bet · GZ01UU8 · 2012-04-10 00:00:00 — EU:s agerande vad gäller människorättssituationen i bygger på unionens människorättsriktlinjer. Det samarbetsavtal som finns mellan och slöts 2000 och innefattar en politisk dialog och ett ökat samarbete på människorättsområdet. EU är en av de största givarna till när det gäller att främja de mänskliga rättigheterna. Genom EU-instrumentet (for Democracy and Human Rights) har EU lämnat stöd till ett antal projekt i . EU och håller sedan 2010 årliga människorättsdialoger5[ EU har antagit riktlinjer om mänskliga rättigheter och internationell humanitär rätt på åtta områden. Ett av områdena avser människorättsdialoger. Det handlingsprogram som antogs inom ramen för EU:s och strategiska partnerskap omfattar både multilaterala och bilaterala dialoger om mänskliga rättigheter. Vad gäller narkotika åtar sig parterna att öka spännvidden i och samordningen av åtgärder för att bekämpa narkotikahandeln och då samarbeta med FN:s . har observatörsstatus i och är också observatör i ministerkommittén. har i högre grad uppmärksammat kvinnors situation inklusive våld mot kvinnor. I rapporten womens rights worldwide (doc. 12812) som antogs redovisas uppgifter som gör gällande att marknaden för människohandel för sexuella ändamål är mer lönsam än marknaden för vapenhandel och droger. I rapporten uppmanar observatörsländerna att överväga att ansluta sig till ett antal Europarådsinstrument som är öppna för anslutning av icke-medlemsstater och som syftar till att stärka kvinnors situation och jämställdheten mellan könen, däribland konvention om åtgärder mot människohandel. Inom ramen för den regionala strategin för 20072013 (Latin Regional Programming Document 20072013) ska parterna söka utveckla samarbetet inom Copolad, ett samarbetsprogram mellan och EU om att bekämpa narkotika i och mellan och . Programmet har en budget på . Också i för 20072013 (Country Strategy Paper 20072013) ingår åtgärder mot narkotikahandel. Utskottet noterar också att kommissionen lade fram meddelandet Kraftfullare europeiska insatser mot narkotika (KOM(2011) 689) där det slås fast att konkreta resultat i kampen mot olagliga droger och narkotikahandel också kräver en löpande dialog med länder utanför EU. Kommissionen föreslår därför att EU befäster sina insatser för stöd till och samarbete med viktiga regioner och länder, t.ex. , , , och . Som framgått ovan har utskottet valt att i detta betänkande särskilt lyfta fram frågor om yttrandefrihet och mediefrihet. Enligt rättigheter i finns inga rapporter om systematiska kränkningar av mötes- och föreningsfriheten på federal nivå. Den mexikanska lagstiftningen anses ge ett relativt långtgående skydd för yttrande- och pressfriheten. har också en oberoende mediekultur där kritik, opinionsbildning och debatt är vanligt förekommande. Enligt undergrävs framstegen vad gäller yttrandefriheten dock i praktiken av det höga antalet mord på journalister och andra mediearbetare. En särskild hotbild finns mot journalister som rapporterar om den drogrelaterade organiserade brottsligheten. Reportrar utan gränser lyfter i rapporten in on the media (publicerad ) fram den organiserade brottslighetens hot mot journalister på olika håll i världen, däribland i . Drogkartellerna, maffian och de paramilitära grupperna ägnar sig åt storskalig smuggling och är , enligt Reportrar utan gränser, ett större hot mot journalister än förtryckarregimerna och diktaturstaterna i världen. I rapporten hävdas att organiserad brottslighet utöver att vara ett fysiskt hot mot journalister också har en negativ påverkan på journalisters möjlighet till granskning. är medierna ett strategiskt mål för kriminella grupper, hävdar rapporten, eftersom de strävar efter att infiltrera medierna. För att motverka detta krävs det enligt rapporten att information samlas in och att journalistorganisationer skapas som kan hjälpa till att garantera mediernas oberoende och hindra ljusskygga ekonomiska intressen från att påverka den redaktionella