bet · GZ01KU20d3 · 2012-06-07 00:00:00 — (S): Min slutsats är att kännedom fanns i . Det är vad justitieministern säger. Och skandalen exploderade . Den andra delen är att jag inte delar justitieministerns bedömning av vilken samlad informationsbild som fanns. Justitieminister (M): hade uppenbarligen information om att det fanns en lokal. Däremot är jag tveksam till om man hade kunskap om vad verksamheten innebar. Det var det vi fick information om när frågan briserade i och vi på den vägen kunde rulla upp det hela. Per (M): Herr ordförande! Jag tänkte hålla mig vid statsrådets tjänsteutövning och regeringsärendenas handläggning. Bland de saker som är viktiga är snabbhet i informationen, kunskapsinsamling, kontakter med andra länder som har haft samma fenomen eller problem, eller hur man ska uttrycka det, och kunskap om det fungerar bättre. Givet din inledning och dina svar på frågorna, , har jag förstått att du fick kännedom om detta första gången . Är det korrekt? Justitieminister (M): Det är helt korrekt. Det är precis den kronologi som finns. fick information om att man misstänkte att det bedrevs en sådan här verksamhet, varvid man bad om initiativ för att klarlägga om det faktiskt var på det sättet. Direkt när man fick det fick jag informationen, och dagen efter hade jag presskonferens. Per (M): Ungefär drog ni i gång det du kallade kunskapsinhämtning eller dammsugning och så vidare, och det pågick till dess att åklagaren tog över. Kan man säga så? Justitieminister (M): Direkt när denna typ av information kommer till påbörjas ett arbete för att se vad vi kan ha i våra arkiv och vilka typer av anteckningar och annat som kan finnas. Det arbetet påbörjades alltså . Den normala hanteringsordningen hos oss är att vi sätter i gång arbetet för att man också ska ha en viss grund att stå på när man informerar ministern, och det går ganska snabbt. Per (M): Din första kontakt med efter det att du fått kunskap om detta var också , om jag kommer ihåg rätt. Justitieminister (M): Ja, jag talade med i samband med att vi hade möte i ministerrådet. Han var naturligtvis engagerad i det norska ärendet. Av det skälet bad jag om den information som han avsåg att lämna till , och den översändes i laga ordning. Per (M): Jag har en sista fråga. Du nämnde att det på amerikansk sida nu finns bättre kunskap om svensk reglering av denna typ av frågor. Gäller det andra ambassader också? Kan du berätta lite om detta? Justitieminister (M): Generellt gäller att information finns hos ambassader och beskickningar om vilka regler som finns med anledning av och de lagar och regler som gäller för verksamheten i . Arbetet från Säkerhetspolisen och andra går ut på att se till att de faktiskt vet vad som sker och inte sker och att agera när det händer saker som går utanför de regler som gäller. I anledning av detta ärende fanns det skäl för att kalla till sig den amerikanska ambassadören och informera om detta. I ett senare skede har också Säkerhetspolisen i särskild ordning haft en genomgång av de lagar och regler som finns på detta område och hur vi anser att arbetet ska bedrivas från ambassaders sida. I vilken utsträckning det med anledning av detta har skett till andra ambassader än den nu aktuella, vågar jag inte svara på, utan det är en självklar och kontinuerlig verksamhet som bedrivs. Men med den amerikanska ambassaden har den typen av kontakter förevarit. Per (M): Tack. Jag har inga fler frågor i den öppna delen. (V): Jag har en kort fråga om det här med lokalen, med kunskapen om att det inte ligger inom justitieministerns egentliga område. Jag uppfattade att ministern sade att det inte angavs vad lokalen skulle användas till när beslutet om att ge den diplomatisk status togs. Eller missuppfattade jag vad ministern sade? Justitieminister (M): Det var inte det jag svarade på, utan jag konstaterade att när information om att lokalen fanns kom tror jag inte att man kände till vad verksamheten handlade om. Det är min spekulation, så jag tror att du