bet · H001SfU1 · 2012-12-06 00:00:00 — Vi hade långa sjukskrivningsperioder.Omkring mitten av gick visserligen sjuktalen ned. Men i gengäld rusade det sammanlagda antalet förtidspensioneringar i höjden, om man räknar ihop både permanenta och så kallade tillfälliga förtidspensioneringar.Vi hade en topp 2006. Jag vill minnas siffran var 562 000 tillfälligt eller permanent förtidspensionerade. Man brukar räkna med att var antalet långtidssjukskrivningar och förtidspensioneringar i det systemet 750 000 tillsammans.Hur vi än ser på vems fel det var går det inte att förneka att hela debatten 2005 handlade om hur vi skulle kunna vända utvecklingen. Det var bland annat därför utredning tillsattes. Det var därför till exempel en LO-utredning som bland annat förespråkade tidsgränser sysslade med dessa frågor.Wiwi-Anne sade en sak som jag verkligen vill hålla med om. Det handlar om att se människan bakom siffrorna. Då tänker jag på alla människor som då dömdes till ett passivt liv utan att riktigt få chansen att pröva att komma tillbaka.Det var unga människor som aldrig kom in i ett riktigt jobb. Det var unga, medelålders och äldre män och kvinnor som föstes ut från arbetsmarknaden utan att ha fått en rejäl chans att komma tillbaka. Det var människor med psykiska besvär och utbrändhet. I stället för att få rehabilitering lämnades de till ett liv utan arbete.Det var särskilt många människor i län med hög arbetslöshet som sjukskrevs eller förtidspensionerades. Hur vi än räknar och talar, och vems fel vi än säger att det var, är det bara att konstatera att detta var den stora debattfrågan när det gällde sjukförsäkringen i mitten av 2000-talet.De förändringar som diskuterades då har i allra högsta grad utvecklats och genomförts framgångsrikt av alliansregeringen som tog debatten på allvar.Den nya sjukförsäkringen som genomfördes har som vi vet olika steg och tidsgränser där man prövar hur arbetsförmågan räcker först för att gå tillbaka till det gamla jobbet och sedan successivt för arbeten i en vidare krets.Den nya sjukförsäkringen med tidsgränser har kombinerats med stora satsningar på rehabilitering och sjukvård, den så kallade sjukvårdsmiljarden. Samarbetet mellan och Arbetsförmedlingen har ökat kraftigt.Nu hör vi hur oppositionen använder ordet utförsäkring som ett standardord. Det låter som att alla utförsäkras i sjukförsäkringen oavsett om de är sjuka eller inte. Så är det inte, herr talman.Sanningen är att efter maxgränsen blir åtskilliga människor kvar i sjukförsäkringen. Jag tror att det handlar om . De blir det för att de får fortsatt sjukpeng därför att de är sjuka eller får förtidspension, eller sjukersättning som det egentligen heter.De allra flesta av dem som ändå lämnar sjukförsäkringen går till en arbetslivsintroduktion hos Arbetsförmedlingen. Det är av dem som lämnar som går till en sådan arbetslivsintroduktion.Som helhet har sjukfallen och sjukskrivningstiderna minskat sedan reformen genomfördes . Vi ser nu en viss ökning igen av sjukfallen som enligt inte är dramatisk. Men det är naturligtvis viktigt att följa den.Det är inte så konstigt att en del kommer tillbaka och blir sjukskrivna på nytt. Många av dessa människor har varit sjukskrivna . Alla vet hur svårt det kan vara att komma tillbaka redan efter några månaders frånvaro från jobbet.Ungefär hälften av dem som prövar arbetslivsintroduktionen går inte tillbaka till sjukskrivning, utan de studerar, arbetar, är aktivt arbetssökande eller har någon praktik eller rehabiliteringsverksamhet. Det kallar oppositionen för ett misslyckande. Jag kallar det för en framgång.Om vi ser på den första gruppen som lämnade sjukskrivningen 2010 handlar det enligt statistiken om människor som i genomsnitt har varit borta från arbetslivet . Är det då ett misslyckande att hälften av dem kommer tillbaka till ett mer aktivt liv?Jag kallar det inte för ett misslyckande. Det var inte mer omtänksamt att låta dessa människor passivt vänta på att bli definitivt utsorterade från