bet · GZ01SkU14 · 2012-04-02 00:00:00 — Vid uttagsbeskattning bör tillgången anses ha avyttrats för det lägsta pris som kan anses ligga i intervallet. Redan gällande rätt innehåller följaktligen riktlinjer för värderingen när ett bestämt marknadspris inte kan läggas till grund för uttagsbeskattningen. Det är en fråga för rättstillämpningen att avgöra hur priset ska bestämmas utifrån förutsättningarna i varje enskilt fall. Utskottet avser att följa utvecklingen i rättspraxis och vill också nämna att har gått ut med viss information i frågan, senast i en skrivelse . Med hänvisning till det ovan redovisade ställningstagandet avstyrker utskottet även de nu aktuella motionsyrkandena. Stiftelser med allmännyttigt ändamål Utskottets förslag i korthet avslår en motion om ett tillkännagivande till regeringen i fråga om beskattning av stiftelser med hänvisning till pågående beredningsarbete i . I motion 2011/12:Sk265 av (FP) föreslås att stiftelser, vars huvudsakliga ändamål är att lämna bidrag för kulturändamål ska kunna omfattas av begränsad skattskyldighet. De nuvarande reglerna innebär en snedvridning av resurserna till nackdel för kulturen och konstarterna. Problemet kan lösas antingen genom att upphäva den skillnad som finns mellan allmännyttiga och särskilt allmännyttiga ändamål i skattelagstiftningen, eller genom att även räkna kultur som en särskilt allmännyttig verksamhet i skattelagstiftningen. Stiftelse- och föreningsskatteutredningen har i betänkandet Moderniserade skatteregler för ideell sektor (SOU 2009:65) föreslagit att lika regler ska gälla för stiftelser, ideella föreningar och registrerade trossamfund. Förslaget utgår från de bestämmelser som gäller för föreningar och trossamfund men de har fått en anpassad och moderniserad utformning. Enligt utredningen är den avgörande faktorn när man tar ställning i frågan om lika regler vilket slags allmännyttig verksamhet som bedrivs och inte om den bedrivs av en stiftelse, en ideell förening eller ett registrerat trossamfund. Med denna likabehandling undviks också problem när sådana organisationer samverkar med eller stöder varandra. beredning av utredningsförslaget är ännu inte avslutad Utskottet anser inte att ska ta något initiativ i fråga om ändrad lagstiftning för stiftelser utan avvakta resultatet av det pågående beredningsarbetet. Motionen avstyrks därför. Avdrag för sponsring och forskning Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslagen om tillkännagivanden till regeringen om avdrag för bidrag från företag till sponsring och forskning. Med sponsring avses vanligtvis ekonomiska bidrag från företag till idrott, kultur eller någon annan allmännyttig verksamhet. Avdragsrätten för sponsorbidrag bedöms utifrån de bestämmelser som gäller för driftskostnader i allmänhet. Huvudregeln, som finns i 16 kap. 1 § IL, anger att utgifter för att förvärva och bibehålla inkomster ska dras av som kostnad. Samma kapitel innehåller ett antal bestämmelser som preciserar omfattningen av avdragsrätten för vissa typer av utgifter. Som exempel kan nämnas att särskilda inskränkningar i avdragsrätten gäller för utgifter för representation, som ofta har karaktär av levnadskostnader, medan utgifter för forskning och utveckling bedöms enligt en mer generös regel än huvudregeln. För sponsorbidrag finns inga regler utöver huvudregeln. En principiellt viktig inskränkning i avdragsrätten för utgifter är förbudet i 9 kap. 2 § IL att dra av sina levnadskostnader och liknande. Denna regel gäller generellt och inte bara för näringsverksamhet. Av lagtexten framgår uttryckligen att gåvor räknas som sådana utgifter som inte får dras av vid inkomsttaxeringen. Avdragsrättens omfattning, bl.a. mot bakgrund av gåvoförbudet, har prövats av Regeringsrätten. I ett uppmärksammat mål (sponsring av Operan, mål nummer 2677-1998) klargjorde Regeringsrätten att sponsring omfattas av förbudet mot avdrag för gåvor om mottagaren inte tillhandahåller någon direkt motprestation och ersättningen inte heller avser en