bet · GZ01TU14 · 2012-05-14 00:00:00 — Utskottet har vid tidigare tillfällen framhållit att förbättrad infrastruktur för cykling är den enskilt viktigaste åtgärden för att nå målet om en ökad cykelandel av resandet. Det är mot den bakgrunden som utskottet med tillfredsställelse ser att ett ökat fokus har riktats mot cykling och cykelåtgärder i åtgärdsplanering för 20102021. Det gäller såväl i den trafikslagsövergripande nationella planen för utveckling av transportsystemet som i länsplanerna för regional transportinfrastruktur. Bland de åtgärder som planeras återfinns nya cykelvägar längs statliga vägar, statsbidrag till kommunala cykelvägar, skyltningar och cykelparkeringar. Utskottet vill även framhålla att det också på lokal nivå tas initiativ för att förbättra infrastrukturen för cykeltrafik. För att utveckla cykelvägnätet har tagit fram ett förslag till ny cykelplan. Den omfattar en rad åtgärder som att anlägga fler cykelbanor och cykelfält, att bygga cykelpendlingsstråk för att underlätta cykelpendlingen samt att öka servicen genom att bygga fler cykelparkeringar och förbättra drift och underhåll. Förslaget till ny cykelplan är föremål för remissbehandling t.o.m. . Av ytterligare initiativ som har tagits på lokal nivå för att förbättra trafikens infrastruktur för cykling kan nämnas att är först i med att bygga s.k. cykelmotorvägar. Likaså har genomfört en studie om att införa en cykelmotorväg mellan och . I kapacitetsutredning framhålls att en väl fungerande infrastruktur är en förutsättning för en utveckling mot ökad säker cykling. Det innefattar enligt rapporten bl.a. ett sammanhängande nät av cykelvägar där framkomligheten för cyklister prioriterats, exempelvis vid signaler. framför vidare att många åtgärder har vidtagits i form av ny infrastruktur och sänkt hastighet för biltrafiken, men att det återstår mycket att göra, framför allt att åtgärda bristande länkar och säkra korsningar. Som tidigare angetts har regeringen tillkallat en särskild utredare för att se över de regler som påverkar förutsättningarna för att cykla. Som framgår av direktiven till utredningen kommer infrastrukturfrågor för cyklingen indirekt att beröras genom att även de bestämmelser som gäller övergripande planering, detaljplanering och utformning av trafikmiljön ses över; också underhåll av cykelinfrastruktur ska ingå i översynen. Bland de utgångspunkter som anses viktiga i sammanhanget är att cykeln får en förstärkt roll som en naturlig del i planeringen av transportsystemet även från ett regionalt och nationellt perspektiv. Cykeltrafikens infrastruktur har även uppmärksammats i det tidigare nämnda uppdrag som redovisats av . I redovisningen anges att infrastrukturåtgärder som leder till ett sammanhängande säkert cykelnät av många anses som en av de viktigaste faktorerna för att cyklingen ska öka. I förslaget till handlingsplan anges bl.a. att en sammanställning av brister i cykelinfrastruktur nationellt, regionalt och kommunalt bör göras liksom en kartläggning av cykelinfrastruktur i de 2530 största tätorterna. I motionerna tas frågan om vägar med mitträcken, s.k. två-plus-ett och två-plus-två-vägar upp och de därmed inskränkta möjligheterna till cykling. Utskottet anser i likhet med motionärerna att det är en viktig fråga, inte minst mot bakgrund av att olycksstatistiken visar att antalet omkomna och allvarligt skadade personer i vägtrafiken minskar kraftigt i och med att mötesseparerade vägar och vajerräcken ökar, som åtgärderna kan påverka cyklingen negativt. Utskottet konstaterar att sådana vägar har inventerats av som redovisade rapporten för säker cykling längs två-plus-ett-vägar och två-plus-ett-vägar. Frågan följs upp i tidigare nämnda regeringsuppdrag om ökad och säker cykling. I förslaget till handlingsplan sägs att det bör tas fram en plan för åtgärder för cykling längs med mötesfri landsväg, dvs. har sett över möjligheter att bygga två-minus-ett-vägar på vissa sträckor. Det innebär att endast ett centrerat dubbelriktat