bet · GZ01JuU28 · 2012-03-13 00:00:00 — Regeringen får under vissa förutsättningar föreskriva från vilken tidpunkt paragraferna ska tillämpas. Sådana föreskrifter ska underställas prövning inom en månad från utfärdandet. När det gäller smittskyddslagen anges i den lagen att om beslut inte kan avvaktas, får regeringen föreskriva att bestämmelserna om allmänfarliga sjukdomar eller samhällsfarliga sjukdomar ska tillämpas från den tidpunkt som regeringen bestämmer på en viss smittsam sjukdom som förekommer eller kan förekomma här i landet. Föreskrifterna ska underställas prövning. De ovanstående exemplen visar enligt vår uppfattning att bestämmelsen i 8 kap. 6 § regeringsformen bör användas endast i undantagsfall. Det kan givetvis diskuteras om den nu föreslagna lagstiftningen är av sådan karaktär att 8 kap. 6 § regeringsformen bör tillämpas. Emellertid kan vi konstatera att det finns en majoritet för att införa en bestämmelse om underställning i det nu aktuella lagförslaget. Vi kan ha viss förståelse för detta, inte minst mot bakgrund av att lagringen av trafikuppgifter innebär ett intrång i enskildas personliga integritet, och respekterar därför detta önskemål. Det finns därför anledning för att inledningsvis behålla en kontroll över hur reglerna på området utformas något mer i detalj. När regeringen meddelar föreskrifter enligt 6 kap. 3 a § eller 6 kap. 16 a § förslaget till lag om ändring i lagen (2003:389) om elektronisk kommunikation bör dessa underställas prövning. Vi finner därför inte anledning att reservera oss mot att det i lagen om elektronisk kommunikation införs en skyldighet för regeringen att göra detta. Vi utgår därvid från att, när en förordning med bl.a. närmare föreskrifter om vilka särskilda tekniska och organisatoriska åtgärder som ska vidtas för att skydda lagrade uppgifter har godkänts av , initiativ kommer att tas för att upphäva reglerna om underställning, eftersom behovet av kontroll då är så stort att undantagsbestämmelsen i 8 kap. 6 § regeringsformen bör tillämpas. Förteckning över behandlade förslag Motion från allmänna motionstiden 2011/12:Ju222 av m.fl. (MP): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör ta upp frågan i EU om att riva upp datalagringsdirektivet. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att bör ställa sig positivt till att prövar huruvida direktivet strider mot mänskliga rättigheter eller ej. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att bör samarbeta med andra länder som är kritiska till EU:s övervakningspolitik i syfte att förändra denna. 1 Förslag till lag om ändring i Härigenom föreskrivs att 27 kap. 25 § ska ha följande lydelse. 25 §1[ Senaste lydelse 2003:391.] Har rätten lämnat tillstånd till hemlig teleavlyssning eller hemlig teleövervakning, får de tekniska hjälpmedel som behövs för avlyssningen eller övervakningen användas. I lagen (2003:389) om elektronisk kommunikation finns bestämmelser om hemlig teleavlyssning och hemlig teleövervakning som gäller för den som driver verksamhet som avses i 6 kap. 19 § den lagen. I 6 kap. lagen (2003:389) om elektronisk kommunikation finns bestämmelser om hemlig teleavlyssning och hemlig teleövervakning som gäller för den som driver verksamhet som avses i den lagen. Denna lag träder i kraft . 2 Förslag till lag om ändring i lagen (2003:389) om elektronisk kommunikation Härigenom föreskrivs1[ Jfr och rådets direktiv /24/EG av om lagringav uppgifter som genererats eller behandlats i samband med tillhandahållande av allmänttillgängliga elektroniska kommunikationstjänster eller allmänna kommunikationsnät ochom ändring av direktiv /58/EG (EUT L 105, , s. 54, Celex 32006L0024).] i fråga om lagen (2003:389) om elektronisk kommunikation dels att 6 kap. 1 och 5 §§ samt rubriken till 6 kap. ska ha följande lydelse, dels att det i lagen ska införas sju nya paragrafer, 6 kap. 3 a § och 16 a16 f §§ samt närmast före 6 kap. 16 a § en ny rubrik av följande lydelse. 