· H001SkU10 · 2012-12-05 09:02:42 — Jag vill inleda med att yrka bifall till de reservationer som har lämnats av Socialdemokraterna, och Vänsterpartiet.Jag kan göra det med att läsa innantill från regeringens proposition 2006/07:94 om så kallat HUS-avdrag, det vill säga hushållsnära tjänster. Man skrev då i propositionen: "Däremot bör anlitande av privatlärare eller liknande för barnets räkning inte omfattas. I detta fall är det fråga om sådant arbete som kräver specialistkunskaper och som normalt inte utförs av hushållen själva. Det är därför inte fråga om omsorg eller tillsyn utan om undervisning. Det får vidare antas att . sådant arbete utförs på den vita marknaden. "Det är skatteaspekten i den här frågan, och jag delar den syn som regeringen tidigare anförde.Nu har man hastat fram en proposition där frågan i dess helhet handlar om utbildningspolitik och jämlika möjligheter till förkovran. När jag säger hasta fram är det verkligen ingen överdrift.Sveriges Kommuner och Landsting, SKL, huvudman för skolväsendet i vårt land, gavs sex dagars remisstid att överväga ett förslag som på ett dramatiskt sätt kan förändra förutsättningarna för den likvärdiga skolan, i det att vi står i begrepp att här diskutera och möjligen anta ett förslag om att subventionera privatundervisning i hemmen, till ett belopp som är tre fyra gånger högre än det belopp som läggs på övrig offentligt finansierad undervisning.Samtidigt vill jag erinra kammaren om att regeringen skurit ned på gymnasieskolan och planerar för en neddragning på 1 360 miljoner . Det är i sanning en gigantisk omfördelning, från allas rätt till några fås möjlighet.Fru talman! Resultaten i har sjunkit . Det är djupt oroande. Den svenska skolan får svårare att hävda sig i internationella mätningar. De sociala klyftorna i skolan ökar. I många kommuner är det vardag att i lokaltidningarna läsa om besparingar, större klasser och mindre undervisning.Därför vill Socialdemokraterna satsa på skolan. Vi har i vårt budgetalternativ, som röstades ned här i kammaren, lagt fram ett brett förslag om satsningar på skolan.Det handlar om mindre klasser för de små barnen, att alla barn ska kunna bli sedda och ges möjligheter att lockas till både lärande och social känsla och fostran.Det handlar om att stötta skolor med tuffa förutsättningar i det där arbetslösheten breder ut sig och är så ojämnt fördelad, ty vissa stadsdelar får ta de tuffaste smällarna i varselvågen, och vissa orter också. Det undergräver den kommunala ekonomin och gör besparingar i skolan nödvändiga. Det vill vi socialdemokrater kompensera med just resurser till skolan och de tuffa områdena.Vi vill också satsa på läxhjälp till alla elever.Det är några av våra förslag i den budgetmotion som diskuterats här i kammaren.Vi säger nu också att om majoriteten driver igenom det orättfärdiga förslaget om en subventionerad läxhjälp kommer vi att föreslå att skollagen ändras så att alla som behöver läxhjälp också ska få det.Fru talman! har en regering fått så mycket kritik som för detta förslag om subventionerad läxhjälp. Ideella organisationer, som oegennyttigt engagerar sig i barnens situation, säger: Det här är inte rättvist; det här strider mot den likvärdiga skolan. kunde höra , och med varierande ord säga det vid den offentliga utfrågningen. Det var oerhört tydligt hur man lyfte fram likvärdigheten och att den här politiken bryter mot likvärdigheten och allas möjligheter.De enda jag har hört vara för förslaget är de som avser att tjäna pengar på en ny marknad, just den marknad där tillträdet heter pengar, inte behov, där rättighet ger vika för penningens genväg.Fru talman! Det är i sanning ett orättfärdigt förslag som här framläggs. Det var en gång en tanke om ett enkelt och robust skattesystem med få undantag. Man pratade om breda skattebaser med få avdragsmöjligheter. Men det har Alliansen glömt - tvärtom vill man fixa allt med ytterligare avdrag. Dagens debatt handlar om skattereduktion för läxhjälp. Det är bara ett i