bet · GZ01FiU24 · 2012-06-11 00:00:00 — Det ligger, igen, ungefär i paritet med övriga nordiska länder. Den fråga man ska ställa sig är väl då om de här lönsamhetsnivåerna kan eller bör tillskrivas bristande konkurrens. Det finns en del faktorer som man kan fundera på för att försöka svara på den frågan. Ett område som vi är vaksamma på är de infrastruktursamarbeten som förekommer inom branschen och som beroende på utformning kan innebära tillträdeshinder för nya och mindre aktörer, nischaktörer, alltså aktörer med ett nytt koncept. En annan fråga vi tittar på är om det finns onödiga hinder mot kundrörlighet som återigen gör det svårt att komma in på marknaden. Ett tredje område, som flera talare redan har berört , är hur det ser ut på bolånemarginalsidan. Jag tänkte säga någonting om vart och ett av de här områdena. När det gäller infrastruktur kännetecknas bankmarknaden av ganska många typer av samarbete, till exempel betalningsförmedlingstjänster och dataclearing. Vi har Bankgirocentralen, Bankernas Depå och nybildade Bankernas Automatbolag, som håller i bankomaterna. På internationell nivå finns sådana som Visa, och annat. Förekomsten av nätverkseffekter är stor i den här branschen, skalfördelar likaså. Det finns naturligtvis effektivitetsvinster i att samarbeta på det här sättet. Det måste man ta hänsyn till när man bedömer de här infrastruktursamarbetena. Vi tror att det för att man framgångsrikt ska kunna bedriva bankverksamhet helt enkelt är nödvändigt att kunna erbjuda grundläggande betalningsförmedlingstjänster. Det förutsätter tillträde till en infrastruktur så att man kan utföra de här förmedlingarna. De här tjänsterna är i sin tur en förutsättning för att kunna erbjuda ett transaktionskonto som är attraktivt, och man måste ha tillgång till allt det här för att kunna sälja en mängd andra tjänster: sparande, bolån och vad det nu må vara. Allt det här är någonting som vi tror att nyetablerade banker eller nischspelare behöver tillgång till på rättvisa villkor. En annan sak att tänka på när det gäller infrastruktursamarbete är att det kan underlätta samordning och informationsutbyte mellan banker och finansiella aktörer. Därför tycker vi att man ska vara försiktig och eftertänksam innan man sanktionerar nya samarbetsplattformar på sådana här oligopolmarknader. Samarbetsavtal måste ägnas tillräcklig uppmärksamhet från konkurrenssynpunkt. Det är någonting som vi är noga med. Precis samma förhållningssätt finns från Europeiska kommissionens sida. Vi deltar också mycket i internationella sammanhang. Jag tyckte att det fanns anledning att nämna ett intressant mer internationellt exempel. Vi vet att är på väg att införa nya regler för hur informationsutbyte inom banksektorn kan hanteras. Som med svenska, europeiska och de flesta konkurrensregelverk är det ganska svårt att greppa problem som kan följa med ensidigt signalerande av framtida intentioner på strategisidan så att säga. Det här har man i haft uppmärksamhet på. Man har tagit fram en lag som syftar till att helt enkelt förbjuda ensidigt signalerande. En kartell förutsätter ju att det är två, men det går att signalera ensidigt och uppnå ungefär likadana effekter, har man sagt. Därför säger man att banksektorn helt enkelt ska vara mer återhållsam med sådant. Vi följer och tittar på frågor om infrastruktursamarbete. Om vi hittar för långtgående infrastruktursamarbeten kommer vi naturligtvis att ta oss an dem. Men våra verktyg kan ibland vara svåra att använda på allting som intresserar oss. Ännu en förutsättning för väl fungerande konkurrens är att konsumenterna, kunderna, vill och kan välja att byta tjänsteleverantör. Det brukar inom det här området hävdas att konsumenterna är ovanligt lojala och att bankbyte sker mer sällan än inom andra branscher. Här kan man utifrån ekonomisk teori titta på frågor som omställningskostnader, som är ett samlingsbegrepp för de direkta och indirekta kostnader som uppkommer för en kund eller en konsument som byter leverantör av vad