ledningen. Utskottet understryker vikten av en fortsatt kamp mot den globala narkotikahandeln. Mot bakgrund av utskottets överväganden avstyrks motionerna 2010/11:U306 (S) yrkande 85 och 2011/12:U315 (S) yrkande 86. Socialdemokraterna förespråkar i kommittémotionerna 2010/11:U306 (S) yrkande 87 och 2011/12:U315 (S) yrkande 88 ett fortsatt engagemang i utveckling, och då inte minst i fråga om kvinnornas situation. Utskottet behandlade i betänkande 2009/10:UU15 motsvarande motionsförslag och redogjorde där för inriktningen på den särskilda utfasningsstrategin för biståndet till avseende perioden 20082011. Strategin innefattade bl.a. främjande av demokrati och fattigdomsbekämpning. Ett exempel på svenskt SRHR-bistånd till var den satsning på barnmorskeutbildning som genomfördes i . Regeringen redovisade i skrivelse 2010/11:167 Biståndets resultat tema jämställdhet och kvinnors roll för utveckling positiva effekter av satsningen på både kort och lång sikt. I det svenska utvecklingssamarbetet kanaliseras även i fortsättningen stöd via svenska organisationer i det civila samhället till det civila samhället i utvecklingsländer. Enligt den databas hos Sida där sådant stöd registreras omfattar för stödet till projekt i kategorin gender equity 2011 och 2012. Stödet till projekt i i kategorin hiv, aids, SRHR uppgick till medan det 2012 omfattar . Våldtäkter och sexuellt utnyttjande förekommer fortfarande i stor utsträckning i . Det konstaterar Amnesty i sin årsrapport . Enligt Amnesty har regeringen misslyckats med att få till stånd en integrerad handlingsplan för att utrota sexuellt våld, ge skydd till offer och se till att de har tillgång till allsidigt psykosocialt stöd för att kunna återhämta sig. totalförbud mot abort under alla omständigheter rönte kritik från tolv granskande stater när landet 2010 var föremål för granskningsmekanismen i för mänskliga rättigheter. Flera av FN:s övervakningskommittéer när det gäller konventionerna om mänskliga rättigheter har uppmanat att reformera lagstiftningen som innebär totalförbud mot aborter. för avskaffande av diskriminering av kvinnor (CEDAW/C//CO/6, , para 1718) uttryckte oro över den höga mödradödligheten, och pekade särskilt på en rad fall orsakade av illegal och osäker abort och över statens agerande att kriminalisera terapeutisk abort (therapeutic abortion), vilket har lett till att fler kvinnor sökt sig till illegala och osäkra aborter som inneburit höga risker för liv och hälsa. Likaså uttryckte kommittén oro över att staten infört stränga sanktioner mot kvinnor som genomfört illegala aborter samt mot de läkare som tillhandahåller sjukvården, eftersom det leder till fler illegala aborter. Staten ombads av kommittén att vidta åtgärder för att säkerställa att kvinnor inte söker osäker sjukvård, såsom illegal abort. I rekommendationer från kommittén till staten angavs att den bör överväga att se över lagarna om abort och ta bort de stränga sanktioner som åläggs kvinnor som gjort abort och i stället bistå kvinnorna med kvalitativt stöd för att behandla komplikationer efter osäkra aborter och därigenom verka för att minska mödradödligheten. för ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter (E/C.12//CO/4, , para 2627) noterade med oro det generella förbudet mot abort i brottsbalk (Criminal code art. 143145) som även innefattar fall av våldtäkt och incest samt förmodade livshotande graviditeter. Vidare framförde kommittén oro över att den lag som gav befogenhet för terapeutisk abort upphävdes av parlamentet 2006 och att detta har gett upphov till avsaknad av lämplig medicinskt behandling som tidigare tillgodosågs genom lagstiftningen. Kommittén uttryckte också sin oro över att det som den benämner hemliga aborter (clandestine abortions) står för ett stort antal dödsfall bland kvinnor. Staten uppmanades av kommittén att se över lagstiftningen om abort samt ombads att se över möjligheterna till undantag från förbudet mot terapeutisk abort och mot abort i de fall då graviditeten orsakats