bet · H001KrU2 · 2012-11-30 00:00:00 — 2012/13:KrU2 Filmpolitiska frågor Utskottet behandlar i detta betänkande regeringens proposition 2012/13:22 Bättre villkor för svensk film samt motionsyrkanden som har väckts med anledning av propositionen och motionsyrkanden om filmfrågor från den allmänna motionstiden . I propositionen redovisas filmavtal som gäller för tiden 20132015 och som träffades mellan staten, , Folkets Hus och Parker, , u.p.a., Film- och TV-producenterna i ek. för., Nätverket för Regionala Filmproduktionscenter, , , , och C . Nätverket för Regionala Filmproduktionscenter är nytillkommen avtalspart i och med filmavtal. (tidigare Kanal ) valde att inte fortsätta som avtalspart under en tvåårig förlängning av filmavtal, men är nu återigen part till avtalet. Regeringen godkände avtalet . Vidare innehåller propositionen regeringens bedömning av filmpolitikens inriktning. Regeringen redovisar också sin bedömning av de förslag i betänkande, Vägval för filmen (SOU 2009:73), som inte omfattas av filmavtalet. I propositionen finns också förslag till lag om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229). Denna ändring gäller en hänvisning till det nya filmavtalet och dess parter. Förslaget innebär att filmavtalets parter även fortsättningsvis ska göra avdrag för sådana avgifter och bidrag till Stiftelsen som avses i filmavtalet. Utskottet tillstyrker propositionens lagförslag med ändring av ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna och avstyrker samtliga motionsyrkanden. I betänkandet finns 14 reservationer. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Ändring i inkomstskattelagen (1999:1229) antar regeringens förslag till lag om ändring i inkomstskattelagen enligt bilaga 2 med den ändringen att ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna får följande lydelse: Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer och tillämpas på avgifter och bidrag som har betalats respektive lämnats från och med dagen för ikraftträdandet. Äldre bestämmelser gäller dock fortfarande för avgifter och bidrag som har betalats respektive lämnats för tid före . Därmed bifaller delvis proposition 2012/13:22. 2012/13:Kr1 av i m.fl. (S) yrkande 1. Reservation 1 (S, V) 2012/13:Kr326 av m.fl. (V) yrkande 2. Reservation 2 (V) 2012/13:Kr3 av (SD) yrkande 1. Reservation 3 (SD) 2012/13:Kr1 av i m.fl. (S) yrkande 5 och 2012/13:Kr3 av (SD) yrkande 2. Reservation 4 (S, V) Reservation 5 (SD) Åtgärder mot olovlig hantering av film 2012/13:Kr2 av och (båda MP). Reservation 6 (MP) Förbättrade villkor för producenter 2012/13:Kr1 av i m.fl. (S) yrkande 8. Reservation 7 (S) Stöd till produktion av svensk film 2012/13:Kr3 av (SD) yrkande 3. Reservation 8 (SD) Stöd till distribution och visning av film i hela landet 2012/13:Kr1 av i m.fl. (S) yrkandena 2 och 4. Reservation 9 (S, V) 2012/13:Kr1 av i m.fl. (S) yrkande 3. Reservation 10 (S, V) Stöd till import och lansering av kvalitetsfilm 2012/13:Kr1 av i m.fl. (S) yrkande 6. Reservation 11 (S, V) 2012/13:So314 av (FP) yrkande 1. Reservation 12 (S, V) Spridning av svensk film i utlandet 2012/13:Kr1 av i m.fl. (S) yrkande 7. Reservation 13 (S) 2012/13:Kr252 av och (båda S). Reservation 14 (S, V) Följande ledamöter har deltagit i beslutet: i (S), (FP), (M), (M), (S), Per (S), (S), (M), (MP), (KD), (SD), (V), (S), (M), (S), (M) och (C). Ärendet och dess beredning I proposition 2012/13:22 Bättre villkor för svensk film föreslår regeringen att antar det förslag till ändring i inkomstskattelagen (1999:1229) som läggs fram i propositionen. Regeringens förslag till riksdagsbeslut och lagförslag finns i bilaga 1 respektive 2. I propositionen redovisas vidare det nya filmavtalet mellan staten och film- och tv-branschen. Propositionen innehåller också regeringens bedömning av filmpolitikens inriktning samt regeringens bedömningar av de förslag som lämnades i betänkande, Vägval för film (SOU 2009:73), som inte omfattas av filmavtalet. Med anledning av propositionen har tre motioner väckts. I