförutsedda kostnader. Det är nödvändigt att konkurrerande operatörer genom regleringen kan få marknadsmässiga och förutsägbara villkor för att utnyttja näten. Annars kommer i slutänden de enskilda abonnenterna att drabbas.Fru talman! Slutligen ska jag säga några ord om Posten. It-utvecklingen har påverkat Postens arbete på minst två sätt, dels innebär mejlandet färre vanliga brev, dels ökar postbefordran genom den fjärrhandel som ökar med internet som redskap.I denna utveckling vill jag betona två frågor: närhet och tillförlitlighet. Det är för en prioriterad fråga att posten fortsätter att nå ut till alla så att långa avstånd till brevlådor undviks. Det är också viktigt att veta att uppställda mål om tider med mera verkligen håller. Det är faktiskt viktigare än snabbheten som sådan då ju meddelanden som behöver gå snabbt ofta sker på andra vägar, via mejl, telefonsamtal eller sms.Frågan är om inte en gemensam distribution av morgontidning och post senare skulle vara en bättre lösning än olönsam hantering av tidningar och post i olika omgångar som leder till krav på längre avstånd mellan brevlådorna. Jag vet att inte bara svensk lag utan även EU-direktiv här kan komma in i bilden. Jag menar ändå att det behövs ett omtag på detta område för att långsiktigt bibehålla en service till alla till rimliga kostnader, för även om de flesta av oss omfattar och bejakar den nya tekniken finns ett behov av grundläggande service av post och tidningar kvar. Det finns trots allt de som varken kan eller vill göra dator och internet till sina verktyg, och de ska också kunna få en grundläggande service. Tack så mycket för inlägget! Eftersom vi hörde en centerpartist här och står för it-infrastrukturen och näringspolitiken, i alla fall inom regeringen, kanske det är lämpligt att ställa frågorna till en centerpartist. Då har jag några frågor här.Varför tog det från det att den digitala agendan presenterades, där det stod att det skulle komma en , att få en på plats? Den tillsattes , alltså . Varför tog det så ?Min nästa fråga är: När kommer nästa it-proposition? Regeringen valde ju att presentera sina förslag i en digital agenda och att inte komma med dem i en proposition till . Kommer det en it-proposition? Och kommer det en proposition om e-legitimation framöver?Dessutom vill jag lägga till frågan om den regulatoriska osäkerheten, för jag noterade att vill ha en lösning på den. Kan jag tolka det som ett besked från regeringspartierna om att ni ska snabba på den osäkerheten, eller hur ska jag tolka inlägget? Tack för många frågor! Jag måste nog tyvärr erkänna att jag blir svaret skyldig på en hel del av dem. Låt vara att jag tillhör samma parti som apostroferade ministrar, som jag är mycket stolt över, men jag har inte den täta kommunikationen att jag i detalj kan beskriva vad de håller på med. Om jag hade det kanske jag inte hade kunnat göra det ändå.När det gäller detta med den digitala agendan och uppfattar jag att dess roll i första hand är att följa upp och hålla koll på vad som händer och sker i det pågående arbetet. Jag inbillar mig då att det inte är så förtvivlat bråttom att den kommer i gång i första skedet utan att den kommer i den takt det behövs för att följa upp arbetet. Det är vad jag vet om det.När det gäller frågorna om tidsplaner och annat för ytterligare propositioner gällande it-området måste jag tyvärr passa. Jag kan dock säga att det tydligt irriterar att inte tillräckligt mycket hanteras som proposition i sammanhanget. Som jag har förstått det har vi fattat beslut här i om ett grundläggande mål för hur vi vill se på it:s utveckling i samhället, och det är utifrån det som regeringen jobbar. Sedan är det möjligt att man kan diskutera exakt var gränserna ska gå för vad som ska beslutas på det ena eller andra sättet.Monica talade om att snabba på den regulatoriska osäkerheten. Jag antar att hon menade att snabba på de processer som leder till att vi får klarhet. Såvitt jag kan förstå ligger väl frågorna i första hand hos berörda myndigheter som ska hantera dem och inte hos regeringen. Jag hoppas verkligen att det hanteras på ett sådant sätt att det kommer till en lösning så fort som möjligt. Jag har full förståelse för att ni inte diskuterar med regeringen , men jag passade på när det var en centerpartist som gjorde ett inlägg och tänkte att vi kanske kunde få något besked här.