· H001UU2 · 2012-12-05 16:57:15 — Även infrastruktur, som förbättrade vägar, har bybor tillsammans kunnat satsa på.De uppenbart goda resultaten har redan, innan man riktigt fullständigt har sammanställt dem på alla sätt - det finns en del rapporter - väckt stort intresse bland indiska politiker, även på högsta nivå. Han berättade att premiärminister, doktor , offentligt uttalat att han vill rulla ut ett system med direct cash transfer över hela landet. Han uppmanar berörda myndigheter att genast sätta i gång med det arbete som krävs för att detta ska bli verklighet. Det handlar till exempel om sådant som att se till att alla kan få bankkonton.Herr talman! Detta är väldigt stort - stort, stort, stort.Det händer stora saker i flera stora länder. I får nu 60 miljoner människor stöd. Bolsa familiar, kallas det. Det är ett kontantstöd som betalas ut till familjer på villkor bland annat att föräldrarna skickar sina barn till skolan. Det är första steget mot en villkorslös basinkomst för alla människor i . Det är något som kongressen och presidenten beslöt att gradvis införa . Det har blivit verkligt i åtminstone en stad i São . Det finns en viktig broschyr om det. De ekonomiska klyftorna minskar nu i , som tidigare påtalade.I många bygger man nu upp system för olika slags sociala transfereringar, allt från folkpensioner till olika slags stöd till barnfamiljer.Jag vill särskilt också nämna ett väldigt intressant och uppmärksammat försök med villkorslös basinkomst som en väg ut ur fattigdom och misär. Det är försöket i den utfattiga byn i . Varje invånare i byn under pensionsåldern fick mellan en mindre summa pengar, , , utan några som helst krav eller villkor.En grupp forskare från olika länder följde projektet och utvärderade det. Resultaten är, precis som i , mycket uppmuntrande. Otjivero, som tidigare präglades av arbetslöshet, fattigdom och hunger, gick mycket snabbt från hopplöshet till framtidstro. Fattigdom, undernäring, arbetslöshet och brottslighet minskade kraftigt. Men antalet barn som går i skolan ökade dramatiskt, liksom deras resultat. Och det är såklart mycket lättare att lära sig någonting om man inte är hungrig. Folk startade företag.Farhågan att människor skulle bli lata och passiva, bidragsberoende om man så vill, av att få pengar utan krav på motprestation kom på skam i Otjivero. Tvärtom, när byborna slapp den frätande oron för om de skulle ha mat på bordet ökade såväl den demokratiska som den ekonomiska aktiviteten.Professor , som också är involverad i , berättade att han talat med en grupp yngre kvinnor i byn som tidigare tvingats prostituera sig för att få mat till sina familjer. Med basinkomsten fick de riktig möjlighet att säga nej till de män som tidigare hade kunnat utnyttja deras förtvivlade situation. Biståndsministern talar om egenmakt, och detta är egenmakt. Detta är att bokstavligen ha makt över sitt liv, i ett land där av befolkningen är hivsmittad.Att ge alla invånare en basinkomst av samma storlek som i Otjivero har beräknats kosta av landets bruttonationalprodukt. Forskargruppen som följt projektet bedömer att det är fullt möjligt att finansiera en basinkomst för alla i genom höjning av inkomstskatter och moms.Herr talman! Uppbyggnaden av sociala trygghetssystem i utvecklingsländer har, precis som en gång i , främst skett genom interna politiska processer, men har intresset ökat inom en rad internationella organisationer. Det råder konsensus om att även biståndet kan spela en viktig roll för att bygga upp trygghetssystem i fattiga länder.I initiativet Social Protection förespråkar samtliga FN-organ, inklusive , ett minimipaket av social trygghet med ålderspension, barnbidrag, grundläggande hälsovård samt beredskapsarbeten. Även /Dac antog 2009 en policyrapport som visar att social trygghet går att finansiera också i de fattigaste länderna om de utformas och implementeras klokt.Den svenska välfärdsmodellen har haft stor betydelse i vårt land . infördes det