bet · GZ01UU8 · 2012-04-10 00:00:00 — Ett annat exempel som nämndes gäller lagstiftning om könskvotering på valsedlar. Vikten av opinionsbildning kring kvinnors rättigheter och mot våld mot kvinnor lyftes fram. När det gäller motionsförslaget om att ska agera för en särskild rådgivare till riksåklagaren för frågor om sexualiserat våld kan konstateras att något sådant önskemål inte framfördes vid delegationsbesöket. En lag om våld mot kvinnor antogs 2008. har i ett domslut betonat effekterna av den väpnade konflikten för kvinnor som tvingats lämna sina hem och begärt undersökning av 183 fall av sexuellt våld. Vidare har begärt att ska inkludera ett könsrollsperspektiv i ett program för att skydda offer och vittnen. I fråga om rätten till fria och säkra aborter, som tas upp i ett motionsyrkande, konstaterar utskottet att har en uttalad prioritering av jämställdhet i utvecklingssamarbetet och driver jämställdhet i utvecklingspolitiska sammanhang såväl bilateralt som multilateralt. Utskottet har vid ett flertal tillfällen konstaterat att stöder insatser som syftar till att göra aborter fria, säkra och lagliga för alla kvinnor. är ett av de länder som är ledande i det internationella arbetet när det gäller att lyfta fram frågor om sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter (SRHR). internationella SRHR-politik ligger fast. Som framgått tidigare i betänkandet äger toppmöten rum mellan EU och länderna i och . Inför det senaste mötet, som ägde rum , förhandlades ett frihandelsavtal fram mellan och och . Avtalet, som innefattar MR-klausuler, har undertecknats och förelagts ministerrådet för godkännande. Med anledning av ett aktuellt motionsyrkande konstaterar utskottet att har ratificerat samtliga åtta kärnkonventioner. mellan och EU är ett av flera uttryck för att breddat kontakterna med omvärlden. De tidigare ensidigt starka relationerna till har av Santosregeringen ersatts med ökade kontakter med de närmaste grannländerna och med övriga länder i och stärkt internationellt samarbete. Fattigdomen är fortfarande utbredd i . Enligt FN levde av befolkningen i fattigdom 2010. Ojämlikheten i fördelningen av landets resurser är stor. Diskriminering av kvinnor, afro-colombianer, hbt-personer, urfolk och andra minoriteter förekommer. En rad internationella och nationella enskilda organisationer, däribland svenska, som arbetar med mänskliga rättigheter är verksamma i . undertecknades en gemensam deklaration mellan den colombianska regeringen, civilsamhället och det internationella samfundet med syfte att skapa en bred nationell politik för mänskliga rättigheter. EU:s utvecklingsbistånd till har som övergripande mål att stödja landets ansträngningar att nå fred. För perioden 20072013 har EU avsatt till biståndssamarbete i . Stödet avser framför allt fredsfrämjande och stärkande av rättsstaten, inklusive narkotikabekämpning. bedriver utvecklingssamarbete med . De svenska insatserna är i samarbetsstrategi för utvecklingssamarbete med 20092013 inriktade på två områden. Dessa är fred och säkerhet respektive mänskliga rättigheter och demokratisk samhällsstyrning. genomfördes en halvtidsöversyn av samarbetet med . Slutsatsen för översynen är att prioriterar följande områden: genomförande av lagen om gottgörelse för konfliktens offer och återbördande av mark, strategiska insatser för mänskliga rättigheter med särskilt fokus på MR-försvarare och kvinnor som aktörer för fred i enlighet med FN:s säkerhetsråds resolution om kvinnor, fred och säkerhet inklusive efterföljande resolutioner kring detta tema. Utgångspunkten för utvecklingssamarbete i är den interna väpnade konflikten i landet och att en förhandlingslösning är den enda vägen mot hållbar fred, försoning och utveckling. agerar genom sina biståndsinsatser för en förhandlad fredsprocess med ett brett samhälleligt deltagande, respekt för mänskliga rättigheter och jämställdhet och verkar för att det politiska, ekonomiska och sociala utanförskapet ska minska för marginaliserade colombianer. Utöver