körfält för motorfordon används i kombination med två cykelfält. Försöksverksamhet pågår i och en utvärdering av försöken ska göras. Utskottet har även tagit del av att det på pågår ett projekt med att ta fram funktionella standarder på de statliga cykelvägarna. I projektet ingår att beakta drift- och underhållsåtgärder vid såväl vinterväglag som barmark. Med anledning av motionsförslag om cykelvägsnumrering vill utskottet peka på att det i ett flertal städer finns s.k. cykelreseplanerare med möjlighet att söka cykelvägar, pumpstationer, lånecyklar osv. Vad avser motionsförslag om cykelvägar till skolor vill utskottet lyfta fram att 2010 har byggt nya gång- och cykelvägar och 19 planskilda korsningar för gång- och cykeltrafik. I har myndigheten byggt ett flertal cykelvägar för att knyta samman ett antal mindre orter. Därigenom har de oskyddade trafikanterna fått bättre förutsättningar att pendla till den större orten och skolbarn har fått ökad möjlighet att själva ta sig till skolan. Vidare vill utskottet lyfta fram att även turistleder för cykel kan underlätta cykelpendling och skapa goda förutsättningar för att göra kortare cykelturer i närområdet. Som exempel kan nämnas att Kattegattsleden ingår i Nationell plan för transportsystemet 20102021. Projektet påbörjades och innebär en cykelled som planeras mellan och , genom tio kommuner. Enligt tidplanen ska hela Kattegattsleden stå klar senast till säsongen 2014 och för projektet planeras vara färdigställt . Utskottet utgår från att nu nämnda utredningar och projekt kommer att resultera i åtgärder som innebär en förbättrad infrastruktur för cykling. Med hänvisning till vad utskottet anfört saknas skäl till något uttalande från sida, varför motionerna 2011/12:T260 av (KD), 2011/12:T332 av (FP) yrkandena 1, 2 (delvis) och 6, 2011/12:T338 (delvis) av och (båda M), 2011/12:T377 av (S) yrkandena 1, 2, 5 och 6, 2011/12:T456 av m.fl. (MP) yrkandena 7 och 9 samt 2011/12:T475 av Per Lodenius (C) avstyrks. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslagen om förändrade cykelregler. Utskottet hänvisar till att den särskilde utredare som ska se över regler ur ett cyklingsperspektiv har ett brett uppdrag som också omfattar regler och förutsättningar som bedöms viktiga för att främja en ökad och säker cykeltrafik. Jämför reservation 3 (MP, V). Trafikförordningen (1998:1276) innehåller bestämmelser som i olika utsträckning rör cyklande och förhållandet till andra trafikantgrupper eller olika trafikområden: Allmänna bestämmelser (1 kap.). Bestämmelser för alla trafikanter (2 kap.). Bestämmelser för trafik med fordon (3 kap.). Bestämmelser för trafik med cykel och moped (6 kap.). Bestämmelser för gående på väg (7 kap.). Bestämmelser för trafik på gågata och i gångfartsområde (8 kap.). Lokala trafikföreskrifter m.m. (10 kap). Ansvarsbestämmelser m.m. (14 kap.). Enligt kapitlet om lokala trafikföreskrifter m.m. (10 kap.) får särskilda trafikregler, med vissa angivna undantag, meddelas genom lokala trafikföreskrifter för en viss väg eller vägsträcka eller för samtliga vägar inom ett område. I bestämmelsen räknas 22 fall upp då lokala trafikföreskrifter får gälla. De kan avse t.ex. att en viss väg etc. ska vara gågata eller gångfartsområde, ett förbud mot trafik med fordon, ett förbud mot eller ett påbud att svänga eller köra i en viss riktning, en avvikelse från de bestämmelser om hastighet eller begränsning till en lägre hastighet än vad som följer av de bestämmelser som det hänvisas till förutsatt att detta är motiverat av hänsyn till trafiksäkerheten, framkomligheten eller miljön. Väjningsplikt innebär att fordonsföraren ska sänka hastigheten eller stanna. Man får köra vidare bara om det kan ske utan fara eller hinder. Cyklister har väjningsplikt i de allra flesta fall. Om man däremot leder sin cykel över vägen räknas man som gående, och då har alla fordonsförare väjningsplikt. En cykelöverfart är markerad med vita kvadrater i vägbanan. Cyklister får bara korsa vägen om det