det nu må vara. Exempel här är sökkostnader och kostnader för inlösen av återstående krediter. Från konkurrenssynpunkt tycker vi att det är viktigt att man fortgående analyserar sådana omställningskostnader, för de har en direkt effekt på slutkundspriset och på möjligheten till priskonkurrens. Vi tycker att det är viktigt att vara vaksamma på det här och att vara beredda att beivra tendenser till sådant som kan tänkas vara artificiella sätt att höja omställningskostnaderna för kunder. vill jag säga någonting om det som flera har nämnt här, bolåneräntor och marginaler. Naturligtvis kan vi från vår utgångspunkt tänka oss att om hela branschen och på ett samordnat sätt ökar sina marginaler mot kunder kan det tyda på att det finns något samarbete som skulle kunna strida mot våra regelverk. Självfallet följer vi det här noga och skulle inte alls tveka att ingripa om vi tyckte att vi hade tillräckliga indikationer på att det fanns något sådant problem. måste man vara medveten om att de här marginalökningarna säkerligen kan bero på en stor rad andra faktorer och inte alls i sig behöver vara ett tecken på en konkurrensbegränsning i strid med lagen eller ens bristande konkurrens. Vi följer det här och jag kan utlova att vi, om vi får anledning, kommer att vidta åtgärder. Ordföranden: så mycket! Nästa generaldirektör är . Därefter ska regeringen få ordet och sedan är det för frågestund och diskussion. , : Tack så mycket för inbjudan! Jag heter alltså och är generaldirektör för och konsumentombudsman. Jag har fått två frågor i förväg från utskottet som jag ska försöka besvara. Målet för konsumentpolitiken har ni på den bild jag visar, nämligen att konsumenterna har makt och möjlighet att göra aktiva val. Det kompletteras i första hand med ett brett konsumentskydd på hög nivå och att den information som konsumenterna behöver är lättillgänglig och tillförlitlig. Det är alltså konsumentpolitikens mål att se till att vi har väl informerade konsumenter på olika marknader som har makt och möjlighet att göra aktiva val, även på de finansiella marknaderna, inklusive bankmarknaden. Deras rörlighet på marknaden är en grundförutsättning, precis som beskrev det, för att vi ska ha en fungerande konkurrens. Frågan är om det är så . Som ni säkert vet har ett ganska brett uppdrag. Vi har bland annat ett tillsynsansvar enligt ett antal lagar, däribland marknadsföringslagen, konsumentkreditlagen och avtalsvillkorslagen. I egenskap av konsumentombudsman kan jag och verket ingripa om det till exempel finns otillräcklig kreditinformation eller otillräcklig försäkringsinformation. Två frågor har utskottet ställt till mig. Det är: Hur arbetar med finansiell tillsyn och hur lätt är det att byta bank? Finansiell tillsyn är ett prioriterat område på . Det beror bland annat på det som beskrev, nämligen att konsumenterna på de här marknaderna upplever att det är svårt att vara aktiv. Det är svårt att göra val. Det är komplexa produkter, och man känner sig i underläge. Vi får en hel del signaler om att människor har problem och svårigheter på den här marknaden. Man är inte en aktiv konsument. Man har inte lätt att välja. Som ni också känner till har det blivit allt fler val som man erbjuds att göra som konsument, allt ifrån vem som ska förvalta ens pension och så vidare. Det finns mycket sådant. Dessutom har vi det som pekade på, som jag kan hoppa över, nämligen problemet med komplexiteten på den här marknaden. Välkomna ned lite grann på gräsrotsnivå! arbetar med finansiell tillsyn under tre rubriker: spara, låna och försäkra några exempel från verkligheten. är telefonförsäljning ett jättestort problem för konsumenten. Även pensionsrådgivare eller placeringsrådgivare ringer upp, kontaktar eller söker på olika sätt upp konsumenter och får dem att ta emot råd och information. Sedan visar det sig att man har ingått avtal som man inte kommer loss ifrån. Det är ett jättestort problem. funderar jag på jag som jobbar med marknadsföringslagen och vilseledande marknadsföring