missuppfattade något vad jag sade. (SD): Herr ordförande! Jag tänker ställa en fråga angående kunskapsinhämtningen. Från amerikanska ambassadens sida sade man när det gällde SDU-verksamheten att man var instruerad att samarbeta med lokala myndigheter och att man har gjort det, gör det och kommer att göra det. Det var biträdande talesman som sade det. Det sade han efter att minister enligt DN:s nätupplaga sagt: Jag tycker att det är beklagligt att man bedriver verksamhet utan att svenska myndigheter är informerade om saken. Det är uppenbart att vi här har någon form av kommunikationsmiss. lett till att man kan förklara hur kommunikationsmissen uppkom så att man kan undvika att sådant här händer igen? Justitieminister (M): Vi har ställt en direkt fråga till både Säkerhetspolisen och polisen om man hade kännedom om denna verksamhet och om den här kunskapen fanns. Svaret vi fick var nej. När det gäller kommunikationsmissen kan man säga att utifrån den beskrivning som amerikanska myndigheter har gett av verksamheten framgår, precis som säger, att man ska samarbeta med lokala myndigheter och så vidare. Men det har uppenbarligen inte skett, så det är ju en miss visavi de egna reglerna också i så fall. Ordföranden: En övergripande fråga handlar om informationen. När händelsen briserade i medierna sade både polisiära myndigheter, regering och departement att man inte hade någon kännedom om denna verksamhet. Men när vi har undersökt frågan och det har gått visar det sig att det finns kunskap på en rad ställen. Det har funnits information också inom regeringen att det har kunnat finnas en verksamhet, och det har funnits information i andra myndigheter. Är det inte rimligt utifrån den kunskapen att man borde göra en översyn av hur information hanteras i och mellan myndigheter och för att se till att information i viktiga frågor når fram till regeringen? Justitieminister (M): Först och främst ska man ha klart för sig att den information som har funnits i , inte i regeringen, är av en mycket sparsam art och väldigt fragmentarisk i flertalet delar. Vi lär väl återkomma till det i en kommande session. Jag menar att de rutiner vi har för information inom , till regeringen och mellan departement och myndigheter i huvudsak fungerar väl. Såvitt jag kan bedöma av de informationer som har kommit till från de myndigheter vi har ansvar för har det varit tillfyllest. Skånberg (KD): Herr ordförande! När jag lyssnar till justitieministern får jag bilden av att ministern och inte gärna kunde ha hanterat denna fråga annorlunda givet de förutsättningar som fanns. Kan justitieministern bekräfta den bilden inom ramen för den här offentliga delen av utfrågningen? Justitieminister (M): Självklart kan jag det. Vi har agerat utifrån att så sakligt och korrekt som möjligt ta oss an den information som vi fick först , och jag , för att klarlägga vad vi kunde ha vetat, vilken information som fanns och på vilket vis för att agera utifrån den kunskap vi kunde skaffa oss och för att också säkerställa att regler följdes, har följts och framför allt framöver kommer att följas på ett korrekt sätt. Det har varit min bestämda ambition. Jag har också haft anledning att vara öppen med detta. Det var ingen märklighet att vi hade en presskonferens, för jag tyckte att det var en allvarlig information när den kom och att det fanns anledning att genast påtala den information vi hade och hur vi avsåg att försöka bringa klarhet i de frågetecken som fanns. Det är en självklarhet för mig och otroligt viktigt att detta fungerar på det sätt som det ska enligt svensk lag. (S): Med anledning av den helhetsbild av information som vi har fått efter diskussion med olika parter vill jag fråga statsrådet: är ansvarig för och ledningen av landets myndigheter för att se till att helhetsbilden kan läggas ihop till ett pussel? Det kunde ha varit en mycket mer allvarlig frågan än den här. Justitieminister (M): Helhetsansvaret ligger givetvis hos regeringen och statsministern. Men när det gäller