arbetsmarknaden.Herr talman! Jag vill inte skönmåla, och jag tycker att man ska ödmjuk och inse att stora reformer behöver ses över. Vi får aldrig nöja oss så länge några enstaka människor far illa i ett system.Därför drev bland annat vi i på för att rätta till en del fel som har funnits även i den nya sjukförsäkringen. införde regeringen nya regler som gör att lättare kan göra individuella undantag, så att fler människor får behålla sin sjukpeng även . har också samarbetet mellan och Arbetsförmedlingen utvecklats kraftigt. Som Finn nämnde kan man nu också få hjälp av Arbetsförmedlingen redan tidigare och med bibehållen sjukpeng. De gamla barriärerna mellan myndigheterna är på väg att upphöra, och man gör en gemensam kartläggning av individens behov. Människor kan få hjälp av Arbetsförmedlingen som de får ersättning från sjukförsäkringen.Det är viktigt att förena insatser från både ett medicinskt perspektiv och ett arbetsmarknadsperspektiv. ansvarar för och samordnar också andra insatser: arbetsgivare, sjukvård och samordningsförbund. Helhetsgreppet har varit rätt, och enligt min uppfattning är sjukförsäkringen nu verkligen på rätt väg.Herr talman! Med detta sagt återstår det naturligtvis en hel del att ta itu med. Vi har den stora parlamentariska socialförsäkringsutredningen, som har ett viktigt arbete framför sig. Det vore naturligtvis bra om de politiska partierna i kunde komma fram till breda lösningar för framtidens sjukförsäkringar, ungefär som vi har en bred överenskommelse om pensionssystemet.För oss i i är några frågor särskilt viktiga i vår socialliberala tradition.Vi tycker att det är viktigt att behålla karaktären av inkomstskydd i sjukförsäkringen. För oss är det viktigt att fler människor i får hela sin inkomst försäkrad.Vi vill snabbt göra något åt att så många unga fortfarande hamnar i den tillfälliga förtidspensionen, aktivitetsersättningen. De borde i stället få hjälp och uppmuntran att gå vidare, komma tillbaka, studera och på olika sätt hitta vägar till ett aktivt liv i stället för att uppmanas att ge upp. Regeringen har redan nu tagit ett viktigt steg i årets budget med förslaget om en vilande aktivitetsersättning, så att ungdomar ska våga försöka plugga och jobba utan att direkt förlora sin ersättning.För är det också mycket viktigt att studenter får ett bättre skydd och att studiemedel i princip blir sjukpenninggrundande. Inte minst viktigt är det för de studerande som har barn att ha möjlighet till viss betald föräldraledighet som andra människor.Det är några av de frågor som kommer att föra fram och argumentera för i Socialförsäkringsutredningen.Herr talman! Jag ställer mig bakom regeringens budget för ekonomisk trygghet vid sjukdom och funktionsnedsättning. Jag ställer mig därmed bakom budgetförslagen som ligger, förslaget om vilande aktivitetsersättning och även förslaget om möjlighet för egenföretagare att ha endast en karensdag. De 94 miljarder som regeringen anslår är väl använda pengar för att fortsätta förbättringen av sjukförsäkring och rehabilitering och för att öppna bättre vägar tillbaka från sjukdom till ett aktivt liv.Jag yrkar bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på motionerna! har varit ett socialliberalt parti. Ni har infört en bortre gräns som de facto innebär ett utförsäkringssystem. Ni har också som valt att vänta att se. kommer Parlamentariska socialförsäkringsutredningen att lägga fram sitt slutbetänkande. Regeringen sköt fram tiden till . Det innebär att vi kanske kan se förslagen från den utredningen bli verklighet.Jag hoppas verkligen att vi ska kunna hitta en ny syn som gör att vi kan ha en social försäkring som också bidrar till en långsiktigt hållbar utveckling både socialt och ekonomiskt. Men 2015-2016 är väldigt långt bort för alla de människor som befinner sig i socialförsäkringssystemet . De ska inte behöva vänta ända till dess, om vi här och i riksdag kan enas om att göra vissa förändringar i väntan på att vi ska ordna det stora systemet.Det