bet · GZ01KU10 · 2012-01-10 00:00:00 — Ett uppdrag åt en myndighet att företräda måste grunda sig på ett klart och tydligt bemyndigande, särskilt när det gäller att ingå en internationell överenskommelse.Här finns det klara brister. Det har inte funnits en klar bild över vad som har bemyndigats och till vilka och inte heller över vilka överenskommelser som slutits. Bemyndiganden har varit alltför generella och lösa i kanterna, och rutiner för efterkontroll har inte funnits. Det här är ett område där regeringen måste skärpa sina rutiner och arbetssätt för att man ska kunna säga att arbetet fungerar på ett nöjaktigt sätt.Under hösten har vi också genomfört en särskild granskning av beslutsärenden inom UD. Frågan har varit om grundlagsreglerna för hur beslut i ska tas följs i verkligheten. Det vanliga enligt regeringsformen bör vara att beslut fattas av regeringen som kollektiv, och endast vissa ärenden bör fattas av departementschef, av annat statsråd eller av tjänsteman inom departementet.I stort kan sägas att granskningen visar att beslutsordningarna fungerat som reglerna säger och som praxis i övrigt i utvecklats.Men som så ofta när man tittar närmare på en fråga hittar man ett annat problem. Den här gången handlar det om att det uppenbart är förenligt med stora svårigheter att få tillgång till allmänna handlingar från UD. KU begärde att få ut 150 olika handlingar. Trots att begäran skickades tog det mycket innan en stor del av handlingarna kom fram. Faktum är att det tog månader innan en del handlingar överlämnades, och några kom över huvud taget inte. 20 akter kom till KU först eller senare.Det här skedde trots att vi fick en ändring av lagen där KU:s rätt att få del av handlingar från regeringen för sin granskning förstärktes.Tyvärr finns det mycket som talar för att KU:s svårigheter att få del av handlingar från UD inte beror på någon tillfällighet och inte heller är något som bara KU har upplevt. Tvärtom tycks även journalister och allmänhet haft detta problem under lång tid.Jag kommer därför att ta upp frågan om tillgång till allmänna handlingar i en större granskning under det kommande året.Det är helt oacceptabelt att UD eller andra departement inte klarar av att förverkliga de grundlagar som har varit stolt över och som innebär att alla ska ha möjlighet att ta del av allmänna handlingar utan dröjsmål.Till detta finns också ökande krav på att som andra myndigheter ska använda sig av ny teknik på ett sätt som gör att allmänhetens tillgång till arkiven i större utsträckning blir möjlig så att man direkt kan ta del av arkiven utan omvägen över förfrågningar och utskrifter från myndigheten. Jag yrkar på godkännande av utskottets anmälan. har enligt detta betänkande att granska regeringsärendenas handläggning och statsrådens tjänsteutövning. sker detta i en form som kan kallas för en administrativ granskning. Betänkandet är enigt och innehåller flera punkter där det finns utrymme för förbättringar i regeringens arbetsformer. Låt mig börja med den punkt som hos mig väcker störst oro. Det gäller utlämnandet av offentliga handlingar, vilket även pekade på tidigare. noterade utskottet i sin granskning att det var orimligt långa handläggningstider för utlämnandet av offentliga handlingar från framför allt Försvarsdepartementet och Utrikesdepartementet.I tryckfrihetsförordningens 2 kap. 13 § står det att en begäran att få avskrift eller kopia av allmän handling ska behandlas skyndsamt. Mediantiderna var på UD och på Försvarsdepartementet. Den genomsnittliga tiden för utlämnande var . Utskottet fann då att detta var för långa tider.JO har i sin granskning av myndigheternas utlämnande av handlingar för sin del konstaterat att en begäran om att utfå allmän handling som prövats först självfallet är helt oförenligt med det skyndsamhetskrav som tryckfrihetsförordningen föreskriver. Förhoppningen var att regeringen skulle ta till sig detta och förbättra sin hantering för att få ned handläggningstiderna. I stället har man enligt