6 kap. Behandling av trafikuppgifter samt integritetsskydd 1 §2[ Senaste lydelse 2011:590.] I detta kapitel avses med elektroniskt meddelande: all information som utbyts eller överförs mellan ett begränsat antal parter genom en allmänt tillgänglig elektronisk kommunikationstjänst, utom information som överförs som del av sändningar av ljudradio- och TV-program som är riktade till allmänheten via ett elektroniskt kommunikationsnät om denna information inte kan sättas i samband med den enskilde abonnenten eller användaren av informationen, elektroniskt meddelande: all information som utbyts eller överförs mellan ett begränsat antal parter genom en allmänt tillgänglig elektronisk kommunikationstjänst, utom information som överförs som del av sändningar av ljudradio- och tv-program som är riktade till allmänheten via ett elektroniskt kommunikationsnät om denna information inte kan sättas i samband med den enskilda abonnenten eller användaren av informationen, integritetsincident: en händelse som leder till oavsiktlig eller otillåten utplåning, förlust eller ändring, eller otillåtet avslöjande av eller otillåten åtkomst till uppgifter som behandlas i samband med tillhandahållandet av allmänt tillgängliga elektroniska kommunikationstjänster, internetåtkomst: möjlighet till överföring av ip-paket som ger användaren tillgång till internet, meddelandehantering: utbyte eller överföring av elektroniskt meddelande som inte är samtal och inte heller är information som överförs som del av sändningar av ljudradio- och tv-program, misslyckad uppringning: uppringning som kopplas fram utan att nå en mottagare, trafikuppgift: uppgift som behandlas i syfte att befordra ett elektroniskt meddelande via ett elektroniskt kommunikationsnät eller för att fakturera detta meddelande. Begreppen behandling, personuppgiftsansvarig och samtycke har i kapitlet samma innebörd som i personuppgiftslagen (1998:204). Den som är skyldig att lagra uppgifter enligt 16 a § ska vidta de särskilda tekniska och organisatoriska åtgärder som behövs för att skydda de lagrade uppgifterna vid behandling. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om skyddsåtgärder enligt första stycket. Föreskrifter som regeringen meddelar med stöd av denna paragraf ska underställas prövning. Trafikuppgifter som avser användare som är fysiska personer eller avser abonnenter och som lagras eller behandlas på annat sätt av den som bedriver verksamhet som är anmälningspliktig enligt 2 kap. 1 §, skall utplånas eller avidentifieras när de inte längre behövs för att överföra ett elektroniskt meddelande, om de inte får sparas för sådan behandling som anges i 6 eller 13 §. Den som bedriver verksamhet som är anmälningspliktig enligt 2 kap. 1 § ska utplåna eller avidentifiera lagrade eller på annat sätt behandlade trafikuppgifter som avser användare som är fysiska personer eller som avser abonnenter, när uppgifterna inte längre behövs för att överföra ett elektroniskt meddelande. Det gäller dock inte om uppgifterna sparas för sådan behandling som anges i 6, 13, 16 a eller 16 c §. Lagring och annan behandling av trafikuppgifter m.m. för brottsbekämpande ändamål Den som bedriver verksamhet som är anmälningspliktig enligt 2 kap. 1 § är skyldig att lagra sådana uppgifter som avses i 20 § första stycket 1 och 3 som är nödvändiga för att spåra och identifiera kommunikationskällan, slutmålet för kommunikationen, datum, tidpunkt och varaktighet för kommunikationen, typ av kommunikation, kommunikationsutrustning samt lokalisering av mobil kommunikationsutrustning vid kommunikationens början och slut. Skyldigheten att lagra uppgifter enligt första stycket omfattar uppgifter som genereras eller behandlas vid telefonitjänst, meddelandehantering, internetåtkomst och tillhandahållande av kapacitet för att få internetåtkomst (anslutningsform). Även vid misslyckad uppringning gäller skyldigheten att lagra uppgifter som genereras eller behandlas. Den som är skyldig att lagra uppgifter enligt denna paragraf får uppdra åt någon annan att utföra lagringen. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar närmare föreskrifter om vilka uppgifter som ska lagras enligt denna paragraf. får i enskilda fall besluta om undantag från skyldigheten att lagra uppgifter enligt 16 a §, om det finns synnerliga skäl för det. Beslutet får förenas med villkor. Beslutet om undantag får återkallas om villkoren i beslutet inte har följts eller det finns andra särskilda skäl för återkallelse. Uppgifter som lagrats enligt 16 a § får behandlas endast för att lämnas ut enligt 22 § första stycket 2 eller 3 eller enligt 27 kap. 19 § . Uppgifter som avses i 16 a § ska lagras räknat från den dag kommunikationen avslutades. Vid utgången av ska den lagringsskyldige genast utplåna dem, om annat inte följer av andra stycket. Om uppgifter som avses i första stycket begärts utlämnade före utgången av den föreskrivna lagringstiden men uppgifterna inte har hunnit lämnas ut, ska den lagringsskyldige lagra uppgifterna till dess så har skett och därefter genast utplåna de lagrade uppgifterna. Den som är skyldig att lagra uppgifter enligt 16 a § har rätt till ersättning för kostnader som uppstår när lagrade uppgifter lämnas ut. Ersättningen ska betalas av den myndighet som har begärt uppgifterna. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar föreskrifter om ersättning som avses i första stycket. Den som är skyldig att lagra uppgifter enligt 16 a § ska bedriva verksamheten så att uppgifterna utan dröjsmål kan lämnas ut och så att verkställandet av utlämnandet inte röjs. Uppgifterna ska göras tillgängliga på ett sådant sätt att informationen enkelt kan tas om hand. Denna lag träder i kraft . Vår frihet är inte gratis. Våra medborgerliga fri- och rättigheter har tagit att etablera. Många har kämpat för de friheter som vi tar för givna. Meddelarfrihet, rätt till privatliv, rösträtt, yttrandefrihet, brevhemlighet och källskydd är rättigheter som utgör grunden för den öppna och fria gemenskap som vi i lever i.Tyvärr har händelser fått demokratier som vanligtvis skulle stå upp för dessa rättigheter att bli rädda och agera helt irrationellt. Elfte september satte skräck i ledande politiker runt om i västvärldens alla länder. Tänk om det skulle hända här? För att förhindra nya terrordåd har lagar införts som på olika sätt inskränkt dessa fri- och rättigheter som utgör grunden för våra demokratiska samhällen. Lag efter lag har gjort att övervakningen har ökat och friheten minskat.Terrorism går ut på att ingjuta rädsla i ett samhälle. Tyvärr verkar det ha lyckats. Människors rädsla för terrordåd har gjort att långtgående lagar och inskränkningar också har accepterats. Vi har vaggats in i en ständig krismentalitet, vilket gjort att vi accepterat långtgående integritetskränkande lagstiftning som grovt begränsar våra fri- och rättigheter - något som vi normalt inte skulle acceptera när det inte är krigstid. Sakta men säkert avskaffar vi grunden för vår öppna demokrati. Vi avskaffar genom lagstiftningen de rättigheter som lagstiftningen egentligen är tänkt att försvara mot terrorism.Politik baserad på rädsla är aldrig lyckad. Datalagringsdirektivet är ett direktiv som inte på något sätt lever upp till de krav vi kan ställa på lagstiftning när den införs. Det är ett oproportionerligt stort ingrepp i den personliga integriteten i förhållande till den eventuella nyttan. Det är inte ett effektivt sätt att bekämpa brott.Det finns inga bevis för att lagstiftningen är effektiv. Polisen säger att de får ut den information de behöver eftersom it-leverantörerna sparar viss information om sina kunder för fakturering. Varför ska vi då införa en lagstiftning som innebär att alla tvingas lagra massor av information för att sedan kunna lämna ut den till polisen utan dröjsmål?Regeringen sade dessutom i sitt svar till EU på varför man inte infört direktivet ännu att det grundläggande syftet med datalagringsdirektivet - att säkerställa att uppgifter