bet · GZ01SoU16 · 2012-04-03 00:00:00 — Motionären anför att regeringen bör ta initiativ för att påskynda den utredning som tillsatts och återkomma till med förslag på lagstiftning som möjliggör försäljning av receptfria läkemedel för djur på andra platser än apotek. Även i motion So278 av (FP) begärs ett tillkännagivande om att avskaffa apoteksmonopolet för receptfria djurläkemedel. I motion So492 av m.fl. (V) yrkande 8 begärs ett tillkännagivande om att en nationell kompetensplattform för apotekspersonalen bör upprättas så att apotekspersonalen kan hålla sig ajour inom läkemedelsområdet. I motion So304 av (FP) begärs ett tillkännagivande om att möjliggöra för apotek att behandla småkrämpor som ett komplement till primärvården. Motionären anför att behandlingen av småkrämporna ska utföras av en legitimerad farmaceut alternativt en läkare som är anställd på apotek. Syftet skulle vara att avlasta allmänpraktiserande läkare och primärvård. Lagen (2009:366) om handel med läkemedel reglerar detaljhandel med läkemedel till konsument (2 kap.), partihandel med läkemedel (3 kap.), detaljhandel med läkemedel till hälso- och sjukvården (4 kap.), sjukhusens läkemedelsförsörjning (5 kap.), maskinell dosdispensering på öppenvårdsapotek (6 kap.), tillsyn (7 kap.), handläggning, avgifter och återkallelse av tillstånd (8 kap.) samt ansvar, förverkande, överklagande och ytterligare bemyndigande (9 kap.). Av 2 kap. 1 § framgår att det bara är den som fått tillstånd av som får bedriva detaljhandel med läkemedel till konsumenter. Av 2 kap. 6 § 10 framgår att den som har tillstånd enligt 1 § att bedriva detaljhandel med läkemedel till konsument på begäran ska erbjuda konsumenter delbetalning av läkemedel och varor som omfattas av lagen om läkemedelsförmåner m.m. I 2 kap. 6 § 3 och 3 kap. 3 § 6 lagen (2009:366) om handel med läkemedel samt i 9 och 10 §§ förordningen (2009:659) om handel med läkemedel finns bestämmelser som syftar till att säkerställa tillgängligheten till läkemedel. Av 7 kap. 1 § framgår att har tillsyn över hur lagen följs och över de föreskrifter och villkor som har meddelats i anslutning till lagen. Lagen (2009:366) om handel med läkemedel trädde i kraft . Handel med vissa receptfria läkemedel Lagen om handel med vissa receptfria läkemedel (2009:730) innehåller bestämmelser om detaljhandel med vissa receptfria läkemedel på andra försäljningsställen än öppenvårdsapotek. I 6 § anges att detaljhandel på andra försäljningsställen än öppenvårdsapotek får bedrivas med 1. nikotinläkemedel, och 2. andra receptfria humanläkemedel som inte har förskrivits om a) läkemedlet är lämpligt för egenvård, b) allvarliga biverkningar är sällsynta vid användning av läkemedlet, och c) det är lämpligt med hänsyn till patientsäkerheten och skyddet för folkhälsan. ska besluta vilka läkemedel som uppfyller kraven i 6 § 2 (7 §). Av 16 § framgår att den som bedriver detaljhandel bl.a. ska utöva särskild kontroll (egenkontroll) över detaljhandeln och hanteringen i övrigt av läkemedel, se till att det finns ett för verksamheten lämpligt egenkontrollprogram och bedriva verksamheten i lokaler som är lämpliga för sitt ändamål samt tillhandahålla läkemedlen på lämpligt sätt. har tillsyn över hur lagen följs och över de föreskrifter som har meddelats i anslutning till lagen (17 §). Av 20 § framgår att den kommun där detaljhandeln bedrivs ska kontrollera hur lagen och de föreskrifter som har meddelats i anslutning till lagen följs. Kommunen ska rapportera brister i efterlevnaden till (21 § tredje stycket). Lagen (2009:730) om handel med vissa receptfria läkemedel trädde i kraft . behandlade frågor om senast i betänkande 2010/11:SoU14 Apoteksomregleringen (rskr. 2010/11:281). I betänkandet behandlades dels redogörelse /11:RRS8 styrelses redogörelse om förberedelsearbetet i apoteksreformen, dels åtta motionsyrkanden. Utskottet anförde bl.a. följande i sitt ställningstagande (s. 17, 1 res. S + MP + V). Genom omregleringen av apoteksmarknaden är det möjligt även för