uppgift centraliserat handläggningen av utlämnandet av allmänna handlingar, vilket inte har varit gynnsamt för utvecklingen av handläggningstiderna. är det i stället till och med så att inte ens har fått ta del av alla de handlingar som vi har begärt att få. Dessutom har ett stort antal akter överlämnats orimligt sent till utskottet och försvårat granskningsarbetet. Om organ för att kontrollera regeringen behandlas på detta sätt kan man undra över vilket bemötande en vanlig medborgare som vill ta del av offentliga handlingar får. Det kan vi säkert fundera vidare på. Detta är givetvis helt oacceptabelt och måste föranleda kraftfulla åtgärder från regeringens sida för att komma till rätta med denna problematik. En annan fråga som kan vara värd att uppmärksamma är bristen på skriftliga rutiner i en del förvaltningsärenden. Det som utskottet granskat rör avstående av arv. Det är förvisso inte en fråga som är så ofta förekommande. Men det är kanske just därför extra viktigt att se till att handläggningen kan fungera så smidigt som möjligt i denna typ av ärenden. När skriftliga rutiner saknas i ärenden som sällan är uppe för behandling blir det självfallet svårare att upprätthålla principer om likabehandling och garantera rättssäkerheten. Det är svårare att lita till något slags praxis om det sker sällan i praktiken. Just i ett sådant läge kan det kanske vara extra viktigt att det finns just skriftliga regler att följa så att det blir en likabehandling. Den särskilda granskningen som skedde gällde ett uppmärksammat ärende om hur regeringen ingår internationella överenskommelser och hur de dokumenteras. Då uppdagades det att regeringen hade slutit ett avtal om utsläppsnivåer för svavel i utan att fatta formella regeringsbeslut i just detta ärende. Granskningen visade på stora formella brister i handläggningen av ärendet. Regeringsbeslut saknades, dokumentation saknades, konsekvensanalyser saknades och publicering av avtalet saknades. När utskottet nu granskar fler av de internationella överenskommelser som har slutits visar de på brister i regeringens agerande på just detta område. I en del fall saknas bemyndiganden till myndigheter som för räkning sluter den här typen av avtal. I andra fall är bemyndigandena alltför generella. saknar också rutiner för att följa upp vilket bemyndigande de överenskommelser som ingås av olika myndigheter hänför sig till. Många internationella avtal får stor återverkan på villkoren för till exempel svenskt näringsliv. Inte minst mot den bakgrunden är det viktigt att de som berörs av avtalens innehåll känner sig trygga med att den process som har lett fram till avtal är genomförd på ett korrekt och rättssäkert sätt. Regeringens beslutsfattande kring bemyndiganden till myndigheter att ingå internationella överenskommelser liksom uppföljning av hur bemyndigandena används behöver därför förbättras. Det är det eniga utskottets mening. Med detta yrkar jag på godkännande av utskottets anmälan i dess helhet. Regeringsformen stadgar att regeringen styr riket och att den därvid är ansvarig inför . konstitutionsutskott har uppgiften att granska hur regeringen och arbetar. Under höstsession genomför KU allmänna, administrativt inriktade granskningar angående regeringsarbetet, medan vårsessionen ägnas åt anmälningar rörande enskilda statsråds tjänsteutövning. Vi debatterar resultatet av KU:s höstgranskning 2011, en granskning som består av åtta avsnitt. Inledningsvis kan man konstatera att det sammanfattande intrycket av granskningen inte kan vara något annat än att har en regering och ett regeringskansli som fungerar väl och tar ansvar för sina uppgifter. Regeringsmakten utövas på ett formellt korrekt sätt. Det råder god ordning när ärenden handläggs, och det finns en spårbarhet och transparens som gör det möjligt för KU och andra att i efterhand granska vad som har skett. Allt detta är kännetecken för en ansvarsfull, väl fungerande och rättssäker offentlig förvaltning.Med detta sagt pekar KU på att det finns ett