denna fråga handlar det om hanteringen av hur utländska myndigheter agerar, och då är ansvaret åtminstone i delar något annorlunda fördelat. Det är dock inga märkligheter, och är väl informerat om hur styrs och hanteras. sade att det kunde ha varit betydligare allvarligare. Ja, så är det alltid. Det är just därför det arbete som har bedrivits från sida har varit väldigt faktainriktat och med ambitionen att följa alla rimliga regler för att klarlägga vad som har hänt, hur det har sett ut och vem som vetat vad precis som det arbete som bedriver. Det är just för att vi måste säkerställa att vi har rutiner och erfarenheter som gör att vi vid händelser där vi behöver agera gör rätt. I den meningen lär man sig också något av denna typ av förfarande. Dock vill jag säga utifrån den erfarenhet jag har att man ska ha en viss ödmjukhet för att fragmentariska informationer som kommer styckevis inte alltid gör att man ser helheten i ett händelseförlopp eller i en situation. Det är ett arbete som ständigt är en utmaning, inte minst för Säkerhetspolisen, att arbeta med. Ordföranden: är en ganska besvärlig politisk fråga eftersom vi fortfarande inte riktigt vet vilka uppgifter som man har arbetat med, vilka underrättelser det har handlat om och i vilken omfattning det har varit. Den polisutredning som har varit från åklagarens sida slutade i att man inte kan klarlägga hur situationen ser ut på grund av flera skäl. Det intryck jag får är att i hanterade man det mer som en politisk fråga. I var det med en större passivitet från regeringens sida. Man avvaktade i stället åklagarens beslut, trots att åklagaren inte kunde reda ut frågan ordentligt. Regeringen gör inga egna betydande insatser för vad klarlägga vad verksamheten egentligen handlar om. Det är lite grann problemet. Borde regeringen ha kunnat agera tydligare och mer aktivt för att reda ut vilken verksamhet det har handlat om? Om man hade gjort det i ett tidigt skede kanske vi hade stått i ett läge där vi kunnat säga med större kunskap vad som faktiskt har förekommit som den amerikanska ambassadens verksamhet på stan har bedrivits. Justitieminister (M): I den senare sessionen finns det möjligheter att gå in lite mer på detaljerna. Jag tror att man ska passa sig för att insinuera för mycket om både storheten i informationer och annat. Det är viktigt att påtala att kallade kabinettssekreteraren till sig den amerikanske ambassadören och klargjorde vår syn på hur man ska arbeta i . Några svårigheter att hantera regelverket med den seriositet och kraft som krävs tycker jag inte att regeringen har visat. Tvärtom har vi följt de regler som finns. Det är oerhört centralt. Det framgår också av det öppna materialet. Ordföranden: det ytterligare frågor? Vi avslutar nu den första delen och går över till sessionssal för nästa omgång. Vi ajournerar mötet. hantering av en fråga med anledning av bristande järnvägsunderhåll Ordföranden: förmiddag! Vi har att dra i gång mötet för här i Skandiasalen. Vi kommer att inleda med utfrågning av infrastrukturminister . Därefter kommer vi i att gå tillbaka till vår sessionssal och fortsätta vårt möte där. Vi börjar med att hälsa infrastrukturministern och hennes medarbetare välkomna. Ordningen brukar vara den att ministern inleder och berättar lite grann kring frågan och hur hon ser på ärendet. Därefter blir det frågor från ledamöterna. De inleds av det parti som har anmält frågan för granskning. Det vi diskuterar är ett tilläggsanslag på som regeringen anslog för att få ordning på underhåll och drift av järnvägen efter en besvärlig vinter och mycket problem i järnvägssystemet. Efter det visade det sig att man från hade betalat för att bli av med en aktör som hanterade drift och underhåll i . Det har blivit en diskussion om det här är rimligt och i enlighet med riksdagsbeslut och regeringens anslag till myndigheten. Statsrådet (M): Herr ordförande! Vid min sida har jag som är expeditionschef för den enhet på där jag jobbar. Till utskottets ledamöter vill