andra än att äga och driva apotek. trädde lagen (2009:366) om handel med läkemedel i kraft (prop. 2008/09:145, bet. 2008/09:SoU21, rskr. 2008/09:226). Målet med omregleringen av apoteksmarknaden är att konsumenterna ska få ökad tillgänglighet till läkemedel, bättre service och större tjänsteutbud. Enligt utskottets mening är erfarenheterna av omregleringen mycket positiva. Syftena med reformen har till stora delar redan uppnåtts. Tillgängligheten har ökat väsentligt jämfört med tidigare. Detta har skett genom att fler än 200 nya apotek har startats runt om i landet och genom att receptfria läkemedel har blivit möjliga att köpa i 6 000 mataffärer, bensinstationer etc. Även öppettiderna har ökat. Utskottet noterar också att kostnaderna för läkemedlen inte har ökat. Tvärtom utnyttjades inte de statliga subventionerna fullt ut , varför pengar har betalats tillbaka till landstingen. Vidare följer kostnadsutvecklingen, och verket har inte kunnat konstatera fördyrningar. Även (2010:4) visar att omregleringen har medfört positiva förändringar för kunderna. Vid den öppna utfrågningen uttalade verkets företrädare att bedömningen, utifrån ett konkurrens- och konsumentperspektiv, är att det finns goda förutsättningar för en positiv utveckling framöver. Tillväxtanalys har också, , i uppdrag att följa och analysera den geografiska tillgängligheten till läkemedel med anledning av omregleringen av apoteksmarknaden. En delrapport med en första uppföljning ska lämnas , och uppdraget ska slutredovisas . Även Statskontoret har fått uppdrag på området. Häri ingår att utvärdera om utformningen av omregleringen har fungerat tillfredsställande i alla delar av landet. En delrapport med en första utvärdering ska lämnas , och uppdraget ska slutredovisas . Uppföljning av reformen är enligt utskottet av central betydelse och kommer att ge underlag för att bedöma ett eventuellt behov av åtgärder för att garantera tillgängligheten till läkemedel och apoteksservice i alla delar av landet även efter utgången av övergångsperioden . Före apoteksomregleringen hade apoteken en gemensam lagerhållning. På så sätt fick kunden hjälp med att lokalisera på vilket annat apotek ett visst förskrivet läkemedel fanns om det inte fanns på besöksapoteket. I och med omregleringen har varje apotekskedja sitt eget lager. Utskottet har noterat att den överenskommelse som finns i branschen, för att hjälpa kunder att lokalisera på vilket apotek ett visst förskrivet läkemedel finns, inte alltid fungerar i praktiken. Detta bekräftades vid utskottets utfrågning. Det gäller även den s.k. 24-timmarsregeln att en vara ska finnas tillgänglig på . Enligt utskottet är det viktigt att tillhandahållandeskyldigheten fungerar fullt ut. övervakar bl.a. hur apoteken följer överenskommelsen inom ramen för sin tillsyn av apotekens tillhandahållandeskyldighet. Vidare framgår av Statskontorets rapport omreglerad apoteksmarknad delrapport 1 (2011:10, s. 70 f.) att myndigheten bl.a. kommer att följa upp överenskommelsen som en del av sitt fortsatta uppdrag att utvärdera omregleringen av apoteksmarknaden. Utskottet utgår från att regeringen, om så krävs, vidtar nödvändiga åtgärder för att säkerställa tillhandahållandeskyldigheten. Vad gäller delbetalning av läkemedel konstaterar utskottet att det av 2 kap. 6 § 10 lagen (2009:366) om handel med läkemedel framgår att den som har tillstånd att bedriva detaljhandel med läkemedel till konsument på begäran ska erbjuda konsumenter delbetalning av läkemedel och varor som omfattas av lagen (2002:160) om läkemedelsförmåner m.m. Enligt gällande bestämmelser finns således redan ett krav på att ett apotek oavsett vilken form detta drivs i ska erbjuda konsumenter delbetalning av läkemedel. Vidare omfattas erbjudandet om delbetalning av tillsynsverksamhet. Frågan ingår, enligt uppgift, som en särskild punkt vid myndighetens inspektioner. bör inte ta något initiativ med anledning av motionerna [] Trots att mycket pekar på att omregleringen i det stora hela har varit