verksamhet hos mottagaren som har ett sådant samband med sponsorns verksamhet att ersättningarna kan ses som indirekta omkostnader i denna. Den omständigheten att sponsringen var ägnad att förbättra sponsorns goodwill och därigenom kunde vara kommersiellt motiverad innebar inte i sig att sponsringen förlorade sin karaktär av gåva. Enligt 16 kap. 9 § IL medges avdrag för forskning och utveckling (FoU) som har eller kan antas få betydelse för den huvudsakliga näringsverksamheten. Detta gäller även utgifter för att få information om sådan forskning och utveckling. I vissa fall ska utgifterna aktiveras och får då ligga till grund för värdeminskningsavdrag. Regeln, och den praxis som utvecklats kring den, kan betraktas som generös i jämförelse med många andra avdragsregler. har fattat beslut om en utökad avdragsrätt för företags utgifter för forskning och utveckling (prop. 2011/12:1, bet. 2011/12:FiU1, yttr. 2011/12:SkU1y s. 71). Detta innebär att som forskning och utveckling som har samband med företagets kärnverksamhet alltjämt berättigar till avdrag kommer bestämmelsen (16 kap. 9 § IL) att omfatta även annan forskning och utveckling om företaget har ett rimligt intresse av den, vid en helhetsbedömning som beaktar alla aspekter av företagets verksamhet. föreslog skatteutskottet enhälligt, med delvis bifall till sex motioner (m, fp, kd, mp), att skulle tillkännage för regeringen att en prövning borde göras av reglerna kring den skattemässiga behandlingen av utgifter i samband med sponsring. Detta blev också beslut (bet. 2001/02:SkU21, rskr. 2001/02:202). Bakgrunden till uppdraget var att det gjorts gällande från kultur- och näringslivshåll att sponsring av kultur inte kunde dras av i samma omfattning som sponsring av idrott. I skrivelse 2003/04:175 återkom den dåvarande regeringen med en redovisning av en genomförd översyn av den skattemässiga behandlingen av sponsring med anledning av tillkännagivande. Enligt regeringens bedömning hindrade inte lagregler och rättspraxis att det i det enskilda fallet kan göras en nyanserad bedömning av sponsorns rätt till avdrag och att rättsutvecklingen kunde följa utvecklingen inom företagen och gå mot en större öppenhet i fråga om motprestationens karaktär. I praxis skulle imageskapande sponsring, med bibehållen respekt för förbudet mot avdrag för gåvor, kunna beaktas i högre utsträckning. Regeringen hade inhämtat att avsåg att se över rekommendationerna på området. Regeringen hade å sin sida för avsikt att följa utvecklingen på området. Utskottet har vid återkommande tillfällen därefter behandlat motioner med likartat innehåll som de här aktuella motionsyrkandena. Utskottet har avstyrkt tillkännagivanden till regeringen i hithörande frågor med hänsyn till den uppmärksamhet som frågorna redan har i regeringens arbete. har behandlat frågan om avdragsrätt för sponsring i ett ställningstagande (dnr 130 702489-04/113 Riktlinjer, avdragsrätt för sponsring) och i en skrivelse (Kultursponsring, dnr 131 476491-09/111). Båda finns tillgängliga via . I motion 2011/12:Sk289 av och (båda KD) föreslås en översyn av skattelagstiftningen i syfte att underlätta kultursponsring. I motion 2011/12:Sk266 av (FP) framhålls behovet av ett tydligare regelverk för vad som ska anses som avdragsgill sponsring. I motion 2011/12:Sk343 av (FP) förespråkas ökade möjligheter till kultursponsring för företag. I motion 2011/12:Sk431 av Per Åsling (C) föreslås att regeringen i det fortsatta arbetet med att främja utveckling och dynamik i småföretag bör utreda och prioritera möjligheten att införa en generell skatterabatt för utgifter för FoU i samband med översynen av företagsbeskattningen. Utredningen för gåvor till forskning och ideell verksamhet SOU 2009:59 () lade fram ett förslag om avdragsrätt för gåvor till vissa godkända gåvomottagare. Utredningen föreslog en avdragsrätt för både fysiska och juridiska personer. Regeringens förslag om skattereduktion för gåvor till ideell verksamhet som lämnades i samband med budgetpropositionen (prop. 2011/12:1) innebär att skattereduktion inte kan ges till juridiska personer eller omfatta gåvor till forskning. Däremot omfattas gåvor till indirekt främjande av vetenskaplig forskning, t.ex. gåvor till en insamlingsstiftelse som stöder forskning. De nya reglerna om skattereduktion för gåvor till ideell verksamhet trädde i kraft (bet. 2011/12:FiU1, rskr. 2011/12:32, SFS 2011:1269, 1271 och 1272). Frågan om skattereduktion för direkta gåvor från fysiska personer till forskning kommer att beredas i samband med en kommande forskningsproposition. Det ska också nämnas att det i uppdrag ingår att lämna förslag på ökade skatteincitament för forskning och utveckling (dir. 2011:1). Uppdraget i den delen ska redovisas . Med hänsyn till att frågan om skatteincitament för forskning och utveckling redan uppmärksammats av regeringen anser utskottet att det inte behövs något tillkännagivande om det fortsatta arbetet. I fråga om sponsring inom kulturområdet förutsätter utskottet, liksom tidigare, att regeringen beaktar de skäl för en tydligare reglering som framförts i bl.a. motionerna 2011/12:Sk266 och 2011/12:Sk289. Med hänvisning till det anförda avstyrker utskottet de motionsyrkanden som behandlas i detta avsnitt. Enskilda näringsidkares personliga friskvård Utskottets förslag i korthet avslår motionerna om att utvidga avdragsrätten för personalvårdsförmåner till att omfatta enskilda näringsidkares personliga friskvård. Som skattefria personalvårdsförmåner räknas förmåner av mindre värde som riktar sig till all anställd personal och som består av enklare åtgärder för att skapa trivsel i arbetet eller liknande eller lämnas på grund av sedvänja inom det yrke eller den verksamhet som det är fråga om (11 kap. 11 och 12 §§ IL). Möjligheten till enklare slag av motion och annan friskvård räknas hit. Avdragsreglerna omfattar inte sådana utgifter för friskvård som en enskild näringsidkare har för egen räkning. Vissa andra slag av förmåner som är skattefria för anställda, t.ex. företagshälsovård, förebyggande behandling eller rehabilitering, kan dras av även om de utnyttjas personligen av en enskild näringsidkare. Avdragsrätten gäller utgifter för t.ex. rehabilitering som är nödvändig för att näringsidkaren ska kunna fortsätta sin verksamhet. Om utgifterna däremot inte är av denna karaktär blir de i skattehänseende i princip att betrakta som icke avdragsgilla privata levnadskostnader för näringsidkaren. I motionerna 2011/12:Sk317 av (M) och 2011/12:Sk358 av och (båda M) begärs en översyn av reglerna för personalvårdsförmåner i syfte att utvidga dessa till att även omfatta enskilda näringsidkares personliga friskvård. Utskottet har vid upprepade tillfällen, , avstyrkt motionsyrkanden om avdrag för enskilda näringsidkares privata friskvård. Utskottet har framhållit att reglerna om skattefrihet för personalvårdsförmåner är avsedda för anställd personal, vilket innebär att en enskild näringsidkares personliga friskvård inte omfattas. Vissa andra slag av förmåner som är skattefria för anställda, t.ex. företagshälsovård, förebyggande behandling eller rehabilitering, kan dras av även om de utnyttjas personligen av en enskild näringsidkare. Avdragsrätten gäller utgifter för t.ex. rehabilitering som är nödvändig för att näringsidkaren ska kunna fortsätta sin verksamhet. Om utgifterna däremot inte är av denna karaktär blir de i skattehänseende i princip att betrakta som ej avdragsgilla privata levnadskostnader för näringsidkaren. Dras utgifterna av i företaget kan detta leda till uttagsbeskattning. I vilka fall detta aktualiseras avgörs från fall till fall i rättstillämpningen. Utskottet vidhåller sin tidigare inställning och finner således inte skäl att rikta något tillkännagivande till regeringen med anledning av motionerna. Motionerna avstyrks följaktligen. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkandet om en utvidgad avdragsrätt för inköp av konst. Utgifter för att anskaffa inventarier ska dras av genom årliga värdeminskningsavdrag (18 kap. 3 § IL). Värdeminskningsavdrag ska inte göras för sådana konstverk och andra tillgångar som kan antas ha ett bestående värde. För inventarier som är av mindre värde eller kan antas ha en ekonomisk livslängd på högst får enligt huvudregeln hela utgiften dras av (18 kap. 4 § IL). För konstnärlig verksamhet finns några avvikelser som gör reglerna mer generösa i jämförelse med beskattning av annan näringsverksamhet. En sådan gäller de större möjligheter som finns att kvitta underskott (62 kap. 4 § IL), och en annan är tillgången till inkomstutjämning genom upphovsmannakontot (32 kap. IL). Inom mervärdesbeskattningen finns också gynnande skatteavvikelser för kultursektorn. En avvikelse som mer direkt berör bildkonst är det undantag som gäller konstnärens egen (eller dödsboets) försäljning. Sådan försäljning är på begäran skattepliktig först om den överstiger , då den beskattas . I motion 2011/12:Sk319 av (FP) föreslås att möjligheten för företag att göra antingen avdrag för inköp av konst eller värdeminskningsavdrag för redan inköpta konstverk bör utredas. Sådana åtgärder skulle öka försäljningen av konst och skapa bättre förutsättningar för konstnärerna att leva på sitt konstnärskap. Utskottet har vid tidigare behandling av förslag om utvidgad avdragsrätt för konstinköp framhållit att utgångspunkten för överväganden om de avdragsregler m.m. som ska gälla vid beskattningen måste vara att åstadkomma ett så riktigt beskattningsresultat som möjligt. Detta innebär att företagens skatteregler inte i första hand bör utformas med tanke på att de ska fungera som ett indirekt stöd till konstnärlig verksamhet. Av detta skäl vill utskottet inte ställa sig bakom motionärens förslag som skulle innebära ytterligare en utvidgning av de skatteavvikelser som finns till förmån för konstnärlig verksamhet. Utskottet avstyrker motionen. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslagen om tillkännagivanden om ändringar i beskattningen av boendet. Jämför reservationerna 5 (S, V), 6 (MP) och 7 (SD). Den statliga fastighetsskatten på småhus och bostadsdelen i hyreshus ersattes av en fastighetsavgift (prop. 2007/08: 27, bet. 2007/08:SkU10, rskr. 2007/08:90). För småhus bestämdes fastighetsavgiften till per värderingsenhet, dock högst av taxeringsvärdet. Fastighetsavgiften för bostadsdelen i hyreshus bestämdes till per bostadslägenhet, dock högst av taxeringsvärdet. Fastighetsavgiften ska räknas upp med utvecklingen av inkomstbasbeloppet. Uttaget av fastighetsavgift har begränsats för pensionärer och personer som får sjuk- eller aktivitetsersättning (prop. 2007/08:156, bet. 2008/09:SkU3). Genom beslut (prop. 2009/10:33, bet. 2009/10:SkU15) utvidgades systemet med fastighetsavgift fr.o.m. så att det även omfattar fastigheter med småhus som saknar byggnadsvärde, dvs. hus vars värde understiger , och tomtmark för småhus som är bebyggd med småhus på ofri grund, t.ex. bostadshus på en tomt som arrenderas. Utvidgningen finansieras genom att taket för uppskovsbelopp sänktes . Regeringen har beslutat att en särskild utredare ska analysera marknaden för uthyrning av bostäder och lämna underlag för ställningstaganden till hur den kan utvecklas (dir. 2011:108). En viktig utgångspunkt för utredningen är att villkoren för de olika boende- och upplåtelseformerna ska vara så likvärdiga som möjligt med hänsyn tagen till de olika boende- och upplåtelseformernas skilda förutsättningar. Utbud och efterfrågan ska inte styras av att staten på ett omotiverat sätt gynnar eller missgynnar någon särskild form. En annan utgångspunkt är att förutsättningarna för att de befintliga bostäderna utnyttjas effektivt bör förbättras. Innehav av hyresbostäder räknas som näringsverksamhet, vilket utöver fastighetsavgiften medför en löpande konventionell beskattning i form av skatt på näringsverksamheten. Medel som sparas eller sätts av för framtida underhåll beskattas . Utskottet har vid tidigare behandling av olika motionsförslag om utbyggda skattefria