bet · GZ01KU2 · 2012-02-02 00:00:00 — Man borde åtminstone vara en medspelare i utvecklingen av de nya regionerna i för att det ska fungera på ett bra sätt. Man borde leda processen om man vill att det ska bli någorlunda likvärdigt i olika delar av så att vi inte får stora ojämlikheter med några få väldigt stora regioner och ett antal små.Jag tror att regeringen förr eller senare måste ta ett större ansvar. Det har man inte gjort i dagens proposition. Det hade varit bra om man tagit sitt ansvar och vågat ta diskussionen och debatten. får jag nöja mig med att yrka bifall till ett förslag om en lite mer koncentrerad och effektiv organisation på länsstyrelserna så att de ska klara av sina uppgifter. Jag hoppas att regeringen samlar sig bättre till nästa gång. Vi har i betänkandet ett särskilt yttrande som jag vill delge kammaren.Vårt särskilda yttrande grundar sig i att regeringen blundat för de strukturella problem som dagens länsindelning medför. regionala indelning i län har sin grund i beslut som fattades . Behovet av en modernisering av indelningen har visat sig allt tydligare, inte minst sedan vi blev medlemmar i unionen.Frågan om en förändrad regional indelning har utretts ett flertal gånger, till exempel i där jag själv medverkade. I få frågor finns det ett så gediget grundmaterial för regeringen att utgå från för att kunna fatta beslut. Den nuvarande regeringen vill dock inte fatta något samlat beslut i regionfrågan. I stället låter man befintliga län få kalla sig för region och gör olika koncentrationer av länsstyrelseverksamheten - som det verkar helt utan en översiktlig tanke.De strukturella problemen består dock och blir i vissa delar till och med förvärrade. Det sammelsurium av egna regionindelningar som de statliga myndigheterna ägnar sig åt är bara ett exempel på detta.Regeringen tillsätter utredning på utredning utan att våga ta ett helhetsgrepp i regionfrågan. Flera av de mindre länsstyrelserna har uppenbara strukturella problem med att klara av de uppgifter regeringen ålagt dem. Den väg regeringen har valt för att åtgärda dessa problem är att göra små justeringar i befintlig organisation. Vi menar att det i stället är hög tid att genomföra en reform baserad på grundidén i förslag. Detta innebär en stärkt och bättre samordnad regional nivå genom färre och större regionkommuner som ersätter dagens landsting, genom, så långt det är rationellt, gemensam geografi för regionkommuner, län och statliga sektorsmyndigheter och genom förstärkt kompetens för regionkommunerna jämfört med dagens situation. Av tekniska skäl är det dock inte möjligt att föra fram ett sådant förslag i samband med regeringens proposition.Herr talman! Vi har inga andra förslag vad gäller koncentration av länsstyrelseverksamhet än propositionen, men vi saknar djupt och innerligt ett genomgripande förslag från regeringen på hur frågan ska lösas. Det liggande förslaget är som att sätta plåster på ett benbrott. Det gör ingen skada men knappast någon nytta heller.Dessutom kan man se att länsstyrelser på flera håll har problem med denna del. Det kommer säkert att vara resurskrävande . Koncentrationen av verksamheten oroar många länsstyrelser. De får längre resor, vilket betyder ökad restid. Kostnaderna för detta har inte tagits med i beräkningen av budgeten. Med all säkerhet kommer frågan tillbaka och bör belysas, inte minst när regeringen gör sin budget för länsstyrelserna.Det kan tilläggas att många av de små länsstyrelserna som blir avlövade en liten del av verksamheten har stora bekymmer med att klara övrig verksamhet. De är starkt ansträngda av vikande resurser och har svårt att klara de åtaganden som finns. Det är ytterligare ett argument för att man borde ta ett helhetsgrepp i frågan.Vi har som sagt ingen annan åsikt vad gäller de förändringar som görs i denna proposition. Vi kommer dock att fortsätta hävda att det bör tas ett helhetsgrepp i regionfrågan för att ska stå starkt och kunna möta framtiden på ett kraftfullare sätt än vad som är fallet. Länsstyrelserna är regeringens förlängda arm i länen. Deras viktigaste uppgift är att se till att de beslut som