finns ett golv i föräldraförsäkringen. har länge drivit frågan att nivån på det ska höjas, och det är bra att regeringen nu gör det. Det finns också ett golv i pensionssystemet. Men vad menar att de människor som inte har haft turen att få ett fast jobb ska leva på? Ska de inte omfattas av en social försäkring? Jag vill återigen upprepa att liksom den övriga oppositionen upprepar detta med att människor utförsäkras och så vidare. Som jag försökte visa och som flera har sagt tidigare stämmer det inte. Det är inte så att det inte finns möjligheter till fortsatt sjukförsäkring för människor som är allvarligt sjuka och för människor som på ett eller annat sätt inte klarar av att komma tillbaka.Genom regeringens reform har de människor som saknade sjukpenninggrundad ersättning fått en särskild sjukpeng som gör att de har en försörjning. Det var inga nya regler som infördes, utan det är de gamla reglerna som fanns sedan den gamla regeringen som man rättar till. När människorna återgår till ett friskt liv och sedan blir sjuka får de ändå sjukpeng.Frågan gällde framför allt golven. Det är väl en sådan fråga som i allra högsta grad hör hemma i en bred uppgörelse. När vi i har diskuterat det i våra olika typer av partiprogramgrupper är vi inte alls främmande för att diskutera ett möjligt golv i sjukförsäkringen. Men det är väl en typisk fråga som ingår i ett större sammanhang. behöver läsa på. Den så kallade särskilda sjukpenningen gäller bara dem som fanns i systemet tidigare. Det är faktiskt så att människor som finns på arbetsmarknaden och jobbar men inte har en tillräckligt fast inkomst, så att de kan visa att de framöver kommer att kunna ha en sjukpenninggrundande inkomst, inte får rätt till ersättning.Ni tog bort reglerna om tillfällig sjukersättning. Det gör att man har en större grupp människor som är helt nollklassade. Det är den gruppen som jag pratar om. I budgetförslag har vi fört fram att vi skulle kunna åtgärda det här och . Jag har ingenting emot att diskutera det som en del av den stora socialförsäkringsutredningen. Men vi behöver se de här personerna här och . Det är för dem väldigt långt att vänta ända till 2015 eller 2016.Min fråga handlar alltså om vad de personerna ska leva på. Är det inte så att också vill att vi ska ha ett skyddsnät som gäller för personer med tillfälliga anställningar, så att det faktiskt lönar sig att hoppa på ett tillfälligt arbete?För handlar det om en människosyn, om hur vi vill se på socialförsäkringssystemet, att det också ska vara en social försäkring. Det ska inte vara en medborgarlön. Det ska inte vara en basinkomst som täcker alla. Det ska vara ett socialförsäkringssystem som finns där när du behöver det - även om du inte har fått en fast fot på arbetsmarknaden. Jag kan säkert behöva läsa på olika saker. Men just i det här fallet behöver jag inte det. Jag är helt medveten om att enligt de regler som fanns i det gamla systemet hade människor som hade tillfällig förtidspension inte någon sjukpenninggrundande inkomst om de lämnade förtidspensioneringen. har regeringen avskaffat den tillfälliga förtidspensioneringen. Som en följd av det, i diskussionerna när vi såg konsekvenserna, har man infört en särskild sjukpeng för den gruppen. Det är alltså människor som även i det gamla systemet saknade sjukpenninggrundande inkomst om de lämnade den tillfälliga förtidspensioneringen.Detta med ett allmänt golv är en intressant tanke som vi i har diskuterat. Men vi har en grundprincip om inkomstbortfallsskydd i de svenska socialförsäkringarna. Vi kan inte ha ett system som är så orimligt att en person som lever utan inkomst, kanske hemma hos sina föräldrar, och klarar sig bra med det får en sjukpeng för att han blir förkyld i . Det utgår jag från att inte heller tycker.Om vi inför ett golv är det en delvis ny princip i svensk sjukförsäkring, och det tål att diskuteras i en bred uppgörelse, inte bara mellan och utan helst över blockgränserna. Det är frestande att kommentera det där