· GZ01SoU13 · 2012-05-02 14:57:58 — Självständigheten att leva det liv som man vill begränsas starkt.Jag kommer att återkomma till den personliga assistansen men vill bara säga kort om glasögon att för är det en självklarhet att vi inte ska ha någon ekonomisk behovsprövning när det gäller glasögon, vilket det hänvisas till . Man säger att har föräldrarna inte pengar att köpa glasögon åt sina barn för ska de gå till där en ekonomisk behovsprövning görs. Så vill inte vi i ha det. Vi vill ha rätt till glasögon för alla barn. Vi har pengar i vår budget för det.Det är bra att man tar ett steg framåt i den här frågan, tycker jag, och det gör man i utskottets skrivningar. Jag hoppas att vi hamnar i ett läge där barn i alla landsting får glasögon när de behöver det och inte behöver starta livet med att inte kunna följa med i skolan eller leka med sina kompisar på grund av föräldrarnas ekonomi.Fru talman! kl. 8-9 samlas representanter för ett antal funktionshindersorganisationer utanför . Texten på det blå flygbladet löd så här: "har vi väntat. är det att gå från ord till handling. Tillgänglighet är en fråga om demokrati och en naturlig följd av konstaterandet att alla människor är lika mycket värda. "Remisstiden för förslaget i promemorian Bortom fagert tal om att bristande tillgänglighet skulle klassas som diskriminering gick ut . Trots den långa väntan finns inget lagförslag. är det återigen tillgänglighetsmarscher i . Där kommer kravet att vara att bristande tillgänglighet ska betraktas som diskriminering. Jag har själv gått med i ett stort antal sådana marscher, och jag vet att flera av er har gjort det. Jag vill slippa gå i fler marscher. Jag vill nu ha den lagstiftning som jag tycker är en självklarhet. Bristande tillgänglighet är diskriminering, och jag vill ställa frågan till regeringspartierna: Kommer ni att nöja er med fagert tal i den här frågan eller kommer en lagstiftning, och kommer den i så fall att komma snart?Jag vill ställa en fråga till också. Var står ni i den här frågan? Ni kan faktiskt ha en viktig påverkan på om bristande tillgänglighet blir diskrimineringsgrund i lagstiftningen.Ledsagning har tagits upp här förut. En av de viktiga insatserna enligt LSS är ledsagarservice, alltså att människor som själva inte klarar sig utan behöver någon som stöd för att kunna komma ut på promenader, kanske träffa vänner och ta del av fritidsaktiviteter och kultur ska ha möjlighet att göra detta.Det har blivit svårare för personer med grava synskador, och det hänger på vilken kommun jag bor i om jag får ledsagning. Det hänger också på vilken kommun jag bor i om jag får betala dyrt för ledsagningen eller om jag får den gratis. Vissa kommuner har, som vi hörde här tidigare, till och med hittat på att jag inte bara ska betala min egen biljett till teatern eller fotbollsmatchen, utan jag ska också betala för min ledsagare.Det här är helt horribelt. Därför kräver vi i att man ser över de här frågorna och att man förtydligar lagstiftningen så att min ekonomi eller vilken kommun jag bor i inte ska avgöra om jag får ledsagning eller inte.Fru talman! När den personliga assistansen kom 1994 var det en frihets- och jämlikhetsreform för människor med omfattande funktionsnedsättningar. I stället för att bo på institution kunde man nu bo i egen bostad. I stället för att vara beroende av anhöriga kunde människor leva ett självständigt och oberoende liv. Den personliga assistansen gjorde det möjligt att skaffa utbildning, arbete och familj. I stället för att vara hänvisad till boendeserviceenheterna kunde man resa och delta i fritidsaktiviteter. I stället för att vara föremål för vård och omsorg fick man möjlighet att vara en aktiv medborgare. Därför är den personliga assistansen så viktig, och därför har det blivit en katastrof för de hundratals människor som på grund av hårdare bedömningar förlorat sin assistans.Det handlar om människor som kan arbeta, som kan vara den aktiva förälder de vill vara, som