bet · GZ01UU11 · 2012-05-14 00:00:00 — Vapensystem bör utvecklas i inhemsk industri i stället för att köpas från hyllan. Försvarsindustrin måste dock ofrånkomligen också ägna sig åt export för att genom försäljning kunna bidra till att bära kostnaderna för utveckling. I kommittémotion 2011/12:U26 (V) yrkande 13 menar att den svenska krigsmaterielexporten inte ska stödjas av exportkrediter eller andra former av statligt exportstöd. I den enskilda motionen 2011/12:U249 yrkande 6 (MP) anförs att importen av vapen från bör upphöra. Utskottet anser att det militära försvaret behöver modern försvarsmateriel som är kostnadseffektiv ur ett livscykelperspektiv. Ett medel för detta är att fortsätta att främja export av såväl försvarsprodukter som militär teknik för civil tillämpning. Exportfrämjande verksamhet utgör därför en del av den svenska försvars- och säkerhetspolitiken. Inrättandet av syftar bl.a. till att ge företagen en tydlig kontaktyta genom att samla främjandet av försvarsexport till en myndighet och därigenom bidra till en tydligare ansvarsfördelning inom staten. Utskottet anser att exporten bör främjas i det fall regeringen har fattat eller kommer att fatta beslut om utveckling av försvarsmateriel. En grundläggande utgångspunkt för statens exportfrämjande är att exporten godkänns av ISP. Exportmöjligheterna kan också beaktas och lyftas fram när deltar i olika internationella forum, t.ex. inom ramen för och inom sexnationsinitiativet och vid andra internationella samarbeten om det bedöms vara resurseffektivt ur ett s.k. livscykelperspektiv. Utskottet vill erinra om att enligt de principer för försvarets materielförsörjning som regeringen angav i propositionen Ett användbart försvar (prop. 2008/09:140) och som antog (rsk 2008/09:292, bet. 2008/09:FöU10) ska vidmakthållande och uppgradering av befintligt materiel väljas före nyanskaffning om det är ekonomiskt försvarbart och operativa krav kan uppfyllas. Om nyanskaffning är nödvändig ska det i första hand gälla färdigutvecklad och beprövad materiel som redan finns på marknaden. Först när behoven varken kan tillgodoses med befintlig materiel eller med materiel tillgänglig på marknaden bör utveckling genomföras. Utskottet anser att en väl balanserad import och export av försvarsmateriel utgör ett medel för materielförsörjningen och konstaterar att den gällande svenska lagstiftningen, liksom de internationella regimerna och institutionerna på området, utgör det juridiskt bindande och politiska ramverket för sådan import. Utskottet konstaterar att inte köper materiel eller därtill knuten kompetens från länder som är föremål för internationella sanktioner eller embargon. är inte föremål för några sådana sanktioner. Utskottet konstaterar dock att f.n. inte importerar vapen från . Med vad som ovan anförts anser utskottet att motionerna 2011/12:U234 yrkande 4, 2011/12:U25 yrkande 6, 2011/12:U24 yrkande 2, 2011/12:U26 yrkande 13 och 2011/12:U249 yrkande 6 kan avstyrkas. Enskilda länder och regioner I kommittémotion 2011/12:U25 (MP) yrkande 3 menar att bidrar till en upprustningsspiral i en av världens mest explosiva regioner. är bl.a. kritiskt till att fortsätter att leverera krigsmateriel till och . I kommittémotion 2011/12:U26 (V) yrkande 1 vill att det militära samarbetsavtalet mellan och upphävs. Utskottet konstaterar att tillämpade 22 vapenembargon mot 21 länder. De länder som berörs av ett aktuellt vapenembargo beslutat av FN eller EU är , , , , , , , , , , , , (), , , , , och . Utskottet har i flera tidigare betänkanden, senast i betänkande 2010/11:UU3, tagit ställning till yrkanden om enskilda länder och områden. Utskottet konstaterar att för ansökningar om utförseltillstånd tillämpas det svenska regelverket på området, och ISP har ansvaret för att det görs en individuell prövning av varje ärende som avser export av krigsmateriel. Materielförsörjningen, såväl i som i andra länder, bygger numera bl.a. på