generella stöd till FN-systemet lämnar i stöd till UNDP, , UNHCHR och UN Women. Humanitärt stöd ges till OCHA, UNHCR och ICRC. Det humanitära stödet riktas framför allt till internflyktingar och till att stärka den colombianska statens kapacitet att finna hållbara lösningar på internflyktingsituationen. I arbetet med att aktivt främja en politisk dialog i spelar det civila samhället med bl.a. kvinnorörelser och fredsrörelser en viktig roll. stöder insatser som bidrar till att stärka det civila samhällets kapacitet och statens ansvar gentemot medborgarna. Stöd lämnas till ett 30-tal organisationer inom det civila samhället. Utöver det stöd som lämnar till FN:s högkommissarie för mänskliga rättigheter (UNHCHR) och till icke-statliga MR-organisationer är en av de största givarna till ombudsman för mänskliga rättigheter. Ombudsmannen finns närvarande även ute på landsbygden, där det ibland inte finns några andra myndigheter än militären. Till ombudsmannen kan invånarna vända sig med anmälningar och den fungerar som en länk till andra myndigheter. lämnar också stöd till i . Det är första gången som samarbetar direkt med landets regering. Tillsammans med flera andra länder stöder ministeriets arbete med att återföra stulen jordbruksmark till internflyktingar. Det svenska utvecklingssamarbetet med ska uppgå till ca . lämnar också ett omfattande humanitärt bistånd till landet. bidrar också till finansieringen av insatser som bedrivs av FN och OAS (Organization of American States, Organisationen för amerikanska stater). Genom UNDP lämnas stöd för ett program för försoning och utveckling, Redes, som är verksamt i de regioner som drabbas särskilt hårt av den väpnade konflikten. Ett annat initiativ som bidrar till och som bedrivs av OAS kallas Mapp (Mission to Support the Peace Process in ) och avser stöd till fredsprocessen och övervakning av paramilitärerna. Mot bakgrund av utskottets överväganden avstyrks motionerna 2010/11:U306 (S) yrkande 83, 2011/12:U226 (V) yrkandena 13 och 511 och 2011/12:U315 (S) yrkande 84. föreslår i kommittémotion 2011/12:U203 (V) yrkande 1 att ska verka för demokrati och respekt för de mänskliga rättigheterna i och i bilaterala kontakter och i EU och FN agera för att landets regering ska respektera de mänskliga rättigheterna och garantera alla medborgares säkerhet. Ett centralt problem efter kuppen i har enligt varit att domstolarnas oberoende har undergrävts, oberoende domare har avskedats och straffriheten för dem som allierat sig med den nya regimen har blivit utbredd. Partiet anser enligt yrkande 2 att bilateralt och i EU och FN ska agera för att en oberoende kommission tillsätts för att utreda brotten mot de mänskliga rättigheterna efter kuppen . bör enligt yrkande 3 också verka för att avtalet mellan regeringen och motståndsfronten ska efterlevas. behandlade i betänkande 2009/10:UU15 Mänskliga rättigheter i svensk utrikespolitik ett motionsförslag om statskuppen i och redovisade sin syn på åtgärder för att försvara demokrati och de mänskliga rättigheterna i landet. I betänkandet, som justerades , sammanfattade utskottet händelseförloppet efter statskuppen där landets demokratiskt valda president avsattes för att därefter gå i landsflykt. Utskottet redogjorde också för TegucigalpaSan och för problem kring genomförandet av avtalet, som syftade till att bana väg för återupprättande av demokrati och en återgång till konstitutionell ordning i landet. I betänkandet redovisade utskottet också uppgifter om och EU:s agerande till stöd för ett genomförande av avtalet. Utskottet ställde sig bakom det internationella samfundets, EU:s och den uppfattning att alla parter i måste ta sitt ansvar för att genom dialog uppnå försoning och ett återupprättande av konstitutionell och demokratisk ordning, rättsstaten och respekt för de mänskliga rättigheterna. Utskottet såg detta som en fråga av största vikt inte bara för utan också för att främja stabilitet i regionen i dess helhet. Interamerikanska kommissionen för