finns tillgängliga för utredning, avslöjande och åtal av allvarliga brott - uppnås i i stor utsträckning med stöd av gällande regler. Till och med regeringen själv konstaterar alltså att direktivet inte behövs, men ändå har man inte gjort något för att försöka undvika att införa det.Dem som man verkligen vill komma åt med denna typ av lagstiftning tenderar dessutom att hitta vägar att kringgå lagstiftningen genom till exempel anonymiseringstjänster som kryptering och kontantkort. I stället är det informationen om vanliga Svenssöner som kommer att lagras.Att information om all vår elektroniska kommunikation kommer att masslagras och övervakas är en hisklig tanke. Det är väldigt mycket information. Det är väldigt personligt. Om informationen skulle komma i orätta händer skulle en enorm skada vara skedd. Det går inte att garantera att denna information inte kommer att läcka ut. I slutändan är det människor som ska hantera informationen, och förr eller senare kommer misstag att begås eller makt att missbrukas.Hur skulle det kännas om information om dina surfvanor, alla samtal du ringt, alla sms du skickat och var du befann dig när du ringde och skickade dem hamnade i orätta händer? Tänk om informationen läcker ut, säljs eller missbrukas? Den risken är överhängande när sådana här stora system införs.Vad skulle hända om ett totalitärt parti tog makten i och direkt hade möjlighet att ta ut all information om landets alla medborgare och alla de kommunicerat med ?Vi ska inte tro att jakt på oliktänkande inte skulle kunna bli verklighet här. Det har ju varit verklighet förut. Risken för att staten skulle kunna få tag i information kan få människor att tystna. Missförhållanden kanske inte anmäls. Känsliga webbsidor kanske inte besöks. Av dessa anledningar är till exempel starkt kritiskt till direktivet.Direktivet får alltså stora konsekvenser. Dessutom kostar det mycket. 1 miljard beräknar branschen att kostnaden kan bli. Kostnaderna kommer att belasta branschen och i slutändan också kunderna - vi som ringer, sms:ar och mejlar.För ett år sedan lyckades och skjuta upp direktivet . En minoritet i kan göra det när det handlar om lagstiftning som inskränker grundläggande rättigheter. Då kan lagförslaget bli uppskjutet så att politikerna ska kunna tänka igenom saken och för att det ska hinna bli en samhällsdebatt om förslaget. har det gått . Tyvärr har regeringen inte arbetat för att förändra direktivet. I stället har man förhållit sig passiv. står vi här , och det är återigen dags för debatt och omröstning.Jag är rädd att datalagringsdirektivet kommer att röstas igenom. Jag vill dock uppmana liberala ledamöter, särskilt inom , som har ett nytaget stämmobeslut mot datalagringsdirektivet, att göra det ideologiskt riktiga och rakryggat rösta nej till införandet av direktivet i eftermiddag.Men jag är som sagt rädd att det kommer att gå igenom. kommer dock att rösta nej. Vi vill att regeringen agerar med andra länder som är kritiska till direktivet för att försöka riva upp det eller omförhandla det så att det blir frivilligt.Vi måste fundera över vad de senaste tio årens övervakningslagar i antiterrorismens namn har gjort med våra samhällen. I stället för att skynda oss och införa fler liknande lagar krävs en överblick av vilka integritetsinskränkningar som alla dessa lagar leder till och ett samlat skydd av den personliga integriteten. En sak går lätt att konstatera. Trots de senaste tio årens övervakningslagar, trots mer kameraövervakning, trots invasioner i flera länder, trots terrorlistor och flygskannrar har världen inte blivit ett dugg säkrare. Sista ordet är inte sagt i denna fråga. hade vi en debatt om exakt samma sak. Frågan har legat vilande eftersom en minoritet inklusive sköt upp den. Vi sköt upp direktivet eftersom vi ansåg att det var framför allt en sak som saknades i direktivet, nämligen att lagringen skulle ske i . Som det ser ut kan det lagras var som helst i . Vi anser inte att trafikdatauppgifter