detta sammanhang behandlar utskottet även tre motionsyrkanden från den allmänna motionstiden . Förslagen i motionerna finns i bilaga 1. Utskottet har under sin behandling av ärendet besökt Stiftelsen . Utskottet har i betänkande 2012/13:KrU1 tillstyrkt regeringens förslag till medelsfördelning 2013 inom utgiftsområde 17, däribland nivån på anslaget 10:1 Filmstöd. Enligt förslaget ska anslaget uppgå till ca . Regeringen beslutade att ge en särskild utredare i uppdrag att lämna förslag till finansiering och utformning av de framtida filmpolitiska insatserna (dir. 2008:88). lämnade betänkandet Vägval för filmen (SOU 2009:73) . Betänkandet har remissbehandlats. Parterna filmavtal staten, , Folkets Hus och Parker, , u.p.a., Film- och TV-producenterna, , (publ. ), och C enades om att förlänga det avtalet till att gälla . Kanal valde att inte fortsätta som avtalspart under den tvååriga förlängningen. beslutade regeringen att tillkalla en särskild utredare för att få till stånd en ny branschsamverkan mellan staten och berörda aktörer för finansieringen av stöd till svensk film (dir. 2011:10). Utredaren, som skulle fungera som förhandlare, fick i uppdrag att eftersträva en långsiktig och breddad samverkan med fler bidragande aktörer än avtal. Uppdraget redovisades genom att en avsiktsförklaring om ett nytt filmavtal, filmavtal, undertecknades av parterna filmavtal samt (tidigare Kanal ) och Nätverket för Regionala Filmproduktionscenter. I enlighet med avsiktsförklaringen undertecknades det nya filmavtalet av ovan nämnda parter . Regeringen godkände avtalet . Avtalet träder i kraft och gäller t.o.m. . I avtalet anges dock bl.a. att en förutsättning för dess giltighet är att regeringen meddelar vissa föreskrifter om filmstöd, att Europeiska kommissionen godkänner de stödformer och övriga villkor som anges i avtalet samt att godkänner nödvändiga lagändringar och fattar nödvändiga beslut om statens bidrag till stiftelsen. Regeringens förslag till ändring i inkomstskattelagen är föranledd av det nya filmavtalet. En särskild promemoria med lagförslag har tagits fram och remissbehandlats. I propositionen redovisas ett nytt filmavtal. I propositionen lämnas förslag till lag om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229). Denna ändring gäller bl.a. en hänvisning till det nya filmavtalet och dess parter. Vidare innehåller propositionen regeringens bedömning av filmpolitikens inriktning. Regeringen redovisar också sin bedömning av de förslag i betänkande, Vägval för filmen (SOU 2009:73), som inte omfattas av filmavtalet. Ändring i inkomstskattelagen (1999:1229) Utskottets förslag i korthet antar regeringens förslag till lag om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229) vad gäller avdrag vid inkomstbeskattning för sådana avgifter och bidrag till Stiftelsen som avses filmavtal med en ändring av ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna. Regeringen föreslår en ändring i inkomstskattelagen (1999:1229) som innebär att det vid inkomstbeskattning ska göras avdrag för sådana avgifter och bidrag till Stiftelsen som avses filmavtal. Utskottet konstaterar att förslaget om ändring i inkomstskattelagen inte innebär någon ändring i sak utan endast ändring av avtalsdatum och parter filmavtal. Motsvarande bestämmelse finns alltså när det gäller avgifter och bidrag enligt filmavtal. Innan filmavtalet kan träda i kraft måste som framgått ovan de stödformer och övriga villkor som anges i avtalet godkännas av Europeiska kommissionen. Anledningen till detta är att vissa av de stödformer som det här är fråga om skulle kunna betraktas som ett statsstöd. Enligt uppgift från har aktuella stöd och villkor ännu inte godkänts av kommissionen. Det finns därför en risk för att det nya avtalet inte kommer att träda i kraft . upphör avtal att gälla i och med utgången av 2012. Utskottet föreslår därför att tidpunkten för ikraftträdandet ändras på så sätt att lämnar till regeringen att bestämma detta samt att den föreslagna övergångsbestämmelsen