bet · GZ01UbU15 · 2012-05-09 00:00:00 — Jo, det är att vi är väldigt tacksamma från Alliansens sida för att det gamla äntligen tyckte att arbetets kunskap är viktig, också det arbete som har med handens kunskap och den praktiska kunskapen att göra.När vi fick fram lärlingsutbildningar, när oppositionen som då var i majoritet kunde böja sig så långt att man kunde bejaka att handens kunskaper var viktiga kunskaper, började vi få lite ordning. Den ungdomsarbetslöshet som vi har beror inte på en gymnasieskola som vi har haft i bruk . Den beror på den skola som fanns tidigare. Det är i alla fall inte så svårt att räkna ut. Och det måste vi ta i beaktande när vi diskuterar ungdomsarbetslösheten kontra gymnasieskolan.Vi har en ny gymnasieskola. Vi har snickrat och arbetat. Det var den största förändringen i gymnasial del och i svensk utbildningshistoria när vi lade om hela skolsystemet, där gymnasieskolan är en synnerligen viktig del. Det handlar i hög grad om attityden till kunskap och om människosyn och samhällssyn.Vi tror på ett framtida samhälle där både praktisk kunskap och avancerad praktisk kunskap behövs. Men den teoretiska kunskapen är jätteviktig.Vi tror att det finns en mångfald individer som har en glädje och en längtan efter att lära sig mycket inom de praktiska kunskapsområdena och en glädje och längtan efter teoretisk kunskap. Denna mångfald möter vi med en utbyggd gymnasieskola där de här eleverna ska kunna komma till sin rätt.Fru talman! Jag blir bekymrad när, som jag tycker, rena felaktigheter sprids här från kammaren om att vi skulle begränsa elever med den nya gymnasieskolan. Så är det inte. Vi utökar faktiskt möjligheterna. Och en gång för alla ska också jag, som fjärde talare från Alliansen, säga: Det finns inte någon som läser på den nya gymnasieskolan i det här landet, oavsett program, som inte har möjlighet att läsa till högskolebehörighet. Samtliga mina kolleger har sagt det, och jag vill också säga det. Det är en lögn och en felaktighet som har spridits till många elever, för vi har väl alla mött elever som tror att de inte ska få läsa till högskolebehörighet.Ett motionsbetänkande som detta innebär att det är motioner från allmänna motionstiden som hanteras. Då kanske det inte är så konstigt att en del motioner blir väldigt knepiga, för då visste vi inte vad som faktiskt sedan har hänt. De skrevs ju tidigt . Då hade den nya gymnasieskolan inte varit i bruk. Vi som har talat med gymnasieelever och försökt följa detta inser att det säkert har varit vissa barnsjukdomar, som med alla andra reformer, när det gäller den nya gymnasieskolan. Men de som är ute i verkligheten ser, som helhet, möjligheter.Fru talman! Vi har också hört en diskussion här kring att inte alla elever har möjlighet att få den viktiga kunskapen. I den proposition som handlade om högre krav och kvalitet slogs också fast vikten av att följa upp och utvärdera skolan. Där ligger ett stort ansvar på kommunerna som huvudmän men också på Skolinspektionen.Vi har försökt att se till att verksamheter som är beslutade via ska följas upp och utvärderas. har det legat oss till last att vi har börjat vända på varenda sten för att få det så bra som möjligt. Verksamheter som aldrig har blivit utvärderade har vi vågat utvärdera för att det ska bli bra för eleverna. Då har felaktigheter framkommit. Det har använts mot oss i debatterna, men jag är glad att vi vågar se sanningen i vitögat. Har det varit felaktigheter har vi med kraft tagit tag i dem. Så tänker vi göra också med gymnasieskolan, och det görs hela tiden.Fru talman! Som jag sade har jag personligen följt gymnasieskolan så som den har sett ut under ett stort antal år. Den förändring som har skett nu är att vi fått en gymnasieskola som kan rikta sig till alla elever och möta dem utifrån deras intressen och behov. Jag garanterar att detta kommer att göra att ungdomsarbetslösheten minskar när människor blir utbildade till yrken som kommer att behövas i vårt samhälle. (Applåder)I detta anförande instämde (KD). Man skulle lätt kunna tro att man hamnat i en debatt . nämner inte bara en gång utan ganska handens kunskap. Jag skulle vilja fråga i vilket yrke man inte behöver använda hjärnan. Anser dessutom att gymnasieskolan eller utbildning enbart är till för att människor ska utbildas till ett yrke? Och även om man bara skulle utbildas till ett yrke, hur skulle man då koppla bort hjärnan från det? Jag kan inte riktigt se det.Vi har omvårdnadsprogrammet med kanske blivande sjuksköterskor. Vi har barn- och fritidsprogrammet med blivande fritidspedagoger och förskollärare. Vi har med kanske blivande veterinärer. I vilket av dessa yrken ska man inte använda hjärnan? "De här eleverna", säger när hon pratar om yrkeseleverna. Vad är det menar? Det var exakt det här som jag pratade om i mitt anförande, att det finns så fullt av fördomar om ungdomarna på yrkesprogrammen om vad de är och tänker och tycker och vad de vill och inte vill bli. Man ser dem som skoltrötta elever som inte ska behöva bry sig om någonting.Tvärtom är det så att dessa elever också har ett samhällsintresse, ett litteraturintresse och ett intresse av att ha frihet att välja . Man vill inte låsas fast vid någonting . Det är ni som begränsar dessa elever. Det var väldigt spännande att höra på . Har hon någonsin besökt ett praktiskt program på en gymnasieskola? Var finns göromål som man enbart gör med händerna där? Det finns naturligtvis text och klarlägganden kring vad man gör, men det är rätt långt