kan ske utan fara. Väjningsplikten gäller visserligen inte strikt, men man bör aldrig cykla rakt ut över en väg. Det är inte förbjudet för cyklister att korsa en väg på ett övergångsställe. En cyklist som korsar en väg på ett övergångsställe har alltid väjningsplikt både mot gående och mot fordon på vägen. När man cyklar på en gågata eller ett gångfartsområde är den högsta tillåtna hastigheten s.k. gångfart. Mot gående gäller väjningsplikt. En cykelväg är en väg avsedd endast för cykeltrafik. En cykelbana definieras enligt förordningen om vägtrafikdefinitioner (2001:651) som en väg eller del av en väg som är avsedd för cykeltrafik och trafik med moped klass II i ett område för cykeltrafik som avgränsas genom en upphöjning i vägbanan. Ett cykelfält är ett särskilt körfält som genom vägmarkering (vanligtvis en målad linje) anvisats för cyklande och förare av moped klass II. En cykelbox är en informell benämning på ett område framför en trafikreglerad korsning, markerat med en tillbakadragen stopplinje för övriga fordon. Genom systemet avses risken för svåra olyckor mellan högersvängande motorfordon och cyklister minska. I motion 2011/12:T283 konstaterar (M) att det vanligen saknas cykelvägar på den svenska landsbygden. Motionären menar vidare att till skillnad från en gångtrafikant som på långt håll ser ett mötande fordon hinner inte en cyklist agera när ett fordon snabbt närmar sig bakifrån för att sedan i hög fart passera bara från cyklisten. För att utöka säkerheten för cyklister på landsvägar eller andra platser där det saknas ändamålsenliga cykelvägar och den högsta hastigheten är /h eller högre bör enligt motionären möjligheten att tillåta cykling på vänster sida av vägen ses över. I motion 2011/12:T332 framför (FP) i yrkandena 2 (delvis) och 3 följande. I yrkande 2 anges att viktiga aspekter för ökad säkerhet och trygghet är väjningsregler vid övergångsställen och bilisters väjningsplikt för cyklister i blandad trafik. Vidare anförs i motionen att det inte är möjligt för kommuner att låta cyklister cykla mot enkelriktad trafik. Det bör ändras eftersom smala cyklar ofta kan komma fram även där bilar inte har det. Förbudet leder till att cyklister tvingas till omvägar i onödan. I yrkande 3 konstateras att motionslopp bidrar till att locka fler att både cykelpendla och cykelträna. Utländska deltagare lockas till tack vare intressanta motionslopp, vilket påverkar besöksnäringen positivt. Deltagare önskar ofta att det skulle vara möjligt att leda bort biltrafik under motionsloppen, vilket förutsätter samverkan mellan olika myndigheter inklusive polisen samt en översyn av regelverket. I motion 2011/12:T338 (delvis) yrkar och (båda M) att lydelsen i 3 kap. 6 § första stycket trafikförordningen ändras på så sätt att undantag från huvudregeln, dvs. att bl.a. cyklar vid färd på väg ska föras på cykelbana om sådan finns, kan göras i fler fall än då det är lämpligare med tanke på färdmålets läge. Enligt motionärerna vore det ofta lämpligare om exempelvis snabba cyklister fick möjlighet att välja vägen framför cykelbanan. Motionärerna menar att det även ur framkomlighetsperspektiv i vissa situationer kan framstå som lämpligare om cyklisterna väljer vägen framför cykelbanan. I motion 2011/12:T456 konstaterar m.fl. (MP) yrkandena 36, 10 och 11 att cykeln har en viktig roll i klimatarbetet och att ett av de snabbaste och billigaste sätten att minska utsläppen från transportsektorn är att öka cyklingens andel av persontransporterna. I yrkande 3 anger motionärerna att ett exempel på att lagstiftningen har bilen som utgångspunkt är enkelriktade gator som tvingar cyklister att ta omvägar, trots att vägbredden gör det möjligt att låta bilar möta cyklister. Att låta cyklister köra mot enkelriktad trafik skulle på många håll öka framkomligheten utan att bidra till större risker när hastigheten är maximalt /h. Enligt motionärerna är detta tillåtet i bl.a. , , , och . I yrkande 4 anser motionärerna att för det fall en cyklist färdas på