bet · H001MJU5 · 2012-11-30 00:00:00 — Om ingen av verksamhetsutövarna klarar av åtagandena är var och en som förvärvat den förorenade fastigheten ansvarig för att utföra eller bekosta avhjälpandet om förvärvaren vid förvärvstidpunkten kände till eller borde ha upptäckt föroreningen (kap. 10 3 § ). Om det fanns flera verksamhetsutövare respektive fastighetsägare svarar de solidariskt för de avhjälpandeåtgärder som anses skäliga (10 kap. 6 och 7 §§). Utskottet konstaterar att (SOU 2011:86) inte föreslår någon obligatorisk reglering av avhjälpandefrågor i tillstånd. Det framhålls dock att utgångspunkten även fortsättningsvis bör vara att efterbehandlingsfrågorna alltid ska övervägas vid villkorsregleringen för anläggningar som omfattas av direktivet. Det är upp till prövningsmyndigheten att i varje enskilt fall avgöra omfattningen av regleringen av efterbehandlingsfrågor. Utskottet har tidigare behandlat motioner om finansiering av återställande och vill i detta sammanhang påminna om vad utskottet anförde i sitt betänkande 2011/12:MJU16. Utskottet vill inledningsvis erinra om två propositioner på området som relativt har behandlats av utskottet och antagits av . I betänkande 2006/07:MJU17 behandlades regeringens proposition 2006/07:95 Ett utvidgat miljöansvar. I propositionen föreslog regeringen lagändringar för att genomföra det s.k. miljöansvarsdirektivet (och rådets direktiv /35/EG av om miljöansvar för att förebygga och avhjälpa miljöskador). Förslagen innebär att bestämmelserna i 10 kap. kompletteras med bestämmelser om ansvar för sådana allvarliga miljöskador som omfattas av direktivet. Vidare föreslogs beträffande fastighetsägares subsidiära ansvar för föroreningsskador en avgränsning av de fastighetsförvärv som kan föranleda ansvar. Utskottet tillstyrkte, med en lagteknisk justering, regeringens förslag och avstyrkte samtliga motionsyrkanden. följde utskottets förslag. Lagändringarna trädde i kraft (rskr. 2006/07:207). I betänkande 2009/10:MJU6 försäkringar och avhjälpande av förorenade områden samt avfall, kretslopp och återvinning behandlades regeringens proposition 2008/09:217 försäkringar och avhjälpande av förorenade områden m.m. I propositionen föreslår regeringen den lagändring som behövs för att avskaffa miljöskadeförsäkringen och saneringsförsäkringen. Vidare föreslås att kravet på delfinansiering i förordningen (2004:100) om statsbidrag till åtgärder för avhjälpande av föroreningsskador avskaffas. Ytterligare ett antal planerade åtgärder som syftar till att förtydliga ansvarsfördelningen och den statliga organisationen för avhjälpande av förorenade områden redovisas även i propositionen. Utskottet tillstyrkte regeringens förslag och avstyrkte samtliga motionsyrkanden. följde utskottets förslag (rskr. 2008/09:26). Lagändringen trädde i kraft . Miljömålsberedningen bedömer att regeringen bör ge i uppdrag att föreslå etappmål om efterbehandling av förorenade områden, inklusive förslag till åtgärder och styrmedel. Utredningen bör särskilt uppmärksamma hur arbetet ytterligare kan inriktas mot faktisk efterbehandling snarare än utredningsverksamhet, för att få så mycket sanering som möjligt för de offentliga resurserna inom området. Den anför som motivering att mot bakgrund av kartläggningar av läget är det viktigt att arbetet med att sanera prioriterade områden fortsätter i ökad takt, om målet Giftfri miljö ska uppnås. Det behövs därför offensiva etappmål för efterbehandling av förorenade områden, inklusive information om förorenade områden. Eftersom problemet med förorenade områden är omfattande och den nuvarande effektiviteten i efterbehandlingsprocessen kräver kraftigt ökade resurser för att nå målet bedömer Miljömålsberedningen att det krävs ytterligare utredning innan ett sådant etappmål kan formuleras. Det pågår också en rad åtgärder med syfte att effektivisera efterbehandlingsprocessen. Enligt uppgifter från bereds Miljömålsberedningens förslag i . Enligt uppgifter från bereds förslaget alltjämt i . Mot bakgrund av det som anförts ovan föreslår utskottet att motion 2012/13:MJ3 (MP) yrkande 3 lämnas utan vidare åtgärd. När det gäller miljöorganisationers talerätt har utskottet fått följande information från . Industriutsläppsdirektivet ersätter bl.a. IPPC-direktivet. Även i IPPC-direktivet fanns en bestämmelse om rätt till rättslig prövning (artikel 16). När det gäller miljöorganisationers talerätt skiljer sig industriutsläppsdirektivet från IPPC-direktivet endast på det sättet att miljöorganisationer enligt