av våldtäkt eller incest. Kommittén ansåg också att staten ska vidta åtgärder för att hjälpa kvinnor att undvika oönskade graviditeter, så att de inte måste söka hjälp genom illegala och osäkra aborter eller göra aborter utomlands. Kommittén påpekade att staten borde undvika att straffa läkare när de utövar sitt yrkesmässiga ansvar och uppmanade starkt staten att besluta om den nödvändiga lagstiftningen för att lösa problemet med mödradödligheten på grund av hemliga aborter. mot tortyr (CAT/C//CO/1, , para 16) noterade med oro det generella förbudet mot abort i brottsbalk (art. 143145) som även innefattar fall av våldtäkt och incest samt förmodade livshotande graviditeter och uttryckte oro över att de kvinnor som söker en abort riskerar att bli straffade. Kommittén påpekade att befogenheten för terapeutisk abort upphävdes av parlamentet 2006, vilket har lett till att gravida kvinnor har avlidit på grund av bristande medicinsk vård i strid med de etiska riktlinjerna för läkaryrket och till följd av att läkare löper en risk att bli granskade och straffade av staten om de genomför terapeutisk abort. mot tortyr uppmanade i likhet med de båda förstnämnda kommittéerna ovan staten att se över sin lagstiftning om abort och att överväga möjligheten till undantag i fall av terapeutisk abort samt då graviditeten orsakats av våldtäkt eller incest. Kommittén påpekade också att staten, i enlighet med WHO:s riktlinjer, ska garantera ovillkorlig medicinsk behandling för personer som söker akut vård. Staten bör heller inte straffa läkare som tar sitt yrkesmässiga ansvar. om barnets rättigheter (CRC/C//CO/4, , para 58 och 59(b)) uttryckte sin oro särskilt över det höga antalet siffror flickor som blir våldtagna och sexuellt utnyttjade av familjemedlemmar samt över att möjligheten till abort, också för gravida barn som är offer för våldtäkt och incest, tagits bort ur brottsbalk. Kommittén rekommenderade starkt att staten upphäver de paragrafer i som kriminaliserar abort och säkerställer att flickor inte under några som helst omständigheter blir offer för straffsanktioner om de söker eller gör abort. Utskottet välkomnar att huvudtemat i statsminister tal i var betydelsen av att stärka kvinnors mänskliga rättigheter. Utskottet konstaterar att är en stor givare till flera av de multilaterala biståndsorganisationer som bedriver verksamhet i , exempelvis UNDP, , UN Women och WHO, och som gör insatser för att främja de mänskliga rättigheterna. Enligt utskottet är det angeläget att bilateralt, i EU och inom FN-systemet fortsätter att agera för att ska genomföra de mänskliga rättigheterna inklusive kvinnors och flickors mänskliga rättigheter. Mot bakgrund av utskottets överväganden avstyrks motionerna 2010/11:U306 (S) yrkande 87 och 2011/12:U315 (S) yrkande 88. Socialdemokraterna konstaterar i kommittémotionerna 2010/11:U306 (S) yrkandena 77, 78 och 80 och 2011/12:U315 (S) yrkandena 79, 80 och 81 att har en lång tradition av utvecklingssamarbete med och framhåller att det är viktigt att vi utvecklar våra goda relationer. måste i alla sina kontakter med länder i verka för en ökad demokratisering och respekt för de mänskliga rättigheterna. bör verka för att det internationella samfundet stöder rättsutveckling och utbyte av erfarenheter på detta område, bidrar till att stärka demokratins institutioner, främjar framväxten av en demokratisk kultur där även oppositionen kan verka och integrerar ett jämställdhetsperspektiv i relationerna. Socialdemokraterna understryker att politiken för global utveckling är viktig i våra dialoger och kontakter med de rikare länderna i . bör fortsätta att överväga hur vi bättre ska ta till vara det mellanfolkliga samarbetet med inom områden som högre utbildning, forskning, folkrörelser och kultur. ekonomiska och politiska inflytande i världen ökar. Om den ekonomiska tillväxten fortsätter med samma fart som under kommer att svara för mer än hälften av världens samlade BNP, handel och investeringar och kunna njuta av ett utbrett