mänskliga rättigheter (Inter-American Commission on Human Rights, IACHR), som är ett självständigt organ under OAS (Organisationen för amerikanska stater), beslutade att ta upp på sin lista över länder som det är motiverat att hålla särskild uppsikt över vad gäller människorättsbrott. presenterade IACHR en rapport till kommittén för juridiska och politiska frågor i OAS, som hade suspenderat från organisationens verksamhet på grund av statskuppen. IACHR dokumenterade i rapporten omfattande brott mot de mänskliga rättigheterna efter kuppen och drog slutsatsen att dessa utgjorde en direkt konsekvens av sammanbrottet för konstitutionella ordning. Chefsåklagare vid () tillkännagav att situationen i var föremål för en preliminär undersökning. En analys görs av huruvida uppgifterna om brott mot mänskligheten efter statskuppen stämmer. Om uppgifterna bedöms som korrekta skulle detta kunna innebära åtal för brott inom domstolens behörighet. Efter förhandlingar mellan parterna i konflikten i och internationella påtryckningar tillsattes under överinseende av OAS en sannings- och i . Denna hade till uppgift att undersöka händelserna före, under och efter och föreslå en väg framåt för nationell försoning. Kommissionen leddes av tidigare vicepresident . lämnade ekonomiskt och politiskt stöd till kommissionen. En av de slutsatser sannings- och drog i sin rapport var att avsättandet av den tidigare presidenten utgjort en kupp och var olaglig och stred mot konstitutionell ordning. Kort tid innan rapporten från sannings- och publicerades hade den tidigare presidenten återvänt till efter sin landsflykt i . beslutade att åter släppa in i organisationens fulla verksamhet. Både den konservative presidenten i och den socialistiske presidenten i hade agerat för detta. Totalt röstade 32 länder för ett återinträde. Endast röstade mot. En av förutsättningarna för att skulle beviljas återinträde i OAS fulla verksamhet var att den förre presidenten tilläts återvända till landet och att hans allierade kunde vara politiskt aktiva. EU:s höga representant välkomnade i ett uttalande beslutet av OAS att fullt ut kan delta i organisationens verksamhet. I uttalandet uttrycktes EU:s förhoppning att Zelayas återvändande ska bidra till en nationell försoningsprocess, vilket är avgörande för att ska kunna ta itu med de utmaningar som landet står inför. EU har enligt uttalandet förväntningar på att försoningsprocessen i i kombination med att landet åter är med i OAS verksamhet ska ge ny kraft åt ansträngningarna att få till stånd regional integration i . bedrev utvecklingssamarbete med . Efter regeringens beslut om landfokusering av det svenska biståndet har det bilaterala utvecklingssamarbetet med fasats ut. Utfasningsstrategin för utvecklingssamarbetet med 20082011 koncentrerades till två områden: demokratisk samhällsstyrning och mänskliga rättigheter inklusive jämställdhet samt naturresurser och miljö. Samarbetet inom området demokratisk samhällsstyrning, mänskliga rättigheter och jämställdhet innefattade stöd till nationella och projektstöd till samt organisationer inom det civila samhället. Genom multilaterala aktörer kanaliserade stöd till valreformer och till framtagande av bredare överenskommelser inom området demokratisk samhällsstyrning och mänskliga rättigheter. Genom i följer utvecklingen av de mänskliga rättigheterna i och för en dialog med myndigheter och människorättsorganisationer i landet. Sida stöder också denna utveckling, framför allt via och Kooperation Utan Gränser. Sidastöd kanaliseras också via till Internationella som i sin tur stöder lokala journalistorganisationer i . Den Interamerikanska kommissionen för mänskliga rättigheter, som nämnts ovan, har en särskild rapportör för yttrandefrihet. har genom ett flerårigt stöd medverkat till uppbyggnaden av denna övervakningsinstans. I EU:s årsrapport om mänskliga rättigheter och demokrati i världen redovisas uppgifter om den oroande situationen i och EU:s agerande för att främja de mänskliga rättigheterna