industriutsläppsdirektivet ska ha möjlighet att få den formella eller materiella giltigheten av ett beslut eller en underlåtenhet prövad när det gäller uppdatering av ett tillstånd för en anläggning där undantagsmöjligheterna i artikel 15.4 i industriutsläppsdirektivet används. Undantagsmöjligheten innebär att verksamhetsutövaren under vissa omständigheter kan få ett undantag från de begränsningsvärden som följer av BAT-slutsatserna. I propositionen föreslås att BAT-slutsatserna ska genomföras med generella föreskrifter. Undantagsmöjligheten i artikel 15.4 kommer då att genomföras i svensk rätt som en dispensmöjlighet från den generella föreskriften. Enligt 16 kap. 13 § har miljöorganisationer möjlighet att överklaga beslut om dispens. framhåller att industriutsläppsdirektivet i övrigt inte innebär några förändringar när det gäller rätt till rättslig prövning jämfört med IPPC-direktivet. Europeiska kommissionen har inte haft några synpunkter på det svenska genomförandet när det gäller de delar av IPPC-direktivet som rör rätt till rättslig prövning. Departementet påpekar dock att det kan noteras att det framgår av propositionen att ytterligare lagändringar som har samband med direktivet kan komma att föreslås i senare lagstiftningsärenden. Det förslag till ändring av 16 kap. 13 § som presenteras i betänkandet Bättre miljö minskade utsläpp (SOU 2011:86) motiverades huvudsakligen inte av ett behov av att genomföra industriutsläppsdirektivet utan avsåg Århuskonventionen. Utskottet påminner om att regeln om miljöorganisationernas talerätt ändrades genom ett riksdagsbeslut (prop. 2009/10:184, bet. 2009/10:MJU24, rskr. 2009/10:353). I propositionen framhöll regeringen att det kan finnas anledning att göra ytterligare överväganden om miljöorganisationers talerätt i syfte att förbättra genomförandet av Århuskonventionen. Vidare anförde regeringen att det förslag till ett EU-direktiv om tillgång till rättslig prövning som presenterades 2003 ännu inte har lett till någon slutlig unionsrättsakt, och några förhandlingar i fråga om direktivet har inte bedrivits . Frågan om direktivet är dock inte avslutad. Regeringen anförde att den avser att noga följa utvecklingen på området, inte minst tillämpningen av den nu föreslagna förändringen av talerättsregeln, och återkomma i frågan om miljöorganisationers talerätt. Mot bakgrund av det anförda är utskottet inte berett att föreslå någon åtgärd med anledning av motionerna 2012/13:MJ2 (S) yrkande 6 och 2012/13:MJ3 (MP) yrkande 4. Motionerna avstyrks därför i berörda delar. Utskottets förslag till riksdagsbeslut och ställningstaganden har föranlett följande reservationer. I rubriken anges vilken punkt i utskottets förslag till riksdagsbeslut som behandlas i avsnittet. Genomförande av BAT-slutsatserna i svensk rätt, punkt 2 (MP, V) av (MP) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2012/13:MJ3 av och (båda MP) yrkande 1. Som regeringen beskriver i propositionen ger ett miljötillstånd en förmån åt verksamhetsutövaren. Det ger t.ex. skydd från nya krav och det innebär, som regeringen påpekar, att hänsynsregler inte behöver följas i vidare mån än som följer av tillståndet. Det finns olika modeller för att åstadkomma en uppgradering. pekar också på problemet med rättskraft i det svenska tillståndssystemet. Eftersom rättskraften ofta är obegränsad och oklar i sin omfattning ställs höga krav vid beslut om tillstånd. Det bidrar till att tillståndsprocessen blir omfattande och kräver både resurser och tid. konstaterade redan innan hade fällts av att systemet inte synes ha fungerat i praktiken. har tidigare tagit upp problemet med vårt system för att uppgradera föråldrade tillstånd (mot. 2011/12:MJ473). Utskottet hänvisade i sitt svar på ett antal pågående processer inom , bl.a. arbetet med den föreliggande propositionen. Vi kan nu konstatera att det inte räcker. Regeringen har i propositionen inte tagit tag i problemet. Därför behöver uppmana regeringen att tillsätta en ny utredning som ser över tillståndens rättskraft och möjligheterna till omprövning. Utredningen bör ta upp de problem och lösningar som industriutsläppsutredningen pekat på. Regeringen bör återkomma till med en samlad lösning på problemen kring rättskraft och uppgradering av föråldrade tillstånd. Detta bör ges regeringen till känna. Framtagande av BAT-dokument, punkt 3 (S, MP, V) av (S), (S), (S), (S), (MP), (V), (S) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2012/13:MJ2 av m.fl. (S) yrkande 1 och 2012/13:MJ3 av och (båda MP) yrkande 5. En