bet · GZ01KU13 · 2012-04-02 00:00:00 — I enlighet med detta är det enligt kommitténs mening inte aktuellt att närmare överväga införandet av tekniska begränsningar i fråga om möjligheten att bearbeta innehållet i en utlämnad handling. Enligt förslaget skulle de föreslagna ändringarna av offentlighets- och sekretesslagen träda i kraft . Enligt uppgift från har regeringen beslutat att inte gå vidare med förslaget. Utredningen har enligt uppgift avslutats mot nya direktiv till en särskild utredare som ska se över den s.k. registerlagstiftningen och vissa därmed sammanhängande frågor (dir. 2011:86). Skälet till att regeringen inte valde att gå vidare med förslag var enligt uppgift från departementet att förslaget mötte viss kritik från remissinstanserna. Av remissvaren framgår att många av remissinstanserna tillstyrkte eller var positiva till den av kommittén föreslagna lösningen att under en mellantid föreskriva i lag att en myndighet ska lämna ut allmänna handlingar i elektronisk form, om det inte är olämpligt. Många av dessa remissinstanser hade dock synpunkter på utformningen av förslaget. Kritiken gick bl.a. ut på att rekvisitet om det inte är olämpligt är vagt och otydligt och kunde antas vålla tillämpningssvårigheter med risk för olikartade bedömningar. Flera remissinstanser efterlyste en exemplifiering i lagtexten eller på annat sätt förtydiganden av när det kan anses vara olämpligt att lämna ut en handling elektroniskt. Flera remissinstanser pekade även på att kommittén inte hade föreslagit någon möjlighet att överklaga ett beslut om att inte lämna ut en handling elektroniskt, vilket skulle innebära att det inte heller går att få ledning i när en handling ska lämnas ut eller att utveckla en gemensam praxis på området. För den enskilde skulle det bli svårt att förutse när ett elektroniskt utlämnande är möjligt. Andra remissinstanser ifrågasatte behovet av den tillfälliga lösningen, eftersom det inte finns något hinder mot att lämna ut allmänna handlingar elektroniskt. En stor andel av remissinstanserna ansåg även att det var viktigt att se över avgiftsförordningen (1992:191) för att klargöra vilka möjligheter och skyldigheter myndigheterna har att ta ut avgifter vid utlämnande av handlingar elektroniskt. Många av remissinstanserna pekade på att massuttag kan medföra ökade kostnader för myndigheterna och att det borde vara möjligt att få ersättning för dessa ökade kostnader, även för att motverka sådana massuttag. Flera remissinstanser efterlyste förtydliganden av avgifternas storlek för att undvika alltför stora olikheter mellan myndigheternas avgifter för likartade åtgärder. Vissa remissinstanser pekade på problem med att maska i handlingar som innehåller uppgifter som omfattas av sekretess, vilket också skulle kunna innebära ökade kostnader för myndigheterna. Vissa remissinstanser satte även i fråga om det inte krävs en grundlagsändring för att avgifter ska kunna tas ut med mer än ett helt obetydligt belopp, och ifrågasatte om en lagfäst rätt att få ut handlingar elektroniskt bör införas innan frågan om avgifter för massuttag har utretts mer ingående. Några remissinstanser ansåg också att det finns behov av förtydliganden av vilken betydelse personuppgiftslagen (1998:204) har och hur den ska tolkas när det gäller elektroniska handlingar. Man pekade även på att det finns en stor risk för att personuppgifter som lämnas ut från myndigheterna blir tillgängliga för sökning och sammanställning via internet, och att denna risk ökar väsentligt om uppgifterna tillhandahålls av myndigheterna i elektronisk form. Vid /02 behandlades en motion om att införa en skyldighet för en myndighet att lämna ut elektroniskt lagrade upptagningar i elektronisk form, såvida det inte för myndigheten i lag eller förordning finns en bestämmelse som förbjuder det (bet. 2001/02:KU17). Utskottet anförde följande i sitt ställningstagande: Offentlighets- och