bet · GZ01AU9 · 2012-03-21 00:00:00 — Skånberg (KD) understryker i motion A347 behovet av obligatorisk kontroll mot brottsregister vid utbildning till och anställning i ett yrke där människor kan komma att stå i en beroendeställning till den anställde. Utskottet konstaterar att frågan om och hur man bör reglera skyddet för den personliga integriteten är komplicerad. Den innebär bl.a. en svår balansakt mellan olika intressen. Å ena sidan ska arbetssökande och arbetstagare tillförsäkras ett bra skydd. Å andra sidan måste regleringen ge arbetsgivare utrymme att utöva den kontroll som deras ansvar för säkerhet och effektivitet på arbetsplatsen kräver och som är nödvändig för att kunna leda och fördela arbetet. I utredningen i arbetslivet (SOU 2009:44) har som framgått ovan utarbetats ett förslag till en lag om integritetsskydd i arbetslivet som berör frågorna som belyses i båda motionerna. Utredningen bereds som nämnts ovan i . I motion A347 (KD) vill motionären få utrett om det ska införas en obligatorisk kontroll mot belastningsregistret i vissa situationer. Utskottet kan konstatera att frågan om arbetsgivares möjlighet att i samband med nyanställning kräva ett registerutdrag är i huvudsak oreglerad i svensk rätt. En arbetsgivare anses i princip ha rätt att själv avgöra vad som ska ingå i underlaget för ett anställningsbeslut. I sammanhanget kan nämnas att det i säkerhetsskyddslagen (1996:627) finns bestämmelser om registerkontroll i bl.a. belastningsregistret. Med säkerhetsskydd avses skydd mot brott som riktar sig mot totalförsvaret eller rikets säkerhet i övrigt. har ett antal lagar antagits med bestämmelser om skyldighet för arbetsgivare att genomföra registerkontroll i samband med anställning eller motsvarande. I dessa fall har man av integritetsskäl valt lösningen att det är den enskilde som ska inhämta utdraget och visa upp det för arbetsgivaren. Lagarna gäller för arbete på skolområdet, i hem för vård och boende som tar emot barn, inom försäkringsförmedling och på området för stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS). Regeringen föreslog däremot inte någon skyldighet att genomföra registerkontroll när det gäller personal inom hälso- och sjukvården i proposition 2009/10:210 Patientsäkerhet och tillsyn. Regeringen ansåg där att ett krav på att visa upp ett registerutdrag innebär en integritetskränkning för den enskilde arbetssökanden. Regeringen pekade särskilt på att eftersom hälso- och sjukvården utgör en stor sektor på arbetsmarknaden skulle ett krav på registerkontroll vid anställning beröra ett mycket stort antal personer. I sammanhanget kan utskottet nämna ett antaget EU-direktiv om bekämpande av sexuella övergrepp mot barn, sexuell exploatering av barn och barnpornografi samt om ersättande av rådets rambeslut /68/RIF (2011/93/EU). Enligt direktivets artikel 10.2 ska medlemsstaterna vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att arbetsgivare, när de rekryterar en person till en yrkesverksamhet eller en organiserad frivilligverksamhet som innefattar direkta och regelbundna kontakter med barn, har rätt att begära information om huruvida det finns fällande domar för något av de brott som omfattas av direktivet. () bereder frågan om vilka författningsförändringar som krävs för att ska leva upp till sina åtaganden enligt direktivet. I sammanhanget vill utskottet även nämna Datainspektionens (DI) granskning av företag som erbjuder bakgrundskontroller av arbetssökande. Vid sådana kontroller hämtas information från bl.a. myndigheter, domstolar och internetsökningar. DI konstaterar i granskningen att det inte är tillåtet för företag att registrera uppgifter om att den arbetssökande har dömts för brott och, i förekommande fall, vilka brott. Huvudregeln är att personuppgifter som rör lagöverträdelser endast får hanteras av myndigheter. DI har därför förelagt de granskade företagen att upphöra med att behandla sådana