bet · GZ01UU9 · 2012-05-23 00:00:00 — Den visar också på vikten av satsningar på infrastruktur som knyter samman de nordiska länderna. Det är naturligt och viktigt att öka integrationsinsatserna ytterligare, liksom att fortsätta stödja och utveckla de olika organ som jobbar praktiskt med att lösa gränshinder. Möjligheten för nationella parlamentariker att delta i internationella processer och sammanhang är en demokratifråga. De folkvalda nationella parlamentarikerna utgör en viktig länk mellan olika beslutsfattande nivåer i en globaliserad värld. Det politiska uppdraget innebär bland mycket annat opinionsbildning samt informations- och kunskapsspridning. Parlamentariker är också den länk som för medborgarnas synpunkter och idéer vidare såväl på lokal och regional nivå som i nationella och internationella sammanhang. Även när det gäller genomförande och uppföljning av redan beslutade åtgärder och åtaganden har nationella parlament och parlamentariker av hävd en viktig uppgift. Genom ett deltagande av direktvalda parlamentariker stärks legitimiteten i hela implementeringsprocessen. För det nordiska samarbetet fyller en viktig funktion inte minst när det gäller att driva på och kontrollera de nordiska regeringarnas samarbete. En styrka för de nordiska länderna är också att många ledamöter i de nationella parlamenten engagerar sig i det nordiska samarbetet. Det är nödvändigt att ytterligare stärka det inomnordiska samarbetet samt byggandet av nätverk, som i sin tur kan öka det nordiska inflytandet i EU och i andra samarbetsorgan. Nordiskt samarbete, punkt 1 (SD) av (SD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motionerna 2011/12:U21 yrkandena 14 och 2011/12:U27 yrkandena 14 och avslår motion 2011/12:U22 yrkandena 1 och 35. Den djupaste roten till den svenska kulturens särart ligger i vår historia och i den natur och det klimat där den har vuxit fram. Mot denna bakgrund är det ganska naturligt att vår kultur uppvisar stora likheter med våra nordiska grannländers. Genom likheterna i levnadsbetingelser och årtusenden av nära och naturliga relationer mellan befolkningarna har en skandinavisk och nordisk kulturkrets vuxit fram. Denna nordiska kulturgemenskap är något bör bejaka och bygga vidare på. Det nordiska kultursamarbetet utgör hörnstenen i den gemenskap som binder samman de nordiska länderna. Kultursamarbetet återspeglar den grund av gemensamma värderingar som vi i de nordiska länderna står på. är ett nordiskt samarbetsorgan vars uppgift är att i vid bemärkelse främja kultursamarbete mellan de nordiska länderna. har fem fokusområden som särskilt prioriteras, men någon tydlig prioritering att stärka och bevara det nordiska kulturarvet finns inte med där. Vårt gemensamma nordiska kulturarv binder oss samman, och det är av stor vikt att detta gemensamma arv bevaras och stärks. Därför bör i sina riktlinjer slå fast att aktiviteter som främjar och bevarar vårt gemensamma nordiska kulturarv och våra gemensamma traditioner ska höra till deras prioriterade fokusområden. Detta bör regeringen och den svenska delegationen verka för i det nordiska samarbetet. beslutade den borgerliga danska regeringen med stöd av att låta sju kommittéer påbörja arbetet med att ta fram förslag över verk som kunde anses som en särskilt värdefull del av det danska kulturarvet och tillsammans utgöra en dansk kulturkanon. När arbetet presenterades 2006 hade antalet områden ökat till nio och varje område innehöll en lista på tolv verk. De områden som berördes var arkitektur, bildkonst, design och konsthantverk, film, litteratur, konstmusik, populärmusik, scenkonst och barnkultur. Det primära syftet med kulturkanonen var att den skulle fungera som en introduktion till det danska kulturarvet och stimulera till tankar och debatt kring konst och kulturfrågor. Projektet bidrog starkt till att blåsa liv i den danska kulturdebatten och lyfte kulturpolitiken till en position på den politiska och mediala dagordningen som den varit i närheten av. Trots de starka känslor som initialt omgav projektet har den färdiga kulturkanonen blivit väl mottagen i stora delar av det danska samhället. De danska kulturinstitutionerna har tagit kulturkanonen till sig och har med avstamp i denna skapat flera nya uppsättningar och verk. Även de danska skolorna som har fått kulturkanonen sig tilldelad i bokform har dragit nytta av projektet, och många skolor använder den som en utgångspunkt i sin undervisning. I samband med beslutet om den danska kulturkanonen föreslog också den danska undervisningsministern, , att en gemensam nordisk litteraturkanon skulle tas fram. Alla fem nordiska regeringar ställde sig bakom