raden av avdrag som Alliansen - eller kanske de fyra borgerliga partierna borde byta namn till avdragsfyrklövern - har föreslagit.Några andra aktuella exempel på det så kallade RUT-avdraget är inhyrning av bartender till privata fester, julgåva från en arbetsgivare till sin anställde om denne anlitar städhjälp eller om man med lite kreativ bokföring gör om kostnader för ett barnkalas till barnpassning. Det är förvisso trevliga aktiviteter som väl kan sätta lite guldkant på tillvaron för över- och medelklass, men allvarligt talat är det naturligtvis helt uppåt väggarna att skattebetalarna ska stå för halva kostnaden. Dessa exempel är tyvärr symtomatiska för Alliansens skattepolitik där man successivt urholkar skattebaserna med olika avdrag och i stället gynnar dem som redan har.Dagens debatt handlar alltså om förslaget att man ska kunna använda sig av RUT-avdraget för läxhjälp också till gymnasieungdomar. Det är återigen något som otvivelaktigt främst kommer att gynna väletablerade familjer med goda inkomster och studietraditioner.Fru talman! Vi - i detta fall de tre rödgröna partierna - menar att alla barn ska kunna erbjudas läxhjälp. Elevers möjligheter att få hjälp med läxorna ska inte avgöras av om de har föräldrar som har förmågan att hjälpa dem, som tidsmässigt får ihop det eller som har råd att anlita läxhjälp.Skolan ska vara likvärdig. Det slås fast i skollag och i läroplaner. En likvärdig skola handlar om lika tillgång till utbildning, lika kvalitet på utbildningen och att skolan ska kompensera för elevernas olika förutsättningar. påpekar i sitt remissvar på förslaget att likvärdigheten i svensk skola har försämrats. Skolsegregationen växer, kunskapsskillnaderna ökar och vilka dina föräldrar är blir alltmer avgörande för hur du lyckas i skolan.Regeringens förslag om skattebidrag för att köpa läxhjälp från privata företag är därför så uppenbart ett steg i helt fel riktning och ett förslag som förstärker de orättvisor som redan finns. Föräldrar som har råd ska i och med förslaget kunna köpa hjälp till sina barn för att de ska klara sig bättre i skolan. Skolan ska i stället kompensera elever som kommer från familjer utan studievana med extra stöd och hjälp så att alla ska ha samma chanser till en bra utbildning. Därför avsätter i vår budgetmotion pengar bland annat i form av riktade statsbidrag till de elever och de skolor som har de största behoven. Vi satsar också totalt för att successivt öka lärartätheten generellt i våra skolor.Vänsterpartiets syn på läxläsning är att det ska ske inom ramen för skolan. Hemläxorna delar upp elever i två tydliga grupper: de som kan få mycket hjälp hemifrån och de som inte kan få det. Motståndet mot syn på läxläsning har bland annat innehållit argumentet att hemläxor är viktiga som en länk mellan familj och skola. Detta redan tunna argument faller ytterligare om läxläsningen sköts av inhyrd personal.Vi har sett en förskjutning av ansvaret för lärandet från lärarna till föräldrarna. Det finns ett grundläggande fel i att individualisera skolan så mycket att det till slut blir föräldrarnas inkomst som avgör elevernas betyg.Det är något riktigt fel i att ge miljonbidrag till läxhjälpsföretag som jobbar med eleverna på deras fritid som man skär ned med på gymnasieskolan. Man tar alltså från skolan och inför läxhjälp till dem som har råd. Vi vill att alla ska få det stöd de behöver och har rätt till. För det skulle lärare behöva mer tid med sina elever, men klasserna blir bara större och lärarna färre.Om man menar allvar med skolans kompensatoriska uppdrag måste resurserna riktas dit där behoven finns. skapar man ett orättvist resursfördelningssystem; den gemensamma skolan får minskade anslag som pengarna skickas till resursstarka elever från akademiska hem. värnar skolans kompensatoriska uppdrag. Grunden i ett modernt samhälle är en skattefinansierad utbildning som vi ställer höga krav på och som kommer alla till del.Fru talman! Kritiken mot regeringens förslag har varit