bet · H001MJU5 · 2012-11-30 00:00:00 — 2012/13:MJU5 Nya regler för industriutsläpp Miljö- och jordbruksutskottets betänkande Nya regler för industriutsläpp I betänkandet behandlar utskottet regeringens proposition 2012/13:35 Nya regler för industriutsläpp. Med anledning av propositionen har 3 följdmotioner med sammanlagt 14 yrkanden väckts. Propositionen innehåller förslag till ändringar i för att genomföra EU:s direktiv om industriutsläpp. Förslagen innebär att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om skyldighet för verksamhetsutövare att upprätta en statusrapport som redovisar föroreningar i mark- och grundvatten inom det område där en verksamhet bedrivs eller ska bedrivas. Regeringen föreslår också en bestämmelse om ansvar för återställande vid nedläggning av sådana verksamheter för vilka det har upprättats en statusrapport. Vid prövning av en miljöfarlig verksamhet ska hänsyn tas till sådana EU-referensdokument om bästa tillgängliga teknik som har tagits fram före direktivets ikraftträdande. Hänsyn till sådana äldre referensdokument kan göra det nödvändigt att ta in anpassade villkor i ett tillstånd till en miljöfarlig verksamhet. Regeringen föreslår att en bestämmelse av denna innebörd tas in i bestämmelser om vad ett tillstånd ska innehålla. Utöver de ändringar som måste göras på grund av direktivet föreslår regeringen följande. får upphäva ett tillstånd till en miljöfarlig verksamhet, om tillståndsplikten har upphört eller om verksamheten slutligt har upphört. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om ändring av sådana verksamheter som upphört att vara tillståndspliktiga men som fortfarande bedrivs med stöd av ett tillstånd och av verksamheter med frivilligt tillstånd. Ett tillägg görs om vad en ansökan om ändringstillstånd ska innehålla. Mark- och miljödomstolen prövar som första instans mål om kostnadsansvar för fastighetsägare när åtgärder för avhjälpande av en miljöskada medför en värdeökning. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Utskottet ställer sig bakom de bedömningar som regeringen har gjort i propositionen och föreslår att antar regeringens lagförslag. Utskottet föreslår att samtliga motionsyrkanden avslås. I betänkandet finns elva reservationer. Utskottets förslag till riksdagsbeslut antar regeringens förslag till lag om ändring i . Därmed bifaller proposition 2012/13:35. Genomförande av BAT-slutsatserna i svensk rätt 2012/13:MJ3 av och (båda MP) yrkande 1. Reservation 1 (MP, V) 2012/13:MJ2 av m.fl. (S) yrkande 1 och 2012/13:MJ3 av och (båda MP) yrkande 5. Reservation 2 (S, MP, V) Bemyndigandet i 9 kap. 5 § 2012/13:MJ2 av m.fl. (S) yrkande 4. Reservation 3 (S) Strängare villkor i tillstånd 2012/13:MJ1 av m.fl. (V) yrkande 1 och 2012/13:MJ2 av m.fl. (S) yrkande 3. Reservation 4 (S, V) 2012/13:MJ2 av m.fl. (S) yrkande 5 och 2012/13:MJ3 av och (båda MP) yrkande 2. Reservation 5 (S) Reservation 6 (MP, V) 2012/13:MJ1 av m.fl. (V) yrkande 2. Reservation 7 (V) 2012/13:MJ1 av m.fl. (V) yrkande 3. Undantag i andra länder 2012/13:MJ2 av m.fl. (S) yrkande 2. Reservation 8 (S) Finansiering vid återställande m.m. 2012/13:MJ3 av och (båda MP) yrkande 3. Reservation 9 (MP, V) 2012/13:MJ2 av m.fl. (S) yrkande 6 och 2012/13:MJ3 av och (båda MP) yrkande 4. Reservation 10 (S) Reservation 11 (MP, V) På miljö- och jordbruksutskottets vägnar Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (S), (M), (M), (M), (S), (FP), (S), (C), (S), (M), (MP), (KD), (SD), (V), (S), (M) och (S). Ärendet och dess beredning I detta betänkande behandlar utskottet regeringens proposition 2012/13:35 Nya regler om industriutsläpp. I propositionen föreslår regeringen att antar regeringens förslag till lag om ändring i . Förslagen har granskats av Lagrådet. Regeringen har följt Lagrådets synpunkter. Regeringen har även gjort vissa språkliga och redaktionella ändringar i förhållande till lagrådsremissen. I betänkandet behandlas också 3 följdmotioner med 14 yrkanden som har väckts med