ändras. Utskottet föreslår att antar regeringens förslag till lag om ändring i inkomstskattelagen (1999:1229) med ändring av ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om en ändrad inriktning för de statliga insatserna för filmen och om att tillsätta en utredning om det statliga filmstödet. Jämför reservationerna 1 (S, V) och 2 (V). I propositionen anför regeringen att den övergripande inriktningen för filmpolitiken bör vara kvalitet, förnyelse och tillgänglighet. Regeringen gör bedömningen att med denna övergripande inriktning bör de statliga insatserna för filmen syfta till att främja produktion och utveckling av värdefull svensk film samt spridning och visning av värdefull film i olika visningsformer i hela landet. De statliga insatserna bör också syfta till att främja ett levande filmarv som bevaras, används och utvecklas samt internationellt utbyte och samverkan på filmområdet. Dessutom bör de statliga insatserna syfta till att främja barns och ungas kunskap om film och rörlig bild och deras eget skapande samt jämställdhet och mångfald på filmområdet. Regeringens bedömning av filmpolitikens framtida inriktning utgår från de nya nationella kulturpolitiska målen som beslutades av efter förslag i propositionen Tid för kultur (prop. 2009/10:3, bet. 2009/10:KrU5, rskr. 2009/10:145). Inriktningen på filmpolitiken omfattar de olika filmkulturella insatser som finansieras med statliga medel, de mål som staten ställt sig bakom filmavtal samt de medel som staten tillför enligt avtalet. I stiftelseförordnandet för Stiftelsen anges att syftet med stiftelsen är att främja värdefull svensk filmproduktion, spridning och visning av värdefull film, och bevarandet av filmer och material av film- och kulturhistoriskt intresse samt att verka för internationellt samarbete i dessa avseenden. Det är insatser inom dessa fyra områden svensk filmproduktion, distribution och visning, filmen som kulturarv och internationellt filmsamarbete som brukar lyftas fram som den nationella filmpolitikens huvuduppgifter. Socialdemokraterna anför i kommittémotion 2012/13:Kr1 av i m.fl. (S) yrkande 1 att även jämställdhet och mångfald ska ingå i den övergripande inriktningen för de statliga insatserna för filmen. I kommittémotion 2012/13:Kr326 av m.fl. (V) yrkande 2 framförs att svensk film behöver bättre och mer långsiktiga villkor för att kunna stå sig i den internationella konkurrensen. Motionärerna menar att svensk film är underfinansierad och ser ett framtida utvidgat filmavtal som det alternativ som skulle kunna skapa bättre ekonomiska villkor och därmed bättre konstnärliga villkor för filmen. begär att det inför utgången av filmavtalet redan nu bör förberedas för hur ett statligt filmstöd ska se ut genom att det tillsätts en utredning. Utskottet konstaterar inledningsvis att en ökad jämställdhet i filmbranschen har varit ett mål för filmpolitiken alltsedan 2000 års filmavtal och att kraven på jämställdhet skärps genom filmavtal. Utskottet erinrar vidare om att filmpolitikens inriktning ska utformas från de nya nationella kulturpolitiska målen som beslutades av (prop. 2009/10:3, bet. 2009/10:KrU5, rskr. 2009/10:145). Utskottet välkomnade då dessa mål som man menade hade anpassats till en ny tid och till förändringar i omvärlden. Utskottet har samma uppfattning och finner inget skäl att ha en annan uppfattning än vad regeringen redovisat i sina bedömningar. Utskottet utgår från att regeringen inför utgången av avtal påbörjar arbetet med frågan om filmpolitikens inriktning efter 2015. Med det anförda avstyrker utskottet de aktuella motionsyrkandena. Utskottets förslag i korthet konstaterar att ett nytt filmavtal har slutits mellan staten och film- och tv-branschen. avslår motionsyrkanden dels om som avtalsslutande part, dels om frågor som hanteras inom ramen för avtalet: jämställdhet, åtgärder mot olovlig hantering av film, förbättrade villkor för producenter, stöd till produktion av svensk film samt stöd till distribution och visning av film i