en framgång, anser utskottet att det finns utrymme för fortsatta förbättringar. redogörelse pekar på några sådana områden, och några framkom vid utskottets hearing. Utskottet föreslår slutligen att lägger redogörelsen till handlingarna. Pågående och redovisade utredningar och uppdrag fick i uppdrag av regeringen att följa och analysera utvecklingen med anledning av omregleringen på apoteksmarknaden. redovisade sitt uppdrag (Rapport 2011:9). har totalt gjort fyra konsumentundersökningar för att följa utvecklingen på apoteksmarknaden. Två mätningar gjordes innan omregleringen trädde i kraft . Den jämförande analysen av resultaten från undersökningen 2008 respektive motsvarande undersökning innebär att konsumenterna i vissa avseenden upplever en bättre tillgänglighet till apotek. Restiden med snabbaste transportmedel till närmsta apotek upplevs överlag ha minskat och närheten till apotek och deras öppettider upplevs som bättre. Den jämförande analysen visar också att konsumenternas syn på den information som apoteken ger inför köp av läkemedel har försämrats konsumenternas uppfattning om apotekspersonalens kunnande har försämrats konsumenterna i större utsträckning än före omregleringen inte direkt vid besök på apotek får tillgång till det receptbelagda läkemedel man fått sig förskrivet samt att konsumenterna i större utsträckning än före omregleringen behöver vänta på det receptbelagda läkemedel man fått sig förskrivet konsumenternas syn på apotekslokalerna över lag har försämrats. Baserat på ovan redovisade resultat, analys och bedömningar samt målen för reformen föreslår i rapporten att regeringen, med verkets konsumentundersökningar som grund, tar upp en dialog med apoteksmarknadens aktörer med syftet att påbörja ett egenåtgärdsprogram i branschen. Uppräknat i ordningen som konsumenterna anser att aspekterna är viktiga bör dialogen med branschen innefatta förbättrad tillgänglighet till personal med farmaceutisk kompetens förköpsinformation och rådgivning inför köp av läkemedel tillgänglighet i och i anslutning till apotekslokalerna. beslutade regeringen att ge Statskontoret i uppdrag att följa upp och utvärdera omregleringen av apoteksmarknaden med reformens mål som utgångspunkt. Uppföljningen och utvärderingen ska omfatta såväl receptfria som receptbelagda läkemedel. I en delredovisning redogjorde Statskontoret för de indikatorer som kommer att ligga till grund för utvärderingen och uppföljningen. Uppdraget ska redovisas i ytterligare en delrapport samt i en slutrapport som ska lämnas senast . Myndigheten för tillväxtpolitiska utvärderingar och analyser (Tillväxtanalys) har i uppdrag att följa upp prisutvecklingen på läkemedelsmarknaden med anledning av omregleringen av apoteksmarknaden och ska dessutom följa och analysera den geografiska tillgängligheten till läkemedel för att kunna bedöma omregleringens effekter. Dessa uppdrag ska slutredovisas senast . () har i uppdrag att fastställa apotekens handelsmarginal, dvs. skillnaden mellan inköps- och försäljningspriser. , efter att TLV fullt ut gavs ansvaret för att bestämma apotekens handelsmarginal, kommer myndigheten att göra en översyn av handelsmarginalen. Verket beräknar att översynen kan genomföras . Regeringen beslutade att tillsätta en särskild utredare med uppdrag att utreda vissa frågor om prissättning, tillgänglighet och marknadsförutsättningar inom läkemedels- och apoteksområdet (S 2011:07, dir. 2011:55). Utredningens uppdrag är bl.a. att se över leverans- och tillhandahållandeskyldigheten när det gäller förordnade läkemedel och varor. I uppdraget ingår också att föreslå hur tillgängligheten kan bli bättre för läkemedel för djur och hur regelverket kan bli mer ändamålsenligt. Utredaren ska analysera om det bör vara möjligt att driva särskilda apotek som endast expedierar läkemedel för administrering till djur. I ett tilläggsdirektiv utvidgades utredarens uppdrag (dir. 2011:82). Av tilläggsuppdraget framgår bl.a. att leverans- och tillhandahållandeskyldighet bör