anledning av propositionen. Industriutsläppsdirektivet, dvs. och rådets direktiv /75/EU av om industriutsläpp (samordnade åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar) ersätter IPPC-direktivet, dvs. och rådets direktiv /1/EG av om samordnade åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar. I industriutsläppsdirektivet sammanförs IPPC-direktivet och sex sektorsdirektiv som rör industriutsläpp och energiproduktion. Med stöd av regeringens bemyndigande tillkallade chefen för en särskild utredare (dir. 2010:113) med uppdrag att bl.a. lämna förslag till hur industriutsläppsdirektivet ska genomföras i svensk rätt. Utredningen valde namnet . redovisade utredningen betänkandet Bättre miljö minskade utsläpp (SOU 2011:86) med flera förslag som behandlas i propositionen. Utöver de ändringar som behöver göras till följd av industriutsläppsdirektivet innehöll betänkandet förslag om bl.a. frivilliga tillstånd, förorenade områden och generella föreskrifter på jordbruksområdet. har tagit fram ett förslag till hur kapitel 36 samt bilagorna I, V, VI, VII och VIII till industriutsläppsdirektivet ska genomföras i svensk rätt. betänkande har remissbehandlats tillsammans med förslag. har det även tagits fram en promemoria med förslag till ett alternativt genomförande av industriutsläppsdirektivet i vissa delar. Promemorians förslag har remissbehandlats. I propositionen föreslås lagändringar som är nödvändiga för att industriutsläppsdirektivet ska kunna anses genomfört i svensk rätt. Ytterligare lagändringar som har samband med direktivet kan komma att föreslås i senare lagstiftningsärenden. Det ursprungliga IPPC-direktivet ändrades vid fyra tillfällen innan en konsoliderad version antogs 2008. Det integrerade synsätt för miljöhantering som introducerades inom EU med IPPC-direktivet innebar ett avsteg från det tidigare dominerande sektoriella synsättet där man behandlade varje sektor för sig. Det innebär att alla miljöaspekter prövas i ett sammanhang i stället för att man behandlar de olika miljöområdena luft, vatten och mark vart och ett för sig. Målet är att uppnå en hög skyddsnivå för miljön som helhet och motverka att föroreningar förs över från en del av miljön till en annan. Det integrerade synsättet var för svensk del inte någon nyhet eftersom det infördes i redan genom miljöskyddslagen 1969. IPPC-direktivet omfattar verksamheter med hög föroreningspotential som anges i bilaga I till direktivet. De verksamheter som omfattas är industrier inom energisektorn, produktion och omvandling av metaller, mineralindustri, kemisk industri, avfallshantering och annan verksamhet, såsom pappersindustri, livsmedelsindustri och stora anläggningar med djurhållande verksamhet. IPPC-direktivet bygger på att verksamhetsutövarna är skyldiga att begära tillstånd för drift av verksamheten. I tillståndet ska myndigheterna föreskriva tämligen detaljerat vilka villkor som ska gälla för driften av verksamheten. IPPC-direktivet fastslår vissa grundläggande principer som ska tillämpas. En av dessa är principen om bästa tillgängliga teknik (BAT, av engelskans Best Available Techniques). Denna princip innebär användning av den etablerade teknik som är mest effektiv för att uppnå en hög skyddsnivå för miljön som helhet och som kan tillämpas inom den berörda branschen på ett ekonomiskt och tekniskt genomförbart sätt med hänsyn till kostnader och nytta. Bästa tillgängliga teknik är ett viktigt beslutskriterium i prövningen för att bestämma olika begränsningsvärden för utsläpp. Enligt IPPC-direktivet ska de begränsningsvärden som fastställs i ett tillstånd bygga på bästa tillgängliga teknik, dock utan krav på användning av en specifik teknik eller teknologi. Vid fastställande av begränsningsvärden ska hänsyn tas till anläggningens tekniska egenskaper, dess geografiska belägenhet och de lokala miljöförhållandena. Om väsentliga ändringar av bästa tillgängliga teknik möjliggör en betydande minskning av utsläppen utan att detta medför