bet · H001SkU6 · 2012-11-27 00:00:00 — Principen bör vara en likvärdig klimatbeskattning oberoende av vem som beskattas, med beaktande av de specifika förutsättningarna för näringslivet. Vi efterlyser en långsiktig strategi för hur man kan nå fram till en likvärdig beskattning mellan privatpersoner och näringslivet. Det ovan anförda bör med anledning av motion 2012/13:Sk1 som sin mening ge regeringen till känna. om klimatrelaterade skatter (V) (V) anför: Regeringen har i skrivelsen kommenterat och svarat på skatter Vem betalar? Rapporten är mycket intressant då den belyser de viktiga frågeställningarna om hur principen att förorenaren ska betala tillämpas i praktiken i , hur uppföljningen av utsläppen från hushåll och näringsliv ser ut samt effekterna av EU:s system för handel med utsläppsrätter. Tyvärr är svaren från regeringen på dessa viktiga frågor som lyfter fram korta och till intet förpliktande. skriver bl.a. att Näringslivet genererar ungefär fyra femtedelar av koldioxidutsläppen, men hushållen får betala nästan hälften av de klimatrelaterade skatterna och konstaterar även att Näringslivets utgifter för klimatrelaterade skatter utgör en liten del av näringslivets/företagens totala kostnader. Utgifterna för energi- och koldioxidskatter var av företagens totala kostnader . Därutöver har många företag i praktiken lägre kostnader för klimatrelaterade skatter än vad de betalar in till staten eftersom de klimatrelaterade skatterna är avdragsgilla vid företagens inkomsttaxering. Hushållen orsakade enligt rapporten av koldioxidutsläppen men betalade nästan hälften av de klimatrelaterade skatterna 2008. skriver att principen att förorenaren ska betala inte alltid gäller för näringslivet. Mot bakgrund av redovisning är detta en något försiktig beskrivning. Snarare kan man hävda att för en stor del av det svenska näringslivet gäller inte principen att förorenaren ska betala. har även funnit att företag inom den handlande sektorn i EU:s system för handel med utsläppsrätter har lägre utgifter för klimatrelaterade skatter än företag utanför. En av anledningarna till de lägre miljöskatterna för näringslivet är de lägre skattesatserna för bl.a. industrins elkonsumtion. redovisar regeringen för en sammanställning av skatteutgifterna, dvs. de intäktsförluster som skattesystemet medför på grund av undantag från skattesystemets normalskattesatser. Enligt den senaste sammanställningen 2012 är de största skatteutgifterna (netto) inom miljöområdet nedsatt elskatt för industrin med , nedsatt energiskatt på diesel med , nedsatt energiskatt på biobränslen med och nedsatt energiskatt på biodrivmedel med . anser att principen att förorenaren ska betala även ska gälla för näringslivet. De nedsatta skatterna för näringslivet och särskilt för industrin brukar försvaras av internationella konkurrensskäl. Men som påpekade i sin granskning är de klimatrelaterade skatterna en liten del av näringslivets kostnader. har i ett annat sammanhang föreslagit en översyn av det svenska skattesystemet, och vi står fast vid detta. I en sådan översyn bör miljö- och klimataspekterna beaktas. Även t.ex. LO-ekonomerna anser att det behövs en översyn av det svenska skattesystemet, och man efterlyser en samlad strategi för miljöbeskattning. LO-ekonomerna anser att beskattningen på miljöområdet ska vila på principen att negativa externa effekter ska internaliseras och menar att detta närmast kan beskrivas som en optimal beskattning. Den som orsakar miljökostnader ska också betala för skadorna ett incitament att hålla nere aktiviteter som skadar miljön. anser att även dessa synpunkter bör beaktas i en översyn. Sammantaget innebär detta att miljö- och klimatskatterna ska ingå i en översyn av det svenska skattesystemet med inriktningen att företagsbeskattningen förändras så att principen att förorenaren ska betala i högre grad ska gälla även för näringslivet. fann även att regeringens redovisning av näringslivets och hushållens kostnader för utsläppen är otydlig och ofullständig och att regeringen inte rapporterat någon samlad bild av hur näringslivets kostnader påverkas av handelssystemet. Det ackumulerade överskottet har motsvarat koldioxidutsläpp och beräknas ha varit värt för åren 20052010. Trots den betydande förmögenhetsöverföringen har regeringen inte rapporterat överskottets storlek eller värde. Detta är oacceptabelt. kritiserar regeringen för att det saknas en myndighet eller något departement som ansvarar för en samlad rapportering av kostnader och effekter av de klimatrelaterade skatterna, handelssystemet för utsläppsrätter och samspelet mellan dessa styrmedel i förhållande till utsläppen. Det behövs enligt även en analys av näringslivets kostnader för och intäkter av utsläppsrätter. En sådan analys skulle även förbättra underlagen för förhandlingar och utformning av handelssystemets kommande perioder. anser liksom att regeringen måste utpeka en myndighet eller ett departement som ansvarigt för redovisningen av näringslivets och hushållens kostnader för utsläppen och att regeringen ska presentera en analys av näringslivets kostnader och intäkter av handelssystemet. fungerar det internationella handelssystemet med utsläppsrätter illa. För att inte riskera att en bärande del av klimatarbete omintetgörs får regeringen inte sälja det svenska överskottet av utsläppsrätter. Överskottet av utsläppsrätter ska i stället annulleras. Systemet måste reformeras i grunden så att det totala antalet utsläppsrätter successivt minskar kraftigt enligt en linjär kurva. måste verka för en reform av handelssystemet så att det blir ett effektivare verktyg i kampen mot klimatförändringarna. Förteckning över behandlade förslag Regeringens skrivelse 2011/12:150 om klimatrelaterade skatter. 2012/13:Sk1 av m.fl. (MP): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att inrätta ett klimatpolitiskt ramverk. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma till med ett förslag till strategi för hur man långsiktigt kan sträva mot en likvärdig klimatbeskattning.