hela landet. Jämför reservationerna 3 (SD), 4 (S, V), 5 (SD), 6 (MP), 7 (S), 8 (SD) och 9 (S, V). Regeringen gör bedömningen att överenskommelsen mellan staten och film- och tv-branschen innebär ökade resurser för svensk film och drama och att filmstöden öppnas för flera visningsfönster. Det innebär också ett breddat engagemang att avtalskretsen utökas. Dessutom tillkommer krav på textning, förbättrade villkor för producenter och skärpta krav på jämställdhet. Regeringen gör bedömningen att filmavtal kan bidra till en filmpolitik med inriktning på kvalitet, förnyelse och tillgänglighet. Genom filmavtal har parterna skärpt kraven på jämställdhet vid fördelning av stöd. Regeringen bedömer att detta kommer att bidra till att uppnå filmpolitikens inriktning om jämställdhet. Regeringen gör också bedömningen att avtalet bör innebära förbättrade förutsättningar för producenterna att verka på marknaden, bl.a. genom ett nytt producentstöd. Regeringen anför vidare att den olovliga hanteringen av film allvarligt undergräver finansieringen av ny svensk film. Därför är ett mål med avtalet att arbetet mot olovlig hantering av film i alla visningsformer ska främjas. Det övergripande målet avtal är att främja en svensk filmproduktion av hög kvalitet och hög attraktionskraft, såväl nationellt som internationellt, samt en stark och dynamisk filmbransch. Produktionen ska vara präglad av både kontinuitet och förnyelse. Produktionsstöd till svensk film ska liksom tidigare omfatta förhandsstöd till långfilm, barn- och ungdomsfilm, kort- och dokumentärfilm och utveckling. Vidare omfattas publikrelaterat stöd och stöd till regionala produktionscentrum. Därutöver införs nya stöd till producenter, till nyskapande projekt, anpassade för spridning i skilda medier och på lika plattformar, och till dramaserier. En förutsättning för produktionsstöd är enligt avtalet att filmen kan visas med svensk text. Regeringen gör bedömningen att stöden till distribution och visning är av stor betydelse för att film ska kunna visas i hela landet. De stöd som ingår filmavtal bör kunna bidra till ökad tillgänglighet och ett breddat utbud av film. Regeringen bedömer att utvecklingen i samband med digitaliseringen av biograferna även fortsättningsvis bör följas och att vissa stödformer vid behov bör anpassas till de nya förutsättningarna. Totalt beräknas avtalet omfatta ca , beroende på biografavgifternas utveckling. Det statliga stödet är , vilket är en ökning med 15 miljoner . (SD) anför i motion 2012/13:Kr3 yrkande 1 att borde ha haft möjlighet att påverka innehållet i filmavtalet och därmed fördelningen av skattemedel, i stället för som enbart besluta om ett färdigförhandlat avtal. Socialdemokraterna anför i kommittémotion 2012/13:Kr1 av i m.fl. (S) yrkande 5 att det är tveksamt om det kan beskrivas som en skärpning av jämställdhetsmålet att överge det nuvarande målet som innebär att ettdera könet bör vara representerat till när det gäller manusförfattare, producenter och regissörer. Socialdemokraterna anser att samma målformulering som tidigare ska gälla och att den lösare formuleringen om att stödet ska fördelas jämt mellan kvinnor och män inte är tillräckligt normerande utan snarare kontraproduktivt. I motion 2012/13:Kr3 av (SD) yrkande 2 anförs att det är olyckligt att filmavtalet låsts fast vid att utvärdera jämställdhet genom att se till i hur hög grad fördelningen av stöd går till män respektive kvinnor. Det förutsätter bristande jämställdhet i de fall denna fördelning inte är helt jämn. Det kan också finnas en risk för att det övergripande målet om jämn könsfördelning kan leda till att andra, kvalitativa bedömningsgrunder åsidosätts. I motion 2012/13:Kr2 av och (båda MP) framförs att arbetet mot den olovliga hanteringen av film i och för sig är viktigt, men att det kan ifrågasättas om det ska vara en uppgift för filmpolitiken att ekonomisk stödja den opinionsbildning som branschen själv driver. anser att arbetet för att främja den legala filmmarknaden och motverka