ifrån analyser som görs till exempel inom matematik på ett högskoleförberedande teoretiskt program.Vi skulle kunna ta en stor kunskapsdebatt här, men det ska vi inte göra. Jag kan däremot säga att hjärnan finns med, men de som vill bli rörmokare och de som vill bli lärare har olika stort intresse för att utveckla och teoretisera. Jag tycker att det är förvånansvärt att inte ser skillnaden. När jag talar om handens kunskap är det inte . Då hade alla handens kunskap, har vi människor som skulle önska att de hade lite av handens kunskap.Vi har olika möjligheter och förmågor. Vi vill erbjuda en kunskap som ger glädje för alla. Om man inte ser att det finns elever som inte tycker att det är lika kul att sitta och läsa 100 sidor text som att kunna meka med sina händer, då tror jag att vi lever i olika verkligheter. Det är som pratar om handens kunskap. Jag har tvärtom sagt att det är viktigt att förena teori med praktik, för de båda delarna hör samman och är viktiga för varandra. Men det är ni som med den nya gymnasieskolan vill ta bort mer av dessa delar, och då frågar jag varför det är mindre intressant. Den frågan har jag nämligen själv fått från elever som går omvårdnadsprogrammet, eller fordonsprogrammet: Varför skulle vi vara mindre intresserade av samhällskunskap än någon som går samhällsvetenskapligt eller naturvetenskapligt program? Den frågan ställer de till mig när jag är ute på de yrkesförberedande programmen.Det är ni som har sagt att de inte ska ha så mycket svenska. vet vi att män som arbetar inom LO-yrken läser allra minst, både för egen del men också som en konsekvens av det för barnen. Vad tror att det startar för cirkel? Jo, det blir ökade klyftor i samhället.Det ska vi motverka. Det är i alla fall min ambition med skolpolitiken - att minska de klyftorna. Vi ska inte tillbaka till de väldigt stora klyftor vi hade i det tidiga . Kunskap är nämligen makt. Det är ingen klyscha utan på riktigt, och den klyftan håller på att öka med den här regeringen. Det ser vi ganska tydligt. Det är inget hittepå från min sida. samlade forskning visar på det. Kulturgeografer skrev en artikel på som visar på samma sak: Kunskapsklyftorna ökar i , och det är på grund av er politik.Jag har mött bussförare och fritidspedagoger som faktiskt är lika intresserade av samhällskunskap som du och jag antagligen är. Men ni begränsar den möjligheten för dem. Jag blir bekymrad över vilket innehåll lägger i ämnet samhällskunskap. Det är också olika. Att vara medveten i samhället och aktivt ta del och så vidare är ett stort och annorlunda ämnesområde mot att fördjupa sig i religion eller historiska flöden eller vad det nu är. Vi har väl olika typer av områden och kan läsa olika djupt och olika inriktat.Rossana Dinamarca kanske kan läsa kursplanerna själv. Det är ju lämpligt när man har nonchalerat skillnaden mellan att läsa mycket eller lite i ett ämne. Jag ska inte använda tiden till detta, utan jag vill gå till de så kallade klyftorna.Om det finns klyftor beror det inte på att vi har haft en ny gymnasieskola . Det kan jag direkt slå fast. Det andra är att jag inte skulle vilja åtgärda eventuella klyftor med något himla tvång! Klyftorna ska åtgärdas genom att locka och stimulera människor att vilja söka kunskap där de är intresserade. Det har gjorts , till exempel med folkbildningen och det livslånga lärandet. Det är väl inte så att skolan ska tvinga människor och bestämma hur de ska göra.Det tvånget är inte vi för. Vi vill locka dem. Skolan ska attrahera unga människor att söka kunskap, för den verkliga kunskapen är den man söker själv. Jag ska fatta mig kort, även om det finns mycket att säga. Jag tycker att debatten är lite bisarr.Flera talare har tagit upp någonting mycket viktigt. Det är att alla har möjlighet att välja högskolebehörighet om man så önskar. Det tycker jag är jättebra. Sedan finns det andra som menar att alla ska få behörighet oavsett om de vill det eller inte. Det tycker jag är en ganska lustig syn på människor och på hur vi formar ett bra, öppet och demokratiskt samhälle. Om det är någonting som är fyrkantigt är det i så fall den synen, att alla ska stöpas i exakt samma form.Om vi nu ska ha en gymnasieskola där alla får högskolebehörighet, varför i så fall inte också se till att vi får en gymnasieskola där alla får hantverkskunskap? Om alla ska stöpas i exakt samma form är det väl lika gott att löpa hela linan ut.Jag vill också passa på att släppa en bomb: Vi är inte lika, vi är olika! Vi har inte samma intressen. Vi har definitivt inte samma önskemål - till viss del möjligtvis, men kanske inte när man ser på utbildning. Vi har olika mål här i livet, saker vi vill göra, saker vi vill uppnå. Vi vill inte samma sak. Vi är olika människor. Då är det väl bra att man ger människor olika möjligheter att ta sig fram i livet.Tidigare har vi haft enorma problem med avhopp och tappade lustar. Om det är något sätt att åtgärda det här måste det väl ändå vara den gymnasieskola som vi nu har genomfört. Finns det problem får man väl se till att åtgärda dem, att finslipa. Att tala om reformens effekter förstår jag inte hur det kan vara hållbart. Vi får i så fall vänta tills vi kan se det i ett längre perspektiv. Då kan vi se om det har misslyckats eller inte. Brister finns - åtgärda dem! Men att tro att vi skulle skapa ett demokratiskt, rättvist samhälle genom att utgå från att alla människor är exakt likadana och att de vill exakt samma sak, det påminner mig om öststatspolitik eller något sådant.