reserveringsmöjligheter bl.a. avstyrkt förslag om reservering av obeskattade medel till underhållsfonder i hyreshus med hänvisning till principerna bakom skattereform (bet. 2006/07:SkU11 och 2007/08:SkU19 s. 34). I det system för beskattning av näringsverksamhet som gällde före skattereformen 1990 fanns ett flertal möjligheter att bilda obeskattade reserver, och vissa näringsidkare hade möjlighet att på ett mer omfattande sätt skattemässigt jämna ut sina inkomster. Det nya systemet som infördes genom skattereformen byggde på sänkta skattesatser och marginalskatter med generöst utformad allmän reserveringsmöjlighet, numera i form av periodiseringsfond, och kraftigt inskränkta reserveringsmöjligheter i övrigt. Vid beräkning av näringsverksamhet kan avdrag göras för avsättning till periodiseringsfond. Enskilda näringsidkare och fysiska personer som är delägare i svenska handelsbolag får göra avdrag med högst av inkomsten. Juridiska personer får göra avdrag med högst . I motion 2011/12:Sk361 av m.fl. (S) yrkande 12 begärs att en översyn av den skattemässiga neutraliteten mellan olika boendeformer ses över. Målet är att åstadkomma balanserade ekonomiska villkor mellan de olika upplåtelseformerna. Även i motionerna 2011/12:C349 av m.fl. (S) yrkande 2 och 2011/12:Sk220 av m.fl. (S) begärs att den skattemässiga neutraliteten mellan olika boendeformer ska ses över. Enligt motionärerna är hyresrätten skattemässigt missgynnad jämfört med boende i bostadsrätt, radhus och villa. I motion 2011/12:C317 av (KD) yrkande 1 förordas en utredning av hyresrättens ställning för att utröna om de nuvarande skattereglerna missgynnar hyresrätten i förhållande till andra boendeformer. Utredningen bör enligt motionären se över möjligheten att ta bort den kommunala fastighetsavgiften på hyresfastigheter och analysera effekterna av momsbeläggningen av bostadshyror. I motion 2011/12:Sk421 yrkar (SD) att det ska införas en möjlighet för ägare till konventionellt beskattade hyreshus att göra avdrag för avsättningar till en underhållsfond. En sådan åtgärd skulle underlätta ett långsiktigt underhåll av hyreshusen, menar motionären. Samma motionär lyfter i motion 2011/12:Sk422 fram behovet av åtgärder för att komma till rätta med bristen på studentbostäder och problemen med de höga kostnaderna för den som fått en sådan bostad. Motionären anser att det är orimligt att ett rum i en studentkorridor ska beskattas på samma sätt som en hyreslägenhet. Fastighetsavgiften på studentbostäder bör därför tas bort. Därmed skulle hyreskostnaden kunna bli betydligt lägre. I motion 2011/12:C298 av (FP) yrkande 2 framhålls att skattefrågorna är en mycket viktig del av bostadspolitiken. Några förändringar som motionären anser bör utredas är bl.a. en sänkning av fastighetsskatten för hyreshus och införande av skattefria underhållsfonder. I motion 2011/12:N258 yrkande 5 föreslår m.fl. (MP) att den fastighetsägare som har energieffektiviserat i förhållande till en lämnad energideklaration ska ges en eftergift på skatten. När det gäller motionsförslagen om olika ändringar i beskattningen av boendet vill utskottet framhålla att de målsättningar som har formulerats för bostadspolitiken bl.a. utgår från att det är viktigt med en mångfald av boendeformer. Flera av de skatteförändringar för bostadssektorn som har beslutats sedan regeringsskiftet har förbättrat de boendes skattemässiga situation. Skatteuttaget för egnahem, bostadsrätter, kooperativa hyresrätter och andra hyresrätter har sänkts. Enligt utskottets mening är det av mycket stor vikt att samtliga upplåtelseformer ges goda skattemässiga villkor. Denna uppfattning delas också av regeringen som beslutat om direktiv till en utredning som ska analysera marknaden för uthyrning av bostäder och lämna underlag för ställningstaganden till hur den kan utvecklas. En viktig utgångspunkt för utredningen är att villkoren för de olika boende- och upplåtelseformerna ska vara så likvärdiga som möjligt. Utbud och efterfrågan ska inte styras av att staten