jag säga att jag är här för att svara på utskottets frågor i det här granskningsärendet, som också ordföranden nämnde. Men innan jag börjar skulle jag vilja slå fast utgångspunkten i regeringens politik på transportområdet. Den är att säkerställa en samhällsekonomisk, effektiv och långsiktigt hållbar transportförsörjning för medborgare och näringsliv i hela landet. För att åstadkomma det krävs en väl fungerande drift- och underhållsverksamhet. Utmaningarna inom just drift och underhåll är, som ordföranden också nämnde, stora. Inom järnvägssystemet är trafikmängden växande och har varit växande . Det körs tyngre, bredare, högre och längre tåg . Det här ställer direkt högre krav på att befintlig infrastruktur underhålls men också byts ut. Regeringen ser flera skäl till att det är viktigt att satsa på drift och underhåll av järnvägen. Det är viktigt att vårda befintlig infrastruktur, om inte annat för att undvika kapitalförstöring och för att nå målen inom transportpolitiken. I utgångsläget finns det ett eftersatt underhåll inom järnvägen som blir extra påtagligt vid högt kapacitetsutnyttjande, men också vid svåra väderförhållanden. 2011/12:KU20 BILAGA DEL 3 UTFRÅGNINGAR Mot den bakgrunden aviserade regeringen ekonomiska vårproposition att den hade för avsikt att fatta nödvändiga beslut för att skapa det utrymme som krävdes för att öka insatserna för banhållning med . Regeringen behövde dock aldrig fatta några sådana beslut , utan de ökade insatserna belastade anslagskredit i stället. I budgetpropositionen 2012 föreslog regeringen att anslaget för banhållning skulle tillföras , varav avsåg de nämnda medel som belastat anslagskredit . beslutade i enlighet med regeringens förslag. Den svenska förvaltningsmodellen innebär, som utskottet känner väl till, att vi har fristående myndigheter med långtgående ansvar för genomförandet av olika verksamheter i syfte att förverkliga regeringens politik. Detta innebär, som utskottet också känner till, att regeringen inte styr myndigheterna på detaljnivå, utan det är upp till myndigheterna att på effektivast möjliga sätt uppnå de mål och resultat som regeringen har satt upp. ansvarar under regeringen bland annat för drift och underhåll av statliga järnvägar. Efter godkännande av att dåvarande produktionsverksamhet skulle bolagiseras sköter inte självt driften och underhållet av järnvägsinfrastrukturen. I stället ingår myndigheten avtal med olika entreprenörer. Man skulle kunna säga att är en stor beställarorganisation. träffar inom ramen för sitt bemyndigande ett stort antal sådana avtal. Enligt uppgift från uppgick verkets totala omsättning för upphandlad verksamhet 2011 till nära . Ungefär 35 miljarder avser kostnader för drift och underhåll samt investeringar på både väg och järnväg. har , 2011, avslutat drygt 1 000 upphandlingar till ett sammanlagt värde av . Låt mig då konstatera att sedan beslut om att bolagisera och produktionsverksamheter har verkställts är en förutsättning för att ska kunna utföra drift- och underhållsuppdraget att verket upphandlar entreprenader. Med detta följer även en rätt att vidta nödvändiga åtgärder med anledning av entreprenadavtalen. Min roll som ansvarigt statsråd innebär naturligtvis inte att jag bör gå in och kvalitetsgranska alla de avtal som myndigheten träffar. Däremot är det mitt ansvar att se till att verksamheten bedrivs på ett effektivt sätt och att myndigheten hushållar väl med statens medel. Om systematiska och återkommande fel uppstår är det också mitt ansvar att se till att myndigheten vidtar åtgärder för att komma till rätta med problemen. Det är regeringens ansvar att inhämta de bemyndiganden från som behövs för den verksamhet som ska bedriva. Det görs återkommande, framför allt i regeringens årliga budgetproposition. Regeringen ger i sin tur bemyndigande i de årliga regleringsbreven. Uppföljningen av verksamheten sker kontinuerligt , bland annat genom granskning av myndighetens årsredovisning samt återkommande myndighetsdialoger. gör vidare