bred. Man har kunnat läsa debattinlägg som till exempel "Att införa läx-rut är direkt stötande" från TCO och eller "Läxhjälp ett hån mot lärarnas kompetens", som två professorer författade . skriver i sitt svar att RUT-avdrag kan leda till att alla elever inte får möjlighet att ta del av satsningen, och att risken är uppenbar att det blir just de elever som är i störst behov av stöd som inte får tillgång till det. Det är precis detta jag har utvecklat tidigare.Regeringen hävdar att förslaget inte är ett utbildningsförslag utan ett skatteförslag och att det syftar till att förenkla regelverket för användningen av RUT-avdrag. Men , som bör förstå detta bäst, avstyrker förslaget och understryker att det är viktigt med stabila regler och att det inte heller är klarlagt att de nya reglerna kommer att innebära mindre kontroll- och gränsdragningsproblem. påpekar, som vi har hört tidigare, att i den ursprungliga propositionen för RUT-avdrag Skattelättnader för hushållstjänster, m.m. angavs att anlitande av privatlärare eller liknande inte bör omfattas. I meddelande om RUT-avdrag sägs också "Till sådan barnpassning som inte ger rätt till skattereduktion räknas exempelvis privatlärare, tränare eller annat arbete för barnets räkning som kräver specialistkunskaper och som normalt inte utförs av hushållen själva. "Vid den utfrågning som skatteutskottet anordnade för någon vecka sedan framförde rättsliga expert mycket tydligt - som jag ser det - att regeringens förslag inte minskar gränsdragnings- och kontrollproblemen. Ett problem kanske försvinner, men andra tillkommer. Även avstyrker förslaget med motiveringen att läxhjälp inte kan jämföras med övrig verksamhet som ger rätt till skattereduktion, och att det är kommunernas ansvar att se till att eleverna har tillgång till hjälp- och stödundervisning.Fru talman! avslår alltså tillsammans med Socialdemokraterna och regeringens proposition om skattereduktion för läxhjälp. Oberoende av om man ser det som en utbildnings- eller skattefråga slår detta fel. Det gynnar väletablerade barn och familjer, och det drar resurser från den skola som en gång sades vara för alla men som allt mer håller på att bli en skola efter plånbok. Det minskar inte de skattemässiga gränsdragnings- och kontrollproblemen, enligt , som ju är den myndighet som har att hantera detta i verkligheten.Avdragsfyrklövern i regeringen gör fel både utbildningspolitiskt och skattemässigt - dubbelfel!Jag yrkar bifall till reservation 1. Jag litade på infrastrukturministerns löfte om att SJ skulle gå . Det innebar en halvtimmes försening på en resa . Vi diskuterar här ett RUT-avdrag för läxhjälp. Det är en fråga som har både skattemässiga och pedagogiska sidor. Från sida var vi från början försiktigt positiva till förslaget. De flesta som jag hörde menade: Vem är emot kunskap? Vem är emot att barnen eller ungdomarna lär sig mer? Ingen, tror jag. Vi alla vill att våra barn och ungdomar lär sig mer.Eftersom är ett kunskapsparti som lyssnar på dem som har kunskapen, experterna, forskarna, började vi ta till oss frågan: Vad är det här egentligen? När vi lyssnade noggrannare på dem som borde kunna denna fråga bäst, och , oberoende statliga myndigheter, blev vi mer och mer undrande över detta förslag. Kanske mest förvånade blev vi att regeringen, allianspartierna, inte tar till sig kunskapen. Framför allt tänker jag på - det är ändå skatteutskottet som debatterar detta - uttalande. Man konstaterar ganska tydligt att från början hade två sidor. Man skulle få bort svartarbete där vi vet att det finns svartarbete som byggbranschen, städbranschen. Men vem i all sin dar hade hört om läxhjälpsbranschen? Jo, jag vet att läxhjälpsbranschen finns. Den uppstod ungefär som infördes. Man kunde se i statistik över förskoleföretag att friskolors expansion snabbt blev omsprungen av expansion av läxhjälpsföretag. Marknaden uppstod i samband med att RUT-avdraget infördes.Sedan är det inget fel att ha lägre skatt. Det är bara det att det ska finnas