hamnar i husarrest och som åter blir beroende av anhöriga. Det är människor som i vissa fall kan bo i egen lägenhet utan där gruppboendet får bli alternativet.Det handlar också om 20 000 användare av personlig assistans varav många är väldigt oroliga. Får de besked om tvåårsomprövningen blir de livrädda för att förutsättningarna för att de ska kunna leva ett självständigt liv ska slås itu.Jag vill ta några konkreta exempel ur verkligheten, och de människor som det handlar om har gett sin tillåtelse till det. Jag vill med detta visa hur det slår när de här bedömningarna gör att man mister sin personliga assistans.En rullstolsburen kvinna i som har kunnat jobba och varit en aktiv förälder kan nu inte jobba längre. Hon är sjukskriven trots att hon inte är sjuk, och hon kan inte längre delta med sina barn på utflykter eller följa dem till och från kompisar och till skolan. Hon har förlorat den personliga assistansen och kom inte upp i de 20 timmarnas grundläggande behov. Kommunen ansåg inte att hon tillhörde personkretsen, och hon fick hemtjänst. fungerar inte på det sättet att den ger möjlighet till ett självständigt liv.En kvinna som var läkarsekreterare på har blivit förtidspensionär i samband med att hon förlorade assistansen.En 20-årig kvinna som flyttade till för att läsa på högskolan har inte förlorat assistansen men fått en så kraftig neddragning att det nu är hennes studiekompisar som får hjälpa henne med toalettbesök och annat innan då den personliga assistansen kommer. Hennes föräldrar får betala för privat hjälp så att hon kan komma i väg till skolan eftersom assistansen inte kommer förrän kl. 12.En man i som är rullstolsburen och blind ansågs tillhöra personkretsen av men kom inte upp i de viktiga, grundläggande . Hos kommunen tyckte man att det var hemtjänst som gällde och att det här trots att läkarintyget sade motsatsen handlade om ett vanligt åldrande. sitter han i husarrest.En pojke med svåra neurofunktionshinder i har blivit av med sin assistans och har inte fått någon av kommunen. I stället för tre heltidstjänster har hans mamma fått rycka in. håller hela familjen på att gå i kras och syskonen försummas.En man som fick en hjärninfarkt och total expressiv afasi, det vill säga att han inte kan uttrycka sig i tal och skrift, inte förstår talspråk, inte kan ta initiativ och inte kan fixa en måltid, fick det här med att kunna kommunicera med andra bedömt , alltså . Ni kan själva förstå vad det får för konsekvenser.Anledningen till att kan tolka lagen så snävt och kan komma att fortsätta att göra det är en dom i högsta rättsinstans, Regeringsrätten, som kom 2009 och som har skapat prejudikat. I domen nekades en strokedrabbad man som var förlamad och satt i rullstol assistans. Ett motiv till detta var att han kunde föra gaffeln till munnen när han skulle äta även om han inte kunde ordna resten av måltiden.Följden av den här domen har blivit snävare bedömningar och att det är svårare att komma upp i de 20 timmarnas grundläggande behov, och vad man skulle kunna se som en helhetsöversyn för behovet av personlig assistans görs inte. Man hänvisar till kommunerna. En del kommuner ger personlig assistans, och en del kommuner tolkar på samma sätt som och säger att det är kommunens hemtjänst som ska fixa det. Vad som händer när man inte kommer upp i de nödvändiga beror i hög grad på inställningen hos kommunen som man råkar bo i.