en bedömning av om innehållet i årsredovisningen ger en i alla väsentliga avseenden rättvisande bild av verksamheten. Som utskottets ledamöter känner till lämnar regeringen en redovisning av detta till i budgetpropositionen. Låt mig då, herr ordförande, gå in på omständigheterna kring det specifika fallet med avtal med , eller som vi kanske kan kalla det. Jag vill ändå inleda med att säga att jag har ett stort förtroende för myndigheten . Det som inträffat uppfattar jag inte som ett systematiskt problem inom . Allt pekar mot att det är en engångsföreteelse. För att kunna ge lite bakgrund till dagens utfrågning, som i huvudsak handlar om avtal om drift- och underhållsverksamheten i , har jag ändå inhämtat en del information från . Avtalet ingicks mellan dåvarande och . Av kontraktet framgår att kontraktstiden löpte och skulle vara fram till . Kontraktssumman för hela perioden uppgår till . kom överens med om att entreprenadkontraktet skulle upphöra . Den här överenskommelsen har träffats efter väldigt långa förhandlingar mellan parterna. Tvisten gällde anspråk på tilläggsersättning samt omförhandling av avtalade à-priser. Anspråken avsåg tilläggsersättning för kostnader för rese- och övertid med mera för icke lokal arbetskraft med järnvägskritisk kompetens, oförutsedda personalkostnader samt förändrade förutsättningar avseende tillgång till järnvägsfordon. Därtill begärde omförhandling av de à-priser som berördes av de omständigheter som jag just har nämnt. gjorde bedömningen att myndighetens inställning till kraven sannolikt skulle hålla vid en rättslig prövning. Vidare gjorde bedömningen att ett tillmötesgående av krav skulle strida mot kontraktsvillkoren och även mot upphandlingslagstiftningen. Om skulle gå till mötes såg verket stora risker för att detta skulle kunna leda till en icke önskvärd praxis. En rättsprocess initierad av för utebliven betalning kunde dessutom förväntas ta . hade det varit sannolikt att dragit ned på underhållet och driften till en minimal nivå. Detta skulle givetvis ha kunnat påverka järnvägstrafiken på ett menligt sätt. Någon ensidig hävningsrätt för förelåg inte i den aktuella situationen. Sådana brister i kontraktsutförandet som kan föranleda hävning av kontraktet var heller inte för handen. 2011/12:KU20 BILAGA DEL 3 UTFRÅGNINGAR jag nu har redogjort för såg inte någon annan möjlighet än att komma överens med om ett kontrollerat och ömsesidigt upphörande av entreprenadkontraktet. Då är naturligtvis frågan: Är det rimligt att betalar till ett företag för att avsluta ett kontrakt? Det är naturligtvis en väldigt olycklig situation, och är mycket pengar. Jag blev liksom andra medborgare upprörd när det kom till min kännedom. Men situationen bör ses i sitt sammanhang. Den information som jag har inhämtat från visar att myndigheten har hanterat situationen på bästa möjliga sätt utifrån de förutsättningar som var vid handen eller snarare hittat den minst dåliga lösningen. Är då för dyrt? agerande syftade till att på ett kontrollerat sätt kunna avsluta ett kontrakt där parterna uppenbarligen stod långt ifrån varandra när det gällde tolkningen av det befintliga avtalet. Överenskommelsen träffades på ett sådant sätt att drift och underhåll på järnvägen i fortsatt kunde säkerställas och att gavs tid att under ordnade former genomföra nya upphandlingar. menar att man genom sitt agerande har hushållat väl med statens medel givet de förutsättningar som var vid handen. Då är en fråga naturligtvis om de som regeringen i vårpropositionen 2011 satsat på drift och underhåll har använts så som var avsett. Då vill jag ändå klargöra att de 800 extra som regeringen satsat på drift och underhåll dedikerades till särskilda åtgärder. I årsredovisning framgår att de 800 miljonerna har använts i enlighet med vad som aviserades av i samband med vårpropositionen 2011. bör man komma ihåg att det naturligtvis är så att fördyringar inom drift och underhåll påverkar det totala anslaget. Sedan kan man också fundera på