bet · GZ01UU11 · 2012-05-14 00:00:00 — Om ska leva upp till PGU och EU:s nya uppförandekod bör vapenexporten i varje enskilt fall föregås av en problematiserande granskning av om vapenexporten riskerar att motverka en hållbar utveckling. I samband med vapenexport bör en försiktighetsprincip anammas med innebörden att fattigdomsbekämpning har företräde vid målkonflikter. Exporten av krigsmateriel är reglerad , men rutinerna för produkter med dubbla användningsområden (PDA) är bristfälliga och för export av kunskap och militära tjänster saknas regler helt. Det är inte acceptabelt. Den övervakningsutrustning som skulle säljas till hade inte behövt några tillstånd av ISP eftersom den hade klassats som enbart civil utrustning. Grundtanken med ett regelverk för PDA är att civila produkter i händerna på repressiva diktaturer, t.ex. , i regel inte används i civila syften. Att ingen instans reagerade på planerna för export av övervakningsutrustning till tyder på att kontrollen inte fungerar. får företagen själva klassificera sina produkter eller fråga ISP huruvida dessa har dubbla användningsområden. Det är inte hållbart. Företag som vill undvika avslag på tillståndsansökningar, exempelvis på grund av risken för felaktigt användande, har ett intresse av att klassificera sina produkter som rent civila, och med dagens system har de själva möjligheten att göra det. Beslut om tillstånd för utförsel och tillverkning av försvarsmateriel samt export av PDA fattas av den statliga myndigheten (). Vid nya avtal och då förhållandena i mottagarlandet förändras rådfrågas , som är en politiskt sammansatt rådgivande nämnd. Arbetet i är omgärdat med mycket restriktiv sekretess. Ledamöterna har inte tillåtelse att föra vidare de uppgifter de får vid möten med nämnden. Därför var det mycket märkligt att försvarsminister hävdade att partierna i hade blivit informerade om Projekt med hänvisning till att informerades . Hade representanterna i informerat sina partier om de uppgifter de hade fått hade de begått ett lagbrott. Vi menar att transparensen måste öka i hanteringen av den svenska vapenexporten. Kraven på sekretess är orimligt höga. Det borde t.ex. borde det vara rimligt att kunna få information om hur de olika företrädarna i har röstat i olika ärenden. Regeringen bör återkomma till med ett förslag på hur tillståndsgivningen för export av krigsmateriel samt arbete kan bli mer transparent. Genom dagens system har ansvaret skjutits från politiker till myndigheter och råd. Detta gör att politikerna kan hålla kontroversiella affärer på armlängds avstånd. Det är inte ett demokratiskt stabilt system. Våra folkvalda måste kunna hållas ansvariga för sina beslut. Dagens ordning med () som beslutande myndighet måste ändras. Ett organ med ett direkt politiskt ansvar måste fatta besluten. En ny krigsmateriellagstiftning, de mänskliga rättigheterna, ett demokratikriterium m.m., punkt 1 (SD) av (SD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2011/12:U24 yrkande 1 och avslår motionerna 2011/12:U23, 2011/12:U25 yrkandena 1, 2, 5 och 79, 2011/12:U26 yrkandena 212 och 14, 2011/12:U234 yrkandena 13 och 57, 2011/12:U289, 2011/12:U315 yrkande 45 och 2011/12:Sf241 yrkande 1. anser att det självklart är så att det är önskvärt med en reglering av vapenexporten. Vi menar att principerna för vapenexport innebär en ständig avvägning mellan försvarsindustriella och säkerhetspolitiska intressen å ena sidan och exempelvis hänsynstaganden till svenska utrikespolitiska mål, situationen för mänskliga rättigheter och risken att vapnen används mot den egna befolkningen i ett presumtivt köparland å den andra. Det vore naturligtvis även kontraproduktivt att sälja vapen till en fientligt sinnad makt eller till någon gruppering som skulle kunna tänkas vända vapnen mot oss eller någon hypotetisk allierad. Enligt vår mening måste bedömningen av vapenexporten också vila på en avvägning mellan dessa faktorer. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Exportkrediter, m.m., punkt 2 (MP, V) av (MP) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motionerna 2011/12:U25 yrkande 6, 2011/12:U26 yrkande 13, 2011/12:U234 yrkande 4 och 2011/12:U249 yrkande 6 och avslår motion 2011/12:U24 yrkande 2. Försvarsindustrins aggressiva marknadsföring av svenska vapen uppmärksammades . Med ord som See first Kill first och dödsratio visar upp sina vapensystem på försvarsmässan , i diktaturen . I påkostade reklamvideor och reklamblad kan intresserade köpare få veta att JAS 39 garanterar en hög dödsratio. marknadsför 2 med att den har ett Soft target mode, ett läge för mjuka mål exempelvis människor. Att svenska skattepengar betalar för exportsatsningar och marknadsföring av sådana produkter är skamligt. Vi anser att det är ett mål i sig att begränsa vapenproduktionen i världen. En grundförutsättning för att en näring ska kunna få exportstöd borde vara att det ställs krav på transparens och en tydlig redovisning av vart pengarna går. Detta för att inte svenska skattemedel ska gå till korruption. Regelverket för vapenexport borde självfallet ha samma tuffa regler som inom biståndssektorn, med sina tydliga krav på redovisning. Dessutom borde de statliga exportorganen som försäkrar och lånar ut pengar till svenska företag i länder med stora risker underställas regler om mänskliga rättigheter. Det borde självklart finnas regelverk för både vapenexporten och den statligt finansierade exportpolitiken med () och () för att säkerställa att inget stöd ges till affärer som riskerar att bidra till kränkningar av mänskliga rättigheter. Transparens borde vara en självklarhet. startade sitt arbete, med syfte att främja den svenska vapenexporten. Vi har varit emot att denna myndighet inrättas. Vi anser att företagen själva borde bekosta alla exportäventyr som den svenska krigsindustrin ger sig in i. Då vapenindustrin inte är vilken näring som helst anser vi att det inte är rimligt att svenska skattebetalare ska betala för att främja exporten av svensk krigsmateriel. Det rimmar dessutom illa med politik för global utveckling (PGU) att det finns en särskild myndighet för att främja vapenexporten. Alla områden ska underställas PGU; vapenexporten är naturligtvis inget undantag. Moraliska dilemman blir i längden aldrig bekväma att hantera genom ett system av dubbelmoral. Därför menar vi att () bör läggas ned. Exportkrediter, m.m., punkt 2 (SD) av (SD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2011/12:U24 yrkande 2 och avslår motionerna 2011/12:U25 yrkande 6, 2011/12:U26 yrkande 13, 2011/12:U234 yrkande 4 och 2011/12:U249 yrkande 6. anser att det svenska försvaret i huvudsak ska ha till uppgift att försvara och gör bedömningen att den absoluta huvuddelen av ansvaret för denna uppgift kommer att vila på våra egna resurser, alldeles oavsett om vi deltar i internationella samarbeten eller inte. Det innebär att det finns ett behov av att tillgodose en stabil tillgång på materiel till detta territorialförsvar. Det är svårt att se att vi vare sig nu eller skulle kunna räkna med att vi i alla tänkbara sammanhang kommer att ha möjlighet att köpa materiel från internationella leverantörer, speciellt i en situation med ett försämrat internationellt läge. Om en sådan situation uppstod och var utsatt för en förhöjd hotbild skulle vi i och med detta riskera att lida brist på viktig militär materiel. Därför måste också ha en försvarsindustri. I detta avseende gör vi en annan bedömning än regeringen, som har valt principen att fokusera på inköpt materiel i stället för att ta hänsyn till att detta också kan medföra betydande fördyringar. Ett ytterligare argument för detta är att det är fullt möjligt att de särskilda behov som vi har gör att det är mer ekonomiskt försvarbart att utveckla hela vapensystem i den inhemska industrin i stället för att köpa från hyllan. Även om sådana vapensystem som vi behöver fanns tillgängliga är det inte säkert att de skulle vara kompatibla med varandra eller med vår befintliga materiel, vilket skulle medföra ytterligare kostnader för anpassning av dessa. Det är med hänvisning till ovanstående resonemang av vikt att sådan industri som är viktig för försvaret behålls inom landet. Det är därför inte helt oproblematiskt att förvarsindustrin gradvis har övergått i internationella vapenkoncerners ägo. Regeringen bör med hänsyn till detta verka för att viktig försvarsindustri behålls i svensk ägo, om nödvändigt genom att staten går in som ägare. Vår utgångspunkt är att denna försvarsindustri måste kunna verka under förhållanden som så långt möjligt är ekonomiskt fördelaktiga för de svenska skattebetalarna. Det betyder att försvarsindustrin ofrånkomligen också måste ägna sig åt export för att genom försäljning kunna bidra till att bära kostnaderna för utveckling. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Enskilda länder och regioner, punkt 3 (MP) av (MP). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2011/12:U25 yrkande 3 och avslår motion 2011/12:U26 yrkande 1. På millennietoppmötet antogs följande deklaration: Vi ska göra vårt yttersta för att befria våra folk från krigets gissel som i konflikter inom och mellan länder har krävt mer än fem miljoner liv under det senaste årtiondet. Om och världens länder menar vad de säger måste det naturligtvis få konsekvenser. Delar av världen präglas av djupgående och komplicerade konflikter, som ofta leder till krig och grova kränkningar av mänskliga rättigheter. Den internationella vapenhandeln är en viktig drivkraft bakom den militära upprustningen och bidrar därmed till krig och väpnade konflikter. Därför bör verka för en radikal svensk och global nedrustning och för att resurser som förslösas på militär rustning omfördelas till insatser som kan förebygga krig och konflikter. Ett annat exempel är att , trots ett långvarigt krig mellan och , fortsätter att leverera krigsmateriel till båda parter för att inte undergräva nuvarande och framtida affärskontakter. Alltsedan stora vapenaffär med , som kantades av mutor och korruption, då sålde ett stort antal fälthaubitsar till har fått sälja kanoner men under benämningen följdleveranser. Att det inte bara handlar om underhåll, reservdelar och ammunition till de kanoner som redan har sålts, utan även om helt nya kanoner, gör att tilltron till den svenska vapenexportlagstiftningen är kraftigt försvagad. som har sålt kanoner och moderna fälthaubitsar har enskilt största vapenexportör sålt avancerad radarutrustning, Erieye, till grannlandet . För varje flygvapen är radarsystemet av central betydelse, i såväl defensivt som offensivt syfte. hoppas Saabs ägare Investor även att få sälja stridsflygplanet 39 E/F till . Att det ens är möjligt att sälja vapen till dessa båda länder, med tanke på ländernas långvariga konflikt om gränsområdet Kashmir, är något som har ifrågasatt länge speciellt med tanke på att båda länderna är kärnvapenstater. Genom att vi beväpnar båda länderna bidrar aktivt till en upprustningsspiral i en av världens mest explosiva regioner. Den främsta anledningen till motstånd till Saabs inblandning i kontrakten om att få leverera 126 39 Gripen-plan till det indiska flygvapnet är problemet att flygplanet med största sannolikhet kommer att anpassas för att kunna bära landets kärnvapen. En affär som inbegriper att JAS 39 blir kärnvapenbärare borde inte vara möjligt enligt gällande vapenexportlagstiftning. Det kan inte heller vara ett svenskt utrikespolitiskt mål att bidra med vapen till en potentiell kärnvapenkonflikt. Regeringen borde därför ge tydliga signaler om att det är en affär som omöjligen kan stå bakom. Vidare anser att det är ett problem att svenska staten står som ekonomisk garant vid vapenaffärer. Om t.ex. länder som skulle ställa in sin betalning för radarsystemet Erieye finns det en risk att biståndsmedel används för att garantera svenska vapenaffärer. , som har drabbats hårt av naturkatastrofer, skulle mycket väl kunna göra detta om landet återigen skulle drabbas av en naturkatastrof. Skulle detta ske garanterar biståndsmedel Saabs eventuella förluster. tar ingen risk. Risken tar de svenska skattebetalarna. Ett sådant system är inte hållbart. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Enskilda länder och regioner, punkt 3 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2011/12:U26 yrkande 1 och avslår motion 2011/12:U25 yrkande 3. För är några av målen med utrikespolitik nedrustning, demokratisering och ökad respekt för de mänskliga rättigheterna. Den vapenexport som genomfördes strider mot samtliga dessa mål. exporterade detta år vapen till krigförande stater såsom och , till diktaturer som och och till länder som begår grova och omfattande brott mot de mänskliga rättigheterna, exempelvis och . Men få enskilda affärer synliggör skillnaden mellan lagstiftningens skrivningar och verkligheten så tydligt som den s.k. Saudiaffären. avslöjade att FOI 2007 hade inlett det s.k. Inom ramen för det militära samarbetsavtal som den dåvarande socialdemokratiska regeringen slöt med 2010 skulle FOI genom ett bulvanföretag och i samarbete med flera svenska företag leda arbetet med att bygga en fabrik för pansarvärnsvapen i . Den borgerliga regeringen beslutade att förlänga det militära samarbetsavtalet med och gav dessutom sitt godkännande till Projekt . Att bistår en av vår tids värsta diktaturer med att utveckla sin kapacitet att producera militär utrustning står självklart i tydlig strid med målen för den svenska utrikespolitiken och därigenom också med den svenska krigsmateriellagstiftningen. De många avslöjandena om hur det ansvariga statsrådet och de berörda myndigheterna har agerat visar dessutom på det tydliga behovet av att öka transparensen i svensk vapenexport. kommer aldrig att stödja att bedriver ett militärt samarbete med ett land som . Redan när det militära samarbetsavtalet granskades av valde att reservera sig eftersom vi ansåg att avtalet stred mot den svenska krigsmateriellagstiftningen. Avslöjandena om Projekt understryker hur djupt problematiskt detta avtal är. Vi anser därför att regeringen ska se till att det militära samarbetsavtalet mellan och upphävs. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Små och lätta vapen samt ett internationellt vapenhandelsfördrag m.m., punkt 4 (MP, V) av (MP) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2011/12:U25 yrkande 4 och avslår motion 2011/12:U24 yrkande 3. Små och lätta vapen utgör ett av de största hoten mot mänsklig säkerhet. Drygt 1 300 människor per dag mister livet i världen på grund av dem. Antalet skadade är cirka så stort. Handeln med små och lätta vapen är ett allvarligt problem. Vapnen är förhållandevis billiga och enkla att transportera och smuggla. De allra flesta illegala vapen har en gång varit legala. Kontrollmekanismerna för den legala produktionen och handeln är undermåliga. Nationella regler och kontroller har visat sig inte fungera. Frågan om ett internationellt vapenhandelsavtal inom FN togs upp 2006. Förhandlingsprocessen mynnar förhoppningsvis ut i ett vapenhandelsavtal . Runt om i världen ser vi gång efter annan att svenska vapen dyker upp och används. Hur har det kunnat ske, frågar vi oss? säljer oftast vapen enbart till stabila länder som inte befinner sig i konflikt. Men i de fall vi faktiskt säljer till länder i konflikt händer det att vapen förloras och hamnar i orätta händer eller helt enkelt överlämnas till tredje part. har medierna uppmärksammat ett antal fall där det svenska pansarvärnsvapnet AT-4, licenstillverkat i , har överlåtits till den irakiska armén och till privata säkerhetsföretag. och efterlyser information om licenstillverkning i skrivelsen och eventuella intäkter som detta medför. Hade vapnen varit tillverkade i hade detta varit ett brott mot slutanvändaravtalen. Vi efterlyser tydligare skrivelser om licenstillverkningen och de regler som omgärdar den. Små och lätta vapen samt ett internationellt vapenhandelsfördrag m.m., punkt 4 (SD) av (SD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2011/12:U24 yrkande 3 och avslår motion 2011/12:U25 yrkande 4. Upprättandet av ett internationellt vapenhandelsfördrag (ATT) välkomnas. De förhandlingar som pågår om det internationella vapenhandelsfördraget får dock inte leda till att får ett avtal med menlig effekt på den svenska försvarsindustrin och därigenom i förlängningen inte kan uppfylla sina säkerhets- och utrikespolitiska mål. bör inte ingå i samarbeten som har sådana följder. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Europeiska försvarsbyrån, EU:s uppförandekod m.m., punkt 5 (MP) av (MP). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2011/12:U25 yrkande 10 och avslår motionerna 2011/12:U24 yrkande 4 och 2011/12:U245 yrkandena 2 och 3. bildades Europeiska försvarsbyrån (). Byråns primära uppgift är att bidra till att förenkla och samordna flera länders materielupphandlingar. Dess syfte är också att utveckla försvarskapaciteten, stärka samarbetet om krigsmateriel, stärka försvarsindustrin i samt främja militär forskning och utveckling. Produktion och utveckling av krigsmateriel är en mycket viktig del av EU:s säkerhetspolitik. Det gäller att exportera och sälja så mycket vapen som möjligt i världen. är oroligt för att starka krafter styr utvecklingen mot en gemensam politik och upphandlingsprocess för försvarsmateriel inom EU. EU:s nya uppförandekod för vapenexport är juridiskt bindande . Vi noterar att koden bl.a. innehåller långtgående skrivningar om att säljarlandet ska ta hänsyn till om exporten allvarligt riskerar att motverka en hållbar utveckling i mottagarlandet, vilket är positivt. Det är svårt att vara kritisk till en uppförandekod och till transparens, som båda i grunden är något bra. Men ser med oro på de intressen som ligger bakom. Vi ser försvarsbyråns arbete som en del i utvecklingen mot en upprustning i . Detta är något som vi är starkt kritiska till. Risken finns att verkar för en harmonisering av den relativt restriktiva svenska lagstiftningen för vapenexport till en mer liberal lagstiftning på EU-nivå. Handel med krigsmateriel måste självfallet omgärdas med stora restriktioner. Det är inte en vara vilken som helst som är en del av EU:s inre marknad. Det är viktigt att EU:s politik blir mer restriktiv och tillämpas strikt. finner det märkligt att EU å ena sidan säger sig vilja verka för nedrustning och exportkontroll och å andra sidan lägger alltmer resurser på egen krigsmateriel och på att ta fram nya vapensystem i den gemensamma försvarsbyrån. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Europeiska försvarsbyrån, EU:s uppförandekod m.m., punkt 5 (SD) av (SD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2011/12:U24 yrkande 4 och avslår motionerna 2011/12:U25 yrkande 10 och 2011/12:U245 yrkandena 2 och 3. Det finns inte något principiellt fel i att deltar i samarbeten om vapenutveckling eller ingår avtal som reglerar internationell vapenhandel så länge dessa samarbeten är i samklang med långsiktiga säkerhetspolitik. Det är dock viktigt att sådana samarbeten inte hamnar i strid med behov av en egen försvarsindustri. EU:s gemensamma ståndpunkt och de åtta kriterier som ska beaktas innan ett beslut fattas om vapenexport till ett land är kriterier vi tycker är bra och ska följas. Ur vår synvinkel kan EU-samarbetet kring frågor av denna typ dock aldrig tillåtas leda till att handlingsfrihet eller möjligheter till en egen livaktig försvarsindustri inskränks. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Europeiska försvarsbyrån, EU:s uppförandekod m.m., punkt 5 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2011/12:U245 yrkandena 2 och 3 samt avslår motionerna 2011/12:U24 yrkande 4 och 2011/12:U25 yrkande 10. ser med stor oro på det ökade samarbetet inom EU på krigsmaterielområdet. Vi värnar en oberoende och militärt alliansfri utrikespolitik och menar därför att ska avbryta allt samarbete som bidrar till en vidare militarisering av EU. Vi menar att , En strategi för en starkare och mer konkurrenskraftig försvarsindustri i EU, innebär att ännu större fokus riktas mot lösningar som gynnar marknadskrafter och ekonomiska aktörer. Strategin var ännu ett steg mot ett gemensamt militärt samarbete inom EU, med målet att bygga upp ett gemensamt försvar. Detta är en utveckling som i grunden motsätter sig. Ett ökat samarbete om upphandling av krigsmateriel torde försvåra möjligheterna att skärpa den svenska regleringen av krigsmaterielimporten, något som kräver. ska vara en föregångare genom sin lagstiftning om svensk export och import av vapen och krigsmateriel. Vårt övergripande mål måste vara att den totala vapenhandeln i världen minskar. Regeringen bör därför återkomma med ett förslag på hur ska motsätta sig alla riktlinjer eller regelverk inom EU som kan leda till att möjligheter att reglera vapenhandeln begränsas. Förteckning över behandlade förslag Regeringens skrivelse 2011/12:114 Strategisk exportkontroll 2011 krigsmateriel och produkter med dubbla användningsområden. 2011/12:U23 av m.fl. (S): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behovet av en ny lagstiftning om krigsmaterielexport och att en utredning bör tillsättas så skyndsamt som möjligt. 2011/12:U24 av m.fl. (SD): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om svensk vapenexport och dess reglering. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behovet av en svenskägd försvarsindustri. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om internationellt vapensamarbete och det internationella vapenhandelsfördraget ATT. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om ska motsätta sig riktlinjer och regelverk inom EU som kan leda till att möjligheter att vidmakthålla en inhemsk försvarsindustri begränsas. 2011/12:U25 av m.fl. (MP): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att svensk vapenexport stärker diktaturer och bidrar till brott mot de mänskliga rättigheterna. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att inte sälja vapen till krigförande länder och länder i konflikt. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att med sin krigsmaterielexport bidrar till en upprustningsspiral i en av världens mest explosiva regioner. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att bidrar till spridning av små och lätta vapen genom licenstillverkning av svenska vapen. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att tydligare redogöra för licenstillverkning av svenska vapen och de regler som omgärdar den.