avtalsförpliktelser och gemensamma beroenden. De samarbetande länderna är ömsesidigt beroende av leveranser av komponenter, delsystem och färdiga system, liksom produkter som är tillverkade i respektive land. Utskottet konstaterar att det samarbetsavtal med som beslutades förlängdes med automatik , då ingendera parten beslutade att säga upp det. Det nu gällande avtalet gäller . Utgångspunkten är att håller ingångna avtal. När det gäller och konstaterar utskottet att den svenska krigsmaterielexporten till omfattar fullföljandet av Saabs kontrakt om luftburen spaningsradar (Erieye) samt reservdelar och kompletteringsleveranser till tidigare levererad materiel. Till går reservdelsleveranser samt leveranser av komponenter och ammunition till tidigare levererade armématerielsystem. Utskottet noterar att ISP till följd av den politiska utvecklingen i inte har beviljat några nya affärer. Ingångna avtal följs dock, och följdleveranser har behandlats i enlighet med riktlinjerna för krigsmaterielexport. Med vad som ovan anförts anser utskottet att motionerna 2011/12:U25 yrkande 3 och 2011/12:U26 yrkande 1 kan avstyrkas. Små och lätta vapen I kommittémotion 2011/12:U25 (MP) yrkande 4 menar att bidrar till spridningen av små och lätta vapen då licenstillverkade vapen hamnar i orätta händer. I kommittémotion 2011/12:U24 (SD) yrkande 3 betonas vikten av att det kommande internationella vapenhandelsfördraget (ATT) inte får en menlig effekt på svensk försvarsindustri och därigenom i förlängningen innebär att inte kan uppfylla sina säkerhets- och utrikespolitiska mål. Utskottet vill inledningsvis erinra om sitt betänkande 2011/12:UU7 som bl.a. behandlar små och lätta vapen. Utskottet anser att hotet om en okontrollerad spridning av små och lätta vapen (Small Arms and Light Weapons, SALW) måste tas på stort allvar. Inga andra typer av vapen orsakar fler dödsoffer och mer lidande än små och lätta vapen som används i lokala och regionala konflikter, inte minst i utvecklingsländerna. Utskottet vill hänvisa till att godkände regeringens proposition 2010/11:72 Genomförande av FN:s vapenprotokoll (bet. 2010/11:JuU17 Genomförande av FN:s vapenprotokoll). De nya bestämmelserna, som i korthet innebär att skjutvapen och vapendelar samt förpackningar med ammunition ska märkas vid tillverkningen, välkomnas. FN:s vapenprotokoll kommer att främja, underlätta och förstärka samarbetet mellan staterna för att förebygga, bekämpa och eliminera olaglig tillverkning och handel med skjutvapen m.m. Utskottet konstaterar att FN:s arbete med små och lätta vapen bl.a. syftar till att öka medvetenheten om den destabiliserande verkan som dessa vapen har i konfliktregioner. Icke-spridning är också angeläget för att förhindra brottslighet och inte minst terroristbrott. Utskottet vill betona betydelsen av att arbetet med att förhindra olaglig spridning av små och lätta vapen genomsyras av FN:s säkerhetsresolutioner och 1889 om kvinnor, fred och säkerhet, säkerhetsresolutionerna och 1992 om barn i väpnade konflikter samt säkerhetsresolutionerna och 1888 om sexuellt våld i väpnade konflikter. Utskottet välkomnar att har varit en stor givare till arbete för att hindra spridningen av små och lätta vapen. Inom den internationella exportkontrollregimen för konventionella vapen, det s.k. Wassenaararrangemanget, finns rapporteringsskyldighet för handel med dessa vapen. ska fortsätta att verka för att varje land ska inrätta och genomföra en ansvarsfull exportpolitik med heltäckande lagar och regler. Målet är att alla länder ska ha effektiva system som kontrollerar tillverkare, säljare, köpare och förmedlare av och agenter för små och lätta vapen. Utskottet välkomnar att regeringen har verkat för att ATT ska bli ett starkt, universellt och juridiskt bindande avtal som inkluderar samtliga typer av konventionella vapen, inte minst små och lätta vapen. Med vad som ovan anförts anser utskottet att motionerna 2011/12:U25 yrkande 4 