bet · GZ01UbU13 · 2012-05-02 00:00:00 — Men det är inte fråga om att bara för att ett barns mamma jobbar natt ska inte pappan ta det ansvar som det innebär att vara förälder.Jag förstår fortfarande inte denna oro för att kommuner säger att de inte kommer att förändra, att de kommer att förändra uppåt eller att de kommer att förändra nedåt. Låt oss gå tillbaka till det exempel som här gavs om särskolan. Om kommunen säger att den inte kommer att förändra eftersom det inte finns några barn med utvecklingsstörning i kommunen - vad är då problemet? Ska man starta de här särskolorna? Är det rätt svar att vilja starta fast behoven inte finns?Jag vill fortfarande veta vilka det är som har behov men som inte får dem tillgodosedda, och det är vad man i denna kartläggning ska ta reda på, inte vilka kommuner som avser att utöka eller minska. För det är bara de som vet vilka behov som finns. Är det så att de läser av att det inte kommer att finnas flera barn som behöver nattomsorg är det väl rätt av kommunen att minska på den verksamheten och lägga pengar på någonting annat. Och tycker man att det ser ut att behövas är det rätt att göra tvärtom.Men jag tycker inte att man bara ska ställa frågan om de kommer att minska eller höja och sedan inte förstå om det finns folk som behöver det eller inte. Det tycker inte jag är det svar som vi behöver för att utforma politik på bästa sätt. Svaret är ändå - annars skulle det inte finnas domar - att det finns föräldrar som inte har fått möjlighet att ha sitt barn i omsorg på obekväm arbetstid. Dessutom ingår det i själva motionen att ta reda på en hel del av det statsrådet efterfrågar. Vi säger inte att vi ska göra det här i blindo, utan det är klart att det behövs en bakgrundskunskap. Men jag tycker inte att man ska beskriva det som att det inte är några problem. Det stämmer inte. Jag säger fortfarande: Var det inga problem skulle vi inte behöva stå här.Men jag vill ta upp en helt annan fråga, eftersom jag har en hel minut kvar. Jag undrar om det här också kan bli, eller möjligen är, en kompromiss, om statsrådet tycker att det är viktigt med utbildad personal i förskoleverksamheten. Då menar jag inte bara förskolan utan förskoleverksamheten. Jag undrar med anledning av det som har sagts tidigare här, att det på något sätt inte är det centrala. Ändå har vi alla verkligen lovordat förskolan. Och den största delen i att förskolan fungerar så bra som den gör hänger ju ihop med den utbildning och den erfarenhet som personalen har. Därför blir jag lite orolig när jag från Alliansen hör att man kan ha en verksamhet utan att ha en pedagogisk bakgrund. Jag vet inte om jag ska tolka som att oppositionen tycker så här: Ja, vi vill ha stimulanspeng, men den får vänta tills vi har kunskap, så att vi vet hur den ska användas.Om det är så är det inga problem. Vi får ju kunskap . Det var det som var grejen. Om det är så jag ska tyda de texter som finns i betänkandet finns det egentligen inte så mycket att diskutera här. För, återigen, det är ingen som ifrågasätter att vi behöver lösa ett problem då det finns. Det är beroende av hur stor omfattning det är. Just nu vet vi bara inte det. Vi vet inte omfattningen av problemet. Vi vet inte hur stor stimulanspengen ska vara. Vi vet inte hur den ska fördelas, till vilka.Det är bara det som är problemet. Är det så att vi kan vänta tills vi har kunskapen? Det är precis det som jag står här och vädjar om att vi ska göra.Jag säger inte att det inte finns problem. Det kan finnas problem. Jag vill bara ta reda på vilket omfång det är. Och hur är bästa sättet att lösa det?Till sist är det viktigt med utbildad personal inom omsorgsverksamhet, förskoleverksamhet. Vi tycker det. Och lagstiftningen säger att barn ska ha tillgång till pedagogiska inslag, som man antingen köper in eller får med hjälp av öppna förskolor, i de verksamheter där man inte själv har personal som är utbildad men personal som har erfarenhet av att arbeta med barn till exempel.Sedan är det kommunerna, som huvudmän, som följer upp verksamheten. Tycker man inte att den håller kvalitet och kan bevisa att den inte håller kvalitet - för kvalitet är viktigt oavsett omsorgsform - har man rätt att lägga ned eller stoppa utbetalningar till denna verksamhet.Lagen är ganska tydlig, och kommunerna, som huvudmän, är de som måste sköta det här med tillsyn och också avgöra vilka verksamheter som ska tillåtas och inte. Jag har ett par frågor som jag vill ställa till , för jag får inte riktigt ihop vad hon säger.Rossana Dinamarca säger att föräldrar med vårdnadsbidrag förvägrar sina barn pedagogisk verksamhet. Om det nu är så att en förälder som går hemma och får vårdnadsbidrag förvägrar barnen någonting, i det här fallet pedagogisk verksamhet, måste det innebära att föräldrar som är hemma med sina barn utan pengar också förvägrar sina barn någonting, alltså pedagogisk verksamhet.Jag kan bara tolka det som att föräldrar som är med sina barn i så fall gör något dåligt, för det är ju hemskt om föräldrarna förvägrar barnen något. Jag tycker att det är en väldigt konstig syn på föräldraskap.Om det nu är så att föräldrarna gör detta, förvägrar barnen någonting, pedagogisk verksamhet, undrar jag: Innebär det att staten ska gå in och se till att de här barnen får detta? Och från vilken ålder då? När ska barnen få den här pedagogiska verksamheten, som föräldrarna så taskigt förvägrar sina barn? Är det från ? Det skulle jag gärna vilja veta. Jag förstår inte. Du får hemskt gärna förklara.Låt oss säga att föräldrar vill vara hemma med sina barn! Det är deras högsta önskan. Det kan vara båda föräldrarna. Det kan vara en. Men de har inte råd att vara hemma med sitt barn eller sina barn. Är det inte bra om samhället ger föräldrarna denna möjlighet att vara hemma med barnen, om det är deras högsta önskan? De är kanske tvungna att gå till ett arbete. Det handlar kanske om eller extra innan barnen sätts i förskola. Det är ju oerhört positivt om samhället ger dem denna möjlighet. Men jag får inte ihop det. Hur kan det vara något dåligt? Du får hemskt gärna förklara.