om rådgivare egentligen är rätt begrepp. De är faktiskt säljare av produkter och inte rådgivare i första hand. Vi utfärdar ganska ofta vitesförelägganden och förbudsförelägganden mot sådana företag som är i gränslandet. gjorde vi det för två företag och vi har tre i pipeline som kommer alldeles strax. När det gäller begreppet låna kanske jag bara kan hänvisa till det som nämnde om snabblåneföretagen, som vi har jobbat med ända när de kom in på den svenska marknaden. Vi känner till de så kallade sms-låneföretagen. Vi har haft ganska trubbiga verktyg i marknadsföringslagen och avtalsvillkorslagen när det gällt att så gott det går försöka stävja aggressiv marknadsföring och oskäliga avtalsvillkor på den här marknaden. Vi är otroligt tacksamma för att sent omsider ändå införde en ny konsumentkreditlag med krav på kreditprövning för de här bolagen också. Det har hjälpt oss. Jag vet inte om ni känner till det, men vi gjorde faktiskt en polisanmälan mot ett företag. , tror jag att det var. De hade en effektiv ränta på 79 . Polisen har vad jag vet inte gjort något åt det , men det kallar vi ockerränta. Det var tack vare ett EU-direktiv som vi fick en ny konsumentkreditlag. Som nämnde står de bolagen inte under tillsyn. Det är vi som har ansvar för att de ska följa den lagens krav på kreditprövning. Vi granskade 5 av de 3040 bolag som finns och alla 5 brast när det gällde kreditprövning. Vi varnade dem . Rent populärt gav vi dem gult kort. Vi hotar med det röda kortet, alltså utsparkning från marknaden, om de inte rättar sig. Vi befarar att de flesta av de här bolagen är på gränsen till att inte uppfylla lagens krav om kreditprövning. Vi ska följa upp det. När det gäller att försäkra plockar vi fram KO-biträden. Som konsumentombudsman har jag fått tillåtelse av er i att hjälpa enskilda konsumenter i deras processer i domstol om det är så att konsumentens problem är principiellt avgörande för flera konsumenter och om det saknas vägledande praxis. Vi har valt att hjälpa en flicka som inte får försäkring. Jag uppfattar det nämligen som att försäkringsbranschen systematiskt vägrar att följa kontraheringsplikten, som ni har bestämt ska finnas i vår försäkringsavtalslag, nämligen att man systematiskt vägrar för tidigt födda människor att få försäkring. Oavsett om de nyfödda människorna är helt friska förvägras de försäkring. Det tycker vi strider mot lagen. Därför har jag hjälpt ett flickebarn att stämma ett av de större försäkringsbolagen. Detta var några exempel från verkligheten, från golvet på . Vi arbetar också med branschöverenskommelser när det gäller finansiell tillsyn. Vi har väldigt många överenskommelser, men några stycken gäller även de finansiella marknaderna. Bland annat har vi en med . Det gäller marknadsföring av fonder. Slutligen känner ni till att om inte branscher och företag rättar sig efter våra påpekanden har vi möjlighet att driva processer, oftast i eller i allmän domstol och förvaltningsdomstol. Det händer faktiskt att vi stämmer även finansiella institut. Tre exempel på det finns på den bild ni kan se. Det var ett mycket summariskt svar på utskottets första fråga om hur vi arbetar med finansiell tillsyn. , men framför allt , var inne på hur det är med rörligheten på bankmarknaden. Det är faktiskt ingen ny fråga. Man brukar säga att välinformerade och aktiva konsumenter är beredda att byta leverantörer, byta bank, och att det är en förutsättning för god konkurrens. God konkurrens i sin tur ger ett bra villkor och är till konsumentens bästa. Det gäller även bankmarknaden. om det är lätt att byta bank är som sagt inte ny. Vi har i ett antal rapporter själva och tillsammans med pekat på att rörligheten på bankmarknaden i faktiskt är låg. Det är en procentsats som har varit ganska stabil. Om man pratar om stabilitet har den legat ganska lågt . Det finns EU-undersökningar som visar att den i andra länder inte är speciellt mycket högre heller. Av naturliga skäl är den vanliga orsaken till att man vill byta bank att