viktig del i att fullfölja industriutsläppsdirektivet är att medlemsländerna tillsammans arbetar fram BAT-dokument. Med tanke på den betydelse som BAT-slutsatserna kommer att få framöver är det viktigt att dessa dokument motsvarar högt ställda miljökrav. Det är också viktigt att den bästa miljötekniken som används i finns med och att det refereras till den i BAT-dokumenten för att uppnå en likvärdig konkurrens och för utnyttja det försprång som många svenska företag har. I den s.k. Sevillaprocessen bör ha en hög ambition och sätta in stora resurser och hög kompetens. Vi menar att detta är centralt för svensk industris miljöarbete och för att ska kunna behålla en hög miljöambition. Det krävs att tillräckliga medel avsätts för att aktivt ska kunna driva på för strängare BAT-slutsatser. Det är också viktigt att synpunkter från miljöorganisationer och forskare kommer in i processen. Detta bör ges regeringen till känna. Bemyndigandet i 9 kap. 5 § , punkt 4 (S) av (S), (S), (S), (S), (S) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: antar reservanternas förslag i bilaga 3 till lag om ändring i . 2012/13:MJ2 av m.fl. (S) yrkande 4. Av artikel 14.4 i industriutsläppsdirektivet framgår att det är möjligt att besluta om tillståndsvillkor som är strängare än BAT-villkoren. Dessa villkor ska med andra ord ses som en lägstanivå och svenska tillståndsmyndigheter kan sätta strängare villkor. (SOU 2011:86) hade föreslagit att det svenska begreppet bästa möjliga teknik skulle lyftas fram i bemyndigandet i 9 kap. 5 § för att markera den svenska miljörätten. Men regeringen föreslår att 9 kap. 5 § inte ändras på det sätt som utredningen föreslog. Regeringen menar att tillägget inte är nödvändigt. Vi delar utredningens och flera remissinstansers bedömning att detta tillägg behövs i bemyndigandet i 9 kap. 5 § för att regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer ska kunna meddela generella föreskrifter baserade på kommande BAT-slutsatser. bör således anta det lagförslag som läggs fram i bilaga 3. Strängare villkor i tillstånd, punkt 5 (S, V) av (S), (S), (S), (S), (V), (S) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2012/13:MJ1 av m.fl. (V) yrkande 1 och 2012/13:MJ2 av m.fl. (S) yrkande 3. Vi delar Havs- och vattenmyndighetens bedömning att det även vid användning av generella föreskrifter måste finnas ett handlingsutrymme för tillstånds- och tillsynsmyndigheten att i det enskilda fallet ställa hårdare krav om särskilda skäl finns, t.ex. för att följa miljökvalitetsnormer. Av artikel 14.4 i industriutsläppsdirektivet framgår att det är möjligt att besluta om tillståndsvillkor som är strängare än BAT-villkoren. Dessa är med andra ord minimivillkor och svenska tillståndsmyndigheter kan sätta strängare villkor. För har detta, sedan miljöskyddslagen tillkom 1969, varit ett sätt att se till att svensk industri ligger i framkant, vilket har varit en framgång. I det fallet BAT-slutsatserna genomförs i svensk rätt genom generella föreskrifter i en förordning måste handlingsutrymme säkerställas för tillstånds- och tillsynsmyndigheten att i enskilda fall ställa hårdare miljökrav. Vi menar att det av den nya svenska förordningen bör framgå att BAT-villkoren ska ses som en lägstanivå för de svenska villkoren. Detta bör ges regeringen till känna. Statusrapport, punkt 6 (S) av (S), (S), (S), (S), (S) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2012/13:MJ2 av m.fl. (S) yrkande 5 och 2012/13:MJ3 av och (båda MP) yrkande 2. Införandet av statusrapporter är en mycket viktig del i genomförandet av industriutsläppsdirektivet. Detta innebär en förändring av de svenska reglerna som vi tror kan vara av nytta både för företagen och för miljöarbetet. Vi anser dock precis som flera av remissinstanserna att det måste klarläggas hur statusrapporterna ska användas. Om det blir ett generellt krav på statusrapporter kan detta göra att t.ex. väljer att inte lämna in någon ansökan om miljötillstånd för projekt där det är frivilligt att lämna in ett tillstånd eftersom en statusrapport blir dyr att ta fram för verket. Det finns också oklarheter kring vilka ämnen som ska analyseras i t.ex. mark när en statusrapport görs. Det är även oklart om statusrapporterna också ska gälla vattenområden, byggnader och anläggningar. Regeringen bör således återkomma till med ytterligare analys av statusrapporternas tillämpning. Detta bör ges regeringen till känna. Statusrapport, punkt 6 (MP, V) av (MP) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2012/13:MJ3 av och (båda MP) yrkande 2 och 2012/13:MJ2 av m.fl. (S) yrkande 5. Industriutsläppsdirektivet ställer krav på att verksamheter som omfattas av direktivet ska upprätta en statusrapport som redovisar föroreningar i mark och grundvatten. Regeringen signalerar i propositionen att man kommer att bevilja ett generellt undantag för djurhållande verksamheter. Motivet är att de djurhållande verksamheterna ofta ger upphov endast till en liten risk för föroreningsskador. Även om det är glädjande att stora djurgårdar ofta ger upphov till endast en liten risk för föroreningsskador så räcker det inte för att bevilja ett generellt undantag. Ett skäl är att naturens och grundvattnets känslighet för föroreningar varierar. Flera regioner i har t.ex. identifierats som nitratkänsliga och ingår i nitratdirektivets bestämmelser. Vi delar syn att kravet på statusrapport bör gälla alla verksamheter som omfattas av industriutsläppsdirektivet utan möjlighet till undantag. Detta bör ges regeringen till känna. Krav på återställande, punkt 7 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 7 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2012/13:MJ1 av m.fl. (V) yrkande 2. Regeringen föreslår i propositionen att när en verksamhet som det finns en statusrapport för har upphört, ska den som senast har bedrivit verksamheten återställa området där verksamheten har bedrivits till det skick området hade enligt statusrapporten, om verksamheten har orsakat en betydande förorening i mark eller grundvatten och åtgärder för återställande är tekniskt genomförbara. Skyldigheten innebär enligt regeringen inte någon inskränkning av de skyldigheter som följer i övrigt av 10 kap. . ifrågasätter om inte bestämmelserna i 10 kap. är lika stränga eller strängare än direktivets och att den föreslagna bestämmelsen därför är obehövlig. Flera remissinstanser har dessutom anfört att det inte är tillräckligt tydligt att det går att ställa krav på verksamhetsutövaren innan nedläggning. delar flera av remissinstansernas farhågor om att regeringens förslag är bristfälligt. Regeringen bör därför återkomma med förslag som tydliggör att det ska vara möjligt att ställa krav på återställande innan nedläggning samt att införlivande av industriutsläppsdirektivet inte innebär minskat ansvar för verksamhetsutövaren. Detta bör ges regeringen till känna. Undantag i andra länder, punkt 9 (S) av (S), (S), (S), (S), (S) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 9 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2012/13:MJ2 av m.fl. (S) yrkande 2. Det finns undantag och luckor i industriutsläppsdirektivet. Länder och myndigheter får i specifika fall fastställa mindre stränga gränsvärden för utsläpp om det visar sig att det innebär oproportionerligt höga kostnader för anläggningen i förhållande till miljönyttan att klara gränsvärdena. Det kan handla om geografisk placering, lokala förhållanden eller anläggningens tekniska egenskaper. Vi är oroliga för att EU-länder, i syfte att ge konkurrensfördelar för den egna industrin, kommer att överutnyttja undantagen. Vi menar att i EU-arbetet aktivt måste arbeta med att påtala när detta och andra undantag i direktivet utnyttjas för ofta. Detta bör ges regeringen till känna. Finansiering vid återställande m.m., punkt 10 (MP, V) av (MP) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 10 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2012/13:MJ3 av och (båda MP) yrkande 3. Direktivet ställer krav på återställande av vissa miljöskador vid nedläggning av en verksamhet. Om en verksamhet läggs ned till följd av lönsamhetsproblem finns det dock risk för att det saknas pengar. Det finns exempel på att så har skett. Konsekvensen är att princip att förorenaren ska betala sätts ur spel. Regeringen bör utreda om det behövs regler om att finansieringen av återställandet är säkrat, genom t.ex. försäkringar. Detta bör ges regeringen till känna. Miljöorganisationers talerätt, punkt 11 (S) av (S), (S), (S), (S), (S) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 11 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2012/13:MJ2 av m.fl. (S) yrkande 6 och 2012/13:MJ3 av och (båda MP) yrkande 4. (SOU 2011:86) konstaterar att inte lever upp till EU-kraven på tillgång till rättslig prövning för dessa organisationer. Enligt industriutsläppsdirektivets artikel 24 och 25 ska miljöorganisationer ha rätt till rättslig prövning av beslut som rör meddelande av tillstånd för nya anläggningar, väsentliga ändringar, omprövning med undantag från BAT-slutsatserna