satsningen och finansieringen skedde via . Skriften Nordisk litteratur till tjeneste presenterades 2008 och bidrog till både en ökad debatt och ett ökat intresse kring den nordiska kulturen. bör följa upp satsningen på den nordiska litteraturkanonen genom att med inspiration från den danska modellen ta fram en ny, bred nordisk kulturkanon som även innefattar områden som arkitektur, bildkonst, musik, scenkonst, film och barnkultur. Djurskyddet inom de nordiska länderna har långa anor och en djup folklig förankring. För många invånare i är det goda djurskyddet en så viktig fråga att den betraktas som en del av den nationella och regionala kulturen och identiteten. De nordiska länderna står sig också väl vid en internationell jämförelse, men förbättringspotentialen är fortfarande stor och på vissa områden har halkat efter. Enligt bl.a. rapporten djurskydd från förbundet är det tveksamt om de nordiska länderna kan sägas vara bäst i världen eller ens i när det gäller djurskydd. På flera viktiga områden överträffas det svenska och nordiska djurskyddet av länder som och , men i vissa avseenden också av länder som , , och . De nordiska länderna borde enas om en gemensam målsättning nämligen att vara världens ledande region i frågor som gäller djurskydd och djurens välbefinnande. Ett stort problem är också att det fortfarande finns stora skillnader beträffande djurskyddslagstiftningen och uppföljningen av denna mellan de nordiska länderna. Stora skillnader mellan länderna i detta avseende bidrar till att skapa ekonomiska incitament för ett bristande djurskydd, då ett nordiskt land genom en svagare djurskyddslagstiftning kan skaffa sig konkurrensfördelar gentemot de övriga nordiska länderna. Ett tydligt exempel på detta har varit det förhållandevis svaga djurskyddet inom den danska grisnäringen, som gett danska grisbönder ekonomiska fördelar i förhållande till svenska grisbönder. Andra områden där problematiska skillnader fortfarande kvarstår är t.ex. reglerna kring slakt och kastrering, pälsdjursuppfödning etc. Även reglerna och formerna för uppföljningen av djurskyddslagstiftningen skiljer sig åt mellan länderna. bör, inom ramen för det nordiska samarbetet, arbeta för att de nordiska länderna i högre utsträckning än harmoniserar djurskyddslagstiftningen och regelverket för uppföljande kontroller i syfte att bristande djurskydd inte ska kunna utgöra en konkurrensfördel inom . I likhet med vad som fördes fram i Stoltenbergrapporten , bör det nordiska samarbetet inom en rad frågor på försvars- och säkerhetsområdet öka. Det finns uppenbara förtjänster i att de nordiska länderna tar ett gemensamt ansvar för regionens säkerhet, i likhet med vad som länge planerades under era. Vi välkomnar därför att de nordiska länderna lanserade Nordefco-samarbetet 2009. Det har dock inte gjorts tillräckligt mycket konkret för att uppnå ett fördjupat försvarssamarbete i linje med de förslag som finns i Stoltenbergrapporten; vi vill se ökade insatser i det nordiska försvarssamarbetet för att uppnå sådana resultat på följande områden. Vad avser luftförsvar bör i ett kortare perspektiv verka för ett tätare samarbete vad gäller en samordning av den nordiska luftövervakningen, inkluderat luftförsvaret över . I ett längre perspektiv bör nordisk personal skickas till Keflavik på permanent basis. De nordiska flygvapnen knyts därmed närmare varandra och utvecklar samarbetet i skarpt läge. I princip borde de nordiska flygvapnen klara luftövervakningen över hela det nordiska luftrummet inklusive utan att vara avhängiga Nato. Vidare bör verka för att de nordiska länderna utvecklar ett system för övervakning av havsområdena. och har redan en militär utväxling vad gäller övervakning av . Detta bör kunna vidareutvecklas till att innefatta även övriga nordiska länder. Det är också av stor vikt att de nordiska länderna utvecklar isbrytarkapacitet vid för att inte tappa konkurrensfördelar gentemot , och , vilka alla har isbrytarkapacitet . Isbrytarkapacitet i arktiska förhållanden är mycket kostsamt och bör därför utvecklas gemensamt. För att möjliggöra övervakning och insatser i de enorma nordiska havsområdena måste ett gemensamt satellitsystem för övervakning och kommunikation också utvecklas. köper de nordiska länderna nödvändiga tjänster från annan part, men givet att man utvecklar systemen gemensamt kan man spara pengar genom att slippa köpa satellittjänsterna. Det är dock osannolikt att det är ekonomiskt försvarbart att utveckla satellitsystem för ett enskilt nordiskt land. Det finns ett stort värde i att vi har svenska ambassader i ett stort antal länder för att bevaka, företräda och främja svenska