oskäliga kostnader, ska en förnyad bedömning av tillståndsvillkoren göras. Att avgöra vad bästa tillgängliga teknik egentligen innebär i det enskilda fallet är ofta en komplicerad fråga som kräver att tillståndsmyndigheten gör en kvalificerad bedömning. För uttolkningen av bästa tillgängliga teknik har EU tagit fram särskilda tolkningsdokument för olika industrisektorer (BAT-referensdokument). Industriutsläppsdirektivet viktiga förändringar jämfört med IPPC-direktivet Industriutsläppsdirektivet ersätter IPPC-direktivet. I industriutsläppsdirektivet sammanförs IPPC-direktivet och sex sektorsdirektiv som rör industriutsläpp och energiproduktion. En av de viktigaste förändringarna av regleringen genom industriutsläppsdirektivet är att BAT-konceptet får en mer framskjuten roll än i IPPC-direktivet. BAT-referensdokumenten blir mycket centrala i tillståndsprövningen, eftersom slutsatserna i dokumenten (BAT-slutsatserna) nu kommer att utgöra ett mer obligatoriskt underlag för tillståndsprövningen. är referensdokumentet ett dokument som det är lätt för prövningsmyndigheten att frångå. Enligt industriutsläppsdirektivet ska beslut som fastställer tillståndsvillkor som avviker från bästa tillgängliga teknik motiveras och dokumenteras. Vidare införs krav på en förnyad bedömning av tillståndsvillkoren efter det att en ny BAT-slutsats som berör anläggningen har offentliggjorts. För att förebygga, minska och i möjligaste mån eliminera föroreningar från industriella verksamheter förstärks åtgärderna för kontroll, övervakning och tillsyn. Vidare införs krav på vidtagande av åtgärder vid nedläggning av en verksamhet. I propositionen föreslår regeringen ändringar i för att genomföra EU:s direktiv om industriutsläpp. Förslagen innebär att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om skyldighet för verksamhetsutövare att upprätta en statusrapport som redovisar föroreningar i mark- och grundvatten inom det område där en verksamhet bedrivs eller ska bedrivas. Det föreslås också en bestämmelse om ansvar för återställande vid nedläggning av sådana verksamheter för vilka det har upprättats en statusrapport. Vid prövning av en miljöfarlig verksamhet ska hänsyn tas till sådana EU-referensdokument om bästa tillgängliga teknik som har tagits fram före direktivets ikraftträdande. Hänsyn till sådana äldre referensdokument kan göra det nödvändigt att ta in anpassade villkor i ett tillstånd till en miljöfarlig verksamhet. Det föreslås att en bestämmelse av denna innebörd tas in i bestämmelser om vad ett tillstånd ska innehålla. Utöver det som behövs på grund av direktivet föreslås följande. får upphäva ett tillstånd till en miljöfarlig verksamhet, om tillståndsplikten har upphört eller om verksamheten slutligt har upphört. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om ändring av sådana verksamheter som upphört att vara tillståndspliktiga men som fortfarande bedrivs med stöd av ett tillstånd samt för verksamheter med frivilligt tillstånd. Ett tillägg görs för vad en ansökan om ändringstillstånd ska innehålla. Mark- och miljödomstol prövar som första instans mål om kostnadsansvar för fastighetsägare när åtgärder för avhjälpande av miljöskada medför värdeökning. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Genomförandet av industriutsläppsdirektivet m.m. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden (S, MP, V) om en utredning av problemen med föråldrade tillstånd, BAT-dokumentens framtagande, ändring av 9 kap. 5 § , strängare villkor i tillstånd, statusrapporternas tillämpning, krav på återställande, sanktioner, tillämpningen av undantag i andra länder, finansiering av återställande och miljöorganisationers talerätt. Jämför reservationerna 1 (MP, V), 2 (S, MP, V), 3 (S), 4 (S, V), 5 (S), 6 (MP, V), 7 (V), 8 (S), 9 (MP, V), 10 (S) och 11 (MP, V). Enligt regeringen bör BAT-slutsatserna genomföras i svensk rätt med föreskrifter i en förordning som regeringen meddelar med stöd av 9 kap. 5 § . Enligt