första folkpensionssystemet i vårt land. Den svenska modellen har fungerat väl för att bekämpa fattigdom och ge människor riktig makt över sina liv. Den är väl känd, och det finns ett stort intresse för den runt om i världen. Det borde för övrigt stämma till eftertanke så att vi vårdar och utvecklar vårt välfärdssystem i stället för att avveckla och försämra det.Svenskt bistånd ska naturligtvis utformas så att det gör så mycket nytta som möjligt för de mest utsatta människorna. Det finns därför all anledning att följa vad som händer och ta fasta på erfarenheterna av de system och försök till sociala transfereringar och sociala trygghetssystem som har gjorts eller pågår på olika håll i världen. , med vår långa erfarenhet på området, har goda förutsättningar att bistå länder som vill bygga upp sina egna institutioner och system med kunskap och erfarenheter.Herr talman! bör därför driva frågan om sociala trygghetssystem och sociala transfereringar i givarsamordning och i de multilaterala institutionerna. Cash transfers, pengar i handen, är ett sätt att öka individens makt så att det blir enskilda människor som själva får avgöra hur resurserna används snarare än byråkrater i givar- och mottagarländer. En sådan inriktning ligger i linje med politiken för global utveckling.Med en människosyn som grundar sig i tillit, i tron på att människor kan hantera pengar och själva bäst vet vad de behöver, faller det sig naturligt att förespråka sociala transfereringar. Däremot har behovsprövning flera nackdelar. Det är ofta kostsamt och ineffektivt, medför risk för godtycke och korruption och är naturligtvis också ett uttryck för en paternalistisk, njugg och misstänksam människosyn. Svenska folkpensionärer och barnfamiljer har genom tiderna fått förtroende att använda sin pension eller sitt barnbidrag som de vill. Det bör alla människor ha. Fattiga människor är inte mindre ansvarsfulla än rika, snarare tvärtom. Det har inte minst människorna som har fått chansen i och visat. Med få undantag vet människor själva bäst vad de behöver. Grundläggande trygghet är en förutsättning för utveckling. Därför är jag förvånad över att reservation 2 är en reservation och inte hela utskottets mening. Den borde vara det. Jag yrkar därför bifall till reservation 2.I detta anförande instämde (MP). Det börjar bli lite sent, men jag tycker ändå att diskussionen är intressant.Jag förstår hur resonerar. Det handlar om den idé har att människor ska ha medborgarlön och så vidare. Jag förstår det.De exempel, herr talman, som tar upp om och är bra. Det är super. har ett ansvar för befolkningen i . Den brasilianska regeringen har ett ansvar för befolkningen i . Men vad säger är att Sida ska ha ett ansvar för att befolkningen i , eller på andra håll ska få någon sorts kontant basstöd. Det är ett rättighetsperspektiv, säger . Det är det i den bemärkelsen att en brasiliansk invånare har en rättighet gentemot sin egen regering men inte nödvändigtvis en rättighet gentemot , eller att få sin försörjning tryggad. Det är här någonstans som argumentationen brister.Låt oss räkna med 1 ½ dollar per dag för de allra fattigaste människorna. Det är det som räknas som den absoluta fattigdomsgränsen. 1 ½ dollar per dag är . Det blir för en person . Vi kan runda ned lite till 3 500 - dollarn är svag. Det betyder att i stort sett hela den svenska biståndsbudgeten, före avräkningar, skulle gå till att ge sådant kontantstöd till tio miljoner människor på jorden. Då måste berätta vilka just de tio miljoner människorna är som ska få detta stöd när det finns ett behov hos flera miljarder människor.Poängen med det vi diskuterar och utvecklingssamarbetet är att biståndet skapar ett mervärde som är mycket större än ett kontant bidrag som mer liknar någon sorts välgörenhet. Den här diskussionen är bra, men den bör rymmas inom socialförsäkringsutskottet och handla om den svenska statens skyldighet gentemot de svenska invånarna. Det här är naturligtvis inte