antal förbättringsmöjligheter, till exempel när det gäller regeringens sätt att arbeta med bemyndiganden till förvaltningsmyndigheter att ingå internationella överenskommelser. Men det kommer några av mina kolleger inom Alliansen att ta upp i sina anföranden. Jag kommer att uppehålla mig vid storlek och utnämningsmakten. I höstgranskningen som KU gör ingår alltid en genomgång av storlek, och utfallet är tydligt: Antalet tjänstgörande i har fortsatt att minska. Det skedde en minskning , och den minskningen fortsatte även 2011. Antalet anställda är nu det lägsta . sade i början av sin presidentperiod följande: Ingen regering i civilisationens historia har någonsin frivilligt reducerat sin storlek. Men med hjälp ska den här regeringen göra just det. hade vi en stor debatt om storlek, och då lät oppositionen som ett samfällt eko av ambitioner. Men jag noterar med tillfredsställelse att det nu finns en överenskommelse mellan regeringen och Socialdemokraterna som innebär att de som drogs bort återförs . Det är alltid viktigt att bevaka så att den statliga förvaltningen inte blir för stor och motverka alla tendenser till ineffektivitet. bör föregå med gott exempel när det gäller att använda sina resurser effektivt och inte öka antalet anställda i onödan. måste man konstatera att det inte är något självändamål att minska antalet anställda i . har ett litet regeringskansli i en internationell jämförelse, och det är angeläget att regeringen har resurser så att den kan styra riket på ett ansvarsfullt, effektivt och handlingskraftigt sätt. När KU i detta betänkande pekar på förbättringsmöjligheter måste det finnas medarbetare i som kan utföra dessa uppgifter. Det blir inte trovärdigt om vi å ena sidan kräver att ska minska antalet anställda och å andra sidan kritiserar regeringen för att förslag inte arbetas fram tillräckligt snabbt. Intresset av återhållsamhet måste balanseras mot intresset av att saker blir gjorda. Jag ska övergå till utnämningsmakten, som är regeringens rätt att utnämna högre statliga befattningshavare, i synnerhet rätten att utse den högste chefen för de drygt 200 förvaltningsmyndigheter och affärsverk i som lyder direkt under regeringen samt cheferna för utlandsmyndigheter, främst ambassader. Enligt regeringsformens 12 kap. 5 § andra stycket får man fästa avseende endast vid sakliga grunder såsom förtjänst och skicklighet när man tillsätter statliga tjänster. Man får med andra ord enbart beakta respektive kandidats förmåga att klara jobbet, inte till exempel om vederbörande är kvinna eller man, är moderat eller socialdemokrat eller har sina rötter i eller i något annat land. granskar regelbundet hur regeringen utövar denna utnämningsmakt, främst hur stor andel av de utnämnda myndighetscheferna som har politisk bakgrund och hur fördelningen mellan kvinnor och män har varit. Om en stor andel av de utnämnda har politisk bakgrund och de har varit aktiva i ett och samma parti skulle det kunna tyda på att regeringen tagit hänsyn till politiska åsikter vid utnämningen, vilket inte är tillåtet. Om påfallande många av de utnämnda varit män skulle man kunna tänka sig att regeringen tagit hänsyn till könstillhörighet, vilket inte heller är tillåtet.Årets granskning av utnämningsmakten är särskilt intressant eftersom statistiken tar upp , vilket innebär med socialdemokratisk utnämningspolitik och med Alliansens utnämningspolitik.Man kan notera två tydliga trender när man jämför de fem socialdemokratiska åren med de fem alliansåren. Antalet utnämnda myndighetschefer med politisk bakgrund har minskat kraftigt, och antalet kvinnor som utnämnts har ökat kraftigt.Från och med 2001 till och med regeringsskiftet utsåg den socialdemokratiska regeringen 182 chefer för myndigheter i . 