ska få lagras i något annat land eftersom säkerheten vid en sådan lagring kan ifrågasättas. Det är samma ställningstagande som remissinstanserna Säkerhetspolisen, , och har uttalat.Som jag nämnde angav Data protection working party i EU, det som förkortas WP29 och som har representanter från alla medlemsstaters datainspektioner, i en rapport att det förelåg mycket olika nivåer på skyddet i de olika EU-länderna. Regleringen att det ska lagras inom den egna nationen var den vanligaste regleringen i relation till datalagringsdirektivet. Det är alltså inte något ovanligt krav.Vid hantering av trafikuppgifter utomlands kan vi av naturliga skäl inte garantera att uppgifter hanteras lika korrekt som de förväntas bli hanterade i . Vid eventuella säkerhetsintrång kan läget bli extra komplicerat och känsligt och en svensk medborgare tvingas driva en process mot en utländsk myndighet eller ett utländskt företag.Utskottsmajoritetens motivering att det i EU:s samtliga medlemsländer finns regler för dataskydd är inte tillfredsställande nog, särskilt inte med tanke på att rättssäkerheten och förekomsten av korruption skiljer sig markant mellan medlemsländerna. Enligt organisationen index ligger på fjärde plats av 184 länder när det gäller korruption. är nästan förskonat från korruption och ligger på samma nivå som , och . Andra EU-länder, som , , , och , har så hög uppmätt korruption att de sällar sig till länder som , , och Swaziland.Vi sverigedemokrater tycker inte att det är vare sig tryggt eller klokt att trafikdatauppgifter om svenska medborgare ska kunna lagras i sådana länder.Med anledning av det yrkar jag bifall till vår reservation, som innebär att dessa data ska lagras i för att säkra rättssäkerheten för svenska medborgare när det gäller den allmänna information som kommer att samlas in. Meddebattörer och åhörare! Jag börjar med att yrka bifall till de två reservationerna från och , nämligen reservationerna 1 och 3.Ett samtal till en familjeterapeut, ett sms till en kanske ökänd förbrytare och mejlkorrespondens med Anonyma Alkoholister är sådant som vi med största säkerhet vill hålla helt för oss själva. På samma sätt som ingen bryr sig om vilken post vi skickar eller vilka brev vi får hem i vår brevlåda vill vi att vår datakorrespondens ska kunna hållas helt privat. Det är inte för inte som korrespondenshemligheten är inskriven i artikel 8. I ett särskilt yttrande om datalagringsdirektivet skrev den nuvarande justitieministern till justitieutskottet: Det innebär en allvarlig kränkning av den personliga integriteten och de mänskliga rättigheterna. - Precis så är det.Varför är alla journalistförbund i motståndare till datalagringsdirektivet? Varför uppmanar det sina medlemmar att använda sig av anonymiseringstjänster när de har kontakt med tipsare och folk som ringer och pratar med medier? De vill att medlemmarna ska vidta konkreta åtgärder för att datalagring ska kringgås. För en journalist är det helt grundläggande att kunna garantera meddelarfriheten och källskyddet. Meddelarfrihet och källskydd är inskrivet i vår grundlag.Hur kommer det att påverka de människor som har kontakt med medier i känsliga frågor? Kommer datalagring att leda till att källskyddet och meddelarfriheten stärks eller försvagas? Det kommer tyvärr att leda till att det försvagas. Blotta risken att deras korrespondens med en tidning eller en radio- eller tv-kanal kan hamna i orätta händer kan få människor att dra sig för att ha kontakt med medier. Det vore helt förödande.En annan viktig fråga är om lagringen av data kommer att kunna göras på ett helt rättssäkert och tryggt sätt. Anhängarna av datalagring brukar säga att detta inte läcker ut i orätta händer. Det är it- och telekombolagen som får i uppgift att lagra data. I är det ungefär 500 företag; det är stora och små företag. Från branschen säger man att man inte kan garantera att data inte hamnar i orätta händer, även om man naturligtvis kommer att göra vad man kan. Det