fattas av riksdag och regering genomförs som de tar hänsyn till länens olika förutsättningar.Det är en mycket liten justering av vad de olika länsstyrelserna ska göra som regeringen föreslår här. Att vi över huvud taget har hand om frågan beror på att ett antal lagar måste rättas till med något enstaka ord så att det inte står exakt vilken länsstyrelse som ska göra vad.Som sade rör det sig om mycket små ärendegrupper som inte är centrala för verksamhet. Det är frågor om medborgarskap, överförmyndare, begravning, pantlåneverksamhet, bilskrotning, ensamrätt till sjunket gods, lönegaranti, bitillsyn med mera. På departementet har man räknat ut att det är totalt ungefär 17 årsarbetskrafter som berörs på de 14 länsstyrelser som ska lämna av uppgifter till någon annan länsstyrelse. Totalt berörs av de anställda.Vi i KU vill tydligt peka på att de förändringar som görs i bitillsyn, bilskrotning och så vidare inte har någonting att göra med betänkande eller den utredning som just nu gör en översyn av statlig regional förvaltning. De har heller inte någonting med eventuell framtida regionbildning att göra. Bitillsynen och bilskrotningen förebådar inte på något sätt eventuella regionbildningar eller sammanslagningar av landsting. Det som pågår just , inte minst det som handlar om länsstyrelseverksamhet, är något av en smygcentralisering. Det har pågått , och det är lite oroväckande.Jag kommer från ett litet län med en liten länsstyrelse och vet betydelsen av varje anställd och hur man kan samarbeta. Det gör man på i exempelvis . Det som Per säger från talarstolen och det man kan utläsa i propositionen, nämligen att detta är en mycket liten justering, är oroande. När det försvinner en halv årsarbetare på en länsstyrelse har det naturligtvis betydelse - kanske inte , men i ett långsiktigt perspektiv. Därför väljer jag att använda ordet smygcentralisering. Det har betydelse regionalpolitiskt. då vi plockar bort en tjänst inom en myndighet och centraliserar den till en större ort får det betydelse med tanke på den urbanisering vi ser i samhället. Det kommer att bli färre människor i glesbygden som har den här typen av kompetens. Eftersom jag känner oro när det gäller de här frågorna har jag skrivit en motion om detta.Jag ska ge några exempel. Det pratas mycket i debatten om enklare regler för företag. På våra länsstyrelser görs mycket arbete med miljökonsekvensbeskrivningar, och de har betydelse för företagen i länen. I den region som jag kommer från har vi fortfarande mycket industrisysselsättning. De företagen gör många miljökonsekvensbeskrivningar. För dem skulle det vara negativt om man flyttade ansvaret för miljökonsekvensbeskrivningar till en större länsstyrelse så att det blev längre mellan den enskilde företagaren och myndigheten. Jag tror att alla här i kammaren är införstådda med betydelsen av närhet mellan företagaren och myndigheten. Det innebär att det är enklare att lösa problem under resans gång. Ju längre från folket man kommer och ju längre myndigheten är från företaget desto svårare blir det. Man kan känna oro för den här typen av konsekvenser. Man säger att det är ytterst få justeringar. I just det här betänkandet finns inte det som är kopplat till miljökonsekvensbeskrivningar med, men det pågår ett arbete med att göra förändringar även av de arbetsuppgifterna. Det kommer att få konsekvenser på längre sikt.Om man kopplar ihop detta med urbaniseringen och en ökad inflyttning till våra tre storstadsregioner och andra större städer är detta också en regionalpolitisk fråga. Det borde man ta hänsyn till när man arbetar med att göra sammanslagningar. Vi vet att varje centralisering är ett slag mot landsbygd och glesbygd eftersom konsekvensen blir en utflyttning därifrån. Därför bör man göra en konsekvensanalys vid varje sådant tillfälle. Det är något som vi motionärer saknar i detta sammanhang.Jag tänker, för tids vinnande, inte yrka bifall till vår motion. Jag tycker ändå att det är viktigt att belysa problemet med en ökad centralisering med tanke på närhet för folket och småföretagarna. Det har också en rent regionalpolitisk betydelse.