om inte borde ha informerat mig om den uppstådda situationen. Jag fick själv kännedom om upphörandeavtalet i anslutning till att det uppmärksammades i medierna . kontaktade varken eller regeringen innan upphörandeavtalet träffades. Det hade i och för sig inte varit fel av att informera om den uppkomna situationen, givet att det också handlade om mycket pengar, men myndigheten har ingen skyldighet att göra det eftersom har hanterat situationen inom befintliga ramar. Som jag har beskrivit är det inte min roll att gå in och i varje detalj styra verket i enskilt fall. Jag kan i stället konstatera att regeringen i regleringsbrevet har givit ett bemyndigande att ingå ekonomiska åtaganden som medför behov av framtida anslag. Detta bemyndigande innefattar såväl att ingå entreprenadkontrakt som andra nödvändiga överenskommelser för verksamheten och även till exempel att avsluta kontrakt. Det aktuella bemyndigandet till har sin grund i beslut med anledning av budgetpropositionen . I propositionen föreslog regeringen att myndigheten skulle bemyndigas att ingå ekonomiska förpliktelser som inklusive tidigare gjorda åtaganden medför behov av framtida anslag med vissa närmare angivna belopp. Vidare framgår det av skälen till regeringens förslag att bemyndigande bör avse all upphandlad verksamhet. fattade beslut i enlighet med regeringens förslag, och jag kan konstatera att regeringen har utformat bemyndigandet i regleringsbrevet till i enlighet med bemyndigande till regeringen. Mot den bakgrunden har enligt min mening haft fog för sin tolkning att myndigheten med stöd av det erhållna bemyndigandet kunnat ingå det aktuella avtalet. Därmed, herr ordförande, är jag redo att svara på frågor från ledamöterna. Då lämnar jag ordet till , Socialdemokraterna. (S): Tack så mycket, herr ordförande! Ja, redovisningen föranleder att man också blir intresserad av själva sakfrågan och kan ha synpunkter på den hanteringen, men det är inte vår roll här i . Det som är intressant för oss är så att säga mot vilken bakgrund och med vilket bemyndigande kunde och hade möjlighet att använda de medel som hade som sin mening skulle hanteras för underhållsfrågor till att betala ut skadestånd till en entreprenör. Jag konstaterar att man i bemyndigandet från talar om all upphandlad verksamhet. När det gäller regleringsbrevet till har man inte skrivit på det sättet, utan där talas det bara om att medel får disponeras för underhåll. Varför har man så att säga gjort den skillnaden i det här, och var i regleringsbrevet kan man tolka att man även får använda underhållsmedel på detta sätt, för att betala en ganska ansenlig summa i skadestånd till en entreprenör? Statsrådet (M): Som jag har förstått det i alla fall är det egentligen inte fråga om ett skadestånd. Det är en ersättning för ett upphörande av ett avtal. Som jag har försökt att förklara har det i sitt bemyndigande att ikläda sig olika avtal och ekonomiska förpliktelser, och i det ligger också att kunna avsluta ett avtal vilket å andra sidan utskottet också behöver känna till är väldigt ovanligt, men man har gjort det i det här fallet. I regleringsbrevet är det alldeles riktigt som säger. Det står inte explicit att det gäller all upphandlad verksamhet. Men det är också den praxis som har varit och den förståelse som har funnits. Den finns inte minst med om man tittar på budgetpropositionen , när vi hade det dåvarande . Texterna ser precis likadana ut då som de gör i budgetpropositionen 2011 för . Man har bara bytt namn. Men i skälen för besluten finns det med texten att det gäller all Detta gällde lika mycket på tid, och kanske i ännu högre grad eftersom det också i förordningen för explicit står att det är en beställarverksamhet. Det i sig har alltså inte varit någonting konstigt, utan så har vi haft vår tillvaro. Med detta sagt, herr ordförande, skulle jag nog kanske vända mig mot att det handlar om ett skadestånd, utan det är egentligen en kostnad som uppstår i samband med att man avslutar ett ingånget avtal.