regeringens bedömning behöver ingen ändring göras i bemyndigandet i 9 kap. 5 § . Vidare föreslås att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om skyldighet att upprätta en statusrapport som redovisar föroreningar i mark- och grundvatten inom det område där en verksamhet bedrivs eller ska bedrivas. När en verksamhet som det finns en statusrapport för har upphört, ska den som senast har bedrivit verksamheten återställa området där verksamheten har bedrivits till det skick området hade enligt statusrapporten, om verksamheten har orsakat en betydande förorening i mark eller grundvatten och åtgärder för återställande är tekniskt genomförbara. Enligt propositionen innebär denna skyldighet inte någon inskränkning av de skyldigheter som följer i övrigt av 10 kap. . Regeringen föreslår att man i regler om vilka mål som är ansökningsmål förtydligar att mål om omprövning av tillstånd som ska prövas av en länsstyrelse eller en kommun inte är ansökningsmål. Vidare föreslås att en ansökan i ett ansökningsmål ska innehålla förslag till de åtgärder som kan behövas dels för att förebygga uppkomsten av avfall, dels för att förbereda för återanvändning, materialåtervinning och annan återvinning av det avfall som anläggningen ger upphov till. En ansökan i ett ansökningsmål ska därutöver innehålla en statusrapport när det krävs enligt föreskrifter som har meddelats av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Enligt regeringens bedömning behöver ingen ändring göras när det gäller möjligheterna att lämna in ansökningshandlingarna i ett ansökningsmål elektroniskt. Enligt propositionen ska en dom som omfattar tillstånd att bedriva en verksamhet med förbränning av avfall innehålla villkor om begränsningsvärden för utsläpp som enligt föreskrifter ska beräknas på ett visst sätt. En dom som omfattar tillstånd till en förbränningsanläggning med en tillförd installerad effekt på ska innehålla uppgifter om de förfaranden som ska följas vid en driftstörning i reningsutrustningen. Regeringen föreslår vidare att en dom som innebär att tillstånd ges till en verksamhet i förekommande fall ska innehålla bestämmelser om de villkor om utsläpp, begränsningsvärden och bästa möjliga teknik som behövs för att anpassa tillämpningen av föreskrifter om försiktighetsmått som har meddelats med stöd av , om föreskrifterna tillåter eller förutsätter en sådan anpassning. Enligt regeringens bedömning bör det emellertid inte krävas att en dom om tillstånd ska innehålla bestämmelser om vilken verksamhet som är den huvudsakliga. När det gäller sanktionsbestämmelser behövs ingen ändring enligt regeringens bedömning. Regeringen föreslår vidare att mark- och miljödomstolen som första instans prövar mål om kostnadsansvar för fastighetsägare enligt 10 kap. 9 § . När det gäller tillstånd föreslås följande i propositionen. Ett tillstånd ska kunna begränsas även med stöd av föreskrifter meddelade med stöd av 12 kap. 10 § . Regeringen får vidare meddela föreskrifter om vad som gäller för ändring av en verksamhet där verksamhetsutövaren ansökt om tillstånd även om tillstånd inte krävs enligt och för en verksamhet som inte är tillståndspliktig men som bedrivs med stöd av ett tillstånd. Efter ansökan av verksamhetsutövaren får tillståndsmyndigheten besluta att upphäva tillstånd till en miljöfarlig verksamhet, om verksamheten har anmälts till tillsynsmyndigheten och tillståndsplikten för verksamheten har upphört eller om verksamheten slutligen har upphört. En ansökan om ändringstillstånd ska innehålla en redogörelse för gällande tillstånd och villkor samt de uppgifter som behövs för bedömning av ändringens omfattning och dess påverkan på människors hälsa och miljön. I propositionen föreslås slutligen att ändringarna träder i kraft . I fråga om föreskrifter som har meddelats med stöd av 12 kap. 10 § före gäller 24 kap. 1 § i sin äldre lydelse. Enligt kommittémotion 2012/13:MJ2 av m.fl. (S) yrkande 1 bör ha en hög ambition och sätta in stora resurser