om en bred uppgörelse mellan och som företrädare för ett stort parti, men jag ska inte göra det. Jag välkomnar att vill höja taken. Jag noterar att också utåtriktat har sagt det vid ett antal tillfällen. Den socialliberala grenen av uppskattar jag varmt. Dess värre är facit i att ni faktiskt har sänkt taken. Det var det första parti gjorde efter regeringsskiften , och det beklagar jag. Låt den socialliberala ådran i växa sig starkare, så att ni faktiskt vågar göra motstånd och höja taken. Det skulle behövas för att säkra legitimiteten i försäkringen.Jag har en fråga om arbetslivsintroduktionen. valde att säga att det är en bra insats. Här har jag Arbetsförmedlingens återrapportering, som vi har fått oss föredragen. Där står det att det är som går dit efter utförsäkringen. Redan i det skedet är det alltså som faller bort. Av dem som går till Arbetsförmedlingen är det som är så pass sjuka att Arbetsförmedlingen inte kan ge dem någon insats alls. De är sjuka, trots vad ni tror.Av dem som kan få någon insats är det som får en insats som är . av det är företrädesvis ett samtal. Kan man verkligen säga att det är en lyckad verksamhet om personer som varit sjuka länge erbjuds ett samtal som är och priset för det är att de blir av med ? Arbetsförmedlingen säger att en huvuddel av samtalet får ägnas åt att diskutera deras akuta försörjningsproblem. Är det rätt sätt att möta människor som har varit sjuka och som är i en svår situation? Är det definition av en bra insats? När det gäller taken i sjukförsäkringen och så vidare berömmer Socialdemokraterna oss. För att få en öppen diskussion över blockgränserna mellan Alliansen och Socialdemokraterna behövs en kursändring i synen på en aktiv sjukförsäkring. I den debatten har inte med ett ord nämnt att det verkligen var en kris i sjukförsäkringen . Det har inte med ett ord nämnts att det behövs kraftigare uppföljning och gränser i förhållande till vad man hade , utan Socialdemokraternas förslag är att avskaffa de tidsgränser vi har utan att närmare precisera vad man vill ha i stället.Det är en uppenbar risk för att Socialdemokraternas reservationer om de skulle gå igenom leder många steg tillbaka till passivitet och till att man bara låter människors sjukskrivningar löpa på utan aktiv rehabilitering igen. Där har Socialdemokraterna mycket att fundera över. Framför allt tycker jag att de borde fundera över historien och över det som man diskuterade just vid mitten av 2000-talet.Arbetslivsintroduktionen handlar om människor som har varit borta från aktivt arbetsliv . Ungefär hälften hamnar i en aktivitet efter avslutad arbetslivsintroduktion, antingen som arbetssökande eller med arbete som praktik eller som studerande. Det kan jag inte se som ett misslyckande. Däremot tycker jag att det är helt naturligt att många av de människor som kommer till tar det lugnt. De har varit borta så länge, så det räcker kanske med samtal för att de ska kunna fundera över sin situation. Jag återkommer i nästa replik. Jag tror att inte fullt ut lyssnade på mitt anförande. Jag talar om att förändra sjuklöneansvaret, så att personer även med tidigare sjukhistorik kan komma in i företag. Jag talar om vikten av att satsa på rehabilitering och om av att göra individuella prövningar, inte minst av rätten till rehabilitering. Jag talar om att se till att arbetsgivare tar ansvar och att , Arbetsförmedlingen och sjukvården gör det. Tidsgränser kan vara bra, men de måste också omfatta andra, så att det inte bara är den enskilde.Jag talar om en riktig arbetslinje i stället för en arbetslinje som bara innebär sänkta ersättningar och administrativa tidsgränser. Det är lite underligt om dessutom försöker villkora höjning av taken med att man ska få fortsätta utförsäkra. Det kan väl knappast vara någon rimlig socialliberal hållning? Upp till bevis, ! Vill ni höja taken för att ni ser de principiella problem vi får med en ökad privatisering av försäkringssystemet? Det är en uppfattning som delas av , , LO och