uppgifter och även att bli mer restriktiva med att registrera ekonomiska uppgifter. DI riktar också kritik mot att företagen inte informerar de arbetssökande på ett tillräckligt sätt. Den sökande har rätt att få veta vilka uppgifter som kommer att samlas in, hur uppgifterna samlas in och vem som är ansvarig för uppgifterna som samlats in.1[ Datainspektionens nyhetsarkiv , hämtat från .] Utskottet anser att det vid bedömningen av frågor om rätt till registerutdrag krävs en grundlig analys och en noggrann avvägning av de motstående intressena. Detta gäller särskilt som det pågår en oroväckande utveckling med att allt fler registerutdrag begärs ut av enskilda på uppmaning av arbetsgivare som inte själva har rätt att få uppgifter ur registret. Utskottet har i avsnittet rekommendation om hiv/aids och arbetslivet i de delar som avser det s.k. frågeförbudet konstaterat att det är en svår balansakt att reglera ett skydd för den personliga integriteten. Beredningsarbetet som pågår i bör avvaktas även i detta avseende, och motionerna A209 (V) yrkande 1 och A347 (KD) ska därför avslås. Utskottets förslag i korthet Utskottet behandlar här två motioner om fackligt skydd och arbetstagarrepresentation. Utskottet föreslår att avslår båda motionsyrkandena. Jämför reservation 10 (SD). och (båda SD) anser i motion A380 att alla arbetstagare ska erbjudas fackligt skydd. Kollektivavtal ska inte få ingås mellan arbetsmarknadens parter med mindre än att samtliga arbetstagare inom avtalsområdet kan erbjudas fackligt medlemskap och skydd. Partiet vill därför att möjligheterna till en tvingande lagstiftning ses över. (KD) vill i motion A315 att man ska se över lagen (1987:1245) om styrelserepresentation för de privatanställda och lagen (2011:427) om europeiska företagsråd i syfte att öka representationen av arbetstagare i företags och koncerners styrelser. En tänkbar förändring är att ordet huvudorganisation ändras till något som bättre passar in med de tre centralorganisationerna LO, TCO och . I samband med översynen bör det även utredas om en förändring ska ske så att styrelserepresentation för de anställda alltid ska finnas i svenska aktiebolag med fler än 25 anställda. Utskottet vill understryka att den svenska arbetsmarknadsmodellen bygger på fria och självständiga sammanslutningar av arbetstagare som enligt sina stadgar ska tillvarata arbetstagarnas intressen i förhållande till arbetsgivaren och motsvarande sammanslutningar på arbetsgivarsidan. Dessa organisationer är juridiska personer, vanligen ideella föreningar, som i huvudsak regleras enbart av sina egna stadgar. I stadgarna finns i allmänhet detaljerade regler om t.ex. förutsättningarna för beviljande av medlemskap och regler om när en medlem kan uteslutas. Av allmänna rättsprinciper anses följa att den som drabbas av beslut om uteslutning har rätt att få en opartisk prövning av om föreningens beslut stämmer överens med stadgarna. Dessutom har icke-medlemmar i praxis ansetts kunna tilltvinga sig inträde i en arbetsmarknadsorganisation, om han eller hon uppfyller stadgarnas krav för medlemskap. Genom antagandet av diskrimineringslagen (2008:567) infördes ett lagstadgat förbud mot diskriminering i fråga om medlemskap och medverkan i arbetstagar-, arbetsgivar- eller yrkesorganisationer. Regeln förbjuder diskriminering som har samband med kön, könsöverskridande identitet eller uttryck, etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning, funktionshinder, sexuell läggning eller ålder. Noteras kan att politisk åskådning inte ingår bland lagens sju diskrimineringsgrunder. Förbudet gäller fysiska personers rätt att medverka i sammanslutningen och rätt till medlemsförmåner. En fråga som har samband med den sak som tas upp i motion A380 är vem som omfattas av ett kollektivavtal på en arbetsplats. Frågor om kollektivavtal är reglerade i 2331 a §§ MBL. Allmänt kan sägas att det som regel i kollektivavtalen finns