utredas ytterligare. kartlägga och analysera om och i så fall vilka problem det finns vad gäller leveranser och tillhandahållande av sådana läkemedel och varor som omfattas av nu gällande leverans- och tillhandahållandeskyldigheter, och i detta sammanhang undersöka hela distributionskedjan vid behov lämna de författningsförslag och andra förslag som krävs för att patienter ska få förordnade läkemedel och varor inom rimlig tid beakta marknadsaktörernas behov av långsiktiga, stabila och tydliga affärsvillkor och möjligheten för såväl stora som små företag att etablera sig och överleva på den omreglerade apoteksmarknaden samt det uppdrag som givits i avsnitt 4.1.4 Tillhandahållandeskyldighet i tidigare utredningsdirektiv (dir. 2011:55).2[ Avsnitt 4.1.4. i dir. 2011:55 rör tillhandahållandeskyldighet av läkemedel för djur.] Uppdraget ska redovisas . Den del som handlar om handel med läkemedel för djur ska dock redovisas . Syftet med den del av utredningen som rör handel med läkemedel för djur är att skapa en bättre tillgänglighet till läkemedel som administreras till djur och ett ändamålsenligt regelsystem på området. Utredaren ska analysera om det bör vara möjligt att driva särskilda apotek som endast expedierar läkemedel för administrering till djur. För det fall utredaren föreslår att sådana ska kunna inrättas ska utredaren bl.a. lämna förslag avseende tillståndsgivning, tillsyn och kontroll, ägande av apotek samt vilka krav som ska gälla för verksamheten. Utredaren ska dessutom bedöma vilka konsekvenser en sådan förändring skulle kunna få vad gäller etableringen av öppenvårdsapotek samt vilka ekonomiska konsekvenser förändringen skulle kunna få för apoteksaktörerna. Utredaren ska vidare analysera om tillgängligheten till läkemedel för administrering till djur kan förbättras genom förändringar på följande områden: Begränsningarna vad gäller vilka grupper som får driva öppenvårdsapotek. Öppenvårdsapotekens och partihandelns skyldighet att tillhandahålla respektive leverera läkemedel som administreras till djur. Veterinära inrättningars möjligheter att köpa läkemedel från partihandeln. Veterinärers förskrivning av läkemedel. I utredarens uppdrag ingår också att se över vissa frågor rörande register, prissättning, statistik och tillsyn vad gäller handel med läkemedel för djur. Utredaren ska lämna de författningsförslag och andra förslag som behövs för att tillgodose uppdragets syften. På sidorna 3239 i direktiv 2011:55 finns en utförligare beskrivning av uppdraget i denna del. har inlett en granskning av försäljningen av apotek, med utgångspunkt i en genomförd förstudie (). Resultatet av granskningen kommer att presenteras i en rapport, med planerad publicering . Bakgrunden till granskningen är att (OAB) vid omregleringen av apoteksmarknaden sålde åtta apotekskluster omfattande 465 apotek till fyra privata aktörer. OAB fick också till uppgift att sälja majoritetsposter i 150 enskilda apotek till entreprenörer och skapa en särskild bolagsstruktur för dessa köpare. skriver att försäljningen är en central del av omregleringen av apoteksmarknaden. Genomförandet av försäljningen påverkar omfattningen av statens åtaganden och förutsättningar för en väl fungerande konkurrens. Medborgarna påverkas som användare, brukare och näringsidkare. Försäljningen är en komplex process som innehåller flera viktiga mål som behöver uppnås . syfte med granskningen är att undersöka om försäljningarna utformats och genomförts i enlighet med intentioner och om de redovisats för på ett transparent och ändamålsenligt sätt. intentioner med apoteksförsäljningen var ökad tillgänglighet till läkemedel, bättre service och tjänsteutbud samt låga läkemedelskostnader. besvarade socialminister (KD) en skriftlig fråga om Apoteken och 24-timmarsregeln (fr. 2011/12:242). Socialministern anförde följande i sitt svar: har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att se till att apoteken följer gällande regler och upprätthåller 24-timmarsregeln. Ett av de starkaste