och 2011/12:U24 yrkande 3 kan avstyrkas. Europeiska försvarsbyrån (), EU:s uppförandekod I kommittémotion 2011/12:U25 (MP) yrkande 10 pekar på problem som anses förknippade med Europeiska försvarsbyrån (). menar bl.a. att Edas arbete är en del i utvecklingen mot en upprustning i . I kommittémotion 2011/12:U24 (SD) yrkande 4 argumenterar att EU-samarbetet aldrig får tillåtas leda till att handlingsfrihet eller möjligheter till en egen livaktig försvarsindustri inskränks. I kommittémotionen 2011/12:U245 (V) yrkande 2 föreslås att bör motsätta sig alla riktlinjer eller regelverk inom EU som kan leda till att vår möjlighet att reglera vapenhandel begränsas. I yrkande 3 anförs att ska lämna eftersom anser att är en del av EU:s militarisering och upprustning. Utskottet vill här understryka vikten av den europeiska säkerhets- och försvarspolitikens (ESFP) fortsatta utveckling. Utskottet anser att EU härigenom förbättrar sin förmåga att verka som en solid och pålitlig global aktör i fredsfrämjande och säkerhetshöjande insatser. En sådan utveckling gynnar såväl den regionala säkerheten i och dess närområde som den globala säkerheten. Den europeiska säkerhets- och försvarspolitikens förutsättningar att fungera effektivt förbättras, anser utskottet, genom en nära samverkan mellan medlemsstaterna inom EU på försvarsindustriområdet. Utskottet ställer sig bakom regeringens aktiva stöd för Europeiska försvarsbyrån (). Det ligger i intresse att skapa ett EU som har bättre förmåga till krishantering. Genom kan tillsammans med andra upprätthålla förmågor på ett sätt som annars skulle ha varit för kostsamt. Vidare bidrar positivt till att skapa en konkurrensutsatt marknad för den europeiska försvarsindustrin. Utskottet vill vidare understryka att en internationellt konkurrenskraftig tekniknivå i ett internationellt samarbete också innebär bättre möjligheter för än annars att påverka det internationella exportkontrollsamarbetet i önskad riktning. Detta gäller främst inom EU, men även i ett bredare internationellt sammanhang. deltar i olika samarbetsprojekt som bedriver. har bl.a. medverkat till att påverka i förutsättningsskapande åtgärder, t.ex. i genomförandet och den vidare utvecklingen av förmågeutvecklingsplanen, i ett forsknings- och teknikutvecklingssamarbete, i strategin för internationella materielsamarbeten och i den europeiska försvarsindustristrategin. Genom att delta i det s.k. sexnationsinitiativet mellan de sex största industristaterna i (Framework Agreement/Letter of Intent, FA/) påverkar den försvarsindustri- och exportpolitik som utvecklas i . Det ger direkt och indirekt ett större inflytande på EU:s framväxande försvars- och säkerhetspolitik. Samarbeten om multilaterala ramverk ger utdelning i form av ett bättre resursutnyttjande ur ett europeiskt perspektiv och en mer harmoniserad och förbättrad europeisk och transatlantisk samverkansförmåga. och samarbetet med Nato respektive Partnerskap för fred utgör här grundbultar tillsammans med FA/LOI-samarbetet och det nordiska samarbetet. Med vad som ovan anförts anser utskottet att motionerna 2011/12:U25 yrkande 10, 2011/12:U24 yrkande 4 och 2011/12:U245 yrkandena 23 kan avstyrkas. Utskottets förslag till riksdagsbeslut och ställningstaganden har föranlett följande reservationer. I rubriken anges vilken punkt i utskottets förslag till riksdagsbeslut som behandlas i avsnittet. En ny krigsmateriellagstiftning, de mänskliga rättigheterna, ett demokratikriterium m.m., punkt 1 (S) av (S), (S), (S), (S), (S) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motionerna 2011/12:U23, 2011/12:U289 och 2011/12:U315 yrkande 45 och avslår motionerna 2011/12:U24 yrkande 1, 2011/12:U25 yrkandena 1, 2, 5 och 79, 2011/12:U26 yrkandena 212 och 14, 2011/12:U234 yrkandena 13 och 57 samt 2011/12:Sf241 yrkande 1. Socialdemokraterna ser flera brister i den nuvarande krigsmateriellagstiftningen. Socialdemokraterna har motionerat i om en ny