intressen på alla områden i verksamhetslandet eller inom en internationell organisation. De är även viktiga för att ge service åt svenska myndigheter, företag, organisationer och enskilda medborgare. går det inte komma undan att ambassader kräver resurser och pengar. För att kunna behålla den bredd vi har i svenska ambassader och konsulat anser vi att ett sätt att spara resurser skulle vara ett samarbete med nordiska länders ambassader genom att de t.ex. inryms i samma lokaler. Själva ambassadverksamheterna ska fortfarande vara nationella, men vi bör samarbeta rent praktiskt och logistiskt för att spara resurser. Detta är exempelvis fallet i där den svenska ambassaden ingår tillsammans med övriga nordiska länder i komplexet Nordiska ambassaderna Nordische Botschaften. delar där tillsammans med , , och en gemensam innergård och gemensamhetshuset Felleshuset. Felleshuset kan besökas utan föranmälan och visar växlande nordiska utställningar. Här finns även information om de nordiska länderna samt lokalen för konsulära ärenden. Tyvärr finns inte liknande exempel på särskilt många fler orter. Det finns tveklöst stora besparingsmöjligheter genom ett ambassadsamarbete, som samarbetet i utrikesfrågor ökar och vi drar lärdom av varandra. Samarbete med närområdet, punkt 2 (S) av (S), (S), (S), (S), (S) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. Därmed bifaller motion 2011/12:U22 yrkandena 2, 6 och 7. och har ett nära samarbete med flera internationella, nationella och regionala organisationer utanför och då främst , och Östersjöstaternas råd. Det övergripande målet för det nordiska samarbetet med närområdet är att bidra till en säker, stabil utveckling i området, att stärka demokratin och att öka värdegemenskapen i den nordliga delen av . Liksom tidigare påpekats är det viktigt att nu initierar en genomgång av existerande rättsordningar som berör såväl som de arktiska regionerna för fortsatt diskussion om att stärka och att utöka dem där så behövs. och är samarbetsorgan mellan regionernas åtta respektive fyra länder som ska säkerställa en fredlig dialog med målet att arbeta för att skydda och värna den arktiska miljön. Den kunskap och kompetens som vuxit fram inom det regionala är betydande och måste ytterligare utvecklas. Det är av stor vikt att alla goda krafter, exempelvis företag, myndigheter, kommuner, universitet och enskilda, samverkar. För detta fordras en fortsatt bra samordning, information och en välutbyggd och fungerande infrastruktur. Den ekonomiska aktiviteten i den nordliga regionen ökar dessutom och därmed också regionens ekonomiska och säkerhetspolitiska betydelse, vilket innebär att en sammanhållen politik för det nordliga området behövs. Med ett större engagemang från svensk sida kan vi övervaka vad som händer i området från säkerhetssynpunkt, som miljöteknik skulle komma väl till pass i den känsliga miljön i området. Det är av största vikt att stärks och fördjupas ytterligare på samtliga fem insatsområden, som det svenska deltagandet bör baseras än mer än tidigare på regionala strukturer samt även utveckla en sammanhållen strategi på nationell nivå. är i blickpunkten i världen . Klimatförändringen leder till ökat intresse för exploatering av resurser som olja, gas och mineraler. Flera länder vill utöka sina territorier och områdets säkerhetspolitiska betydelse ökar. är en av de delar på jorden där klimatförändringar redan är mycket märkbara. Det är förändringar som får direkta effekter för befolkningen i , som de ger följdverkningar på hela det globala klimatsystemet. Det behövs ett djupt och omfattande svenskt engagemang i . Klimatförändringarna skapar nya utmaningar som vi måste förhålla oss till och påverka. Om länder och företag väljer att investera i förnybar energi och klimatsmarta innovationer i stället för i svåråtkomlig oljeborrning får vi en rimlig chans både att skydda mot katastrofala oljeutsläpp och att bromsa de klimatförändringar som så tydligt hotar regionen. Vi menar att framväxande aktiviteter måste styras av starka regelverk med krav på bästa tillgängliga teknik och av en försiktighetsprincip utifrån hårda miljökrav. När isen försvinner öppnas också nya transportleder via Nordost- och Nordvästpassagerna. Om sjöfart via blir möjlig året runt kan flödena bli jämförbara med dem vi finner i . Denna trafik ökar naturligtvis dramatiskt risken för olyckor och därmed risken för oljeutsläpp. Stoltenbergrapporten om sjöfartssäkerhet i måste få ett större genomslag i regeringens arbete. Det är inte rimligt att exempelvis ensamt ska stå för de räddnings- och saneringskostnader som kan uppstå i samband med att ett kryssningsfartyg