År 2010 fick socialutskottet vid en hearing med funktionshindersorganisationerna läget tydligt presenterat för sig. har frågan varit aktuell. Vi har haft och på besök i flera omgångar, och de har redovisat de rapporter som de har gjort och de bedömningsinstrument som arbetas fram. har fler människor förlorat sin assistans.Vi anser i att de neddragningar av den personliga assistansen som drabbar människor så hårt måste få ett slut. Därför motionerade vi om att det skulle göras ett förtydligande i lagstiftningen i § 9 a i LSS och att skulle begära att regeringen skyndsamt lade fram ett sådant ändringsförslag.Vi har inte fått några argument för att ändra vår inställning. har ytterligare hundratals personer förlorat sin assistans och fått livet kraftigt begränsat. Vi tycker inte att vi kan vänta . Vi tycker inte att vi kan vänta till för att se om det eventuellt behöver göras något som kanske kommer att ta ytterligare eller . Därför lyfter vi som enda parti fram förslaget till om att förtydliga lagstiftningen.Folkpartiets dåvarande partiledare var den som lade fram reformen, som fick ett brett parlamentariskt stöd, och från efterlyser vi samma breda parlamentariska stöd för att den personliga assistansen inte ska urholkas. Det finns en möjlighet att ge detta stöd genom att vid omröstningen rösta för reservation nr 3. har lagt ned mycket arbete på detta betänkande. Vi har haft flera besök. Vi har lyssnat och analyserat på ett bra sätt, tycker jag. Vi har pratat ihop oss, inte minst avseende den så kallade assistansen.Jag uppfattar att vi alla vill värna assistansreformen. Den betyder så oerhört mycket för att enskilda människor som har behov av och rätt till personlig assistans ska ges bättre möjligheter att leva som andra. Jag personligen, och flera med mig, har lagt ned mycken möda på detta. vidtas ett antal viktiga åtgärder för att långsiktigt kunna säkra att assistansberättigade ska få sin insats och att intentionerna i LSS fortsatt ska ligga fast. Sju av åtta partier står eniga bakom utskottets ställningstagande i denna del. Det tackar jag för. Först vill jag sätta in assistansen i dess sammanhang. "Alla människors lika värde" och "ett samhälle tillgängligt för alla" är två viktiga utgångspunkter för funktionshinderspolitiken. Det är ofta miljöer och brister i tillgängligheten som gör oss funktionsnedsatta. De nationella målen ligger fast och är väl förankrade. Från patient till medborgare var en i stort sett bra handlingsplan. Men oj vad segt det gick för den gamla regeringen att komma i gång! Skillnaden med alliansregeringen blev ett nytt grepp med funktionshindersstrategin - , konkreta mål och tydligare uppföljning. 22 strategiska myndigheter har ett särskilt ansvar och har precis avrapporterat till Handisam som har en samordnande roll.När jag tittar på reservationerna ser jag vad oppositionen lyfter fram. Vi har också hört det i debatten. Bristande tillgänglighet bör bli en grund för diskriminering, skriver man. Vi är helt överens. Jag utgår ifrån att regeringen kommer med förslag och att alliansregeringen klarar det som den gamla regeringen inte klarade. Oppositionen anser att LSS-reformen bör värnas. Vi är helt överens. Det är därför vi lägger ned så mycket möda på att få bort fusket som kan minska reformens legitimitet och att - än viktigare - kvalitetssäkra och utveckla verksamheten.Man vill också intensifiera tillgänglighetsarbetet. Vi är helt överens. Det är därför vi har lagt om funktionshindersstrategin, så att vi nu når de resultat den gamla regeringen inte klarade. Oppositionen vill öka sysselsättningen för personer med funktionsnedsättningar. Vi är helt överens. Det är därför Arbetsförmedlingen har fått tydliga mål som de också fått resurser för att klara att uppnå. har vi sett mycket goda exempel inom den privata verksamheten. Jag kan nämna Ica, och , som på ett strålande sätt har visat att man förstått betydelsen av mångfald i den här delen. har fått 1 000 nya utvecklingsanställningar som en åtgärd av regeringen. Vi har utvecklingen av de sociala företagen. Vi har Handisams attityduppdrag Hjärnkoll, som också är ett mycket bra exempel på vad som kan göras.