illegal hantering av film i stället bör vara en integrerad del av verksamhet. Socialdemokraterna framför i kommittémotion 2012/13:Kr1 av i m.fl. (S) yrkande 8 med anledning av 8 § i filmavtalet att det finns en motsättning mellan avtalet och gällande regler. I avtalet definieras vad som avses med en producent, och definitionen är enligt avtalet: Med producent avses i detta avtal den fysiska person, det bolag eller annan juridisk person som verkställer och har det ekonomiska och konstnärliga huvudansvaret för produktionen av en film genom att projektutveckla, finansiera, inspela, färdigställa och exploatera densamma och som därigenom förvärvar och ansvarar för de i filmverket ingående rättigheterna. Här finns enligt motionärerna en motsättning eftersom avtalstexten inte överensstämmer med vad juridiken säger. Producenten förvärvar inte rättigheterna, det är upphovsmän och utövare som överlåter sina rättigheter och på ett visst sätt. Rättigheter kan alltså ingå i ett verk men inte förvärvas av producenten. Inte heller är det korrekt att påstå att producenten har det konstnärliga huvudansvaret då den ideella rätten inte överlåts. Detta betyder också att de producenter som då enligt dessa definitioner inte förvärvat rättigheter, enligt avtalet inte ska betraktas som producenter i filmavtalets mening och således inte heller kan söka stöd enligt avtalet. Dessa felaktigheter och otydligheter gör att det finnas betydande tolkningsproblematik kring en fråga som redan tidigare innehöll sprängkraft tolkningsmässigt. Socialdemokraterna anför att parterna måste reda ut denna fråga. I motion 2012/13:Kr3 av (SD) yrkande 3 anförs att det vore önskvärt med ett särskilt stöd riktat mot nyproduktioner av film som lyfter upp och levandegör den svenska historien och det svenska kulturarvet. I kommittémotion 2012/13:Kr1 av i m.fl. (S) yrkande 2 understryker Socialdemokraterna att film i hela landet är ett centralt begrepp i filmpolitiken. De kommersiella biografaktörerna finns företrädesvis på landets större orter. För biografvisning på mindre orter tar landets olika folkrörelser ett stort ansvar. Genom visningsorganisationerna finns en unik biografstruktur över hela landet. Socialdemokraterna anför att det är viktigt att denna biografstruktur kan bibehållas och utvecklas. I motionen framförs att den lokala mötesplatsen i form av en biograf fyller en viktig funktion särskilt nu när biograferna kan ta emot direktsändningar av olika kultur- och nöjesprogram. För att stödja denna utveckling vill motionärerna att prioriterar denna verksamhet. Socialdemokraterna framför vidare i samma motion (yrkande 4) att det är viktigt att stödja nyetableringar av biografer i framför allt storstädernas ytterområden. Utskottet konstaterar inledningsvis att den svenska filmavtalsmodellen använts inom svensk filmpolitik . Det första avtalet ingicks 1963 mellan staten och filmbranschen. Därefter har filmavtalet omformulerats och omförhandlats med olika tidsintervall. började staten att ge direkta bidrag till avtalets ändamål. Den nuvarande modellen för filmpolitiken, som bl.a. innebär att frågan om utformning av olika stödformer omfattas av filmavtalet, har enligt utskottet fungerat väl. Utskottet kan inte ställa sig bakom att skulle påverka den närmare fördelningen av anslagsmedel på så sätt som förordar. Vad gäller innehållet i avtalet konstaterar utskottet att filmavtal innebär ökade resurser till svensk film, främst dramaserier men också, vilket utskottet välkomnar, ett utökat stöd till barn- och ungdomsfilm. Utskottet välkomnar också den ökade ambitionen att anpassa svensk film för spridning i skilda medier och på olika plattformar och därigenom göra den mer teknikneutral. Avtalet innebär vidare bättre villkor för producenter och en ökad jämställdhet och tillgänglighet. Utskottet konstaterar vidare att avtalet i dessa hänseenden ligger nära förslag. Utskottet delar i huvudsak regeringens bedömningar vad gäller avtalets skrivningar och innehåll. Utskottet konstaterar att