samt omprövning av tillstånd eller villkor med anledning av att verksamheten orsakar förorening av sådan betydelse att nya villkor behövs. Därför föreslog utredningen en ändring i 16 kap. 13 § . Men utan kommentar har regeringen lämnat förslaget därhän. Det finns inte heller med i den lista över förslag från utredningen som regeringen valt att inte gå vidare med. Det finner vi mycket anmärkningsvärt. har dessutom skrivit under Århuskonventionen, UNECE:s konvention om tillgång till information, allmänhetens deltagande i beslutsprocesser och tillgång till överprövning i miljöfrågor. Regeringen bör återkomma till med en redogörelse för varför den anser att direktivets artikel 24 och 25 uppfylls utan utredningens förslag på ändring i och hur kraven på miljöorganisationers talerätt uppfylls. Detta bör ges regeringen till känna. Miljöorganisationers talerätt, punkt 11 (MP, V) av (MP) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 11 borde ha följande lydelse: antar reservanternas förslag i bilaga 4 till lag om ändring i . 2012/13:MJ3 av och (båda MP) yrkande 4 och 2012/13:MJ2 av m.fl. (S) yrkande 6. konstaterar att kombinationen av artiklarna 24, 25 och 21.5 a innebär att miljöorganisationerna ska kunna överklaga ett beslut om att inte inleda en omprövning. Detta är inte möjligt enligt svensk rätt. Därför drog utredningen slutsatsen att 16 kap. 13 § i behöver ändras. Propositionen föreslår ingen sådan ändring. Regeringen har såvitt vi kan se inte motiverat detta. Utredningen föreslog att kravet på miljöorganisationernas talerätt införlivas genom att rätten för miljöorganisationer att överklaga även ska omfatta tillsynsbeslut generellt. Vi delar utredningens bedömning. bör således anta det lagförslag som läggs fram i bilaga 4. Förteckning över behandlade förslag Proposition 2012/13:35 Nya regler för industriutsläpp: antar regeringens förslag till lag om ändring i 2012/13:MJ1 av m.fl. (V): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att man i det fallet BAT-slutsatserna genomförs i svensk rätt genom generella föreskrifter i en förordning måste säkerställa att tillstånds- och tillsynsmyndigheten får handlingsutrymme att i enskilda fall ställa hårdare miljökrav om särskilda skäl finns. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma med förslag som tydliggör att det ska vara möjligt att ställa krav på återställande innan nedläggning samt att införlivande av industriutsläppsdirektivet inte innebär minskat ansvar för verksamhetsutövaren. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma med förslag angående fastställande av sanktioner där minst grov oaktsamhet inte ska krävas som subjektivt rekvisit samt om att straffbestämmelsen bör kompletteras med miljösanktionsavgifter för överträdelser av enskilda bestämmelser i föreskrifterna. 2012/13:MJ2 av m.fl. (S): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att bör ha en hög ambition och sätta in stora resurser och hög kompetens i arbetet med BAT-dokumenten. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att måste arbeta aktivt i EU med att påtala när medlemsländerna utnyttjar undantagen i industriutsläppsdirektivet för ofta. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att det i den nya förordningen för BAT-slutsatserna bör tydliggöras vad som framgår av artikel 14.4 i industriutsläppsdirektivet, nämligen att det är möjligt att besluta om tillståndsvillkor som är strängare än BAT-villkoren. beslutar om ändring av 9 kap. 5 § enligt vad som anges i motionen. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma till med ytterligare analys av statusrapporternas tillämpning. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör återkomma till med en redogörelse för hur kraven på miljöorganisationers talerätt i industriutsläppsdirektivet och i Århuskonventionen uppfylls. 2012/13:MJ3 av och (båda MP): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör låta utreda och återkomma till med en samlad lösning på problemen kring rättskraft och uppgradering av föråldrade tillstånd. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att kravet på statusrapport bör träffa alla verksamheter som omfattas av industriutsläppsdirektivet utan möjlighet till undantag. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör låta utreda behovet av regler för att säkra finansieringen av återställande. beslutar att 16 kap. 13 § första stycket (1998:808) fram till punktsatserna ändras genom att orden 10 kap. ersätts med orden denna balk, i enlighet med vad som anförs i motionen.