Är det tillräckligt? Nej, det är det inte. På denna punkt är jag orolig. Det finns väldigt mycket kvar att önska. Det är många funktionsnedsatta personer som inte kommer in på arbetsmarknaden. aviserades den så kallade . Detta är verkligen någonting som vi borde kraftsamla kring på ett bättre sätt. Där idkar jag självkritik.Hjälpmedelsfrågan behöver ses över, skriver man. Ja, det är klart att den ska; vi är överens. Vi har klargjort ansvaret och har Fritt val-utredningen. I dagens betänkande har vi också pekat på åtgärder när det gäller glasögon för barn. Det är fyra punkter. Vi ska få ansvar för att tillhandahålla hjälpmedel klargjort. Vi ska klargöra definitionen: Vad är synnedsättning hos barn? Det ska klargöras hur det kan definieras som en funktionsnedsättning. En kartläggning ska göras av landstingens tillämpning av sitt hjälpmedelsansvar. En sammanställning görs av landstingens bidrag till glasögon av . I sista hand finns också en möjlighet att biståndspröva individuellt. Utskottet förväntar sig att regeringen återkommer till med en redovisning så fort underlag finns. Jag framhöll inledningsvis hur betydelsefull assistansen är för många enskilda människor. Jag har också varit ute på och pratat med de demonstrerande och oroliga funktionsnedsatta personerna. För och alliansregeringen är det mycket viktigt att värna den personliga assistansen. För många fungerar det bra, men det finns orosmoln. Enskilda exempel på myndigheters agerande gör att man funderar på vad som behöver rättas till, vilken verkligheten är och vad som kan göras. Därför är regeringens uppdrag till Inspektionen för socialförsäkringen, ISF, viktigt: att ta fram ett underlag för att bättre kunna bedöma orsakerna till utfallet av beslut om assistansersättning, såväl vid nybeviljande som vid tvåårsomprövningar. Utskottet vill genom tillkännagivandet påskynda arbetet med den personliga assistansen. ska vi ha en delredovisning. Underlag tas fram, och eventuella behov av åtgärder för att fortsatt klara intentionerna i LSS ska redovisas för utskottet skyndsamt.Ett viktigt tillägg som vi enades om i utskottet handlar om att klargöra brukarorganisationernas medverkan, som är viktig för att man ska få del av deras synpunkter.Väldigt lite har hänt, säger med flera. Jag vill påstå att det är väldigt mycket som har hänt och som vi i utskottet har jobbat gemensamt med på ett klokt sätt. Jag kan räkna upp en lång rad, ett tiotal olika åtgärder som regeringen har initierat med hjälp av sina myndigheter. har vi dem som en grund i det fortsatta arbetet, vilket är nödvändigt och viktigt. Det är en korrekt bild som det är rimligt att ge.Försäkringskassan har även redovisat statistiken från de tvåårsomprövningar som görs. Indragningarna ligger på - oförändrat - medan utökningarna av assistanstimmar ökat från 24 till 26 procent.Antalet beviljade timmar per brukare har ökat från till . Assistansen har således ökat, vilket naturligtvis är en klen tröst för den som fått assistansen indragen. Därför är det nödvändigt med regeringens uppdrag för att säkra att den som har rätt till assistans ska få denna insats och det på ett rättssäkert sätt.Min ambition är att vi fortsatt ska kunna jobba brett i utskottet med dessa viktiga frågor. Jag yrkar bifall till utskottets förslag i betänkande SoU13 och avslag på reservationerna. Det råder ingen tvekan om att vi socialdemokrater är kritiska till det sätt som regeringen behandlar dessa frågor. Vi tycker att man inte har varit tillräckligt aktiv.Jag vet att brinner för dessa frågor likaväl som jag och många andra som är med och debatterar här. Jag gick tillbaka till det betänkande vi hade 2009/10 för att titta lite grann vad vi krävde av regeringen i det sammanhanget.Vi hade gjort en utfrågning där det deltog representanter för IFA, JAG, STIL, HSO, RBU, DHR och NHR. Utskottet skriver att det var bland annat vid den hearingen som vi hade fått del av den oro som många funktionshindrade kände för den utveckling som var.Det sägs också att utskottet utgår från att regeringen noga följer utvecklingen och anser att regeringen så fort underlag finns bör återkomma till med en redovisning och vid behov med förslag till åtgärder.Detta är ganska länge sedan. Min fundering och fråga till är: Är nöjd med det sätt som regeringen har hanterat frågan för att se till att människor med funktionsnedsättning