på ett omotiverat sätt gynnar eller missgynnar någon särskild form. En annan utgångspunkt är att förutsättningarna för att de befintliga bostäderna utnyttjas effektivt bör förbättras (dir. 2011:108). Vidare måste det bli mer attraktivt att äga och förvalta hyresfastigheter. Regeringen har lagt en första grund för detta genom att reformera hyressättningssystemet i bred enighet med parterna. Eftersom åtgärder för att främja hyresrättens ställning ingår i regeringens reformambitioner och en utredning redan tillsatts behövs inte något tillkännagivande till regeringen i dessa frågor. Utskottet avstyrker därför motionerna 2011/12:Sk361 yrkande 12, 2011/12:C317 yrkande 1, 2011/12:C349 yrkande 2 och 2011/12:Sk220. Motionsyrkanden om ändrat skatteuttag för hyreshus med studentbostäder har avslagits av i samband med behandlingen av budgetpropositionen . Utskottet konstaterade att fastighetsavgiften för hyreshus med studentbostäder beräknas som för andra hyreshus utifrån antalet bostadslägenheter. Vad som menas med bostadslägenhet knyter an till definitionen av bostadslägenhet i jordabalken, och därför behövs inte någon egen definition för uttag av fastighetsavgift, vilket skulle kunna medföra särskilda gränsdragningsproblem vid tillämpning av skattereglerna. Fastighetsavgiften torde dessutom i många fall kunna bestämmas till ett lägre belopp än nuvarande per bostadslägenhet, eftersom avgiften är begränsad till som högst av hyreshusets taxeringsvärde. Den generellt sänkta beskattningen av bostäder i hyreshus har på detta sätt fått genomslag även för hyreshus med studentbostäder. Det ska också tilläggas att det höjda schablonavdraget vid andrahandsuthyrning bl.a. syftar till att stimulera utbudet av bostäder till studenter. Utskottet anser att bör stå fast vid sitt tidigare ställningstagande och även avslå den aktuella motionen 2011/12:Sk422. Beträffande underhållsfonder har utskottet vid tidigare behandling av olika motionsförslag om utbyggda skattefria reserveringsmöjligheter bl.a. avstyrkt förslag om reservering av obeskattade medel till underhållsfonder i hyreshus med hänvisning till principerna bakom skattereform. Utskottet vidhåller ställningstagandet och avstyrker således även motion 2011/12:Sk421. När det gäller yrkandet i motion 2011/12:N258 yrkande 5 vill utskottet erinra om att ROT-avdraget har en sådan utformning att energibesparande åtgärder främjas. Småhusägare som vill genomföra energieffektiviseringar kan dra av arbetskostnaden för t.ex. tilläggsisolering och byte till energieffektiva fönster. Utskottet anser att det inte finns skäl att överväga en sådan utvidgning av skattelättnaden som föreslås i motionen. Motionsyrkandet avstyrks därför. Utskottets förslag i korthet avslår med hänvisning till pågående utredningsarbete ett motionsyrkande om ett tillkännagivande till regeringen om att slopa fastighetstaxeringen. Regler om fastighetstaxering finns i fastighetstaxeringslagen (1979:1152), förkortad FTL. Vid fastighetstaxeringen delas byggnader in i olika byggnadstyper och mark i olika ägoslag och bildar tillsammans olika typer av taxeringsenheter. Fastighetstaxering görs i form av allmän fastighetstaxering, förenklad fastighetstaxering och särskild fastighetstaxering. Allmän fastighetstaxering ska göras . Mitt emellan de allmänna fastighetstaxeringarna görs en förenklad fastighetstaxering för vissa taxeringsenheter hyreshus, småhus, ägarlägenheter och lantbruk. De år då det inte görs någon allmän eller förenklad fastighetstaxering görs i stället särskild fastighetstaxering. Då fastställs närmast föregående års taxering oförändrad, om det inte ska göras en ny taxering enligt vissa förutsättningar. Nästa allmänna fastighetstaxering äger rum 2013 och omfattar då hyreshus, ägarlägenheter, industrier, täkter, elproduktionsenheter och specialenheter. Vid fastighetstaxeringen fattas beslut om taxeringsvärden, skatte- och avgiftsplikt, typ av taxeringsenhet m.m. som tjänar som underlag vid beskattningen och i vissa andra sammanhang.