välstånd. befolkning beräknas dessutom öka med en tredjedel fram . präglas regionen på flera håll av fortsatta konflikter, djup fattigdom, odemokratiska styrelseskick, bristande respekt för de mänskliga rättigheterna och omfattande miljöproblem. Utvecklingen i världen under det kommande seklet kommer därför att vara nära förbunden med utvecklingen i . Det ligger därför i intresse att bredda och fördjupa det ömsesidiga samarbetet med länderna i . Insatser görs inom alla politikområden. Det finns en stor potential för ökad handel och större mellanfolkligt utbyte. En hög ekonomisk tillväxt har möjliggjort betydande framsteg när det gäller att minska fattigdomen i . Regionen som helhet bör därför ha goda möjligheter att klara millenniemålet om att minska den extrema fattigdomen med hälften. Skillnaderna är dock stora mellan och inom olika subregioner och länder. lever drygt två tredjedelar av jordens fattiga i . Bara i bor drygt en halv miljard fattiga människor. Det har visat sig vara svårast att göra framsteg vad gäller millennieutvecklingsmålen om barna- och mödradödlighet och hållbar utveckling. Graden av respekt för demokrati och de mänskliga rättigheterna varierar dessutom starkt inom regionen även om det på MR-området generellt sett har skett förbättringar i . finns dock allvarliga brister på många håll, exempelvis i och . En ljusning kan skönjas i , där omfattande människorättsbrott har begåtts under en lång följd av år, men där utvecklingen har varit positiv. De positiva signalerna från är också något som Amnesty lyfter fram i sin årsrapport . konstaterar organisationen att regeringar i fortfarande har till vana att besvara kritik med hotelser, fängslanden, misshandel och till och med döden. Många journalister och människorättsaktivister i regionen sätter sitt liv i fara och utsätts för trakasserier när de uppmanar regeringar och andra mäktiga aktörer att uppfylla sina åtaganden att respektera alla människors rättigheter och värdighet. Amnesty anser att dessa trakasserier oftare ger upphov till stora rubriker än de kränkningar av medborgerliga, sociala och kulturella rättigheter som låg till grund för den framförda kritiken. Enligt Amnesty har merparten av regionens regeringar en benägenhet att undertrycka kritik. utvecklingssamarbete med är inriktat på insatser inom områdena demokrati och mänskliga rättigheter, god samhällsstyrning, miljö och klimat samt utbildning och hälsa. Främjande av jämställdhet och kvinnors roll i utveckling är också ett mycket viktigt område. deltar i fredsbevarande eller övervakande missioner i . Utskottet konstaterar att flera element i EU:s regionala strategi för 20072013 avser främjande av horisontella frågor som mänskliga rättigheter, demokrati och samhällsstyrning och exempelvis kunskapsöverföring inom områdena miljö, utbildning och hälsa och stöd till människor som blivit tvungna att lämna sina hem. I EU:s årsrapport om mänskliga rättigheter och demokrati i världen redovisas att unionen hade människorättsdialoger med , , , och . Mot bakgrund av utskottets överväganden avstyrks motionerna 2010/11:U306 (S) yrkandena 77, 78 och 80 och 2011/12:U315 (S) yrkandena 79, 80 och 81. I flerpartimotion 2010/11:U258 (MP, V) yrkandena 1 och 3 begär motionärerna att ska arbeta mer aktivt för att främja en demokratisk utveckling i . måste ge ett ökat stöd till de politiska krafter som arbetar för demokrati och mänskliga rättigheter i och stödja oppositionen ekonomiskt. Den burmesiska demokratirörelsen arbetar under svåra förhållanden och verksamheten är förenad med personlig risk. Den del av rörelsen som arbetar i exil har små resurser, och gränsöverskridande bistånd bör lämnas. Sådant humanitärt bistånd bör också lämnas till etniska minoriteter som under svåra förhållanden lever längs med gränser. måste utöver ett tydligt politiskt stöd också stödja oppositionen ekonomiskt. Demokratirörelsen arbetar under extremt svåra omständigheter. Icke desto mindre är den livskraftig och har naturligtvis det moraliska