man tjänar pengar på det. Det måste vara det incitament som gör att konsumenter väljer att byta bank, att man tjänar pengar. Det är en morot man kan arbeta med. Här har jag ett antal exempel på vad det är som gör att man inte byter bank, för tekniskt sett är det väldigt enkelt att byta bank. Jag skulle kunna svara enkelt på frågan hur lätt det är att byta bank. Det är jätteenkelt. Det är bara att gå in till en bank den man inte är kund i förstås och säga att jag vill byta till er bank så får ni all den hjälp som ni behöver. Det är otroligt enkelt tekniskt. Det kan man läsa om på vår webbsida, på , på , ändå gör inte konsumenter det. Varför gör man inte det? Det beror bland annat på de saker som står uppräknade på bilden, att det är ganska svårt för konsumenter att se att det är någon större skillnad mellan framför allt de fyra stora bankerna och deras villkor. Det är komplexa produkter. Det är svårt att jämföra och prissätta. Det är inte så hiskeligt enkelt att byta bank. Det tar emot. Det krävs en hel del beslutsunderlag för det. Men tekniskt sett är det väldigt enkelt. Här är ett problem. Frågan är: Vem är det som har ansvar för att kundrörligheten ändå är relativt låg? Jag tycker att den är alldeles för låg. Man kan ifrågasätta om det är en fungerande konkurrens på den här marknaden med tanke på att kundrörligheten bara är och att det finns hinder. Vem ska ta bort de här hindren? Man kan inte bara säga att det är konsumenterna som inte förstår hur enkelt det är. Det måste ändå ligga ett ansvar på branschen själv, på de aktörer som finns på den här marknaden och i slutändan på er som lagstiftare om det skulle visa sig att man inte kan öka kundrörligheten. Ordföranden: så mycket! Då har vi fått väldigt många aspekter på hur läget är, hur det faktiskt ser ut, hur bankerna ser på detta och hur myndigheterna ser på detta. Vi ska snart ge oss in på diskussionen om vad vi ska göra åt det, om något. Den delen inleds egentligen av den siste inledaren, nämligen finansmarknadsminister . , finansmarknadsminister: jag får tacka för inbjudan till denna förnämliga hearing. har en väldigt stor banksektor. Den fungerar i huvudsak väl. Vi har väl fungerande finansiella marknader. Avundsjuka tittar många andra europeiska länder på den svenska marknaden. Men den är väldigt stor. Det betyder att är mer sårbart för finansiell oro än vad andra länder är. En finansiell kris där staten, som sig bör, tvingas upprätthålla stabiliteten i det finansiella systemet riskerar därmed att bli mer kostsamt för än för andra länder. Det nya regelverket för kapital täckning, III, innebär ju höjda kapitaltäckningskrav för bankerna. Men i och med att är i en sådan utsatt position om man tar bankernas tillgångar och dividerar med BNP får man fram att är på tredje plats i i banktäthet efter och är det ett argument för att ska öka kapitaltäckningskraven ytterligare på de svenska bankerna för att öka motståndskraften mot kriser ytterligare. Utgångspunkten för resonemanget är skattebetalarna, som alltid. Svenska skattebetalare ska inte behöva uppleva en större risk för finansiell oro än andra skattebetalare i . Därför har regeringen tillsammans med och en överenskommelse om att kapitaltäckningskraven för svenska banker ska sättas högre än vad som har angivits i III. Jag är glad att även , och delar synen på den här frågan. Det gör beslutet starkare. Den förbättrade tillsynen i har skett genom att vi har infört kraftigt ökade medel för . blev ökningen 30 miljoner och den växer till mer än 100 miljoner . Vi har infört ett effektivt krishanteringssystem, Stabilitetsfonden. Den finansiella sektorn betalar själv avgifter till fonden för att finansiera stödavgifter för finansiella kriser. Den ska uppgå till åtminstone 2 ½ procent av BNP i genomsnitt. Vi har en lag om statligt stöd till kreditinstituten, stödlagen, som ger regeringen rätt att ingripa med olika former av stöd till svenska banker för att förhindra störningar i det finansiella systemet. Vi har tillsatt en