en idé i det, annars befinner vi oss på ett sluttande plan, som jag tror att regeringen nu befinner sig på. Det blir nämligen mer och mer skatteavdrag, men då måste det finnas regler och tydlighet så att man vet var gränserna går.Idén var att få bort svartjobb. Jag vill utmana övriga debattörer att bevisa att det fanns svartarbete inom läxhjälpsbranschen innan avdraget infördes. Då vill jag undanbe mig hänvisningar till lappar på campus på KTH eller , jag anser inte det vara ett seriöst argument. Jag skulle vilja veta: Var fanns denna svarta sektor?Det andra är att från början var tänkt för okvalificerade arbeten, hushållsnära tjänster. Men problemet här är just att detta tillägg till kom till för att man skulle ha kvalificerade tjänster, att man ska kunna kräva att det ska vara utbildade lärare eller lärarstudenter. Det var det som sade nej till tidigare, för det skulle vara barnpassningstjänster. Den saken har inte tagits upp i debatten att egentligen innebär tillägget, det som vi debatterar och som ska besluta om, att vi övergår från okvalificerade tjänster till kvalificerade tjänster. Det är ett solklart brott mot hela idén med , vad jag förstår.Det är inte så att säger nej till generellt, utan vi menar att man måste värna om gränsdragningarna. säger självt att det inte kommer att bli mindre gränsdragningsproblem med den nya skrivningen. Vi har lyssnat på . Därför yrkar jag bifall till båda reservationer i denna fråga. Vi måste ha en politik i som bygger på kunskap. Vi lyssnar på experterna, inte på politiska drömmar om ett skatteparadis. Visst är det trevligt med sänkta skatter, men då får man se till att man kan finansiera det hela och vet var gränsen går. Det är viktigt att ta upp och diskutera det i dag.Det blir inte bättre när hela Skolsverige - och mer hela Skolsverige avser jag , som den myndighet som har kunskapen, och båda lärarfacken - och ett otal debattörer tydliggör att det här självklart bryter mot skolans övergripande ansvar, nämligen det kompensatoriska uppdraget att ge alla elever likvärdiga förutsättningar. Det är självklart att de som har pengar köper läxhjälp. De som inte har pengar kommer inte att göra det, även om det naturligtvis blir billigare och det är fler som kommer åt läxhjälpen. När jag diskuterade den här frågan med chefen för beskrev han den ungefär så här: har även övre medelklass råd att köpa läxhjälp. Jo, men det är inte riktigt hela befolkningen.Miljöpartiet anser att läxhjälp i första hand är en pedagogisk fråga. Det är inte en fråga för oss politiker att bestämma vem som ska ha läxhjälp, det är lärarna som ska göra det. Vi ska varken bestämma att de ska det eller bestämma att de inte ska ha det. Men om vi ska ha läxhjälp ska vi skapa förutsättningarna för alla elever att få denna tillgång. Vi tycker att Socialdemokraternas förslag, som gick ut med i nyheterna , om att ändra skollagen så att alla skulle få rätt till läxhjälp vore intressant. Det borde vi kunna diskutera, men det är nog utbildningsutskottet som ska diskutera det och inte skatteutskottet.Jag vill ändå nämna att vi tycker att det vore värt en diskussion, för det bygger faktiskt på kunskap. Man har ett förslag som bygger på de verkliga förhållandena i och innebär att alla får tillgång till det, enligt skollagens intentioner.Vi i menar att det här är en mycket märklig hantering där regeringen går mot sina egna intentioner med , åtminstone som det har definierats , och där man bryter mot experternas kunskap.Sammantaget undrar vi: Var slutar det här? Det börjar mer och mer likna att man antar den ena eller den andra idén för att den låter bra men inte tänker igenom. Jag menar att har haft en stor betydelse för att göra svarta jobb vita. Men det måste finnas svarta jobb, det måste bli enklare med gränsdragningar och det ska vara någonting som inte kräver specialistkunskap, precis som har sagt.Därmed yrkar jag bifall till förslag. Först till : Kännetecknande för svarta marknader och mörkertal i brottsligheten är