bet · H001FiU9 · 2012-10-29 00:00:00 — 2012/13:FiU9 Riksrevisorernas årliga rapport har överlämnat riksrevisorernas årliga rapport i form av en redogörelse till (2011/12:RR5). Den årliga rapporten innehåller de viktigaste iakttagelserna från det gångna årets revision och effektivitetsrevision. Utskottet anser att den årliga rapporten fyller en viktig funktion då den översiktligt och sammanhållet ger en bild av det gångna årets revisionsarbete. I det sammanhanget anser utskottet att iakttagelsen om brister i myndigheternas tillämpning av lagen om offentlig upphandling är värdefull. Utskottet upprepar det önskemål som framförts tidigare om en tydligare koppling mellan den årliga rapporten och granskningsplan och framhåller vikten av att det klart framgår vilka de viktigaste iakttagelserna är. föreslår att lägger redogörelsen till handlingarna. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Redogörelse om riksrevisorernas årliga rapport lägger redogörelse /12:RR5 till handlingarna. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (M), (S), (S), (M), (S), (M), (FP), (S), (S), Per (MP), (KD), (SD), (V), Edip Noyan (M), (S), (C) och (M). Riksrevisorernas årliga rapport överlämnades till i form av en redogörelse (2011/12:RR5). I rapporten samlar riksrevisorerna de viktigaste iakttagelserna från effektivitetsrevisionen och den årliga revisionen. Den årliga rapporten avser det senaste årets granskningar, dvs. granskningar som gjorts sedan förra årets årliga rapport. gäller en ny ordning för hanteringen av rapporter, vilken behandlades av i betänkandet Uppföljning av riksrevisionsreformen (2009/10:KU17). Till skillnad från granskningsrapporterna från effektivitetsrevisionen kräver den årliga rapporten inte någon skrivelse från regeringen och inte heller någon återrapportering i årsredovisningen för staten. var riksrevisorerna i utskottet för att bl.a. informera om den årliga rapporten. Inga motioner har lämnats med anledning av redogörelsen. Redogörelse om riksrevisorernas årliga rapport Utskottets förslag i korthet lägger redogörelsen om riksrevisorernas årliga rapport till handlingarna. Den årliga rapporten innehåller sex avsnitt: och den internationella finans- och skuldkrisen nya utmaningar för revisionen Regeringens skrivelser till med anledning av granskningar Den årliga revisionen viktigaste iakttagelser Myndigheternas beskrivning av arbetet med intern styrning och kontroll Effektivitetsrevisionens rapporter viktigaste iakttagelser. och den internationella finans- och skuldkrisen nya utmaningar för redovisning och revision I avsnittet redogör riksrevisorerna för utvecklingen inom redovisning och revision och det arbete som utfört med anledning av den ekonomiska utvecklingen. Avsnittet avslutas med riksrevisorernas bedömning. granskning av Årsredovisningen för staten 2010 och 2011 Den harmonisering av revisionsstandarder som förts fram i om revisionspolitik innebär en anpassning till International Standards on Auditing (). i sin tur införde som god revisionssed . För den årliga revisionen innebär anpassningen till att man bl.a. lägger större vikt vid granskningen av att utformningen av tillämpade redovisningsprinciper är så sådana att de ger en rättvisande bild när de tillämpas korrekt. I detta sammanhang kommenterar riksrevisorerna granskning av Årsredovisningen för staten 2010. granskning utmynnade i att lagen (1996:1059) om statsbudgeten inte är ett ramverk som primärt är upprättat för att den finansiella rapporteringen ska ge en rättvisande bild. I enlighet med valde man därför att begränsa sitt uttalande till att årsredovisningen för staten upprättats enligt lagen. lämnade således inte något uttalande om rättvisande bild. Likaså avstod i sin granskning av Årsredovisningen för staten 2011 från att uttala sig om årsredovisningen ger en rättvisande bild. I stället begränsade uttalandet till att årsredovisningen för staten i allt väsentligt är upprättad i enlighet med 510 §§ budgetlagen (2011:203). Riksrevisorerna betonar i den årliga rapporten att detta inte innebär att funnit väsentliga fel i sin granskning. Riksrevisorerna ser positivt på att regeringen gett i uppdrag att jämföra redovisningsreglerna för årsredovisningen för staten med