bara idéer. Vi tittar på vad som faktiskt fungerar för att bekämpa fattigdom, utslagning och maktlöshet, vad det är som fungerar för att människor själva ska ta tag i sina liv och göra något bra av dem. Där kan vi hjälpa till att bygga upp institutioner via Sida. Vi har en stor kunskap om det och lång erfarenhet i . Jag tror inte att tycker att svenska staten ska lägga sig i hur pensionärer ska använda sin pension eller hur barnfamiljer i ska använda sitt barnbidrag. Poängen är att det vet pensionärerna och barnfamiljerna bäst själva. Det är precis på samma sätt man resonerar i exempelvis . Där har man byggt upp sina institutioner ändå. Men det finns andra ställen i världen där vi skulle kunna vara behjälpliga och se vad som verkligen fungerar.Dessa system ser säkerligen olika ut i olika länder. Det ligger i sakens natur, och så ska det vara. Det är väl ingen som har sagt att vi ska finansiera detta. Det är olika i olika länder hur man gör. Som jag sade finns det ofta ineffektiva system som man kan gå ifrån, som i . Tanken måste vara att det ska finnas en långsiktigt hållbar finansiering och att den ska baseras på landets egna resurser.Titta på exempelvis . Där skulle en måttlig inkomstskatt eller moms finansiera en så pass låg basinkomst, som betyder skillnaden mellan liv och död för hela landets befolkning, för att inte tala om man börjar ta ut en hyfsad skatt på de ofta utländska gruvbolag som gör sig rika på landets naturtillgångar. Det blir lite rörigt. När den föregående miljöpartitalaren stod i talarstolen talade han om detta system, som jag uppfattade det, som ett sätt att gå förbi biståndsbyråkratin. Det skulle vara mer effektivt. I stället för att diskutera med en mängd människor och organisationer, handläggare och så vidare, ska biståndet pytsas ut, lite till dig och lite till dig, på individbasis till människor. Så får man ut mer stöd för pengarna. Det var så jag uppfattade det.Men om säger att det snarare handlar om att varje land ska ta ansvar för någon sorts bastrygghet för sitt eget folk är det väl självklart att alla är överens. Hela svenska folkhemmet handlar om det. före bildades stred socialdemokrater, liberaler, frisinnade och många andra, de som inte ville genomföra revolution eller värna de besuttna inom aristokratin. Alla andra var i stort överens om att vi skulle ha det systemet. Det är väl självklart. Då är det inte riktigt en fråga för biståndsdebatten.Enligt min uppfattning är orsaken till att bistånd är bra att bistånd inte enbart utgår från den enskilda individen utan därför att bistånd utgår från att stödet kan skapa ett mervärde som jag tror är mycket större än vad det blir om det delas ut som kontantstöd till enskilda individer.Dessutom tror jag att hamnar i en lite knepig sits här. I alla andra biståndsdiskussioner talas det om det som är nationellt ägarskap, som är viktigt. Det försvinner helt med denna modell. Om man vill att ett fattigt land ska göra det som argumenterar för måste det vara det landets nationella ägarskap som leder fram till att man väljer att prioritera detta. Då ska vi givetvis finnas till hands. Det ena utesluter absolut inte det andra. Naturligtvis måste det finnas ett nationellt ägarskap i sådana projekt. Jag anser mycket väl att vi kan gå in och bistå med kunskap och erfarenheter för att hjälpa till att bygga upp socialförsäkringssystem och sociala trygghetssystem, även dessa kontantstöd. Man måste börja i rätt ände.Det är en liberal tanke att tro på att en människa själv kan ta sitt liv i sina egna händer. Men om man är så hungrig som man var i Otjivero i , då kan man inte göra någonting. Man kan inte starta företag eller söka jobb. Man har inte råd att ta bussen för att söka jobb. Man blir utnyttjad och får sälja sex. Man drar på sig hiv i värsta fall; det är ganska troligt att man gör det. Det är inte okej. Det är inte att ha en möjlighet att göra något av sitt liv. När de här människorna bara fick mat i magen kunde de