tycker jag är viktigt att lyssna på.Vi kan ju titta på Wikileaks till exempel där mängder av information läcker ut från försvarssystem. Det är ett system som man tycker borde vara hur säkert som helst, men även där läcker det. Det finns andra exempel på hur information läcker. Jag tror att alla register och alla stora system helt enkelt har sina brister. Blotta rädslan för att det kan hamna i orätta händer vem vi pratar med, vem vi skickar sms till och vad vi gör på nätet gör att människor kommer att känna sig övervakade och kanske drar sig för att ta kontakter som de annars skulle ha tagit.Det gjordes en opinionsundersökning i strax efter det att man hade infört datalagringsdirektivet där. Den visar att av de tillfrågade tyskarna hade ändrat sitt beteende på nätet efter att datalagringsdirektivet hade införts. Det tycker jag är viktigt att reflektera över.När vi stiftar lagar i den här församlingen säger vi att lagarna ska vara effektiva och proportionerliga. Datalagring är det selektiva sparandets raka motsats. I stället för att gå på ett fåtal, de grova brottslingarna som man ska komma åt med datalagringsdirektivet, ska alla registreras. All kommunikation från alla svenskar ska sparas . Är det effektivt?Jag vet inte hur många av er som lyssnade på den ansvariga kommissionären i Ekots lördagsintervju . Hon hade uppenbarligen svårt att ge ett enda konkret exempel på att datalagring är ett effektivt sätt att bekämpa grov brottslighet. Det kommer kanske att kosta , säger telekombolagen som har uppdraget att göra detta. Det kostar alltså väldigt mycket pengar. Det är pengar som man skulle kunna lägga på något annat.Vad tycker den ? Som sade tidigare svarade den till att syftet med datalagringsdirektivet uppnås med gällande regler. Vad är då vitsen med att införa massövervakning av alla svenskars mobil- och datatrafik?Kom också ihåg att de grova brottslingarna inte kommer att sitta där och kommunicera på ett öppet sätt. De använder sig av anonymiseringstjänster, krypterade mejl, kontantkort och så vidare. De grova brottslingarna kommer alltså inte att fastna i detta nät, utan det är alla vi svenskar som kommer att känna oss massövervakade. När jag läser det som skrivs på nätet och i medierna och lyssnar på vad andra kolleger säger, även från andra partier, undrar jag vem som egentligen vill ha detta direktiv. Alla de politiska ungdomsförbunden är motståndare till datalagringsdirektivet. , som håller på att baxa igenom detta just , är motståndare till datalagringsdirektivet. Mängder av ledande företrädare för de andra borgerliga partierna är mycket kritiska eller direkta motståndare till det. Tittar man på stämningarna nere i , där jag satt tidigare, är motståndet ännu större, särskilt från borgerligt håll, än vad det är här i . Om man talar med telekomoperatörerna säger de att de absolut inte vill ha detta. Och, återigen, den ansvariga EU-kommissionären sade för det första att datalagringsdirektivet var ett hafsverk, för det andra att hon fortfarande var mycket skeptisk och för det tredje att hon lovar att detta måste ses över eftersom det inte är bra som det ser ut . Om till och med den ansvariga kommissionären tycker att detta är ett hafsverk och att det inte är bra, varför ska vi då införa det? Det är helt obegripligt för mig. Det är många bokstavskombinationer - FRA, Ipred, ACTA och DLD, alltså datalagringsdirektivet - som leder fram till ett och samma mål, nämligen ett samhälle där storföretagen och statsmakterna får alltmer kontroll över enskilda människors liv. Det som vi ska fråga oss , då vi röstar om detta, är följande: Är detta ett sådant samhälle som vi vill ha?Vi i säger absolut nej till datalagringsdirektivet. Vi säger nej till de andra bokstavskombinationerna också därför att vi säger ja till en fri kommunikation. Vi tycker att den nya tekniken ska bejakas i stället. Den ska inte motarbetas. Vad enskilda individer gör med sina mobiltelefoner eller på nätet ska inte staten lägga sig i.