sekretesskommittén föreslog en sådan ordning som begärs i motion K46. Ett flertal remissinstanser ställde sig emellertid tveksamma till förslaget och menade att Offentlighets- och sekretesskommitténs fortsatta arbete, liksom en översyn av registerförfattningarna och praxisutvecklingen i anslutning till 7 kap. 16 § sekretesslagen, borde avvaktas. I likhet med regeringen vill utskottet understryka att intresset av att underlätta insyn i myndighetens verksamhet måste vägas mot behovet av att skydda enskilda mot otillbörliga integritetsingrepp. De starkt ökade möjligheter att sammanställa, bearbeta och sprida uppgifterna som IT-utvecklingen inneburit innebär att riskerna för en otillbörlig behandling av personuppgifter och kartläggning av enskilda individer inte bör underskattas. Hänsynen till den enskildes personliga integritet innebär vidare att en generell skyldighet att lämna ut allmänna handlingar i elektronisk form skulle behöva förenas med många undantag och därför kunna få en begränsad räckvidd. Det kan inte heller bortses från att den utvidgade kopierätten skulle kunna anses få en svagare ställning än offentlighetsprincipen. Utskottet delar regeringens bedömning att en lämpligare ordning kan vara att i lag peka ut de särskilda kategorier av allmänna handlingar som skall lämnas ut i elektronisk form om den enskilde begär det, bl.a. mot bakgrund av att personuppgiftslagen och 7 kap. 16 § sekretesslagen inte erbjuder ett fullgott integritetsskydd. Regeringen har för avsikt att tillsätta en utredning med uppdrag bl.a. att göra en översyn av 7 kap. 16 § sekretesslagen. Utskottet delar regeringens bedömning att först när en sådan översyn är klar är det möjligt att närmare överväga hur en skyldighet att lämna ut allmänna handlingar i elektronisk form bör utformas. Utskottet tillstyrker således regeringens förslag till ändring av tryckfrihetsförordningen, såvitt avser 2 kap. 13 § och avstyrker motion K46. Många myndigheter lämnar ut handlingar per e-post, vilket utskottet tycker är positivt. Den tekniska utvecklingen har gått så långt att det framstår som otidsenligt att en begäran om att få del av allmänna handlingar inte ska kunna tillgodoses elektroniskt. Det kan tyckas otillfredsställande att förslag inte har kunnat genomföras. Utskottet anser att möjligheten att lämna ut handlingar elektroniskt bör kunna användas så långt det är möjligt, och där det inte ställer till med problem. Utskottet är inte berett att föreslå några tillkännagivanden med anledning av motion 2011/12:Fi227 (KD) yrkande 2. Motionen avstyrks därmed. Utskottets förslag i korthet Utskottet avstyrker en motion om djurpornografi. Jämför reservation 2 (SD). I motion 2011/12:K239 av och (båda SD) begärs ett tillkännagivande om att förbjuda import, distribution och försäljning av djurpornografiskt material. Motionärerna är av uppfattningen att det är önskvärt att förbjuda import, distribution och försäljning av djurpornografiskt material, inte minst med anledning av att konsumtion kan gå över till handlingar där djur kan komma till skada. har gett ett tillkännagivande till regeringen om att kriminalisera sex med djur. Den nu aktuella motionen ska ses som ett ytterligare steg för att skydda djuren och för upprätthållande av den allmänna moralen, anför motionärerna. Den som i bild skildrar sexuellt våld eller tvång med uppsåt att bilden eller bilderna sprids eller som sprider en sådan skildring döms, om inte gärningen med hänsyn till omständigheterna är försvarlig, för olaga våldsskildring till böter eller fängelse i högst enligt 16 kap. 10 c § . Detsamma gäller den som i rörliga bilder närgånget eller utdraget skildrar grovt våld mot människor eller djur med uppsåt att bilderna sprids eller som sprider en sådan skildring. Om någon uppsåtligen eller av grov oaktsamhet genom misshandel, överansträngning, vanvård eller på annat sätt otillbörligen utsätter djur för