en huvudled bör det vara bilar som ska väja för cyklisten och inte tvärtom. I yrkande 5 framför motionärerna att den s.k. zebralagen som innebär att bilar måste stanna för fotgängare vid obevakade övergångsställen vid lägre hastigheter bör gälla även för cyklister som vill följa en cykelbana som går parallellt med ett övergångsställe. Enligt motionärerna leder olika regelverk till osäkerhet och fler olyckor. I yrkande 6 konstaterar motionärerna att en av de mest effektiva åtgärderna för att öka trafiksäkerheten för oskyddade trafikanter, såsom cyklister och fotgängare, är sänkta hastigheter. Enligt NTF klarar en fotgängare som blir påkörd i /h livhanken i nio fall av tio, medan nio av tio dör av dem som blir påkörda i /h. Motionärerna anser därför att bör utfärda en maxhastighet /h i tätbebyggda områden med oskyddade trafikanter. I yrkande 10 framförs att så länge det saknas bra alternativ för snabb cykling måste det vara tillåtet för cyklister att använda bilarnas körfält, med undantag för motorvägar. I yrkande 11 anges att bygger speciella snabbcykelvägar inspirerade av bl.a. supercykelstigarna i . Men det behövs enligt motionärerna även regler för dessa. Motionärerna menar därför att bör få i uppdrag att utforma en definition av och ett regelverk för snabbcykelvägar som dimensioneras för hastigheter på /h. Utskottet vill inleda med att framhålla att det är angeläget att olika trafikreglerande åtgärder prövas för att främja en ökad cyklism i samhället som det är viktigt att arbetet med att öka trafiksäkerheten drivs vidare. Utskottet delar därför motionärernas bedömning att det finns ett behov av att se över hur de regler som rör cyklingen kan bidra till målen om ökad och säker cykling. Utskottet välkomnar därför den tidigare nämnda utredning som regeringen har tillsatt med uppdrag att se över de regler som påverkar förutsättningarna för att cykla. Översynen ska syfta till att öka cykeltrafiken och göra den säkrare. Enligt utredningsdirektiven bör utredaren i första hand se över de bestämmelser som reglerar planering och utformning av trafikmiljön samt trafikreglerna för cykeltrafik. Vidare anges att en ökad cykeltrafik ställer högre krav på samspel mellan trafikanter och på kunskap om trafikregler och att de följs för att undvika att det uppstår onödig irritation eller incidenter på gång- och cykelvägar, i korsningar osv. Samspelet med gångtrafikanter anges vara särskilt viktigt. Den särskilde utredaren har ett brett uppdrag såtillvida att det inte bara omfattar de i direktiven preciserade områdena utan även regler och förutsättningar som utredaren bedömer viktiga i sammanhanget. När det gäller motionsförslag om att leda bort biltrafik under motionslopp konstaterar utskottet att det är som enligt trafikförordningen (1988:1276) ger tillstånd till bl.a. cykellopp på vägar. Ett tillstånd kan förenas med de föreskrifter som behövs för att förebygga fara eller olägenhet för trafiken och för dem som bor eller uppehåller sig vid vägen eller som behövs av annat skäl. Utskottet vill därför framhålla att det alltså finns möjlighet att exempelvis leda undan trafik eller enkelrikta vägar under ett cykellopp. Utskottet har vidare fått veta att det i samband med beredningen av en ansökan om tillstånd till cykeltävling på väg sker ett brett samråd med bl.a. berörda kommuner, väghållningsmyndigheter, räddningstjänst osv. Frågor som ligger till grund för den slutliga bedömningen i tillståndsfrågan, och därmed också till vilka föreskrifter som kan behöva kopplas till tillståndet, kan vara exempelvis trafiksäkerhetsaspekter, längden på loppet, möjligheten till att leda om trafiken och påverkan på näringslivets möjligheter att få sitt behov av transporter tillgodosett. Utskottet förutsätter att länsstyrelserna efter samråd med berörda aktörer gör väl avvägda bedömningar av hela trafikbilden när de prövar frågor om tillstånd och därtill kopplade föreskrifter. Det kan tilläggas att om ett cykellopp berör mer än ett län, prövas frågan