lydelsen om jämställdhet avtal tydligt har skärpts i förhållande till avtal. Avtalsparterna tar i det nya avtalet tydligt ställning för en jämn fördelning av förhandsstöden. I likhet med regeringen anser utskottet att det är en angelägen uppgift för att aktivt och långsiktigt arbeta för att upprätthålla och utveckla en jämn könsfördelning i filmbranschen. Det är dock lika viktigt att filmbranschen själv tar ett eget ansvar för denna utveckling. Utskottet menar att avtalets skärpta lydelse om krav på jämställdhet vid fördelning av stöd på filmområdet visar att parterna finner denna fråga angelägen. Utskottet förutsätter att fördelning av stöd görs på kvalitativa bedömningsgrunder. Utskottet konstaterar att stöd till åtgärder mot olovlig hantering av film infördes filmavtal. I det nya avtalet förtydligas formerna för redovisning av stödet. Utskottet anser, i likhet med regeringen, att arbetet mot olovlig hantering av film och andra former av upphovsrättsintrång är viktigt och ser därför positivt på de förtydliganden som gjorts i avtalet om redovisning och uppföljning av stödets hantering. Utskottet anser att spelar en viktig roll i detta arbete. Ett nytt producentstöd förs in i avtalet i syfte att motverka större konsolidering i färre och större bolag samt öka det ekonomiska och konstnärliga risktagandet i svensk film. Utskottet ser positivt på detta och menar att en ökad diversifiering kan bidra till en utveckling av förnyelse av den svenska filmen. I filmavtalet definieras vad som avses med en producent. Den definitionen är begränsad till avtalet mellan de parter som undertecknat detta. Relationerna mellan regissör eller manusförfattare och producenter är frågor som berör tredje man och faller således utanför avtalet. Vad som har definierats i avtal påverkar inte bestämmelserna i lagen (1960:729) om upphovsrätt till litterära och konstnärliga verk. Utskottet konstaterar att det övergripande målet filmavtal bl.a. är att främja svensk filmproduktion av hög kvalitet och hög attraktionskraft, såväl nationellt som internationellt. Produktionsstöd till svensk film omfattar, liksom i tidigare avtal, förhandsstöd till bl.a. långfilm, barn- och ungdomsfilm, kort- och dokumentärfilm. Dessutom införs nya förhandsstöd till konvergerande medier och till dramaserier. Tillsammans med det publikrelaterade efterhandsstödet och efterhandsstödet till producenter anser utskottet att dessa bör utgöra en god och stabil grund för den svenska filmproduktionen. Utskottet erinrar också om stöd till distribution och visning som är av stor betydelse för att tillgängliggöra film i hela landet. Den digitala visningstekniken innebär också att det blir enklare och billigare att distribuera flera kopior av en film . Utskottet välkomnar regeringens satsningar på digitalisering av biografer (se även nedan). Med det anförda avstyrker utskottet de aktuella motionsyrkandena. Utskottets förslag i korthet Utskottet avslår motionsyrkanden om filmpolitiska frågor som inte omfattas av filmavtalet och där regeringen i propositionen redovisat sina bedömningar: digitalisering av biografer, stöd till import och lansering av kvalitetsfilm, textning och syntolkning samt samarbete med Kungl. Jämför reservationerna 10 (S, V), 11 (S, V), 12 (S, V), 13 (S) och 14 (S, V). Regeringen redovisar i propositionen sin bedömning av de förslag i betänkande, Vägval för filmen (SOU 2009:73), som inte omfattas av filmavtalet. De berör främst de medel som staten fördelar till filmområdet i form av stöd till filmkulturella ändamål och särskilda satsningar. Regeringen konstaterar inledningsvis att även fortsättningsvis bör ha en betydelsefull roll för genomförandet av den svenska filmpolitiken. Vad gäller arbetet med digitalisering av biografer bedömer regeringen att detta ökar möjligheterna för ett filmutbud präglat av bredd och mångfald i hela landet. Regeringen konstaterar vidare att redan, som föreslog, öppnat stödet till import och lansering av kvalitetsfilm för filmer som inte visas på biograf.