flera andra aktörer för att vi har ett bekymmer med att allt fler löntagargrupper har inkomster över taken. Vill man ha den legitimiteten, och det har socialliberaler tidigare velat, får man stå upp för höjda tak och inte villkora det med fortsatta utförsäkringar.Så återkommer jag till frågan om arbetslivsintroduktionen. Tycker att det är rimligt att man av samtal en gång , som uppenbarligen är majoriteten av den insats man får, ska bli av med ? Det är ju detta de återförsäkrade redovisar när de sedan kommer tillbaka i sjukförsäkringen. De är lite mer tilltufsade, lite mer sargade och framför allt rejält mycket fattigare. Underlättar det verkligen förutsättningarna för att komma tillbaka i arbete? Vore det inte bättre att man tidigare säkerställde att man fick en rehabiliteringsinsats och att man fick rätten att komma tillbaka i arbetslivet och att man fick stöd och hjälp, i stället för att behöva invänta en tidsgräns och sedan få relativt marginella insatser från en arbetsförmedlare som kanske inte riktigt har rätt förutsättningar för att möta personer i svår sjukdom? Arbetslivsintroduktionen möter många människor som har haft en tragisk livssituation på grund av sjukdom eller andra besvär - sociala, psykiska och så vidare - och varit långt borta från arbetslivet . Då är det enligt min mening rimligt att man tar det lugnt med dessa människor och att man inte kräver att de deltar i en aktivitet utan att man har ett samtal där de som vill vara aktiva kan vara det men där andra helt enkelt känner sig för och funderar över sina möjligheter att gå vidare i arbete eller studier.Jag tycker tvärtom att arbetslivsintroduktionen, särskilt nu när den efter förändringarna kan sättas in tidigare, är ett humant sätt att möta människor som utanför arbetsmarknaden kanske gör sitt sista försök att komma tillbaka till ett aktivt arbetsliv i stället för att välja en livslång förtidspensionering.Låt mig ta upp de andra saker som nämnde. Avskaffande av arbetsgivarens sjuklönekostnader är naturligtvis ett intressant förslag som man kan diskutera utformningen av, men jag vill påminna om att alliansregeringen har infört ett högkostnadsskydd som ordentligt begränsar särskilt småföretagarnas lönekostnader. I jämförelse med den tid då Socialdemokraterna dessutom hade medfinansiering i sjukförsäkringen har alliansregeringen kraftigt underlättat för arbetsgivarna.Den stora frågan om hur höga taken ska vara och vilka principer som ska gälla är en stor fråga - det tror jag inte att kan förneka - som man måste diskutera brett över alla tänkbara gränser i . Jag har här helt kort redovisat vilken utgångspunkt är och vad vi kommer att argumentera för. Det här är ett betänkande som handlar om trygghet vid sjukdom och funktionsnedsättning. För mig och innebär det att alla ska få en personlig hjälp och ett stöd att komma tillbaka och återfå sin arbetsförmåga. Det är en mänsklig rättighet för alla som finns i Sverige.Den sjukförsäkringslagstiftning som finns , med rehabiliteringskedjan, har verkligen bidragit till detta. Och får och säga vad de vill.Men i det här sammanhanget är det framför allt tre punkter, herr talman, som jag skulle vilja lägga speciell vikt vid, som ligger varmt om hjärtat. De tre punkter som jag vill lyfta fram är rehabilitering, jämställdhet och företagande.Jag börjar med företagen och deras ansvar. Företagshälsovården står till deras förfogande för att möjliggöra att arbetstagarna ska få hjälp och stöd. Dess värre är inte alla företag anslutna till företagshälsovården. För att motivera arbetsgivarna att ansluta sig behöver man ändra på regelverket. Då är det framför allt, skulle jag vilja säga, tre konkreta saker som behöver förändras.Det första är att man ska ge ett riktat stöd till de arbetsgivare som inför systemet med tidiga insatser från företagshälsovården. Det andra är att det ska införas ett obligatoriskt moment i det medicinska beslutsstödet och i läkarintyget som säger att man i första hand ska vända sig till