av i det län där tävlingen eller uppvisningen startar. För Vätternrundans del innebär det att det är i som ger tillstånd till cykelloppet. Utskottet välkomnar regeringens initiativ till översyn av regler och andra förutsättningar för cykling och utgår från att flertalet här redovisade motionsförslag kommer att genomlysas av utredaren. Därmed kan syftet med dessa helt eller delvis komma att bli tillgodosett. Mot denna bakgrund saknar skäl att nu vidta ytterligare åtgärder med anledning av motionsförslagen, varför motionerna 2011/12:T283 av (M), 2011/12:T332 av (FP) yrkande 2 (delvis) och 3, 2011/12:T338 (delvis) av och (båda M) och 2011/12:T456 av m.fl. (MP) yrkandena 36, 10 och 11 avstyrks av utskottet. Utskottets förslag i korthet Utskottet avslår en motion om resemöjligheter med cykel mellan och . Jämför reservation 4 (MP). I motion 2011/12:T275 framför och (båda MP) att cyklister ska kunna ta sig över utan kostnad, antingen genom att cykla på bron eller genom att få åka gratis buss eller båt. Skälet för detta är att tillgängligheten till är av yttersta vikt för att alla som vill ska kunna ta del av de rika miljöerna och landskapet samt för att ön ska kunna nyttjas till fullo som en rekreationsplats för turister från hela världen. Som ett led i de nationella miljö- och hälsomålen och för upplevelseturismen satsas nu på en nationell cykelled på . Cykeltrafik är förbjuden på bron och en gratisbuss som tidigare tagit cyklister över bron är indragen. Det rimmar enligt motionärerna illa med våra nationella och lokala miljömål om en klimatsmartare framtid. Motionärerna anser att en avgiftsfri cykelbuss eller färja över till är en viktig pusselbit för att minska fossilbränsleanvändningen och öka cyklandet. Utskottet anser att det är viktigt att förbättra för cyklingen såväl som vid rekreation och instämmer med motionärerna att det är mycket positivt att cykelturismen utvecklas på . Cykelturism är ett miljövänligt och hälsosamt alternativ och utskottet föreställer sig att ökad cykelturism också kan komma att bidra till ökad användning av cykeln som transportmedel . Utskottet har fått information om att det fr.o.m. t.o.m. är möjligt att kostnadsfritt ta med sig cykeln på färjan mellan och . Biljettpriset för en vuxen person är tur och retur. Färjan tar och har plats för 50 cyklar. Mot den bakgrunden finner utskottet att det huvudsakliga syftet med motionen får anses vara tillgodosett; utskottet finner ingen anledning för att ta något initiativ i ärendet varför motionsförslaget 2011/12:T275 av och (båda MP) avstyrks. Utskottets förslag i korthet avslår motionerna bl.a. med hänsyn till att utskottet utgår från att regeringen i det fortsatta arbetet för en säker cykeltrafik tar initiativ till åtgärder som bedöms nödvändiga för att användningen av cykelhjälm ska öka. Enligt trafikförordningen (1998:1276) gäller att den som är och färdas med en tvåhjulig cykel ska använda cykelhjälm eller ett annat lämpligt huvudskydd. Dessutom ska cykelföraren se till att passagerare under använder cykelhjälm. Barn och ungdomar som inte använder hjälm kan stoppas av polisen men inte bötfällas. Däremot kan föräldrar eller andra personer som fyllt bötfällas, om de på sin cykel skjutsar ett barn som inte har cykelhjälm. Enligt trafikförordningen gäller vidare att på en cykel får inte färdas fler personer än cykeln eller mopeden är byggd för. När en cykel har lämpliga säten och effektivt skydd mot hjulekrarna får dock på fordonet färdas ytterligare ett barn , om den som styr fordonet har fyllt , eller två barn , om den som styr fordonet har fyllt . Många av dem som dödas eller skadas i cykeltrafiken får huvudskador. Även en till synes liten smäll mot huvudet kan innebära att den intellektuella och sociala förmågan försvagas allvarligt. Likaså kan personens uppfattnings- och rörelseförmåga drabbas. Medicinsk forskning visar att de svåra skallskador som kan uppkomma vid cykelolyckor effektivast kan lindras eller stoppas helt av en cykelhjälm. Användningen