finanskriskommitté som ska titta över regelverket för hanteringen av finansiella kriser och möjligheterna för myndigheter att ingripa vid en hotande kris. Uppdraget ska redovisas . Vi har en förstärkt insättningsgaranti. Den har höjts och uppgår nu till . Dessutom ska ersättningar betalas ut snabbare . Det ska ske i stället . Vi har också infört en alternativ ordning där får till uppgift att besluta om när garantin ska träda in. Vi arbetar aktivt tillsammans med våra kolleger i andra europeiska länder. finns det tre nya tillsynsmyndigheter, en för bank, en för försäkringar och en för värdepapper samt ett systemriskråd i EU:s regi. Myndigheternas uppgift är förstås att harmonisera regler, samordna tillsynen inom EU och ge rekommendationer och förslag till tekniska standarder. Ett led i den här stärkta tillsynen är förstås de stresstester som den europeiska banktillsynsmyndigheten utför. Här åläggs bankerna att, förutom att redovisa exponeringen i statspapper, stärka kapitaltäckningen. EU-förhandlingar pågår också intensivt kring det så kallade CRD 4, Capital Requirements Directive 4. Återigen, det är viktigt för del att kunna skydda skattebetalarnas pengar genom att kräva en högre kapitaltäckning av bankerna. De aktuella frågorna just nu utgår från att vi ju har haft och i viss mening fortfarande har en europeisk bankstress. Detta möts på bred front genom åtgärder från ECB, långa lån till attraktiva räntor för att stärka banksystemet. I , har vi just fått höra av , konstaterar att bolånetaket fungerar väl, och vi fortsätter med arbetet med kapitaltäckning inom och EU. Sedan kommer vi till konsumenten. Jag tycker att det är två spår man kan gå för att komma fram till att konsumenternas ställning bör stärkas. Det ena är att konsumenterna ofta är i underläge på finansmarknaden på grund av att produkterna är komplicerade. Den finansiella industrin har också en innovationskraft som är stor. Det kommer nya produkter som kanske är ännu mer komplicerade, och konsumenten blir ofta på efterkälken. Det andra är att politiska beslut i bred mening har fattats i parlamentet om att en stor mängd finansiella beslut ska läggas på den enskilde som förut inte var den enskildes sak. Det är ytterligare ett argument för att vi måste titta efter om konsumentens ställning kan stärkas mer än vad som är fallet . Även jag tycker att det är oklara roller mellan försäljare och rådgivare. Jag brukar nämna att om man går in i en Electroluxaffär träffar man ingen dammsugarrådgivare. Det är en dammsugarförsäljare. Ofta kan man göra den analogin även i finanssektorn. Det är ofta svårt att avgöra hur mycket olika banktjänster kostar. Här tycker jag att branschen kan bli mycket bättre. Exempel på det är fondavgifter. Avkastningen är svår att överblicka. Här har jag ett exempel som jag har visat förut. Men i och med att repetition är kunskapens moder, alternativt quality never goes out of style, gör jag det en gång till. Här visar jag vad som händer när man sparar i fonder. I exemplet lägger man in . Man antar en avkastning på och en fondavgift på , som är en normalt förekommande fondavgift. går i det här exemplet till förvaltaren och går tillbaka till spararen. Jag tror att det är så att i och med att fondavgiften i numerär är så pass låg, , 1 ½ procent, eller vad det kan vara, och så långt från tänker man inte på att den gröper ur kapitalet, och det urgröpta kapitalet får ingen ränta över tiden, det vill säga ränta på ränteeffekten kommer inte kunden till del i den utsträckning som man skulle kunna tänka sig. Därför är det viktigt med ökad transparens och tydlighet, inte minst på fondområdet. Vi håller på med intensiva förhandlingar med branschen, kan jag väl säga, för att få branschen själv att redovisa fondavgifterna på ett annat sätt, att komplettera den avgiftsredovisning man har där det handlar om kronor och ören, det vill säga förklara för kunden att ungefär så här mycket får du betala i kronor och ören om du väljer den här fonden jämfört med andra fonder. Då