ett krav på arbetsgivaren att tillämpa avtalet även på anställda som inte genom medlemskap i den avtalsslutande organisationen är formellt bundna av avtalet, t.ex. icke fackligt organiserade arbetstagare eller anställda som tillhör en facklig organisation som inte har kollektivavtal med arbetsgivaren. En sådan skyldighet för arbetsgivaren gäller dock endast i förhållande till den arbetstagarorganisation som har ingått kollektivavtalet och grundar ingen självständig rätt för den som inte är medlem i organisationen. I detta sammanhang kan det dock nämnas att kollektivavtal brukar påverka de rättsliga sedvänjorna på ett avtalsområde, åtminstone i den mån parterna i ett enskilt anställningsavtal inte har avtalat om något annat och det saknas lagstiftning på området. Det anses betyda t.ex. att även arbetstagare som inte är medlemmar i en avtalsslutande organisation kan omfattas av anställningsvillkor som är reglerade i ett kollektivavtal. Utskottet anser att den svenska modellen med självständiga och ansvarstagande organisationer på arbetsmarknaden bör värnas. Utskottet tar självklart avstånd från alla former av handlingar som utgör diskriminering enligt diskrimineringslagstiftningen. Utskottet finner dock inte anledning att vare sig se över eller införa en sådan tvingande lagstiftning som föreslås i motion A380 (SD), som därför avstyrks. Utskottet anser att en viktig uppgift för det arbetsrättsliga regelverket är att skapa förutsättningar för ett arbetsliv som tillgodoser både arbetstagarnas och arbetsgivarnas behov av flexibilitet, trygghet och inflytande. beslutade (prop. 2010/11:60, bet. 2010/11:AU6, rskr. 2010/11:224) om en ny lag om europeiska företagsråd (SFS 2011:427). Lagen antogs som ett led i att genomföra och rådets direktiv /38/EG av om inrättande av ett europeiskt företagsråd eller ett förfarande i gemenskapsföretag och grupper av gemenskapsföretag för information till och samråd med arbetstagare. Den nya lagen innehåller vissa nya bestämmelser, bl.a. i fråga om förhandlingarna om inrättande av ett europeiskt företagsråd eller något annat informations- och samrådsförfarande. För det fall flera ledamöter ska väljas till den s.k. förhandlingsdelegationen hänvisas till den ordning som gäller för hur arbetstagarrepresentanter utses enligt 8 § andra och tredje styckena lagen om styrelserepresentation för de privatanställda (24 § i den nya lagen). I propositionen bedömde regeringen denna reglering som ändamålsenlig. Utskottet har ingen annan uppfattning i den saken. Utskottet, som anser att den svenska modellen i huvudsak fungerar bra och är en god grund för en väl fungerande arbetsmarknad, ser inte behov av att ändra i det arbetsrättsliga regelverket med anledning av det som framförs i motion A315 (KD), som därför bör avslås. Frågor som har behandlats tidigare Utskottets förslag i korthet I detta avsnitt behandlar utskottet femton motionsyrkanden som bereds förenklat. Utskottet föreslår att avslår motionsyrkanden bl.a. om att ta bort undantaget i turordningsreglerna i 22 § LAS och om en proportionalitetsprincip vid fackliga stridsåtgärder. Dessa yrkanden tar upp motsvarande eller i allt väsentligt motsvarande frågor som har behandlat tidigare . I avsnittet behandlas även två motionsyrkanden om ratificering av 94 som utskottet föreslår ska avslås i avvaktan på regeringens beredning av ett tillkännagivande som beslutade om . Jämför särskilt yttrande 2 (V). Motionsförslag som bereds i förenklad ordning Under denna rubrik behandlar utskottet 15 motionsyrkanden som bereds förenklat. Utskottet föreslår att avslår motionsyrkanden bl.a. om att ta bort undantaget i turordningsreglerna i LAS och om en proportionalitetsprincip vid fackliga stridsåtgärder. Dessa yrkanden tar upp motsvarande eller i allt väsentligt motsvarande frågor som har behandlat och avslagit tidigare . I motionerna års allmänna motionstid har det väckts förslag bl.a. om att ta bort