dock börja bygga upp sitt eget samhälle som de ville ha det, och de kunde göra det lokalt. De fick fart på näringslivet. De fick kort och gott en utveckling av både sig själva och samhället. Självklart ska svenska myndigheter inte klampa in i ett annat land och börja göra någonting - varför skulle de göra det? Det är klart att detta måste göras i samarbete med dem som bor där, med myndigheter och allt vad det kan vara.Jag ser alltså absolut ingen konflikt i detta. Det är också väldigt klokt att börja i liten skala där det finns förutsättningar och pröva sig fram, precis som man har gjort i och i . Då vet man sedan vad som fungerar och vad som inte fungerar, i varje fall i just det området. Sedan tror jag att människor överallt - i , , och - är kloka och vet bäst själva hur de ska bygga bra liv och bra samhällen, men då måste de ha förutsättningarna. De måste ha mat. Skälet till att jag begärde ordet är att jag tycker att man i betänkandet inte på ett riktigt sätt har uppmärksammat den motion om snabbt svenskt stöd till återuppbyggnad jag har väckt. Man har i detta sammanhang betraktat den som en förenklad motionsbehandling, men denna motion har inte legat på bord tidigare och inte heller i utrikesutskottet.Att jag tillsammans med några andra har väckt motionen är naturligtvis mot bakgrund av den utveckling vi har kunnat se i , nämligen att den särskilda fredsstyrkan har lyckats pressa tillbaka till att inte vara den dominerande kraft för terrorattacker de har varit . Det gör att situationen nu är annorlunda i , och möjligheterna till återuppbyggnadsarbete är därför betydligt bättre. Man har också haft ett särskilt val som har lett fram till en ny president, och man har en talman - en norsk-somalisk talman, för övrigt. I parlamentet är det tio stycken svensk-somalier. Det är inte så konstigt, eftersom vi i har ungefär 50 000 svensk-somalier. De är väldigt intresserade av att det nu ska hända någonting i återuppbyggnadsarbetet i . Jag har själv jobbat med detta i ungefär och deltagit i mycket återuppbyggnadsarbete på lokal nivå - i Galkayo i Mogadishuområdet och på andra ställen. Jag vet att det finns ett väldigt starkt engagemang från diasporan i att medverka i återuppbyggnadsarbetet. Vi har arbetat med lokala skolor och utbildat människor - flickor och pojkar - i konkreta utbildningar i bland annat Galkayo. av dem har faktiskt fått arbete efter att de har gått igenom denna yrkesutbildning. Det är alltså inte några stycken; jag talar om flera tusen. Vi räknar till ungefär 3 300 som har deltagit i utbildningar i de skolor vi har haft . Detta har bedrivits i samarbete med en organisation i som heter Göteborgsinitiativet. Det har dock byggt på att somalier i och på andra ställen själva har återvänt som volontärer och deltagit på plats som lärare i utbildningarna, tillsammans med andra vänner som de har funnit där och som har kunnat medverka på olika sätt. Denna motion handlar om just att ta vara på den kunskap som finns där och se den som en möjlighet för det fortsatta återuppbyggnadsarbetet - att diasporan kan vara med och delta i återuppbyggnadsarbetet med de erfarenheter man har från det svenska samhället men också från det arbete som har bedrivits av olika organisationer på plats. Jag tycker att det är väldigt viktigt att i denna debatt få med att det finns konkreta exempel på hur man kan gå vidare och att människor som har flytt till vill vara med och delta i återuppbyggnadsarbetet i sitt forna hemland. är ett sådant exempel, och jag beklagar att utskottet har behandlat frågan lite slarvigt. Det är därför jag gör detta inlägg. Jag hoppas nu att biståndsministern verkligen tar vara på de möjligheter som här finns för att göra något mer konkret långsiktigt. Det handlar nämligen om ett långsiktigt arbete, och då är demokrati, mänskliga rättigheter och möjligheten för människor att få utbildning för egen försörjning naturligtvis helt avgörande. Därför ska man ta vara på dessa möjligheter.