och hög kompetens i arbetet med BAT-dokumenten då det är nödvändigt att den bästa miljötekniken som används i också finns med och att det refereras till den i BAT-dokumenten för att uppnå en likvärdig konkurrens och för att utnyttja det försprång som många svenska företag har. Enligt samma motion yrkande 4 bör besluta om ändring av 9 kap. 5 § på så sätt att tillägget bästa möjliga teknik förs in i bemyndigandet som ges i den paragrafen. Vidare framhålls i yrkande 3 att det i den nya förordningen om BAT-slutsatserna bör tydliggöras vad som framgår av artikel 14.4 i industriutsläppsdirektivet, nämligen att det är möjligt att besluta om tillståndsvillkor som är strängare än BAT-villkoren. I motionen anförs också att regeringen bör återkomma till med ytterligare analys av statusrapporternas tillämpning (yrkande 5) då det finns många oklarheter kring detta. Enligt samma motion yrkande 2 framhålls att måste arbeta aktivt i EU med att påtala när medlemsländerna utnyttjar undantagen i industriutsläppsdirektivet för ofta. Slutligen framhålls att regeringen bör återkomma till med en redogörelse för hur kraven på miljöorganisationers talerätt i industriutsläppsdirektivet och i Århuskonventionen uppfylls (yrkande 6). I motion 2012/13:MJ3 av och (båda MP) yrkande 1 framhålls att regeringen bör låta utreda och återkomma till med en samlad lösning på problemen kring rättskraft och uppgradering av föråldrade tillstånd. Vidare anförs att det med tanke på den betydelse som kommissionens BAT-slutsatser kommer att få framöver är viktigt att dessa dokument motsvarar högt ställda miljökrav. Därför yrkas i samma motion att aktivt bör driva på för strängare BAT-slutsatser och att synpunkter från miljöorganisationer och forskare kommer in i processen (yrkande 5). Vidare framhålls att kravet på en statusrapport bör gälla alla verksamheter som omfattas av industriutsläppsdirektivet utan möjlighet till undantag (yrkande 2). Enligt yrkande 3 i samma motion bör regeringen utreda behovet av regler för att säkra finansieringen av återställande genom t.ex. försäkringar. Vidare yrkas att beslutar att 16 kap. 13 § första stycket (1998:808) fram till punktsatserna ändras genom att orden 10 kap. ersätts med orden denna balk (yrkande 4), så att rätten för miljöorganisationer att överklaga även ska omfatta tillsynsbeslut generellt. Enligt kommittémotion 2012/13:MJ1 av m.fl. (V) yrkande 1 måste man säkerställa, i det fallet BAT-slutsatserna genomförs i svensk rätt genom generella föreskrifter i en förordning, att tillstånds- och tillsynsmyndigheten får handlingsutrymme att i enskilda fall ställa hårdare miljökrav om särskilda skäl finns. I samma motion framhålls också att regeringen bör återkomma med förslag som tydliggör att det ska vara möjligt att ställa krav på återställande innan nedläggning samt att införlivande av industriutsläppsdirektivet inte innebär minskat ansvar för verksamhetsutövaren (yrkande 2). Slutligen anförs i yrkande 3 i samma motion att regeringen bör återkomma med förslag angående fastställande av sanktioner där minst grov oaktsamhet inte ska krävas som subjektivt rekvisit samt om att straffbestämmelsen bör kompletteras med miljösanktionsavgifter för överträdelser av enskilda bestämmelser i föreskrifterna. Utskottet ansluter sig till regeringens överväganden och tillstyrker regeringens lagförslag. När det gäller yrkandena vill utskottet framföra följande. Genomförandet av BAT-slutsatser i svensk rätt genom föreskrifter m.m. Utskottet anser i likhet med regeringen att BAT-slutsatserna bör genomföras i svensk rätt med föreskrifter i en förordning som regeringen meddelar med stöd av 9 kap. 5 § . I svensk rätt har regeringen enligt nämnda lagrum getts ett bemyndigande att inom ramen för prövningssystemet meddela generella föreskrifter, om sådana föreskrifter framstår som mer ändamålsenliga för syften än ett förvaltningsbeslut eller en dom i ett enskilt fall. Regeringen får även bemyndiga en myndighet att meddela