undantaget i turordningsreglerna i LAS och om en proportionalitetsprincip vid fackliga stridsåtgärder. De berörda motionsyrkandena är A213 (S), A218 (S), A225 (S), A236 (S), A237 (S), A240 (S), A269 (M), A288 (M), A291 (S), A295 (S), A318 (S), A352 (M), A364 (M), A365 (M) och A371 (S). Utskottet har behandlat motsvarande eller i allt väsentligt motsvarande motionsförslag tidigare . Detta har gjorts i betänkande 2010/11:AU10. avslog i enlighet med utskottets förslag motionsyrkandena. Utskottet står fast vid sina senaste ställningstaganden, och det finns inte heller andra skäl att åter behandla motionerna i vanlig ordning. Motionerna A213 (S), A218 (S), A225 (S), A236 (S), A237 (S), A240 (S), A269 (M), A288 (M), A291 (S), A295 (S), A318 (S), A352 (M), A364 (M), A365 (M) och A371 (S) avstyrks. har även behandlat motionsyrkanden om ratificering av 94. Denna fråga tas i detta betänkande upp i motionerna U207 (V) yrkande 10 och A253 (S). beslutade om ett tillkännagivande till regeringen om att ratificera denna konvention (bet. 2010/11:AU10, rskr. 2010/11:299). Frågan bereds i . Av detta skäl anser utskottet inte att något tillkännagivande med anledning av motionerna U207 (V) yrkande 10 och A253 (S) är nödvändigt, varför de kan avslås. Utskottets förslag till riksdagsbeslut och ställningstaganden har föranlett följande reservationer. I rubriken anges vilken punkt i utskottets förslag till riksdagsbeslut som behandlas i avsnittet. Förbud för arbetsgivare att ställa frågor om planerade barn, punkt 3 (S, MP, V) av (S), (S), (S), (S), (S), (MP), (V) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2011/12:A209 av m.fl. (V) yrkande 2 i denna del och 2011/12:A227 av och (båda S). Unga kvinnors utsatthet på arbetsmarknaden påverkas av arbetsgivarens syn på barnafödande. Det visar sig t.ex. när det gäller hur arbetsgivaren ser på att anställa kvinnor i fertil ålder. Vissa arbetsgivare drar sig för att anställa kvinnor i den ålder då man vanligtvis skaffar barn. Det förekommer att arbetsgivare vid anställningsintervjuer ställer frågan om den arbetssökande har för avsikt att skaffa barn. Medvetet eller omedvetet har svaret på en sådan fråga betydelse för bedömningen av den arbetssökande. Det kan av många också upplevas som stötande att i en anställningsintervju behöva svara på djupt personliga frågor som uppenbart inte har relevans för bedömningen av lämpligheten för befattningen. Även om den arbetssökande inte har någon som helst skyldighet att svara på en fråga om planer att skaffa barn kan denna fråga vara mycket stressande och röra djupt privata förhållanden. Den som är på anställningsintervju vill göra ett gott intryck och vara tillmötesgående, och då finns det en risk att personen känner sig tvingad att svara även på personliga och irrelevanta frågor. Viljan att vara tillmötesgående och oviljan att ljuga kan göra att den sökande känner sig tvingad att avslöja att hon redan är gravid eller planerar att skaffa barn framöver. Det är något som kan försämra hennes chanser att få arbetet. Det kan dessutom vara svårt att i efterhand bevisa att det var just därför hon inte fick jobbet. Då frågor om planerade graviditeter som regel ställs främst till kvinnliga arbetssökande, i syfte att gallra bort dem som svarar ja eller ställa krav på uppskjuten graviditet, borde frågan inte vara tillåten över huvud taget vid anställningsintervjuer. Vi anser att detta bör gälla oavsett om frågan riktas till kvinnliga eller manliga sökande. Det bör alltså införas ett förbud för arbetsgivare att ställa frågor om graviditet och planerade barn vid anställningsintervjuer. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Det innebär att motionerna A209 (V) yrkande 2 i denna del och A227 (S) tillstyrks. Förbud för arbetsgivare att ställa integritetskränkande frågor m.m., punkt 4 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2011/12:A209 av m.fl. (V) yrkande 2 i denna del. Enligt gällande rätt finns det få begränsningar för arbetsgivare när det gäller att ställa frågor till arbetstagare och arbetssökande. anser att arbetsgivares rätt att ställa frågor till arbetstagare och arbetssökande bör regleras. Varken diskrimineringslagstiftningen eller personuppgiftslagen ger något skydd mot frågor som kan uppfattas som integritetskränkande och vars svar normalt sett ändå inte får ligga till grund för anställnings- och befordransbeslut eller andra arbetsledningsbeslut. Det kan exempelvis handla om frågor om graviditet, politisk tillhörighet och facklig anslutning. Arbetsgivare ska inte få fråga om vad som helst. Det bör införas ett lagreglerat frågeförbud alternativt ett krav på att frågor som ställs vid t.ex. anställningsintervjuer ska vara sakligt motiverade. Den exakta utformningen bör utredas vidare. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna, vilket innebär att motion A209 (V) yrkande 2 i denna del tillstyrks. Allmänt om den arbetsrättsliga lagstiftningen, punkt 5 (S) av (S), (S), (S), (S), (S) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2011/12:A336 av m.fl. (S) yrkande 2 och 2011/12:A367 av m.fl. (S) yrkande 1 och 2011/12:A265 av (FP), 2011/12:A268 av Boriana (M), 2011/12:A300 av Finn m.fl. (M) yrkande 1, 2011/12:A355 av och (båda C) och 2011/12:A379 av (M). De som är unga ska bära upp samhället . Unga står för en stor och positiv kraft i vårt samhälle. De är kreativa och ser nya lösningar. Att ingjuta hopp och framtidstro i dagens unga generation är en framtidsinvestering. står vi inför en enorm utmaning. Unga människors möjlighet att hitta ett arbete som ger en inkomst i vuxenlivet har kraftigt försämrats. Det är ett misslyckande för samhället att så många i de stora ungdomskullarna riskerar att inte få ett vanligt arbete med avtalsenlig lön och sjysta arbetsvillkor. Vad unga människor behöver är fler chanser i livet. De behöver en utbildningspolitik som öppnar dörrar och som ger flera alternativ för dem. De unga behöver aktiva insatser när deras skyddsnät inte fungerar. Att då göra en satsning med på att sänka krogmomsen, som i bästa fall ger 3 000 jobb, duger inte för att lösa ungdomsarbetslösheten. Ungdomsarbetslösheten måste tas på allvar och inte förminskas till en diskussion om lagparagrafer. Näringsministern och har länge hävdat att ungdomsarbetslösheten skulle minska om bara ungdomars löner sänktes och deras rättigheter på arbetsmarknaden försvagades. Vi anser att det är fel väg att gå. Att ytterligare försämra arbetsvillkoren för unga på en redan otrygg arbetsmarknad leder endast till ökade klyftor. Vägen till vuxenlivet blir ännu längre och krokigare. TCO har med hjälp av data från arbetskraftsundersökning () granskat om påståendet att lagen om anställningsskydd, förkortad LAS, är ett hinder för unga stämmer genom att beräkna hur stor andel av de arbetslösa ungdomarna som blivit uppsagda på grund av arbetsbrist. Resultatet visar att LAS, tvärt emot vad som hävdas i debatten, endast har en marginell betydelse för ungdomsarbetslösheten. Av de arbetslösa ungdomarna hade aldrig befunnit sig i en situation där turordningsregler ens teoretiskt kan ha påverkat deras arbetslöshet. Snarare är utvecklingen den motsatta, dvs. att unga i större utsträckning har otrygga anställningar som t.ex. projektanställningar och tidsbegränsade vikariat som enkelt avslutas utan vare sig varsel eller förhandlingar. Vi vet att arbetsmarknaden är under ständig förändring; nya branscher och yrken tillkommer och andra försvinner. Det innebär stora möjligheter men ställer också stora krav på att samhället på ett effektivt sätt ska klara av omställningen. Kompetens måste ständigt tillvaratas och utvecklas som matchningen av de arbetssökande mot de lediga jobb som finns måste fungera på ett bra sätt. Det förutsätter att det finns tillräckligt med platser inom vuxenutbildning och högskola, men också att det inom ramen för arbetsmarknadspolitiken erbjuds olika former av bristyrkesutbildningar som möter näringslivets behov. Vi vill ha ett arbetsliv där reglerna och överenskommelserna om löner och anställningsvillkor även framöver sköts genom förhandlingar mellan arbetsmarknadens parter. Vi vill utveckla ett samhälle där vi konkurrerar med andra länder genom kunskap och kompetens och inte genom låga löner och osjysta villkor på arbetsmarknaden. Vi tycker att det är viktigt att arbetsmarknadens parter är jämnstarka, och därför behövs det lagar som bl.a. reglerar anställningsskyddet. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Det innebär att motionerna A336 (S) yrkande 2 och A367 (S) yrkande 1 tillstyrks. Tvåpersonersundantaget, punkt 6 (S, V) av (S), (S), (S), (S), (S), (V) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2011/12:A208 av m.fl. (V). Turordningsregler vid uppsägning på grund av arbetsbrist gör att arbetsgivare inte fritt kan välja vilka som ska sägas upp. Turordningskriterierna i LAS är anställningstid och ålder. Dessa kriterier är till skillnad från t.ex. kompetens objektiva och lätta att fastställa. Om det i en arbetsbristsituation krävs omplacering för att någon ska kunna stanna kvar i anställningen krävs det att personen har tillräckliga kvalifikationer för det fortsatta arbetet. beslutade en riksdagsmajoritet bestående av , , , och att en arbetsgivare med högst tio anställda innan förhandlingarna inleds får undanta två personer som denne vill ha kvar, utan att ange skälen. Det innebär att förhandlingsrätten sätts ur spel. Arbetsgivarens ensidiga beslut kan i princip inte heller prövas rättsligt. Undantagsregeln har inte lett till att fler nyanställs i små företag. Däremot har det skett en ökning av antalet avgångar bland löntagare i åldern . En orsak till att undantagsregeln inte lett till fler nyanställningar är att det redan före lagändringen var enkelt för en arbetsgivare att göra lokala överenskommelser med facket om avtalsturlistor. är det allt för lätt för arbetsgivare att anställa , och det ökade antalet visstidsanställningar har minskat arbetsgivarnas intresse av att göra undantag från turordningsreglerna. Trots att relativt få arbetsgivare har använt sig av möjligheten att undanta två av de anställda från turordningen har undantagsregeln stor betydelse. Förutom att den inskränker förhandlingsrätten ökar den otryggheten för alla anställda vid företag med högst tio anställda. Det finns inga sakliga skäl till att anställda i mindre företag ska ha sämre anställningsskydd än anställda i större företag. LAS ger, utan undantagsregeln, parterna tillräckligt utrymme att förhandla fram lösningar vid uppsägningar på grund av arbetsbrist som är rättssäkra för den enskilde och motsvarar behoven på arbetsplatsen. Nyckelpersoner var, genom kravet på tillräckliga kvalifikationer, skyddade redan innan undantagsregeln infördes. Rätten för arbetsgivare i företag med högst tio anställda att ensidigt undanta två personer från turordningen ska tas bort ur 22 § LAS i enlighet med vad som anförts i motionen. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Det innebär att motion A208 (V) tillstyrks. Allmänna turordningsfrågor, punkt 7 (SD) av (SD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 7 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2011/12:A272 av och (båda SD) och 2011/12:A287 av (C) och 2011/12:A338 av (FP). Arbetsmarknaden har förändrats i grunden . Dagens arbetsmarknad ställer högre krav än på rörlighet. Regelverket på arbetsmarknaden har dock inte hängt med i den stora omvälvning av arbetsmarknadens funktionssätt som har skett. För att vi ska kunna klara av de stora arbetsmarknadspolitiska utmaningar som finns är det viktigt att vi ser över förlegade regelverk som visat sig agera bromsklossar i arbetet för en bättre fungerande arbetsmarknad. Ett exempel på ett sådant regelverk är de svenska turordningsreglerna i LAS.