i landet. Enlig årsrapporten kom uppgifter från inhemska och internationella människorättsorganisationer om brott mot de mänskliga rättigheterna. EU följde ingående situationen för människorättsförsvarare i landet och uttryckte offentligt oro efter att flera journalister och människorättsförsvarare, däribland hbt-aktivister, hade dödats. någonsin lämnade EU direkt finansiellt stöd till tre människorättsförsvarare via EIDHR (for Democracy and Human Rights) och en särskild mekanism i detta instrument som gör det möjligt att omgående fatta beslut om åtgärder för människorättsförsvarare som har överhängande behov av skydd. Totalt kanaliserade EU efter statskuppen i genom tre lokala icke-statliga organisationer för att täcka juridiska, medicinska och andra angelägna behov bland mer än 30 människorätts- och demokratiaktivister som befann sig i fara. antog EU-delegationen i och EU-medlemsstater med representation i landet en lokal strategi för genomförande av EU:s riktlinjer om människorättsförsvarare. EU lämnade också stöd till den nya regeringen i och dess ansträngningar att främja och skydda de mänskliga rättigheterna i landet. Det gällde exempelvis sådana åtgärder som att släppa in internationella människorättsorganisationer i landet, att tillsätta en sannings- och och att skapa ett justitie- och människorättsministerium. Utöver det ovan nämnda stödet via EIDHR beslutade EU också om ett program finansierat via stabilitetsmekanismen som syftade till att stärka den rättsliga regleringen när det gäller människorättsförsvarare och att tillhandahålla tekniskt stöd för sannings- och . Som svar på en fråga i [ Fråga E-011056/2010 EC development cooperation programmes in .] uppgav den höga representanten att EU höll på att revidera sin landstrategi 20072013 för (Country Strategy Paper 20072013). I den reviderade strategin, som väntas bli framlagd , planerar EU att lämna bilateralt stöd till och dess skapade institutioner och till det civila samhället. Stöd ska också lämnas till genomförande av rekommendationer som lämnats i vid dess granskning av människorättssituationen i . Det kan konstateras att rapporteringen om den allvarliga säkerhetssituationen i fortsätter med uppgifter om extremt höga nivåer av våldsbrott och mord, straffrihet och korruption och allvarlig förekomst av brott mot de mänskliga rättigheterna. är ett av de farligaste länderna i för journalister. Genomförandet har varit svagt av regeringens olika initiativ till förbättringar av situationen i landet. Utskottet noterar att Human Rights Watch i World Report 2011, som avser förhållandena , slog fast att inte ställt till svars de personer som var ansvariga för de omfattande människorättsbrott som begicks av de facto-regeringen som tillträdde efter statskuppen . Utskottet vill understryka att ansträngningarna att komma till rätta med straffriheten i landet måste fortsätta. Enligt utskottets bedömning har EU gjort tydliga och aktiva ställningstaganden i anslutning till och efter statskuppen i . Utskottet anser att det internationella samfundet och EU, som är en viktig givare inom säkerhetssektorn, måste fortsätta att aktivt verka för att genomför nödvändiga reformer inom säkerhetssektorn och rättssystemet. och EU bör också i motsvarande situationer göra tydliga och aktiva ställningstaganden. och EU bör även i fortsättningen agera för att stärka regionala organ med kompetens och förtroende att försvara demokratin och de mänskliga rättigheterna när dessa är i fara i något av organets medlemsländer. Mot bakgrund av utskottets överväganden avstyrks motion 2011/12:U203 (V) yrkandena 13. Socialdemokraterna konstaterar i kommittémotionerna 2010/11:U306 (S) yrkande 86 och 2011/12:U315 (S) yrkande 87 att ett antal politiska fångar har släppts efter maktskiftet från till brodern men menar att folk fortfarande lider under det politiska förtrycket och av det ekonomiska vanstyret. Socialdemokraterna anser att omvärlden inte ska isolera och tar avstånd från embargo mot landet. kontakter