övertaget. Motionärerna ser positivt på det humanitära stöd som lämnar, men menar att det är politiska orsaker som ligger bakom fattigdomen och de humanitära katastroferna, och anser därför att det måste till en politisk förändring för att lösa även de ekonomiska och sociala problemen. Enligt konstitution garanteras alla delar av militärregimen straffrihet för begångna brott. De som har gjort sig skyldiga till förföljelse och mord på civila, tvångsförflyttningar och tortyr, sexuellt våld och tvångsarbete, där de etniska minoriteterna varit den främsta måltavlan, går därmed ostraffade. I flerpartimotionen konstateras att dessa brott är så allvarliga att FN:s särskilda rapportör om de mänskliga rättigheterna i , , rekommenderade att FN inrättar en kommission (Commission of Inquiry) för att undersöka om dessa brott innebär krigsbrott och brott mot mänskligheten. bör, enligt motionens yrkande 5, i likhet med ett antal andra regeringar öppet lämna stöd till förslaget och agera för att en kommission inrättas. bör enligt yrkande 7 agera för att EU:s gemensamma ståndpunkt om sanktioner mot utökas med beslut om sanktioner mot handel med olja och naturgas. Enligt motionärerna i yrkandena 8 och 9 bör och EU utforma en mer strategisk politik gentemot och försöka påverka länder i regionen och organisationer som Asean till en mer konstruktiv hållning. I den enskilda motionen 2010/11:U267 (S) begärs att stöder förslaget om en i med FN-mandat. I de enskilda motionerna 2010/11:U319 (KD, C, FP) yrkandena 1, 3, 5 och 6 och 2011/12:U331 (KD, C, FP) yrkandena 4, 6 och 7 föreslås det att stöder förslaget om en i med FN-mandat, att och EU ska utarbeta en strategi för hur och när man vidtar åtgärder mot den burmesiska regimen och bör försöka påverka grannländer till en politik som gynnar en demokratisk utveckling i landet. I den förstnämnda motionens yrkande 1 föreslås också att ska vara en tydlig röst till stöd för den demokratiska oppositionen i . I den enskilda motionen 2011/12:U217 (S) yrkandena 2 och 3 begärs att stöder förslaget om en i med FN-mandat. De ekonomiska sanktionerna mot landet bör utökas till att omfatta även olja och gas. I den enskilda motionen 2011/12:U327 (SD) föreslås det att regeringen ska ge ökat stöd till karenfolkets strävanden efter ökad autonomi och mänskliga rättigheter och fästa världssamfundets uppmärksamhet på karenfolkets utsatta situation. De aktuella motionerna tar upp en rad frågor om hur ska agera för att främja en utveckling i /som stärker och påskyndar genomförande av demokrati och de mänskliga rättigheterna. är ett av de minst utvecklade länderna i världen och har en befolkning på ca 55 miljoner människor. Under en stor del av perioden efter självständigheten har inbördeskrig eller väpnade konflikter härjat landet, och omfattande brott mot de mänskliga rättigheterna begåtts. behandlade den förra mandatperioden i betänkande 2007/08:UU9 situationen i och bedömde människorättssituationen i landet som djupt oroande. I betänkandet redovisade utskottet uppgifter om och EU:s agerande för att påverka landet i en riktning mot demokrati och respekt för de mänskliga rättigheterna. EU antog en gemensam ståndpunkt om . Den stärktes och utvidgades därefter ett flertal gånger till följd av att militärregeringen underlät att vidta åtgärder för att förbättra situationen i landet. lämnade EU endast humanitärt bistånd till . Därefter började EU finansiera mer systematiska biståndsinsatser i landet för att främja ett förverkligande av FN:s millennieutvecklingsmål. EU beslutade också om en landstrategi för unionens bistånd till . har det skett betydande politiska förändringar i . hölls de första valen . Därefter tillträdde en ny regering, som till stor del består av tidigare generaler. Ett nationellt och regionala parlament har sammankallats för att lagstifta om föreningsfrihet, rätten att bilda fackföreningar och minskad presscensur. Regeringen har utlovat förbättrad samhällsstyrning, respekt för de mänskliga rättigheterna