49 av dem hade politisk bakgrund. Det motsvarar drygt var fjärde, eller . Alliansregeringen har till och med utsett 177 myndighetschefer, varav 26 med politisk bakgrund, det vill säga , och den andelen fortsätter att sjunka. hade 1 av 31 utnämnda myndighetschefer politisk bakgrund.Sakligt sett kan det vara positivt att ha politisk bakgrund när man ska leda en statlig myndighet. måste det konstateras att om en påfallande stor andel av myndighetscheferna varit heltidspolitiker ger det intrycket att regeringen i hög grad rekryterar sina myndighetschefer inom en privilegierad grupp personer som finns i regeringens närhet. Alliansregeringen har velat sända en tydlig signal till svenska folket: Myndighetscheferna ska inte rekryteras inom en sluten, privilegierad elit. Alla ska ha en chans att anmäla sitt intresse för höga statliga tjänster. Kompetens ska vara avgörande vid tillsättandet. Det faktum att andelen utsedda myndighetschefer med politisk bakgrund har minskat från under den förra regeringen till , eller ännu mindre, under alliansregeringen tyder på att Alliansen lever upp till sin ambition. Färre har rekryterats ur den politiska eliten och fler ur andra kretsar.För att övergå till frågan om jämställdhet kan det konstateras att alliansregeringen är den första svenska regering som någonsin har nått nära nog exakt balans mellan kvinnor och män som utnämns till myndighetschefer. Under de fem socialdemokratiska åren utnämndes kvinnor och män. Alliansen har under sina utnämnt kvinnor och män - kvinnor och män. Både 2008 och 2010 utsågs fler kvinnor än män till myndighetschefer. Alliansen har alltså lyckats med det som tidigare regeringar misslyckats med: att rekrytera i princip lika många kompetenta kvinnor som kompetenta män. Detta är jämställdhetsarbete i praktisk handling.Utskottet granskar också de nya inslag i rekryteringsförfarandet som alliansregeringen infört. Detta, fru talman, är det sista som jag tänker nämna några ord om.Regeringen vägleds av en mycket tydlig strävan att öppna, bredda och professionalisera rekryteringsprocessen när det gäller höga statliga tjänster. Inför varje rekrytering upprättas en kravprofil som anger vilka krav man måste uppfylla för att komma i fråga för tjänsten. någonsin utannonseras öppet befattningar som myndighetschefer. Generaldirektörsposterna ska inte längre vara reserverade för en privilegierad krets av personer som känner statsministern eller hans medarbetare. Regeringen har sagt att annonsering ska förekomma vid flertalet rekryteringar men anger också att det finns vissa befattningar som inte ska annonseras, till exempel landshövdingsposter.Det nya förfarandet infördes . har regeringen genomfört 87 öppna rekryteringsprocesser. Det motsvarar av de tjänster där en öppen rekrytering kan komma i fråga. Antalet har ökat till av de möjliga fallen. Regeringen lever alltså upp till sina egna ambitioner.Vilken betydelse har då ansökningarna? I av fallen har en person som skickat in en intresseanmälan ingått i slutskedet av rekryteringsprocessen. I av fallen har tjänsten tillsatts med en person som skickat in en intresseanmälan. Det innebär att intresseanmälningarna har haft en påtaglig betydelse i rekryteringsarbetet och att har fått en regering som i rekryteringsarbetet satt öppenhet och kompetens i centrum, inte slutna rum och statsministerns vänner.Stadigt färre utnämningar av personer med politisk bakgrund, en jämn fördelning mellan kvinnor och män samt en ny, öppnare rekryteringsprocess är facit med alliansregeringens utnämningspolitik.Med detta, fru talman, yrkar jag på godkännande av utskottets anmälan. KU:s höstgranskning, som enkelt kan uttryckas som granskning av regeringens rutinarbete och svensk byråkratis funktionssätt, är nu klar . Syftet med denna debatt, där inga reservationer finns, är att meddela vad utskottet funnit värt att uppmärksamma.Jag vill börja med något som är glädjande - även sådant kan man finna vid en granskning.KU har gjort det till en vana att vid höstgranskningen titta på regeringens utnämningar, som är ett sätt att utöva makt. Det handlar om vem som utses och om hur regeringen arbetar för att säkerställa att tillsättandet av chefer i statliga myndigheter och av ambassadörer och andra chefer vid utlandsmyndigheter