lidande, döms den personen för djurplågeri till böter eller fängelse i högst enligt 16 kap. 13 § . Regeringen beslutade (dir. 2009:57) att tillsätta en särskild utredare med uppdrag att göra en bred översyn av den samlade djurskyddslagstiftningens innehåll, lämna förslag till ny djurskyddslag samt ge exempel på hur andra föreskrifter på området kan utformas. Utredaren överlämnade betänkandet Ny djurskyddslag (SOU 2011:75). Utredaren föreslår bl.a. att det ska bli förbjudet att ha sexuellt umgänge med eller utföra andra sexuella handlingar mot djur. Utskottet har behandlat motioner om att skydda djur mot att utnyttjas i pornografiska sammanhang. Senast det skedde var (bet. 2008/09:KU18). Utskottet vidhöll då sitt tidigare ställningstagande i fråga om djurpornografi och avstyrkte en motion. Vid sin behandling av en liknande motion var utskottet inte berett att föreslå några ytterligare inskränkningar i yttrande- och tryckfriheten och avstyrkte motionen (bet. 2007/08:KU15). Utskottet är inte berett att föreslå några ytterligare inskränkningar i tryck- och yttrandefriheten. Motion 2011/12:K239 (SD) avstyrks därmed. Utskottets förslag i korthet Utskottet avstyrker en motion om genmälesrätt. (KD) begär i motion 2011/12:K287 yrkande 1 ett tillkännagivande till regeringen om övervägande av laglig genmälesrätt. Mediesamhället tenderar att karakteriseras av tillspetsning, konkretisering, vinkling, personifiering, intensifiering och polarisering. Denna utveckling kan i flera avseenden hota enskildas integritet och värdighet. Det borde vara en självklarhet att medierna tar ett demokratiskt och etiskt ansvar i sitt arbete. Ändå bör ett förstärkt skydd övervägas. Vad som har diskuterats på andra håll i är en laglig genmälesrätt. I den svenska radio- och tv-lagen finns en genmälesrätt, men den är enligt motionären tämligen tandlös; uppgifter ska beriktigas (rättas till) när det är befogat. För övriga medier finns inte motsvarande regler i lag, men väl i branschinterna etiska normer. Uttrycket när det är befogat blir en gummiparagraf utan egentlig kärna. En mer detaljerad och substantiell genmälesrätt bör enligt motionären övervägas, eftersom självsaneringen inom området är otillräcklig. Ett antal människor far illa genom publicering och genom dramaturgin i mediesamhället. Med tryckfrihet förstås enligt 1 kap. 1 § tryckfrihetsförordningen (TF) bl.a. varje svensk medborgares rätt att, utan några av myndighet eller annat allmänt organ i förväg lagda hinder, utgiva skrifter. I överensstämmelse med bl.a. detta och till säkerställande av ett fritt meningsutbyte och en allsidig upplysning, ska det stå varje medborgare fritt att, med iakttagande av till skydd för enskild rätt och allmän säkerhet, i tryckt skrift yttra sina tankar och åsikter, offentliggöra allmänna handlingar samt meddela uppgifter och underrättelser i vilket ämne som helst. Uppgiften att vara utgivare för periodisk skrift ska enligt 5 kap. 3 § TF innefatta befogenhet att utöva inseende över skriftens utgivning och att bestämma över dess innehåll så att inget i skriften införs mot utgivarens vilja. Den som sänder radioprogram ska enligt 3 kap. 4 § yttrandefrihetsgrundlagen (YGL) självständigt avgöra vad som ska förekomma i programmen. Vad som sägs i yttrandefrihetsgrundlagen om radioprogram gäller enligt 1 kap. 1 § tredje stycket YGL förutom program i ljudradio också program i television och innehållet i vissa andra sändningar av ljud, bild eller text som sker med hjälp av elektromagnetiska vågor samt innehållet i vissa offentliga uppspelningar ur en databas. Utgivaren ska enligt 4 kap. 3 § YGL ha befogenhet att utöva tillsyn över framställningens offentliggörande och att bestämma över dess innehåll så att ingenting införs i den mot hans eller hennes vilja. Enligt 5 kap. 4 § radio- och tv-lagen (2010:696) ska uppgifter som har förekommit i ett program i tv-sändning, som inte är reklam