motiven till att omreglera apoteksmarknaden var att öka konsumenternas tillgänglighet till läkemedel. Som regeringen framhöll i propositionen Omreglering av apoteksmarknaden (prop. 2008/09:145, s. 191) är det av största betydelse för den enskilde att han eller hon inom en rimlig tid kan få tillgång till förordnade läkemedel och varor på ett öppenvårdsapotek. Kunden ska ha ett öppenvårdsapotek att vända sig till inom ett rimligt avstånd och det enskilda ska kunna tillhandahålla det efterfrågade läkemedlet. När apoteksmarknaden omreglerades infördes därför bland annat vissa bestämmelser i 2 kap. 6 § 3 och 3 kap. 3 § 6 lagen (2009:366) om handel med läkemedel och 9 och 10 §§ förordningen (2009:659) om handel med läkemedel om tillhandahållande- och leveransskyldighet som syftar till att säkerställa tillgängligheten till läkemedel. Ansvaret för att tillse att dessa regler efterlevs åvilar . Bestämmelserna om tillhandahållande- och leveransskyldighet är en viktig aspekt ur ett tillgänglighetsperspektiv. Vid sidan av dessa bestämmelser finns dock en rad andra faktorer som påverkar läkemedelstillverkarnas, partihandlarnas och öppenvårdsapotekens leveranser och tillhandahållanden av ett läkemedel, exempelvis andra bestämmelser eller överenskommelser som gäller för eller inverkar på den omreglerade apoteksmarknaden. Före omregleringen hade som målsättning att av alla kunder skulle få alla sina receptförskrivna läkemedel vid första besöket. Utfallet uppnådde enligt bolagets servicenivåmätningar näst intill målet då av konsumenterna fick sina läkemedel utan att behöva vänta ytterligare en eller på att expedition kunnat ske. Det har efter omregleringen av apoteksmarknaden från olika håll kommit signaler om att tillgängligheten till vissa grupper av läkemedel på öppenvårdsapoteken försämrats i förhållande till vad som gällde före omregleringen. konstaterar dock i sin rapport av modell för utbyte av läkemedel på apotek (dnr 2550/2011) att servicegraden är på ungefär samma nivå, för såväl originalläkemedel som generika, som före omregleringen och bedömer att tillgängligheten till läkemedel över lag är god. Det är för konsumenten av största betydelse att tillgängligheten till läkemedel är god, både genom att läkemedlet är tillgängligt vid första apoteksbesöket och att konsumenten inte behöver vänta alltför länge när de beställer läkemedel. Med hänsyn härtill och till signalerna om försämrad tillgänglighet till läkemedel för konsumenter har regeringen givit Läkemedels- och apoteksutredningen i uppdrag att särskilt titta på 24-timmarsregeln. Uppdraget ska redovisas . En interpellation med liknande frågeställning och svar besvarades av socialminister (KD) (ip. 2011/12:216, prot. 2011/12:72). besvarade socialminister (KD) en skriftlig fråga om avregleringen av apoteksmarknaden (fr. 2011/12:290). Frågställaren undrade vad ministern avsåg att göra för att garantera att landsbygd och glesbygd även i fortsättningen har en god tillgång till apotekstjänster. besvarade socialminister (KD) en liknande skriftlig fråga om apoteksservice (fr. 2011/12:300). Socialministern anförde följande i sitt svar: har frågat mig vad jag avser att göra åt det förhållandet att tillgängligheten till apoteksservice generellt sett försämrats för människor boende i gles- och landsbygd. pekar särskilt på behovet av apoteksombud på landsbygden. Av den rapport från Myndigheten för tillväxtpolitiska utvärderingar och analyser (Tillväxtanalys) som nämner framgår att antalet apoteksombud har minskat från 2009 till 2011. Antalet ombud har även minskat sett över en längre tidsperiod. har antalet ombud minskat från 963 till nuvarande nivå. Enligt Tillväxtanalys kan nedgången ha flera orsaker. En del ombud kan ha försvunnit genom att ombudets huvudsakliga verksamhet, till exempel en dagligvarubutik, har lagts ned. Detta kan i sin tur vara orsakat av ett minskat befolkningsunderlag, minskad köptrohet, dålig lönsamhet eller att tidigare butiksägare slutat och att det då inte funnits