internationellt accepterade ramverk för redovisning och vid behov föreslå förändringar. Riksrevisorerna menar att det är viktigt för förtroendet för statlig redovisning att den uppfyller högt ställda krav på kvalitet och är i nivå med internationellt accepterade ramverk för redovisning. Riksrevisorerna kommenterar två granskningar som också aktualiserar frågor om redovisningsnormering. Båda granskningarna handlar om medfinansiering av infrastrukturprojekt (RiR 2011:28 och RiR 2012:8). Lagen om redovisning ändrades 2009. Ändringarna innebär att kommunen kan tillgångsföra lämnade bidrag till staten trots att tillgången inte är i deras ägo och kontroll. Granskningarna visar att den nya lagen tillåter dubbelredovisning av tillgångar, att detta kräver särskilda rutiner för eliminering i nationalräkenskaperna och att föreskrifterna behöver bli tydligare för hur ska redovisa erhållna bidrag. har lämnat rekommendationer till regeringen om att utreda konsekvenserna av medfinansiering i den offentliga redovisningen och särskilt klarlägga den nya lagstiftningens konsekvenser när det gäller avsteg från god redovisningssed i den kommunala redovisningen. Riksrevisorerna skriver att finanskrisen även har skapat nya utmaningar för effektivitetsrevisionen och att har bevakat den finansmarknadspolitiska utvecklingen. Tre effektivitetsgranskningar har genomförts inom ramen för granskningsstrategin Offentliga finanser: Statens garantier i finanskrisen (RiR 2009:26), Myndigheternas insatser för finansiell stabilitet i 20052007 (RiR 2011:9) och Stabilitetsfonden Gör den skäl för namnet? (RiR 2011:26). Riksrevisorerna redogör för iakttagelser och rekommendationer i granskningarna men också för vad som hänt sedan respektive granskning publicerades. I de fall regeringen inkommit med sin skrivelse med anledning av granskningsrapporten kommenteras också detta. Med anledning av rapporten om statens garantier i finanskrisen (RiR 2009:26) kommenterar riksrevisorerna att regeringen initierat analyser om de ekonomiska risker för staten som är förknippade med garantierna och att regeringens redovisning har förbättrats. konstaterar riksrevisorerna att arbetet kan komma att förbättras i takt med att modeller för riskerna i garantisystemen utvecklas. Riksrevisorerna gör också en bedömning av vad som hänt efter att granskningen om myndigheternas insatser för finansiell stabilitet (RiR 2011:9) genomfördes. Riksrevisorerna noterar att utvecklingsarbetet kring hanteringen av risker för det finansiella systemet och minimeringen av dessa riskers effekter på den reala ekonomin har intensifierats och förbättrats sedan krisen. Riksrevisorerna avslutar med att konstatera att storleken på den svenska finansiella sektorn i förhållande till den svenska ekonomin innebär att detta bör förbli ett prioriterat område för . Under denna rubrik konstaterar riksrevisorerna att har anledning att fortsätta granska området även , eftersom brister i regleringen av de finansiella marknaderna kan medföra stora kostnader för skattebetalarna. Riksrevisorerna anser vidare att det är viktigt att de verktyg som har ställts till regeringens förfogande för att upprätthålla den finansiella stabiliteten och för att hantera eventuella finansiella kriser är effektiva. Därför välkomnar riksrevisorerna regeringens initiativ att se över delar av Stabilitetsfondens utformning men noterar vikten av att återkommande analysera arbetet med finansiell stabilitet generellt och utvärdera de lärdomar som dragits från den senaste finansiella krisen. Regeringens skrivelser till med anledning av granskningar Efter ett drygt år med den nya hanteringsordningen av granskningsrapporter vill riksrevisorerna göra en kort sammanfattande bedömning av de nya rutinerna. Bedömningen är att den nya ordningen generellt har inneburit en mer omfattande och tydligare redovisning av regeringens synpunkter på och åtgärder kopplade till granskningsrapporterna. som riksrevisorerna ser positivt på att detta skapar en högre grad av transparens, har inte omfattningen av och karaktären på de åtgärder som regeringen vidtagit eller aviserat förändrats genom den nya hanteringsordningen. För majoriteten av de 42 granskningsrapporter som lämnat sedan den nya hanteringsordningen