samt juridiska, ekonomiska och sociala reformer. följer aktivt, utvecklingen i , inte minst inom ramen för EU-samarbetet och bidrar till att utforma EU:s politik rörande landet. I ett uttalande på EU:s vägnar som valen ägde rum slog EU:s höga representant fast att val i sig inte gör ett land demokratiskt men att valen ändå borde erbjuda en möjlighet till förändring och ökad pluralism. EU beklagade att valen inte var fria, rättvisa eller inkluderande och slog fast att de i en rad avseenden inte nådde upp till internationellt godtagna normer. I uttalandet upprepades EU:s ovillkorliga krav på frigivande av samtliga politiska fångar, inklusive Aung . Myndigheterna i uppmanades av EU att se till att valen utgjorde starten på en ny inkluderande fas genom att framför allt samtliga grupper i samhället gavs möjlighet att delta i det politiska livet och i arbetet med att utveckla landet i ekonomiskt och socialt hänseende. Unionen förklarade sig villig att stödja en sådan process. efter valen, , frigavs oppositionsföreträdaren . Frigivandet välkomnades i uttalanden av bl.a. statsminister och rådets ordförande . I de rådsslutsatser som antogs upprepade EU återigen kravet på ett villkorslöst frigivande av alla dem som fängslats på grund av sina politiska övertygelser. Enligt rådet skulle EU särskilt bevaka den burmesiska regeringens agerande för att se till att folket får grundläggande sociala tjänster, att ekonomin utvecklas och att fattigdomen minskas. Rådet efterlyste en inkluderande dialog med den politiska oppositionen i parlamentet och nationalförsamlingarna och med berörda aktörer utanför dessa, inklusive Aung och NLD (for Democracy) och olika etniska grupper. Sanktionerna mot förlängdes genom rådsslutsatserna som rådet beslutade om vissa lättnader i sanktionerna. Rådet framhöll att EU vill uppmuntra till förbättrad samhällsstyrning i hopp om att en större civil prägel på regeringen skulle bidra till reformer. Snabba politiska reformer ägde rum i . Utskottet konstaterar att biståndsminister besökte . Hon sammanträffade då med bl.a. åtta ministrar i regeringen, oppositionsföreträdare, däribland Aung , och representanter för det civila samhället. I de rådsslutsatser som antogs välkomnades det politiska reformprogram som regeringen och parlamentet i har inlett och deras utfästelser om ekonomisk och social utveckling. Förändringarna öppnar enligt rådet för betydande nya möjligheter att utveckla förbindelserna mellan Europeiska unionen och . Enligt rådsslutsatserna kommer en fortsatt reformprocess, tillsammans med ett uppfyllande av de ovan nämnda förväntningarna före utgången av april, att leda till att sanktionerna mot mildras ytterligare eller upphävs. Som ett första steg beslutade rådet att de restriktiva åtgärder (viseringsförbud) som avser presidenten, vicepresidenterna, medlemmar av regeringen och talmännen i parlamentets båda kamrar ska suspenderas. Därefter fattade rådet ett formellt beslut om ytterligare lättnader i sanktionerna mot . Detta motiverades med att landet påbörjat ett anmärkningsvärt program för politisk reformering. Rådet konstaterade att en översyn pågår av EU:s samtliga restriktiva åtgärder mot . Gällande sanktionsbeslut löper ut . Att ett stort antal politiska fångar frigivits innebär enligt rådet ett avgörande steg framåt och visar tydligt regeringens beslutsamhet att fortsätta sitt reformarbete. Ansträngningarna att nå fred med etniska grupper, lagstiftning om att tillåta facklig verksamhet, införa föreningsfrihet och luckra upp mediecensuren och inrättandet av en betecknas av rådet som avgörande steg för upprättandet av en demokratisk rättsstat. I rådsslutsatserna välkomnades dialogen mellan president och samt de ändringar av vallagen som parlamentet har antagit. Rådet noterade med tillfredsställelse att NLD beslutat att registrera sig som ett politiskt parti och tillsammans med andra partier ställer upp i de fyllnadsval som ska äga rum . EU betonade att dessa val måste genomföras på ett fritt och rättvist sätt.