att det är svart och mörkt, man ser det inte. Det är det som är problemet.Fru talman! mullrar klasskampsretoriken här i kammaren. Man skulle kunna tro att en smärre revolution står för dörren, att de röda fanorna smattrar och klackjärnen slår gnistor i gruset - upp till kamp, bröder! I har bröder talat i mer eller mindre uppskruvat tonläge om läxhjälp. Det måste vara första gången i den här kammaren, tror jag.Anledningen är att det på bord ligger ett lagförslag som tydliggör att föräldrar har rätt till skattereduktion vid köp av läxhjälp till sina barn som studerar på gymnasienivå. Detta till en kostnad för statskassan som närmast kan liknas vid nålpengar jämfört med den flermiljardssatsning som regeringen gör på skolan.När RUT-avdraget infördes framhölls i förarbetena att i de fall en barnvakt hjälper barn med läxor eller annat skolarbete bör läxhjälpen omfattas av samma skattelättnad som vid annan barnpassning. Detta tolkade på följande sätt, och jag läser från listan med exempel på RUT-arbeten som finns utlagd på , en lista som för övrigt innehåller meningen: Barnkalas ingår inte i RUT-arbete. Hur som helst, så här står det:"Skattereduktion medges för barnpassning som utförs i eller i nära anslutning till bostaden samt lämning och hämtning till och från förskola, grundskola, fritidsaktiviteter eller liknande. Andra sådana aktiviteter som har nära samband med vardagslivet kan vara hjälp med läxor eller annat skolarbete som utförs i bostaden som ett led i barnpassningen. "Som den uppmärksamma lyssnaren noterade uttalar sig bara om läxhjälp som lämnas inom ramen för barnpassning, det vill säga för barn som går i . Frågan om det också går att göra RUT-avdrag för läxhjälp till gymnasieelever lämnas obesvarad. Vad som har gällt i det fallet har ansetts oklart. Med tanke på tonläget i den här debatten, i kammaren men kanske framför allt utanför kammaren, är det värt att notera att varken socialdemokrater eller miljöpartister har haft några bekymmer att leva med den nuvarande ordningen som klart medger RUT-avdrag för läxhjälp till grundskoleelever.Regeringen föreslår alltså nu att kopplingen till barnpassning tas bort helt och hållet och att det införs en bestämmelse i skattelagen där det uttryckligen sägs att skattereduktion gäller vid köp av hjälp med läxor och annat skolarbete också till elever som studerar på gymnasienivå. På så sätt blir lagstiftningen tydligare och mer förutsägbar.Med risk för att störa den fina revolutionsstämningen här i kammaren måste jag tyvärr meddela att det här förtydligandet av inkomstskattelagen som regeringen föreslår ska träda i kraft inte innebär att kommunernas eller andra skolhuvudmäns ansvar minskar. Riktlinjer och mål som finns för skolan ska fortsätta att uppfyllas och precis som tidigare gälla för alla elever.Däremot innebär förslaget att fler föräldrar och fler barn får möjlighet till billigare läxhjälp och extra stöd utanför skolan, som lärarstudenter och andra ambitiösa ungdomar stimuleras att dryga ut kassan med att jobba extra och vitt i läxhjälpsbranschen till nytta för sig själva och till hjälp för andra. Kanske till och med en och annan pensionär tar chansen att ställa upp och jobba med läxhjälp åt behövande gymnasister. Allt detta är helt i linje med RUT-reformen, som syftar till att skapa nya jobb, minska svartarbetandet, öka arbetsutbudet och dessutom underlätta livet, i detta fall för föräldrar som i vardagen inte hinner med att läsa läxor med sina barn.All skattelagstiftning innebär gränsdragningsproblem, men genom det här förtydligandet av inkomstskattelagen blir det färre gränsdragningsproblem. För lagtillämparen är detta viktigt. Det är också viktigt att fler elever får möjlighet att få stöd utanför skolan.Jag har svårt att se detta som ett problem, och jag kan bara beklaga att mina manliga kolleger från Socialdemokraterna, väljer att se ett problem som inte finns.Fru talman! Tiden har en tendens att urholka motståndet. Jag litar på att tiden gör det nu också