med den demokratiska oppositionen bör breddas och fördjupas. Det är viktigt att en dialog kan föras med hela det kubanska samhället. I den enskilda motionen 2010/11:U308 (båda KD) yrkande 2 begärs att ska vara en tydlig röst till stöd för den demokratiska oppositionen på . betecknar i rapporten i läget för de mänskliga rättigheterna i landet som fortsatt allvarligt. Maktöverlämnandet från till brodern har inte lett till någon grundläggande förbättring vad gäller respekten för medborgerliga och politiska rättigheter i landet, även om vissa positiva åtgärder kunnat noteras. Utgångspunkten för EU:s relationer med utgörs av en gemensam ståndpunkt från ministerrådet, vilken antogs 1996. I den gemensamma positionen, som står bakom, slås fast att ett fullständigt samarbete med är beroende av förbättringar avseende de mänskliga rättigheterna och rätten till politisk frihet. Stor vikt läggs i och med detta på de medborgerliga och politiska rättigheterna i . Till följd av att antog rådsslutsatser som upphävde diplomatiska åtgärder som hade införts , kunde den politiska dialogen mellan och återupptas. Dialogen förs om bl.a. politiska och humanitära rättigheter, ekonomiska frågor, utvecklingssamarbete och kulturfrågor. Rådet gör en översyn av den gemensamma ståndpunkten. I anslutning till översyn slog rådet fast att den politiska dialogen med ska fortsätta och fördjupas. Enligt rådsslutsatserna ska dialogen föras med de kubanska myndigheterna och med företrädarna för det civila samhället och en fredlig opposition. Där slås fast att EU:s politik för kontakter med den fredliga demokratiska oppositionen fortfarande gäller och att människorättsfrågor alltid bör tas upp vid besök på hög nivå. När det är lämpligt ska möten med den fredliga demokratiska oppositionen utgöra en del av besöken på hög nivå. Rådet uppmanade i slutsatserna den kubanska regeringen att tillåta obehindrade kontakter med det civila samhället i anslutning till besöken på hög nivå. I en av de aktuella motionerna berörs också ekonomiska embargo mot . I ett anförande i , under det svenska EU-ordförandeskapet, redovisade FN-ambassadör unionens syn på ett resolutionsförslag om nödvändigheten av att ekonomiska, kommersiella och finansiella embargo mot upphör. Utskottet redogjorde i betänkande 2009/10:UU13 närmare för EU:s ställningstaganden om i det aktuella anförandet. Utskottet konstaterar att ekonomiska embargo mot kvarstår. Vissa lättnader har dock genomförts när det gäller reserestriktioner för resor till . Utskottet konstaterar att förbättringen av relationerna mellan och lett fram till att kommissionen beslutade om en landstrategi för utvecklingssamarbetet med (Country Strategy Paper for the Republic of 20112013). En reflektionsprocess inom EU om det framtida förhållningssättet till som inleddes fortgår . hölls ett politiskt dialogmöte mellan EU:s höga representant och utrikesminister. I utrikesdeklarationen konstateras att behovet av demokrati och respekt för grundläggande mänskliga rättigheter på är stort. Utskottet delar regeringens uppfattning att stödet till de demokratiska krafterna måste stärkas och trycket på regimen upprätthållas. bör enligt utskottet fortsätta att verka bilateralt och genom EU för ökad respekt för de mänskliga rättigheterna på . Mot bakgrund av utskottets överväganden avstyrks motionerna 2010/11:U306 (S) yrkande 86, 2010/11:U308 (KD) yrkande 2 och 2011/12:U315 (S) yrkande 87. Enligt Socialdemokraterna i kommittémotionerna 2010/11:U306 (S) yrkande 85 och 2011/12:U315 (S) yrkande 86 tycks såväl som militären och polisen stå mer eller mindre maktlösa inför den eskalerande våldsvåg som knarkkriget medför. Det aktuella motionsyrkandet tar upp narkotikahandelns inverkan på stabiliteten och säkerheten i . Utskottet konstaterar att den globala narkotikahandeln har effekter på ett stort antal länder och regioner i världen. FN:s program för bekämpande av narkotika och brottslighet (United Nations Office on Drugs and Crime, UNODC) behandlade i World Drug