krigsmateriellagstiftning, bl.a. för att skärpa bestämmelserna om export till icke-demokratier. Den arabiska vårens kraftfulla krav på frihet, demokrati och värdighet har ytterligare aktualiserat detta krav. begärde att regeringen skulle presentera ett samlat förslag till en ny krigsmateriellagstiftning. Tillkännagivandet löd: Utskottet anser, mot bakgrund av såväl Politiken för global utveckling (PGU) som den fortsatta utvecklingen inom EU-samarbetet, bl.a. antagandet av ICT-direktivet, att regeringen ska återkomma till med förslag till ny krigsmateriellagstiftning i syfte att skärpa exportkontrollen gentemot icke-demokratiska stater. Detta bör tillkännage för regeringen som sin mening. Regeringen har ännu inte tillsatt någon utredning. I skrivelsen anger regeringen att dess ambition är att tillsätta en utredning . Vi socialdemokrater nöjer oss inte med att handelsminister , i utrikesutskottet, har sagt att utkastet till utredningsdirektiv har lämnat hennes bord. Problemet är att regeringen inte ens kan komma överens om utredningsdirektivet. Socialdemokraterna förutsätter att förslaget till ny krigsmateriellagstiftning presenteras så skyndsamt som möjligt. Regeringen bör följa uttryckliga vilja i denna fråga. För Socialdemokraterna är det viktigt att all handel med vapen och krigsmateriel ska kontrolleras genom strikta regler. ska vara ett föregångsland genom sin restriktiva lagstiftning om svensk export av krigsmateriel. Icke-demokratier och länder som bryter mot de mänskliga rättigheterna kan inte ges samma legitimitet som demokratier att få köpa vapen. Vid export ska hänsyn tas till risken för krig och om staten begår brott mot mänskliga rättigheter. En ny lagstiftning ska vara samstämmig med politiken för global utveckling (PGU). Varje tillstånd för export sker efter prövning i . Ledamöterna följer det gällande regelverket. Oavsett hur ny lagtext och nya regelverk slutligen utformas bör vi behålla den ordning vi har där prövar varje enskilt fall. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. En ny krigsmateriellagstiftning, de mänskliga rättigheterna, ett demokratikriterium m.m., punkt 1 (MP, V) av (MP) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motionerna 2011/12:U25 yrkandena 1, 2, 5 och 79, 2011/12:U26 yrkandena 212 och 14, 2011/12:U234 yrkandena 13 och 57 samt 2011/12:Sf241 yrkande 1 och avslår motionerna 2011/12:U23, 2011/12:U24 yrkande 1, 2011/12:U289 och 2011/12:U315 yrkande 45. exporterade 2011 krigsmateriel till icke-demokratier till ett värde av . Det innebär en ökning med i jämförelse med 2010. Aldrig förr har exporterat så mycket vapen som . Över hälften av den svenska krigsmaterielexporten () gick till 20 länder som den amerikanska organisationen klassade som icke-demokratier, däribland , , och . Exporten till uppgick till hela , vilket motsvarar en femtedel av den totala exporten. En av de grundläggande förutsättningarna för vapenexport i är riksdagsbeslut att mottagarländerna ska respektera de mänskliga rättigheterna. Tillverkning och utförsel av krigsmateriel regleras genom lagen (1992:1300) om krigsmateriel och förordningen (1992:1303) om krigsmateriel. Båda författningarna trädde i kraft . Krigsmaterielbegreppet breddades även till att även omfatta viss materiel med civil eller delvis civil användning. Trots detta tillåts export till en rad länder som bryter mot de mänskliga rättigheterna. I riktlinjerna för vapenexport anges att respekt för mänskliga rättigheter är ett centralt villkor för att vapenexport ska beviljas. Det spelar ingen roll om vapnen i sig kan komma att användas för att kränka mänskliga rättigheter eller inte. Det räcker att kränkningar förekommer i landet för att vapenexporten ska stoppas. Sedan inleddes i , en revolutionsvåg som sedan fortsatte och svepte över länderna i och , har det blivit alltmer uppenbart att reglerna för den svenska vapenexporten måste ses över. Det kan inte vara så att svenska