och som sänts på något annat sätt än genom tråd, beriktigas när det är befogat. Även uppgifter som har förekommit i program i tv-sändning som inte är reklam och som sänts genom tråd bör beriktigas när det är befogat. Ett tillstånd att sända andra ljudradioprogram än närradio och kommersiell radio får förenas med villkor om skyldighet att iaktta denna bestämmelse om beriktigande (11 kap. 3 §). Sändningstillstånd får enligt 4 kap. 8 § radio- och tv-lagen förenas med villkor som innebär att sändningsrätten ska utövas opartiskt och sakligt och med beaktande av att en vidsträckt yttrandefrihet och informationsfrihet ska råda i tv. Ett sändningstillstånd får enligt 4 kap. 9 § och 11 kap. 3 § därutöver förenas med villkor avseende skyldighet bl.a. att ta hänsyn till ljudradions och televisionens särskilda genomslagskraft, sända genmälen och respektera den enskildes privatliv. Sändningstillstånden för (), () och () innebär bl.a. att sändningsrätten ska utövas opartiskt och sakligt och med beaktande av att en vidsträckt yttrande- och informationsfrihet ska råda. SVT, SR och UR är också skyldiga att bereda den som har ett befogat anspråk på att bemöta ett påstående tillfälle till genmäle. Enligt sändningstillstånden måste SVT, SR, UR och de digitala markbundna tv-kanalerna vidare ta hänsyn till mediets särskilda genomslagskraft när det gäller programmens ämnen och utformning samt tiden för sändning av programmen. De måste också respektera den enskilde individens privatliv. och tv övervakar genom granskning i efterhand om sända program står i överensstämmelse med radio- och tv-lagen och de villkor som kan gälla för sändningarna. Nämnden får besluta att den sändande på lämpligt sätt ska offentliggöra nämndens beslut, när nämnden har funnit att någon har brutit mot villkor om att sända genmälen eller mot bestämmelsen om beriktigande. Beslutet, som får innefatta ett föreläggande vid vite, får dock inte innebära att offentliggörandet måste ske i den sändandes program. , som består av Tidningsutgivarna, , och Svenska Tidskrifter, har fastställt etiska regler, s.k. spelregler, för press, tv och radio. Av publicitetsreglernas första punkt framgår att massmediernas roll i samhället samt allmänhetens förtroende för dessa medier kräver en korrekt och allsidig nyhetsförmedling. Enligt publicitetsreglernas femte punkt ska en felaktig sakuppgift rättas när det är påkallat. Den som gör anspråk på att bemöta ett påstående ska, om det är befogat, beredas tillfälle till genmäle. Rättelse och genmäle ska i lämplig form publiceras utan dröjsmål och på ett sådant sätt att de kan uppmärksammas av dem som har fått del av de ursprungliga uppgifterna. Den som känner sig personligen kränkt eller på annat sätt orättvist behandlad i en tidningspublicering kan vända sig till Allmänhetens pressombudsman (PO). Denne kan försöka bidra till en rättelse eller ett genmäle. I åtskilliga fall görs en utredning som kan leda till att PO överlämnar anmälan till () med förslag till . behandlar ärenden som gäller tillämpningen av god publicistisk sed. Nämnden har att fritt pröva innebörden av detta begrepp. Om PO avskriver ett ärende kan anmälaren själv överklaga beslutet till . Företag vars tidning eller internetpublicering har klandrats bör, enligt , utan dröjsmål i oavkortat skick och på väl synlig plats publicera opinionsnämndens hela uttalande. har vid flera riksmöten behandlat likalydande motionsyrkanden rörande frågan om rätten till genmäle. Vid /03 avstyrkte utskottet en motion med hänvisning till att enligt tryckfrihetsförordningen ska en ansvarig utgivare för en periodisk skrift, under straffansvar, bestämma över skriftens innehåll så att inget i den införs mot utgivarens vilja (bet. 2002/03:KU17). Motsvarande bestämmelse finns i yttrandefrihetsgrundlagen. Detta borde enligt utskottet inte ändras. Utskottet framhöll att det därmed inte fanns utrymme för att införa en laglig