görs på ett rättsenligt och omdömesgillt sätt.Vid beslutande om statliga anställningar ska avseende fästas endast vid sakliga grunder, såsom skicklighet och förtjänst. Det är en demokratisk princip fastslagen i grundlagen. En persons kön ska till exempel inte spela in. Trots detta har det länge varit ojämställt i toppen. Det är svårt att tro att det kunnat förklaras enbart med att kvinnor inte haft tillräckliga meriter. har vi glädjande nog nått fram till ett läge där andelen kvinnor och andelen män som utses till myndighetschefer är ungefär lika. har andelen utsedda kvinnliga myndighetschefer legat på , ett steg framåt från då andelen kvinnor var färre - var kvinnor. När det gäller utnämnda chefer till utlandsmyndigheterna är det inte fullt lika jämställt, men det går framåt. Andelen kvinnor är nu ungefär 40 procent.Andelen utnämnda myndighetschefer som har politisk bakgrund har minskat något. Om det är bra eller dåligt att en person med politisk bakgrund utnämns beror på omständigheterna. Blir en person utnämnd enbart för att ha tillhört samma parti som den som gör utnämningen är det naturligtvis olyckligt. Statliga topptjänster ska inte ges som ett tack för insatser i ett parti.Men erfarenheter av det politiska systemet kan komma till nytta på många tjänster. Det är viktigt att det görs en saklig värdering av denna erfarenhet. Den vanligaste politiska bakgrunden för att bli utsedd till myndighetschef är att ha varit statssekreterare. tillbaka är statssekreterare inte medlemmar av Socialdemokraterna. Kopplingen mellan engagemang för Socialdemokraterna och höga befattningar kan därmed komma att minska. Vi kommer troligen att se utnämningar där personerna har en bakgrund i flera partier. Av dem som utnämns och har politisk bakgrund har ännu flertalet socialdemokratisk bakgrund. Andelen med icke-politisk bakgrund har ökat. En ödmjuk slutsats man kan dra av detta är att alliansregeringen inte kan anklagas för att gynna sina egna, särskilt inte i jämförelse med hur det såg ut förut. Det är ett sundhetstecken för politiken.Utskottet granskar hur många opolitiska tjänstemän och politiska tjänstemän det finns i . Både antalet opolitiska och politiska tjänstemän har minskat , och jag kan instämma i det sade om att det gäller att försöka hitta en balans mellan intresset att inte ha en alltför stor förvaltning och intresset att få saker gjorda.Antalet statssekreterare har ökat något, och detta kan ses som en logisk följd av att det är en flerpartiregering. Räknar man inte med statssekreterarposterna är antalet politiskt tillsatta tjänstemän nu lägre än vad som var fallet i slutet av den socialdemokratiska regeringsperioden. Antalet politiskt tillsatta tjänstemän är relativt stabilt och utgör av antalet tjänstemän i Regeringskansliet.Jag tänkte också ägna lite av min tid åt granskningen av regeringens bemyndiganden till myndigheter att ingå internationella överenskommelser. Granskningen är en uppföljning av ett granskningsärende utskottet hade , då en ministers agerande hade anmälts. Regeringen är ansvarig för att ingå bindande överenskommelser med andra stater och måste kunna ta ansvar för det. Årets granskning grundar sig på ungefär 90 överenskommelser som myndigheter har gjort i regeringens ställe och anmält till UD . KU vill som ett resultat av årets mer breda granskning framhålla att bemyndiganden från regeringen till myndigheterna generellt måste bli mer uttryckliga. Finns inte tydlighet i bemyndiganden blir det svårt att följa upp om myndigheterna agerat såsom regeringen önskat och måste ta ansvar för. KU10 är ett omfattande betänkande med ett flertal granskningsområden. Ett stort jobb med genomgång av hundratals akter ligger bakom detta, där KU-kansliet än en gång gjort ett skickligt arbete. Ett antal påpekanden, förslag och uttryck för att saker sköts tillfredsställande framförs i de ställningstaganden som utskottet gör. Med det sagt stannar jag och yrkar på godkännande av utskottets anmälan. Der är med stor glädje