Report 2010 destabiliserande effekter av handeln med kokain på transitländer, däribland . Enligt rapporten kan narkotikahandeln utgöra både ett symptom på och en bidragande faktor till instabilitet i transitregioner runt om i världen. Enligt UNODC underminerar både narkotikahandel och konflikter rättsstaten, och i kombination kan dessa ha en långsiktig inverkan på förutsättningarna för fred och välstånd. I World Drug Report 2010 jämförde UNODC kampen mot kokainhandeln i och och konstaterade att den exakta effekten av kokainhandeln i ett område beror på förhållandena där. I utgjorde mäktiga narkotikahandlare ett direkt hot mot staten, och när dessa besegrats fortsatte attacken via drogfinansierade illegala väpnade grupper. UNODC anser att man i genom engagerad brottsbekämpning och internationellt samarbete kanske kan ha vänt utvecklingen, men att kampen långt ifrån är avslutad. tycks enligt UNODC befinna sig i ett tidigt stadium av samma kamp, dock utan att behöva hysa farhågor för illegala beväpnade grupper. Pengar från narkotikahandel kan enligt UNODC ha förödande lokala effekter, som de har en internationell dynamik. Därför kan riktade insatser mot de internationella kopplingarna utgöra första steget i åtgärder för att minska konfliktpotentialen. Problemet är enligt UNODC att flertalet åtgärder mot narkotika är nationella, eller i bästa fall bilaterala, medan handeln är global. Utan en strategi som står i proportion till problemets storlek finns det en risk att framgångsrika nationella ansträngningar leder till nya smugglingsflöden. När narkotikahandeln stöter på motstånd sker en anpassning till nya odlingsområden, transitområden och konsumentmarknader. Ofta påverkas områden med utbredd fattigdom och där statens närvaro är svag. Det är där som den organiserade brottsligheten kan eskalera till en nivå som utgör ett hot mot stabiliteten. UNODC anser att befintliga internationella konventioner mot narkotikahandel och transnationell organiserad brottslighet och korruption är grundstenar för ett bättre globalt samarbete men att de är otillräckliga och inte utgör den globala strategi för koordinerat internationellt samarbete som skulle behövas. I rättigheter i slås fast att har gjort betydande framsteg när det gäller respekten för mänskliga rättigheter. I rapporten redovisas ett flertal exempel på detta. konstaterar departementet att många problem återstår när det gäller att förverkliga de mänskliga rättigheterna. Inte minst innebär kampen mot den organiserade brottsligheten och kartellerna som kontrollerar drogflödet genom till en utmaning för den mexikanska staten. Polisväsendet visade sig ineffektivt i kampen mot de välutrustade brottskartellerna, och huvudansvaret för att bekämpa dessa fördes därför över till militären, som en reformering av polisväsendet inleddes. Enligt har drogkartellernas maktkamper sinsemellan och med militären kringskurit de friheter som medborgare i de flesta demokratiska länder i fred åtnjuter. Säkerheten i delar av har försämrats. Kartellerna har omfattande resurser för att muta, hota eller låta döda politiker, domare, poliser och tjänstemän, vilket orsakar rädsla och misstänksamhet och urholkar förtroendet för samhällsinstitutioner och myndigheter. Stockholmsprogrammet, som är ett av fastställt program med riktlinjer och operativ programplanering inom området med frihet, säkerhet och rättvisa inom EU för åren 20102014, innefattar åtgärder mot internationell narkotikahandel. Stockholmsprogrammet antogs vid under det svenska EU-ordförandeskapet. I mot narkotika för 20092012 (EUT 2008/C 326/09) konstateras att unionen är världens största bidragsgivare i strävan efter hållbara lösningar på det globala narkotikaproblemet. Där betonas vikten av att både bättre samordna medlemsstaternas och gemenskapens politik och av att intensifiera det internationella samarbetet. Utskottet välkomnar att EU:s samarbete med respektive innefattar åtgärder för att främja de mänskliga rättigheterna och kampen mot narkotikahandel.