genmälesrätt. har fastställt etiska regler för press, tv och radio. Den som känner sig kränkt eller på annat sätt orättvist behandlad i en tidningspublicering har möjligheten att vända sig till Allmänhetens pressombudsman och till . och tv övervakar genom granskning i efterhand om sända program står i överensstämmelse med radio- och tv-lagen och de villkor som kan gälla för sändningarna. Med hänsyn till detta var utskottet inte berett att införa en laglig genmälesrätt, och avstyrkte därför motionen. Vid behandlingen av en likalydande motion vidhöll utskottet sitt ställningstagande (bet. 2003/04:KU24). Utskottet har därefter behandlat likalydande motioner i förenklad ordning vid riksmötena /05 och 2005/06 (se bet. 2004/05:KU31 och bet. 2005/06:KU14). Med hänvisning till vad utskottet har anfört är utskottet inte berett att införa en laglig genmälesrätt. Motion 2011/12:K287 (KD) yrkande 1 avstyrks därmed. Utskottets förslag i korthet Utskottet avstyrker motioner om teknikneutral lagstiftning. I motion 2010/11:K321 begär (M) ett tillkännagivande till regeringen om teknikneutral lagstiftning. För att säkra det fria ordet och fria medier är det viktigt att så många som möjligt på så många sätt som möjligt både kan ha tillgång till och göra sig hörda genom olika tjänster, tekniker och medieformer. Med den sammanlänkning som sker tidningar erbjuder webb-tv, vi kan lyssna på radion via webben, vi kan se tv-program på internet antingen direkt eller i efterhand etc. finns det, menar motionären, ett behov av en mer enhetlig medielagstiftning som anpassas till nya digitala förutsättningar. bör det fria ordet samt teknikneutralitet alltid sättas i centrum. Det bör därför göras en översyn av möjligheten till en mer sammanbunden och teknikneutral lagstiftning på medieområdet , anser motionären. Samma motionär begär även i motion 2011/12:Kr222 yrkande 2 ett tillkännagivande om en översyn av medielagstiftningen. Med den konvergens som sker på medieområdet finns det behov av en mer enhetlig medielagstiftning som anpassas till nya digitala förutsättningar. Det är, enligt motionären, av största vikt att teknikneutralitet sätts i centrum. Utskottet behandlade en motion om teknikneutral lagstiftning (bet. 2003/04:KU24). Utskottet framhöll i sitt ställningstagande bl.a. att ett nytt för elektroniska kommunikationer hade genomförts i genom lagen (2003:389) om elektronisk kommunikation, som trädde i kraft . Genom den nya lagen samordnades författningar med anknytning till elektronisk kommunikation som var att hänföra till det infrastrukturella regleringsområdet. Lagen gjordes dock inte tillämplig på innehåll som överfördes i elektroniska kommunikationsnät, vilket innebar att radio- och tv-lagen behölls. Utskottet hänvisade även till att frågan om konvergens bl.a. bereddes i Tryck- och yttrandefrihetsberedningen. Utskottet utgick från att regeringen följer konvergensfrågans utveckling och ansåg inte att någon sådan åtgärd som begärdes i den då aktuella motionen var påkallad. behandlades också en motion om en utredning av medierelaterad lagstiftning i syfte att göra den mer teknikneutral (bet. 2004/05:KU26). Utskottet anförde att frågan om möjligheten att införa en teknikneutral medielagstiftning var föremål för övervägande i Tryck- och yttrandefrihetsberedningen. Utskottet ansåg att resultatet av beredningens arbete borde avvaktas och avstyrkte motionen. behandlades också en motion om översyn av den samlade medielagstiftningen i syfte att uppnå teknikneutralitet i förenklad ordning (bet. 2004/05:KU31). Även denna motion avstyrktes. Frågan om en teknikoberoende grundlagsreglering av tryck- och yttrandefriheten behandlas av . Utskottet anser att resultatet av detta arbete bör avvaktas och avstyrker motionerna 2010/11:K321 (M) och 2011/12:Kr222 (M) yrkande 2. Utskottets förslag till riksdagsbeslut och ställningstaganden har föranlett följande reservationer. I