vapen säljs till diktaturer som förtrycker sin befolkning och kväser oppositionens krav på demokrati och mänskliga rättigheter. Att sälja vapen till en diktatur för stabilitetens skull, på bekostnad av de mänskliga rättigheterna, är oacceptabelt. Att den svenska utrikespolitiken ska främja respekten för de mänskliga rättigheterna har och regeringen betonat alltmer . Omsorgen om och försvaret av de mänskliga rättigheterna är en integrerad och central del av den svenska utrikespolitiken. Genom bl.a. bistånd och politiska insatser har på olika sätt försökt att stödja demokratiska krafter och en demokratisk utveckling i olika delar av världen. Demokrati är en hörnsten i politik för global utveckling. Politiken ska präglas av ett rättighetsperspektiv. I rättighetsperspektivet ingår demokrati och mänskliga rättigheter. Trots att demokrati borde vara ett utmärkande drag i den svenska utrikespolitiken säljer vapen till en rad diktaturer. har sålt vapen eller övervakningsutrustning till följande länder i och : , , , , och . Något är allvarligt fel när världens kanske restriktivaste lagstiftning om vapenexport systematiskt åsidosätter riktlinjerna för vapenexport. Riktlinjerna är tydliga och förbjuder försäljning av krigsmateriel till krigförande länder. Trots det fortsätter () att ge tillstånd för sådan försäljning. Vi ser att undantaget har blivit regel och att ökad vapenexport uppmuntras aktivt av regeringen, trots att den alltid hänvisar till ISP så fort det avslöjas att vapen har sålts till länder dit det borde vara omöjligt att sälja enligt svensk lag. exporterar stora mängder krigsmateriel till flera icke-demokratiska länder där svåra brott mot mänskliga rättigheter begås, vilket såväl legitimerar regeringarna politiskt som stärker deras vapenmakt rent konkret. Detta gäller såväl den nuvarande borgerliga regeringen som den förra socialdemokratiska regeringen. Det är inte acceptabelt. riktlinjer måste skärpas så att den stora vapenexporten av svensk krigsmateriel till krigförande länder, till länder som grovt kränker de mänskliga rättigheterna och till länder med stora fattigdomsproblem stoppas. och har länge förespråkat ett s.k. demokratikriterium, dvs. ett förbud mot export av krigsmateriel till länder som inte kan betraktas som demokratier. tillbaka har det också blivit svårt för andra partier att inte få upp ögonen för problemet. Folkpartiledaren utspel om att skärpa vapenexportlagstiftningen med just ett sådant demokratikriterium välkomnades av samtliga av partier, och efter en blocköverskridande överenskommelse uppmanade regeringen att se över krigsmateriellagstiftningen i syfte att skärpa exportkontrollen gentemot icke-demokratiska stater. Regeringen meddelade att man tänkte starta en utredning i frågan, men har ingenting hänt. Allt tyder på att regeringen försöker förhala alla försök till skärpningar av den svenska krigsmateriellagstiftningen. Lagen om krigsmateriel är drygt . Regeringen bör ges i uppdrag att tillsätta en krigsmaterielutredning med syfte att en i grunden ny lagstiftning för svensk krigsmaterielexport ska presenteras . Regeringen bör utarbeta ett regelverk för den svenska krigsmaterielimporten på samma sätt som det finns ett regelverk för export av krigsmateriel. Likaså menar vi att det ska finnas regler för uthyrning och utlåning av svensk krigsmateriel. För att illustrera behovet av detta kan nämnas att den svenska försvarsmakten före den USA-ledda koalitionens anfallskrig mot 2003 hyrde ut avancerad militär utrustning till den brittiska krigsmakten utan att man först informerade regeringen. Detta gjorde Försvarsmakten i en situation då det fanns anledning att befara att det verkligen skulle bli ett krig i . Det har även förekommit uppgifter om att Försvarsmakten har lånat ut krigsmateriel till den israeliska armén. Vi menar att det är orimligt att Försvarsmakten har möjlighet att låna ut eller hyra ut krigsmateriel till diktaturer, krigförande