när fler föräldrar upptäcker möjligheten till RUT-avdrag för läxhjälp åt sina gymnasieungdomar. Jag är övertygad om att motståndet då rimligen lägger sig också hos Socialdemokraterna, precis som det i praktiken, om än inte i retoriken, har gjort när det gäller Socialdemokraternas inställning till RUT-reformen i övrigt.Med dessa ord, fru talman, yrkar jag bifall till förslaget i skatteutskottets betänkande nr 10 och avslag på reservationerna. Jag har två frågor i anledning av mycket intressanta anförande. För det första: Det finns 138 000 barn i skolåldern vars föräldrar lever med försörjningsstöd. Kommer deras föräldrar att erhålla subventioner som möjliggör läxhjälp för barnen?Min andra fråga är: Tycker du, som ju ser den här reformen som något viktigt som underlättar vardagen och livspusslet och skapar glädje, att det är önskvärt att alla barn i hela vårt långa land ska få ta del av denna möjlighet till subventionerad läxhjälp när de går i skolan? Är det önskvärt att alla barn i hela landet ska få den möjligheten? Det vill jag gärna ha svar på. Jag svarar hemskt gärna på de frågorna. När det gäller föräldrarna som lever på försörjningsstöd och om de har nytta av den här reformen vill jag säga att den syftar till att skapa arbete och få fler i sysselsättning. Reformen är i princip självfinansierad, det vill säga den drar in pengar till statskassan i form av moms, arbetsgivaravgifter och inkomstskatt för dem som får jobb. De här pengarna som kommer in till statskassan, vad har vi dem till? Jo, vi fördelar dem till dem som behöver. Dessa föräldrar behöver de här pengarna, och därför behövs det fler människor i arbete. Så kan vi se till att det blir. I när varslen haglar och människor ställs utanför stimuleras framväxten av en ny tjänstemarknad som kan skapa nya jobb, varav den här lilla delen som vi diskuterar utgör en del av en stor reform som satsar på nya jobb. Mitt svar på din första fråga är: Ja, alla tjänar på detta.Sedan kommer vi till frågan om alla barn ska ha rätt till läxhjälp och stöd i skolan. Helt klart är det så, verkligen, och det är för att det ska bli en högkvalitativ skola som regeringen gör miljardsatsningar på skolan. Eftersom själv är så konfrontatorisk här vill jag säga att jag tycker att man kan ställa regeringens miljardsatsning mot den läxhjälpssatsning som Socialdemokraterna gör på , vilket motsvarar per elev och dag eller per elev och år. Det imponerar inte jättemycket på mig. Jag tycker att det är bättre att säga ja till alla alternativ som erbjuds, framför allt en bra skola men också möjligheter till läxhjälp utanför skolan. Vad jag förstår tror att avdrag för läxhjälp ska kompensera bristen på näringspolitik och en havererad arbetsmarknadspolitik och få landet på fötter. Det är verkligen att ge frågan stora dimensioner.Du svarade inte på mina frågor, men jag kan ge svar, tydliga och ärliga svar. De barn som kanske har de sämsta förutsättningarna, vars föräldrar lever i knapphet med ekonomiskt försörjningsstöd, förvägras denna möjlighet genom konstruktionen att man kvittar mot inkomst, för försörjningsstöd räknas inte som inkomst. De 138 000 barnen har ingen möjlighet över huvud taget att få denna hjälp. Det visar på den djupaste orättvisa.Det här är bestämt för några få. Om alla barn skulle få denna läxhjälpsmöjlighet, detta ineffektiva och orättvisa sätt att använda resurserna, skulle det kosta 12 ½ miljard i skattebortfall. Ställ detta mot att i sin helhet kostar 70 miljarder. Då förstår man att hela reformen är ämnad för några få som redan har en god situation. Däri ligger den djupaste orättvisa. Jag funderar lite på barnen som talar om. Vi vill ju alla att de ska få en bra skola. Förtydligandet i skattelagstiftningen innebär att även föräldrar med barn som går i gymnasiet ska få rätt till skattereduktion, alltså skattelättnad. Det är ingen subvention utan en skattereduktion i den bemärkelsen att pengarna i stor utsträckning går tillbaka till staten.De barnen har även gått i , .