infördes anger regeringen att ärendet är slutbehandlat och detta innan haft tillfälle att hantera ärendet. Riksrevisorerna vill liksom tidigare påpeka vikten av att regeringen tydligare bör ange på vilka grunder en granskningsrapport är slutbehandlad. I sammanhanget nämner man att lämnat tillkännagivanden med anledning av granskningarna och då till viss del haft en avvikande syn jämfört med vad regeringen framfört i sina skrivelser. Den årliga revisionen viktigaste iakttagelser I avsnittet redogör riksrevisorerna för den årliga revisionen av myndigheternas årsredovisningar 2011. Dessutom lyfter man fram frågan om myndigheternas tillämpning av lagen om offentlig upphandling eftersom flera av revisionsrapporterna har handlat om frågor som rör upphandling. Revisionen av myndigheternas årsredovisningar 2011 har lämnat fyra revisionsberättelser med ett modifierat uttalande i revisionsberättelsen (det som tidigare kallades invändning). För två myndigheter har lämnat ett modifierat uttalande i form av avvikande mening, dvs. att det finns väsentliga och genomgripande fel som innebär att årsredovisningen som helhet inte ger en rättvisande bild. För de andra två myndigheterna har lämnat ett modifierat uttalande i form av en reservation. Det betyder att bedömer att årsredovisningen, utöver de brister som uppmärksammats, ger en i alla väsentliga avseenden rättvisande bild. Riksrevisorernas bedömning är att de flesta myndigheternas redovisning håller en hög kvalitet och ger en i allt väsentligt rättvisande bild av verksamheten. påpekar riksrevisorerna att sammanlagt tolv myndigheter valde att komplettera en redan beslutad årsredovisning. Därför finns det fortfarande ett behov av att tydliggöra myndighetens ansvar för sin redovisning och att myndigheterna ska lämna en fullt kvalitetssäkrad årsredovisning till regeringen . Myndigheternas tillämpning av lagen om offentlig upphandling I den årliga rapporten konstateras att flera av revisionsrapporterna har handlat om frågor som rör upphandling. En generell iakttagelse är att många av myndigheterna har problem med att uppfylla kraven i lagen om offentlig upphandling (). Lagen om offentlig upphandling ändrades i några avseenden . Bland annat fastställdes det högst tillåtna beloppet för när direktupphandling får göras. granskningar av årsredovisningarna visar att ett flertal myndigheter inte upptäcker om gränsen för direktupphandling överskrids eftersom de inte gör någon samordning av inköpen. Myndigheter saknar exempelvis rutiner för att följa upp hur mycket olika leverantörer har anlitats och om tröskelvärden för direktupphandling har överskridits liksom rutiner för att följa upp avrop från ramavtal eller annan typ av upphandling. har genomfört en likartad granskning på fyra myndigheter inom rättsområdet med avseende på och byggnadsentreprenad. I det fall en statlig myndighet i egenskap av hyresgäst beställer specialanpassade lokaler via hyresvärden utgör denna beställning byggnadsentreprenad enligt den definition som framgår av EU-direktivet (2004/18/EG). Detta leder i sin tur till att ska tillämpas vid upphandling av byggnadsentreprenaden. Trots att inget rättsförhållande existerar mellan hyresgästen och de leverantörer som anlitats för att genomföra projektering och byggnation, innebär detta att hyresgästen blir ansvarig för att ska tillämpas. För att myndigheterna ska kunna säkerställa att det sker en konkurrensutsättning av framtida byggnationer, krävs det att myndigheten har en reell möjlighet att utöva inflytande på hyresvärdens upphandlingsprocess. Här har upptäckt bl.a. att dokumentationen om upphandlingen i vissa fall formellt tillhör hyresvärden. Eftersom den då inte är tillgänglig för myndigheterna ger detta upphov till problem ur offentlighetssynpunkt. Lagen om offentlig upphandling innehåller nämligen rättsliga krav på hur dokumentation över en genomförd upphandling ska göras och vissa krav på att handlingar bevaras. Vidare visar granskningen att avstegen från är större ju mer specifika krav myndigheten ställer på utformningen av sina lokaler. Graden av särskilda krav medför även att myndigheterna direktupphandlar konsulttjänster över gränsen för direktupphandling i samband med anskaffning av nya