får det stöd som de är berättigade till enligt lagstiftningen ?Det vore intressant att höra det. Jag hörde i inlägget att det fanns väldigt mycket som var gjort enligt . Men är han verkligen nöjd med det sätt som man har hanterat frågan? Det ärliga svaret är att jag inte är nöjd förrän jag är säker på att alla får den assistans som de har rätt till. Jag är inte säker på att vi är där. Det är därför som det är så viktigt med det omfattande arbetet.Att som säga att det nästan inte har skett någonting tycker jag är att fara ganska vilse med sanningen. Man kan titta på det tillkännagivande som vi gav 2010 från ett enigt utskott.Socialstyrelsen har presenterat sitt behovsbedömningsinstrument. har presenterat sin rapport med en lång rad åtgärder. Vi har själva i utskottets behandling haft kontakt med generaldirektör.De beskriver att de jobbar med enhetligheten i bedömningen och att analysera grundläggande personliga behov. De har stärkt kompetensen. De har ett arbete på gång för att uppdatera sin vägledning.De har till oss, vilket jag tyckte var väldigt intressant, redovisat att de avser att pröva en särskild ordning för beslutsfattande vid speciellt svårbedömda fall för att lyfta upp det i organisationen.Det finns ett arbete med att titta på om det finns fusk. Det vet vi att det gör. Vad kan man göra åt det? Det finns ett arbete från ISF med att titta på tvåårsomprövningarna, och det finns ytterligare åtgärder.Till detta ska läggas det senaste tillkännagivandet om att vi noga ska följa upp vad konsekvenserna är på individnivå där man har minskat eller tappat.Det är lätt att stå här och säga att man ska göra mer. Jag tycker att det är omfattande insatser som har gjorts. Vad skulle göra i majoritetsroll? Det skulle jag vara intresserad av. Jag tolkar nog svar som att han trots allt är nöjd med vad regering och ansvarig minister har åstadkommit sedan det tillkännagivande vi gav 2009/10. Jag kan inte tolka det på något annat sätt.Det finns ett antal saker som räknar upp. Visst har det hänt saker. Men den stora och viktiga saken har vi inte fått något besked om.Vi har fått presenterat en väldig massa statistik och liknande. Men inte vid något enda tillfälle har vi fått ett svar från ansvarig minister om hur regeringen ser på frågan om det skulle behövas en ändring i lagstiftningen för att garantera att de som har behov av assistans också får det.Vid den senaste interpellationsdebatten som var i kammaren om dessa frågor uttryckte att hon stod bakom de intentioner som finns med lagstiftningen. Det är väl jättebra. Nästan alla säger att de står bakom de intentionerna. Men vad gör man för att se till att det blir så att intentionerna upprätthålls?Jag tycker att det var bra besked från att han så här långt är nöjd med vad regeringen har åstadkommit. När det gäller vad vi skulle kunna ha gjort i stället tror jag med all säkerhet att vi hade sett till att vi fått fram ett besked så att vi från regeringens sida kunde lämna en tolkning av det som håller på att hända och de behov som behöver mötas när det gäller förändringar i lagstiftningen. Jag är ganska övertygad om att vi hade sett till att det hade blivit så.Sedan var det intressant att höra att tog upp i sitt anförande att man nu kommer att presentera ett förslag så att bristande tillgänglighet faktiskt kommer in i diskrimineringslagstiftningen. Det var en nyhet, men jag tackar för det. Jag inledde mitt svar på repliken med att säga att jag inte är nöjd förrän jag känner mig trygg i att alla får den assistans de har rätt till. Jag är inte trygg med att de får det. Jag ser att det finns behov av åtgärder. Jag ser att det är ett av syftena med det jobb som ska göras, och det tycker jag är ett svar.Om man visste svaret på allting i förväg skulle man inte behöva göra alla de här insatserna. Det är ett tiotal olika insatser som görs, som har gjorts eller som man planerar att göra. Det här skulle man ju inte ha vidtagit om man redan på förhand visste vad som