någon som velat ta över verksamheten. En del tidigare apoteksombud kan också helt ha avvecklat sin ombudsfunktion. kan dessutom en del ombud ha upphört att vara apoteksombud och enbart vara OTC-försäljningsställen och det kan också tänkas att etablering av ett lokalt apotek i något fall har påverkat befintlig ombudsverksamhet. Tillväxtanalys anför också att det inte heller kan uteslutas att det finns vissa fel i statistiken, till exempel att några ombud enbart finns registrerade som OTC-försäljningsställen trots att de har kvar funktionerna som receptförmedlare och paketförmedlare. Tillväxtanalys anför också att eftersom försäljning av receptfria läkemedel numera även är tillåten utanför apoteken så kan ombudens betydelse för tillgängligheten till dessa läkemedel i viss utsträckning ha förändrats genom etableringen av nya försäljningsställen för receptfria läkemedel (OTC). har ett särskilt uppdrag att fram till behålla befintliga apoteksombud i den utsträckning det behövs för att upprätthålla en god läkemedelsförsörjning på orten. Frågan om en eventuell förlängning av detta uppdrag bereds inom . Sammanfattningsvis följer regeringen frågan om geografisk tillgänglighet till apotek och apoteksombud noga. besvarade socialminister (KD) en skriftlig fråga om tillgång till receptbelagd medicin (fr. 2011/12:323). Socialministern anförde följande i sitt svar: har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta med anledning av att enskilda individer med svag ekonomi har svårt att få tillgång till sina mediciner. I 2 kap. 6 § p. 10 lag (2009:366) om handel med läkemedel anges att den som har tillstånd att bedriva detaljhandel på begäran ska erbjuda konsumenter delbetalning av läkemedel och varor som omfattas av lagen om läkemedelsförmåner med mera. Av 12 § konsumentkreditlagen (2010:1846) framgår att en näringsidkare ska pröva om konsumenten har ekonomiska förutsättningar att fullgöra vad han eller hon åtar sig enligt kreditavtalet. Kreditprövningen ska grundas på tillräckliga uppgifter om konsumentens ekonomiska förhållanden. Krediten får beviljas endast om konsumenten har ekonomiska förutsättningar att fullgöra sitt åtagande. Regleringen syftar till bland annat att enskilda inte ska överskuldsätta sig. För det fall en kund nekas att ingå avtal om kredit med ett öppenvårdsapotek återstår möjligheten att betala kontant. Vad gäller enskildas möjlighet att få ersättning för sådan kontant betalning framgår av 4 kap. 1 § socialtjänstlagen (2001:453) att den som inte själv kan tillgodose sina behov eller kan få dem tillgodosedda på annat sätt har rätt till bistånd av försörjning (försörjningsstöd) och för sin livsföring i övrigt. Av allmänna råd om ekonomiskt bistånd (SOSFS 2003:5) framgår att ekonomiskt bistånd bör omfatta skäliga kostnader för bland annat läkemedel som omfattas av lagen (2002:160) om läkemedelsförmåner med mera och som förskrivits av behörig hälso- och sjukvårdspersonal. Av domstolspraxis framgår att även kostnader för läkemedel som inte ingår i läkemedelsförmånerna kan ersättas om utgifterna varit påkallade för att den enskilda skulle uppnå en skälig levnadsnivå. Mot bakgrund av det anförda har jag inte för avsikt att vidta några särskilda åtgärder med anledning av fråga. Försäljning av receptfria läkemedel besvarade socialminister (KD) en skriftlig fråga om säker försäljning av receptfria läkemedel (fr. 2010/11:215). Socialministern anförde följande i sitt svar: har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att säkerställa en säker försäljning av receptfria läkemedel. Möjligheten att sälja vissa receptfria läkemedel på andra försäljningsställen än apotek är ett viktigt led i reformeringen av apoteksmarknaden och syftar till att ytterligare förbättra tillgängligheten till läkemedel. Eftersom receptfria läkemedel kan ha mycket kraftiga effekter och bieffekter gjorde regeringen noggranna överväganden i propositionen 2008/09:190 Handel med vissa receptfria läkemedel om hur försäljningen skulle vara utformad.