företagshälsovård. Det tredje är att man ska rikta ett statligt stöd till de arbetsgivare som hänvisar sina anställda till bedömning hos godkända företagshälsovårdscentraler.Jag fortsätter med företagen, herr talman. Det gäller tryggheten för dem och sjukförsäkringssystemet. Jag måste säga att det gläder mig enormt att man har fått tillbaka möjligheten till en karensdag. Det är inte många av företagen som nyttjar en karensdag, men för dem som gör det är det här otroligt viktigt.Men sjuklöneansvaret för företagen behöver verkligen ses över. Det är en tung post, en tung utgift, för många företagare. Det är viktigt att vi tittar på det.Sedan är det ett problem när det gäller den sjukpenninggrundande inkomsten för företagare som också har en anställning, de som vi kallar för kombinatörer. Det är någonting som vi måste titta på för att deras trygghet i sjukförsäkringen ska bli bättre. Det är också centerpartister som har motionerat om det.Det är viktigt att vi tittar på det här. Det ska vi också göra i den parlamentariska socialförsäkringsutredningen. Jag lovar att jag, på uppdrag, kommer att följa utvecklingen av detta.Den andra viktiga delen, som jag ville lyfta fram, var det här med rehabilitering. Här finns det en hel del att förbättra, inte minst när det gäller väntetiden inom , vilket vi hörde i utskottet när vi hade besök av flera av myndigheterna.Vi har infört en rehabiliteringsgaranti som i många fall fungerar mycket bra. Men det är en utmaning att faktiskt utveckla den här rehabiliteringsgarantin. vet vi att av dem som får del av rehabiliteringsgarantin är kvinnor. Det är viktigt. Vi kan tänka på vad flera av dessa kvinnor i annat fall skulle ha för alternativ, nämligen att fortsätta att vara sjukskrivna utan att få någon hjälp eller något stöd. Det vore förskräckligt. Men, som sagt, det finns mer att göra.Vi behöver framför allt ha fler rehabiliteringsmetoder än dem som erbjuds . För dem som står långt från arbetsmarknaden, för dem som aldrig har varit inne på arbetsmarknaden eller för dem som har varit borta väldigt länge finns det ett mycket bra förslag som folkhögskolorna har, som de kallar för förrehabilitering.Jag har motionerat om att det är viktigt. Jag har följt folkhögskolornas arbete, tagit del av professorernas utvärdering och lyssnat på flera elever som har fått möjligheten att nyttja denna form av förrehabilitering. Det är personer som har varit sjukskrivna - - som tack vare denna förrehabilitering har kommit tillbaka till arbetslivet.I betänkandet, som vi nu diskuterar, framhåller vi att det ankommer på regeringen att utreda och ta ställning till om den här förrehabiliteringen ska kunna nyttjas på nationell nivå. Det är en mjuk hänvisning, herr talman, till regeringen att de har en viktig uppgift. Jag kommer att följa det här mycket noga och se vad som händer och återkomma i frågan om inget händer.En av våra centerpartister har motionerat om grön rehabilitering och vilka förtjänster den gröna rehabiliteringen har. Jag och menar att det är angeläget att visa på att det finns olika sätt och olika alternativ i rehabiliteringen. Vi är många människor, och människor har olika och individuella behov av anpassning av rehabiliteringen.Jag kan verkligen inte förstå varför man i den traditionella medicinen i vården har så mycket emot den gröna rehabiliteringen - man kan också säga att det är natur i vården.I bereder man just nu slutbetänkande. Jag kommer att ta del av hur man följer upp rehabiliteringsgarantin. Min förhoppning är att man i det här sammanhanget ska ta med andra metoder än dem som redan finns i rehabiliteringsgarantin. Jag är nämligen övertygad om, herr talman, att det skulle hjälpa kvinnor - kvinnor mer än män. Och det är nu jag kommer till den tredje punkten, som handlar om jämställdheten.Jag säger detta när vi nu vet att kvinnor är mer sjuka än män. Det har också socialförsäkringsministern, , tagit på allvar. Det är den första minister som i detta sammanhang verkligen tar detta på allvar.