rubriken anges vilken punkt i utskottets förslag till riksdagsbeslut som behandlas i avsnittet. Information om meddelarskydd, punkt 1 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2011/12:K204 av m.fl. (V) yrkande 2. Trots att det råder meddelarfrihet i offentliga verksamheter förekommer det att arbetsgivare sätter munkavle på arbetstagare. Det finns exempel på offentliga arbetsgivare som förbjuder arbetstagare att tala med medierna och som har som rutin att arbetstagare ska rapportera mediekontakter till sin chef. Det finns också arbetsgivare inom den offentliga sektorn som inte är medvetna om förbudet mot att eftersöka källor. Jag anser att kraven på offentliga arbetsgivare att informera samtliga anställda om meddelarfriheten ska skärpas. Skyldigheten bör också gälla för privata utförare av skattefinansierad verksamhet så snart en lagstiftning om meddelarfrihet i dessa verksamheter har införts. Regeringen bör, enligt min mening, återkomma med förslag på föreskrifter om obligatorisk information om meddelarfriheten inklusive efterforskningsförbudet. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Djurpornografi, punkt 8 (SD) av (SD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 8 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2011/12:K239 av och (båda SD). Djurpornografi är, enligt min mening, inte en omistlig del av yttrandefriheten. har gjort ett tillkännagivande till regeringen om att kriminalisera sex med djur. Som ett ytterligare steg för att skydda djuren och upprätthålla den allmänna moralen bör enligt min mening import, distribution och försäljning av djurpornografiskt material förbjudas, inte minst med anledning av att konsumtion kan gå över till handlingar där djur kan komma till skada. Detta bör ge regeringen till känna. Förteckning över behandlade förslag Motioner från allmänna motionstiden 2010/11:K321 av (M): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om teknikneutral lagstiftning. 2010/11:K358 av (S): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att offentlighetsprincipen bör omfatta även kungahuset. Motioner från allmänna motionstiden 2011/12:K204 av m.fl. (V): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att tillsätta en utredning med uppdrag att återkomma med lagförslag som garanterar alla arbetstagare hos utförare av offentligt finansierad verksamhet meddelarfrihet och meddelarskydd. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma med förslag på föreskrifter om obligatorisk information om meddelarfriheten inklusive efterforskningsförbudet. 2011/12:K205 av (S): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om utökat meddelarskydd för privatanställda. 2011/12:K208 av (S): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om undantag från meddelarfriheten. 2011/12:K239 av och (båda SD): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att förbjuda import, distribution och försäljning av djurpornografiskt material. 2011/12:K287 av (KD): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om övervägande av laglig genmälesrätt. 2011/12:K293 av m.fl. (MP): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att det grundlagsfästa meddelarskyddet med dess beståndsdelar även ska gälla inom offentligfinansierad verksamhet som utförs av privatägda juridiska personer. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om insyn i verksamhet som utförs med offentliga medel. 2011/12:K310 av m.fl. (S): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att privat verksamhet som finansieras med skattemedel ska omfattas av samma meddelarfrihet som den i kommuner och i offentliga bolag. 2011/12:K321 av och (båda S): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att utöka meddelarskyddet inom skattefinansierade privata företag. 2011/12:K322 av (S): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om ett utökat meddelarskydd. 2011/12:K340 av m.fl. (S):