jag konstaterar att vi i blivit helt överens över partilinjerna i vår syn på hur regeringen skött sig när det gäller regeringsarbetets organisation och också i den fråga som varit väldigt kontroversiell, nämligen antalet anställda inom . Denna enighet finns också när det gäller syn på regeringens utnämningspolitik, hanteringen av internationella avtal och alla andra frågor som granskats av under hösten 2011.Enigheten innebär dock inte att vi i helt avstår från kritik av hur vissa frågor hanterats inom , men det är en konstruktiv kritik. Till exempel har vi i några fall konstaterat för långa handläggningstider. Vi har också lyft fram att det behövs tydligare riktlinjer för hur internationella avtal ska ingås och rapporteras. Enigheten inom utskottet är naturligtvis en styrka när det gäller att påverka hur regeringen kommer att arbeta i fortsättningen. Jag kommer i detta anförande att använda en hel del siffror för att belysa utvecklingen inom några områden . Det är siffror som finns avsnitten 1 och 8 i KU:s betänkande nr 10, som vi nu debatterar.Fru talman! var vi i inför väldigt långt från varandra när det gällde regeringspartiernas och oppositionspartiernas syn på utvecklingen av antalet anställda inom . När vi nu i efterhand granskat utvecklingen inom har vi gemensamt konstaterat att antalet tjänstgörande 2011 är ca 300 mindre än och mindre än under något annat år . Antalet politiskt tillsatta tjänstemän på vid valet var 190 personer. De var vid valet nere i 176 och har efter det minskat till 174. Efter de statistiska tabellerna i betänkandet konstaterar vi i utskottets ställningstagande helt kort att antalet tjänstgörande fortsatt att minska i Regeringskansliet.När det gäller hur regeringen sköter sin uppgift att utse myndighetschefer, ambassadörer med flera - det man brukar kalla utnämningsmakten - har utskottet konstaterat att regeringen ökat öppenheten vid tjänstetillsättningar genom möjlighet till intresseanmälan. Av de 87 fall där det har varit möjligt att lämna intresseanmälan har det i 60 fall utsetts någon som lämnat intresseanmälan. Det är också så att en mindre andel av dem som utsetts av regeringen har en politisk bakgrund. Av de 26 myndighetschefer som har politisk bakgrund och som har utsetts av regeringen till chefer har 16 socialdemokratisk bakgrund, alltså 64 procent.Fru talman! När det gäller fördelningen mellan män och kvinnor vid regeringens totalt 177 chefsutnämningar 2011 har avsett kvinnor och män. Regeringen har gjort ett bra jobb för att få en jämnare könsfördelning vid chefsutnämningar. regeringar har legat på eller strax under nivån utnämnda kvinnor. I utskottets ställningstagande framhålls särskilt att utskottet ser positivt på utvecklingen mot en jämnare könsfördelning vid chefsutnämningar. Själv kan jag i dessa tydligt förbättrade siffror för jämställdheten se ett tydligt resultat av min tidigare partiledare och regeringens vice statsminister insatser i regeringen för att öka andelen kvinnor som söker och får chefsbefattningar i statlig verksamhet. Det är ett arbete som också gett ett tydligt resultat på lägre chefsnivåer och även i andra verksamheter utanför staten.Av senaste val av ny partiledare har vi också i dagens partiledardebatt sett ett jämställdhetsresultat. Utan hade det bara funnits män med i debatten. blev det i varje fall en kvinna bland de tio partiledarna.Jag yrkar på godkännande av utskottets anmälan. När jag har lyssnat på denna debatt har jag funderat på om vi pratar om samma dokument. Detta gäller granskningen av regeringen, statsrådens tjänsteutövning och regeringsärendenas handläggning. Avsikten är att ska granska att regeringen sköter sig enligt det sätt vi har fastlagt att den ska göra. Vissa företrädare här har, vad jag har förstått, mer använt dokumentet för att visa att regeringen i allt väsentligt är alldeles utmärkt och inte på något sätt kan göra fel. Jag håller med om att det är bra att man har lyckats anställa fler kvinnor när man har tillsatt myndighetschefer.