föreskrifter men för detta krävs särskilda skäl. Föreskrifter meddelade med stöd av denna bestämmelse har giltighet framför beslut av individuell karaktär, om föreskrifterna är strängare. Såsom påpekas i propositionen följer ett rättskraftigt beslut med ett tillstånd som ger trygghet för verksamhetsutövaren enligt reglerna i 24 kap. . För en verksamhet som omfattas av ett tillstånd innebär ofta bestämmelserna om tillståndsbeslutets rättsverkan att hänsynsreglerna inte behöver följas i vidare mån än som följer av tillståndet. Tillståndet ger alltså en trygghet. Den tillståndshavare som följer tillståndsvillkoren behöver inte frukta att det allmänna ställer krav med stöd av hänsynsreglerna, i vart fall inte när det gäller sådana frågor som har prövats i tillståndsgivningen (prop. 1997/98:45, del 2, s. 251 f.). Utskottet noterar emellertid att det av 24 kap. 1 § framgår att rättskraften kan brytas igenom med t.ex. föreskrifter som meddelas med stöd av 9 kap. 5 §. Såsom anges ovan har således föreskrifter meddelade med stöd av denna bestämmelse giltighet framför beslut av individuell karaktär, om föreskrifterna är strängare. Genomförandet av kommande BAT-slutsatser innebär att det måste säkerställas att de berörda verksamheterna omfattas av rättsligt bindande krav som uppfyller BAT-slutsatserna, dvs. rättsligt bindande krav som innebär ett minst lika starkt miljöskydd som det som följer av BAT-slutsatserna. Såsom framhålls i propositionen kan detta åstadkommas med generella föreskrifter och med villkor i de individuella tillstånden. Enligt propositionen kommer det ofta i praktiken att kunna konstateras att de rättsligt bindande kraven redan är på plats antingen i form av generella föreskrifter eller i form av tillståndsvillkor eller genom en kombination av föreskrifter och villkor. Utskottet anser liksom regeringen att generella föreskrifter ger den fördelen att en tidskrävande omprövning av tillståndsvillkoren inte behöver göras när nya rättsligt bindande krav behöver ställas. Utskottet noterar att förslagen i detta lagstiftningsärende syftar till att så långt som möjligt minska behovet av individuell omprövning av tillstånd. Såsom framgår av propositionen är nackdelarna med den individuella prövningen främst resursåtgången för verksamhetsutövare, berörda myndigheter och kommuner. Tillståndsprövningar är kostsamma och tar i många fall i anspråk. har haft svårt att klara av de omprövningar som kräver (se mål C-607/10 Europeiska kommissionen mot ). Utskottet delar regeringens uppfattning att det finns en risk för att prövningssystemet inte kan hantera den belastning som individuella tillståndsprövningar skulle medföra och att detta även får konsekvenser för andra tillståndsärenden. Liksom regeringen anser utskottet att sammantaget talar övervägande skäl för att BAT-slutsatserna så långt som möjligt bör genomföras med generella föreskrifter. I propositionen får genomförandet dock en annan utformning än den som föreslogs i promemorian. Såsom anges ovan delar utskottet regeringens uppfattning att BAT-slutsatserna bör genomföras i svensk rätt genom att regeringen med stöd av 9 kap. 5 § antar en förordning med föreskrifter om att angivna begränsningsvärden och andra försiktighetsmått i BAT-slutsatserna ska följas senast vid en viss angiven tidpunkt. I förordningen bör det även tas in bestämmelser som genomför direktivets regler om undantag från begränsningsvärden i BAT-slutsatserna och bestämmelser om statusrapporter. Utskottet noterar att förslagen i propositionen huvudsakligen bygger på bestämmelserna i industriutsläppsdirektivet, som har skyldighet att genomföra i svensk rätt. Såsom framhålls i propositionen kommer BAT-slutsatsernas nya roll att innebära att principen om bästa tillgängliga teknik får större genomslag. Verksamhetsutövarna blir skyldiga att följa begränsningsvärdena i BAT-slutsatserna. Detta förväntas leda till lägre utsläpp. Förslagen väntas sammantaget ge viktiga positiva konsekvenser för miljön.