krävdes.Det vet vi inte. Det är därför vi tar det här. Vi vill göra det riktigt, för det här är en oerhört stark och viktig verksamhet som vi vill ska bli säkrad uthålligt för att de enskilda ska få detta.Lennart tror att man, om man fick chansen att ta egna initiativ, skulle ha löst det här. Kom med några förslag! Då lovar jag, precis som under beredningen i utskottet, att vi ska lyssna på dem. Kom med konkreta förslag! Då får vi vrida och vända på dem. Det tycker jag är det bästa sättet att jobba konstruktivt, och jag hoppas att vi ska fortsätta att göra det i framtiden.Ja, min absoluta övertygelse är att alliansregeringen ska presentera ett förslag så att brister i tillgänglighet ska vara grund för diskriminering. Det klarade inte den tidigare regeringen. Ni klarade inte det. Men jag har absoluta förhoppningar om att vi ska göra det. Innan vi började trycka på knapparna sade : Så segt det gick. Han pratade då om den socialdemokratiska regeringen. Då kunde jag inte låta bli att tänka på Bortom fagert tal, som hade varit ute på en remissomgång . Det är alltså . Så segt det gick, kan man gladeligen säga i det fallet.Du sade att det var din absoluta förhoppning, . Jag ska gå tillgänglighetsmarschen i . Jag skulle gärna vilja veta om det här blir min sista tillgänglighetsmarsch, för det skulle jag gärna se.Så segt det gick, kan man väl också säga om något annat. var det, precis som sade, en rad organisationer som berättade för oss. Frågan har hanterats. Sedan skulle vi vänta på behovsbedömningsinstrumentet. fick vi det. Sedan skulle vi vänta på . Den fick vi . Och ska vi fortsätta att vänta till , för det räckte inte med den tid som vi har avvaktat. Då ska det eventuellt komma ett ställningstagande, så fort regeringen kan, om det behöver göras något.Det här tycker jag också är väldigt segt, för förlorar ytterligare hundratals personer sin assistans, utifrån den regeringsrättsdom som finns.Jag skulle vilja höra med dig om det här är acceptabelt. 900 människor har förlorat assistansen. En del har fått någorlunda vettig hjälp från kommunerna, men ett stort antal har inte fått det, utan de har, som jag pratade om förut, fått sina liv förstörda. När det gäller det första är det samma svar som till . Vi jobbar för att klara av det som tidigare regeringar inte gjorde. Vi jobbar för att vi ska få fram ett beslut om att brister i tillgängligheten ska vara grund för diskriminering.Det fanns ett fullständigt bristfälligt underlag från den gamla regeringen som vi tog över. Det dög inte att skriva proposition på. Det här är mycket svårt, och det får stora konsekvenser, men jag vidhåller att det är min absoluta uppfattning att vi ska ha fram ett beslut.Jag har också gått tillgänglighetsmarscher. Jag tycker att det är bra att man bildar opinion och är en blåslampa på oss beslutsfattare. Jag hoppas att ska få vara blåslampa på något annat område och att vi ska ha löst detta. Det är min förhoppning.Sedan gällde det de här 900 människorna. Det är svårt att debattera den frågan med , för hon vet allt innan alla andra vet något. vet konsekvenserna innan alla andra vet konsekvenserna. vet att det handlar om 900 när en del pratar om 500 och andra pratar om 200 - och jag har hört om över 1 000.Man måste också veta. Man måste få ett underlag. Det har inte gått så sedan vi fick utfallet, och vi har inte så många fall än som vi riktigt kan följa upp. Det är det jobb som ska göras.Ambitionen är helt klar, och det är mitt tydliga svar. Den som har rätt till assistans ska ha det, och LSS intentioner ska ligga fast. Det är den ambition som jag också tycker att sju av åtta partier i utskottet har ställt sig bakom. menade väl inte att Bortom fagert tal inte dög som underlag? Den utredningen satte ju regeringen själv till, och det var den som hade fått alla remissvar färdiga . Det har gått en ganska bra tid sedan dess.Jag vet inte allt, och vet inte allt. Vi har fått tydliga signaler från dem som har det här in på skinnet.