lokaler. Riksrevisorerna bedömer att det råder en brist på kunskap om att ska tillämpas vid upphandling av lokaler och att det därför kan finnas anledning för regeringen att särskilt följa detta område. Myndigheternas arbete med intern styrning och kontroll Som ett led i arbetet med den årliga rapporten har Riksrevisorerna gjort en särskild genomgång av årsredovisningarna för de myndigheter som ska följa förordningen om intern styrning och kontroll. Analysen handlar om vilka områden myndigheterna tar upp som särskilt riskfyllda och hur myndigheterna beskriver och motiverar sina bedömningar. Riksrevisorernas bedömning är att det sätt på vilket myndigheterna redovisar sitt arbete med intern styrning och kontroll varierar. Enligt riksrevisorerna är de till synes vanligast förekommande riskerna i myndigheternas årsredovisningar kompetensförsörjning, it och informationssäkerhet samt upphandling. Riksrevisorerna kommenterar också i detalj att Sidas ledning intygar att årsredovisningen ger en rättvisande bild, trots att myndighetsledningen anger att bedömningen inte omfattar de anslagsposter som beslutar om men som Sida administrerar utbetalningar för och ska redovisa utfallen för i sin årsredovisning. Riksrevisorerna anser att förvaltningsansvaret blir oklart och att den aktuella konstruktionen bör övervägas. I avsnittet finns en uppräkning av de granskningsstrategier inom vilka bedrivit sina granskningar. Rättsväsendets samlade effektivitet och statens roll i utbildningssystemet är granskningsstrategier som avslutats . De pågående granskningsstrategierna är följande: Offentliga finanser (strategin ska avslutas ) Infrastruktur på nya villkor (slutrapport ) Försvarets förmåga (strategin planeras att avslutas ) Hållbar utveckling klimat (slutrapport ) Staten på marknaden (slutrapport ) Etablering och integration (strategin ska avslutas ) Staten och vården (strategin ska avslutas ) Statens insatser på skolområdet (strategin ska avslutas ). Utskottet vill börja med att påminna om att de första stegen till en förändrad organisation av den statliga revisionen togs i det förslag som riksdagskommittén lämnade till riksdagsstyrelsen 2000. En principiell utgångspunkt var att intresset för och statusen på frågor om uppföljning, utvärdering och revision skulle höjas genom att institutionellt öppnade upp för en fördjupad debatt om revisions- och uppföljningsfrågor. Sedan bildades har förutsättningarna för att diskutera revisionsfrågor förbättrats. Enligt den nya behandlingsordningen av rapporter som infördes bereds alla granskningsrapporter i ett fackutskott och får samma uppmärksamhet i som andra riksdagsärenden. Utskottet ser positivt på detta eftersom det innebär att frågor om revision därmed är aktuella i under hela riksdagsåret. I sammanhanget vill utskottet också lyfta fram den uppföljningsrapport som lämnar i samband med årsredovisningen. Den ger också ett värdefullt underlag för att bedöma om granskningar har bidragit till en bättre statlig verksamhet. Utskottet anser att den årliga rapporten fyller en viktig funktion när den översiktligt och sammanhållet ger en bild av det gångna årets revisionsarbete. Den generella iakttagelse som riksrevisorerna gör om brister i myndigheternas tillämpning av lagen om offentlig upphandling är i detta sammanhang mycket värdefull, eftersom den i förlängningen handlar om medborgarnas förtroende för statsförvaltningen. Iakttagelser om redovisning av medfinansiering lyfts också fram i rapporten, vilket är av intresse mot bakgrund av att den kommunala medfinansieringen har ökat. När det gäller den årliga rapportens utformning upprepar utskottet det önskemål som framförts tidigare både av utskottet och i slutbetänkande om en tydligare koppling mellan den årliga rapporten och granskningsplan, så att det klart framgår vad den årliga rapporten svarar mot (bet. 2007/08:FiU8, bet. 2008/09:FiU13 och 2009/10:FiU3y, 2009/10:RS4). I det sammanhanget är det också viktigt att det klart framgår vilka de viktigaste iakttagelserna är. Utskottet föreslår att redogörelsen om riksrevisorernas årliga rapport (2011/12:RR5) läggs till handlingarna. Förteckning över behandlade förslag Redogörelse /12:RR5 redogörelse för riksrevisorernas årliga rapport .