blir det lättare att välja. Jag tror att man tar fondavgiften på större allvar om man får en sådan hjälp inför sitt beslut. Naturligtvis kan lagstiftning bli aktuellt om inte branschen ger ett tydligt besked om att man vill gå oss till mötes på den här punkten. När det gäller inriktning och åtgärder har vi skärpt tillsynen och ställt ökade krav på tillstånd samt granskning av rådgivarens dubbla roller. Vi tittar på stärkt konsumentskydd vid telefonförsäljning. Som vi hörde av konsumentföreträdarnas företrädare är det här det tycker jag också ett stort problem. Det är ofta äldre människor som blir uppringda av telefonförsäljare som spelar in samtalen. De försöker sälja väldigt komplicerade produkter. Om man inte tydligt säger nej utan kanske bara förfluget säger ett ja och i princip lägger på luren har man ett avtal. Här prövar vi om det går att göra ett undantag i lagen, det vill säga om det är möjligt att säga att avtal som sker på telefon inte är giltiga. Frågan är om det är möjligt att göra så att man gärna får ringa och marknadsföra, men själva avtalet ska vara en skriftlig accept. Jag tycker åtminstone anekdotiskt, men även om man tittar på större undersökningar, att det här är ett problem i stigande. Person efter person, ofta äldre, råkar ut för att ha köpt finansiella produkter som de absolut inte skulle vilja ha. Förutom detta delar jag uppfattningen att vi behöver öka konkurrens och rörlighet på bankmarknaden. På regeringens uppdrag har inspektionen sett över frågor om tillståndsplikt och tillsyn för bland annat snabblåneföretag. Bristfälliga kreditprövningar gör att många konsumenter beviljas snabblån de inte kan betala tillbaka. har också varnat fem snabblåneföretag för att de inte sköter kreditprövningen. Vi prövar nu om lagstiftningen för sådana företag bör ändras. Vår ambition är att snabblåneföretagen ska in under hatt så att deras verksamhet blir både tillsyns- och tillståndspliktig. Delvis därför har inspektionen fått dramatiskt, får jag lov att säga, ökade anslag. Finansiell rådgivning är ofta kort och gott marknadsföring. Som mycket tydligt påpekade är det inte alltid kundens bästa som är i fokus, utan provisionsmekanismen gör att man marknadsför produkter som man ibland tjänar mest pengar på själv. Därför ser inspektionen som sagt över rådgivningsmarknaden vad gäller intressekonflikter och försäljning av komplexa finansiella produkter. På EU-nivå arbetar vi hårt för ett förbud för oberoende investeringsrådgivare på värdepappersmarknaden att ta emot provision från bland annat fondbolag. Dessutom ska det vara tydligt om det rör sig om oberoende rådgivare eller inte. Förutom detta prövar vi om provisionsförbudet kan utvidgas till att omfatta försäkringsförmedlingsmarknaden. Regeringen har tagit initiativ till en utredning i frågan genom försorg. Vi ägnar oss också som sagt åt att undersöka möjligheten att öka skyddet för konsumenterna vad gäller telefonförsäljning. hade en bild om bolånemarginalerna. Det har jag också. Min bild visar liksom bild att marginalerna har ökat över tiden. var marginalerna möjligen för låga. Det kanske var lockvaror in till bankbutiken. Av både min och bild framgår att marginalerna har ökat lite. Man kan diskutera hur mycket. Mer robusta banker gör naturligtvis systemet mer robust och riskerna för ägarna lägre. I och med att bankerna genom högre kapitaltäckning extra höga genom vår försorg blir mer robusta säger elementär finansiell teori att när bankerna blir mer säkra bör vinstkraven från kapitalägarna sänkas. Får man en mer säker tillgång ska man inte kräva lika mycket avkastning. Argumentet att de här kostnaderna bör skyfflas över på konsumenterna blir därför svaga. Enligt vår uppfattning är det mer rimligt att kostnaderna tas av kapitalägarna själva. Hur säkras då rimliga marginaler? Låt mig redovisa en mycket enkel kalkyl. Kalkylen är inte exakt. De fyra stora bankernas rörelsevinster var miljarder är ett stort begrepp. Banker gör vinster också utanför ; det medger jag.