stater och länder som begår grova och omfattande brott mot de mänskliga rättigheterna. Tyvärr saknas regelverk på detta område. Regeringen bör därför omgående återkomma med ett förslag på att införa ett regelverk för uthyrning och utlåning av krigsmateriel. Dagens krigsmateriellagstiftning omfattar handel med varor. Men dagens vapenexport inkluderar inte bara krigsmateriel i sig utan också olika former av tjänster kopplade till krigsmateriel. Exporten av militära tjänster är dock i princip oreglerad. Projekt är ett tydligt exempel på detta. I detta fall handlade det i grunden inte om export av varor utan av tjänster. Vi menar att denna lucka i lagstiftningen bör täppas till. Regeringen bör utvidga krigsmateriellagstiftningen till att omfatta handel med tjänster kopplade till krigsmateriel. En strategichef på vapenindustrins intresseorganisation uppskattar att tjänsteexporten uppgår till mellan av totala vapenexport, vilket motsvarar 1,4 till . Genom ett EU-direktiv tvingas och ISP fr.o.m. kontrollera tjänsteexporten. Men detta gäller inte för affärsavtal som har knutits . Med tanke på avtalens längd är detta oroande. sålde krigsmateriel till flera länder som dras med allvarliga fattigdomsproblem. Svenska vapen säljs till länder med stor fattigdom där vapenköpen direkt kan motverka arbetet mot fattigdom. Det är ett grundläggande problem att världen väljer att prioritera militära satsningar i stället för att lösa fattigdomsproblemet. Man brukar säga att för varje krona som läggs på bistånd i världen läggs ytterligare på militära utgifter. liksom är och bland de främsta mottagarländerna för svenska vapen. av vapenexport går till fattiga länder. I skrivelsen har regeringen valt statistik från där länder som och beskrivs som övre medelinkomstländer och som ett lägre medelinkomstland, men i sanning bör dessa länder beskrivas som utvecklingsländer. Alla tre länderna har en väldigt ojämn inkomstfördelning. Enligt lever av befolkning på per dag. lever på per dag. Enligt UNDP:s rapport är utvecklingsindikatorer t.o.m. sämre än andra jämförbara länders. Detta blir särskilt tydligt när det gäller kvinnornas situation. har dessutom en högre barnadödlighet än andra sydasiatiska länder. Enligt UNDP-chefen har den snabba tillväxten i inte haft några positiva effekter på fattigdomsnivån. är ett av världens mest ojämlika länder när det handlar om inkomstfördelning. , dit och Investor hoppas få sälja stridsflygplanet 39 E/F, passerades 2009 av som ett av världens allra mest ojämlika länder. UNDP lyfter i sina rapporter fram problemet med att militära investeringar i fattiga länder hämmar livsviktiga satsningar på rent vatten och sanitet. dör ca 120 000 människor till följd av diarrésjukdomar på grund av brist på rent vatten och sanitet. Efter översvämningarna väntas dödstalen stiga. är ett av få länder i världen som lägger mer pengar på försvaret än på utbildning och hälsa tillsammans. Krigsmaterielexporten till är större än Sidas hela bistånd till humanitära insatser och konfliktrelaterad verksamhet för alla länder i söder om . Vi anser inte att den svenska vapenexporten står i överensstämmelse med politik för global utveckling (PGU). När beslutade om PGU var huvudpunkten att politik måste vara samstämmig: Det säger och gör i ett sammanhang måste stämma med svenskt agerande i ett annat. Alla politikområden ska sträva mot samma mål. Målet är att bidra till en rättvis och hållbar global utveckling. Politiken ska präglas av ett rättighetsperspektiv och kännetecknas av de fattigas perspektiv på utveckling. Det innebär att de fattiga människornas behov, intressen och förutsättningar ska vara utgångspunkten i strävandena mot en rättvis och hållbar utveckling. är EU:s uppförandekod för vapenexport juridiskt bindande. Koden innehåller bl.a. långtgående skrivningar om att säljarlandet ska ta hänsyn till om exporten allvarligt riskerar att motverka en hållbar utveckling i mottagarlandet.