av cykelhjälm minskar risken för dödliga skallskador med . Den stora potentialen finns dock i minskat lidande och minskade kostnader eftersom de allvarliga skadorna skulle minska i antal om cykelhjälmsanvändningen ökade. Ett transportpolitiskt etappmål är att hjälmanvändandet ska öka till . VTI genomför mätningar av cykelhjälmsanvändning. låg användningen på . har användandet legat stilla på . uppgick hjälmanvändandet till . Av barn mellan använder hjälm och lite mindre än hälften av 1315-åringar. använde av invånarna i hjälm jämfört med i . I motion 2011/12:T376 yrkar (S) att åldersgränsen i lagen för cykelhjälm tas bort. Som stöd för yrkandet framför motionären att av de 3 329 cykelolyckor med huvudskador som registrerades på landets sjukhus hade 1 830 kunnat undvikas om cyklisten använt cykelhjälm. Huvudskador leder oftare till livslånga problem jämfört med andra skador varför hjälmen har stor betydelse för att förhindra skallskador. I likhet med andra trafiksäkerhetsregler, exempelvis om säkerhetsbälte och hastighetsbegränsningar, bör lagstiftningen om cykelhjälm enligt motionären omfatta hela befolkningen. I motion 2011/12:T426 konstaterar (S) att en olyckstyp som tyvärr är vanlig bland små barn är att de få in sina fötter och ben mellan ekrarna när de skjutsas på cykel. Det kan enligt motionären ge mycket allvarliga skador med lång rehabiliteringstid och i värsta fall men för livet. I svenska trafikregler finns krav på hjälm och cykelsits för barn, men det finns inte någon närmare definition av vad en cykelsits är. Motionären menar därför att det är hög tid att vi får en svensk säkerhetsmärkning av cykelbarnstolar och att ekerskydd görs obligatoriskt, antingen genom en cykelbarnstol eller genom speciellt ekerskydd. De nya reglerna bör enligt motionären kombineras med en informationsinsats för att upplysa om farorna med att skjutsa små barn på cykel utan godkänd cykelbarnstol och ekerskydd. Utskottet konstaterar att cykelhjälmsanvändningen är en av indikatorerna i arbetet mot etappmålen för trafiksäkerhetsutvecklingen till 2020. I sammanhanget vill utskottet nämna att regeringen i sin proposition Framtidens resor och transporter infrastruktur för hållbar tillväxt (prop. 2008/09:35) anmälde att (nu ) arbetar med nya metoder för att öka användningen av cykelhjälm bland vuxna. ska de riktade åtgärderna för barn och unga fortsätta. I tidigare nämnda redovisning föreslås att ett nytt angreppssätt prövas som innebär en samverkan med försäkringsbolag, landsting och företag. föreslår även att en studie av vilka åtgärder som bidragit till att användandet av cykelhjälm har ökat i vissa kommuner bör göras. I det sammanhanget konstaterar utskottet att det råder stor skillnad mellan kommunerna i vad mån invånarna använder cykelhjälm. Utskottet utgår från att regeringen i det fortsatta arbetet för en säker cykeltrafik tar initiativ till de åtgärder som bedöms nödvändiga för att användningen av cykelhjälm ska öka. Med anledning av vad utskottet anfört avstyrks motionen. Vad avser motionsyrkandet om cykelbarnstolar anser utskottet att motionsförslaget i huvudsak är tillgodosett genom dagens regelverk med krav på cykelsits och skydd för hjulekrarna. Utskottet kan även konstatera att NTF informerar om vad man bör tänka på i samband med köp och användande av cykelbarnsits. Mot denna bakgrund avstyrker utskottet motionerna 2011/12:T376 av (S) och 2011/12:T426 av (S). Underlättande av kombinerade resor med cykel Utskottets förslag i korthet Utskottet hänvisar bl.a. till den pågående statliga cykelutredningen, som förutsätts behandla frågan om hur man ska kunna åstadkomma en ökning av resor med cykel i kombination med kollektivtrafik. Jämför reservation 5 (S, MP, V). är ett helägt statligt bolag. Bolaget ska, inom ramen för kravet på affärsmässighet, vara ett ledande företag i utvecklingen av den svenska transportsektorn med anknytning till järnväg i syfte att främja och stödja kollektivt resande och godstransporter på järnväg.