går på grund. Det behövs ett avtal som innebär att staterna i området gemensamt finansierar denna typ av insatser. Ansträngningar bör göras för att på lång sikt skydda den känsliga arktiska miljön och stödja den lokala befolkningens ekonomi, hälsa och kultur. Samma anda av samarbete och hänsyn bör eftersträvas som föregick skyddandet av , trots att de två polerna skiljer sig åt väsentligt i flera avseenden. Målet är att få till stånd bindande juridiska regelverk till skydd för den känsliga arktiska miljön. De delar av som historiskt har varit skyddade, på grund av ett permanent havsistäcke, måste skyddas med ett starkt bindande regelverk och fredas från naturgas, oljeexploatering och fiske med destruktiva redskap samt fiske på hotade bestånd. För resterande måste samarbetet stärkas mellan länderna. Samarbetet bör utgå från överenskommelsen i FN:s konvention för biologisk mångfald om att människans tryck på särskilt känsliga ekosystem ska minimeras. Vi anser att , med utgångspunkt från både konventionen om biologisk mångfald och klimatkonventionen, kan ifrågasätta framtida olje- och naturgasexploateringar i området. Det gäller även fiske med destruktiva redskap och fiske på hotade bestånd. Med respekt för varje lands rätt att själv besluta om sina naturtillgångar och med respekt för ska verka för ett långsiktigt skydd för de känsliga miljöerna i i internationella sammanhang. Samarbete med närområdet, punkt 2 motiveringen (MP, V) av (MP) och (V). Till följd av klimatförändringen smälter isarna i med en förfärande hastighet. har nästan hälften av vinteris försvunnit och kan vara helt isfritt . Detta medför att sjöfarten i området troligen kommer att öka, med okända effekter på miljön och den biologiska mångfalden. En annan konsekvens av det förändrade klimatet är att fiske möjliggörs i en skala som inte tidigare förekommit. Det mest uppmärksammade problemet är emellertid att det under de smältande isarna och i som helhet finns enorma tillgångar av olja, kol och fossil gas. Dessutom finns stora fyndigheter av mineraler. Issmältningen i medför också en ny säkerhetspolitisk situation. Nya transportvägar för sjöfarten, stora energi- och mineraltillgångar och regionens maktstrategiska läge kommer att innebära ett kraftigt ökat intresse från många olika aktörer. Vi ser nu en snabb militarisering av och . och en rad Natoländer har ökat sin militära närvaro i regionen, vilket bl.a. visat sig i ett antal större internationella militärövningar i norra . Det är en utveckling som oroar oss djupt, risken är överhängande att den ökade militära närvaron i regionen leder till ökade säkerhetspolitiska spänningar i vårt eget närområde. Det är viktigt att agerar för att undvika en sådan utveckling, t.ex. skulle man kunna verka för att blir en zon fri från massförstörelsevapen. Även om utvecklingen sker på fredlig väg talar allt för att regionen står inför en dramatisk förändring där dess karaktär av vildmark försvinner för alltid. Inom ett eller några decennier kan stora delar av vara exploaterade. Regeringen bör därför ta initiativ till ett moratorium för all utvidgad exploatering av , som man inom verkar för att ett nätverk av skyddade områden i regionen införs. Vidare bör regeringen verka för ett förbud mot ny oljeborrning i Arktiska oceanen. Beträffande exploatering av fiskeresurserna bör regeringen verka för ett moratorium dels mot bottentrålning i områden där fiske förekommer , dels mot fiske på fiskebestånd utan vetenskapligt satta kvoter. Slutligen bör regeringen verka för att () slutför arbetet med Polarkoden för skeppstrafik i . Förteckning över behandlade förslag Skrivelse 2011/12:90 Regeringens skrivelse 2011/12:90 Nordiskt samarbete 2011. Följdmotioner med anledning av skrivelse 2011/12:90 2011/12:U21 av m.fl. (SD): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att inom ramen för det nordiska samarbetet verka för ökade insatser för att uppnå samordnat luftförsvar och samordnad luftövervakning. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att inom ramen för det nordiska samarbetet verka för ökade insatser för att uppnå samordnad havsövervakning och samordnat satellitsystem. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att inom ramen för det nordiska samarbetet verka för ett tätare nordiskt samarbete när det gäller ambassader. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att inom ramen för det nordiska samarbetet verka för en konkretisering av den nordiska solidaritetsförklaringen. 2011/12:U22 av m.fl. (S): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om det nordiska samarbetet. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om samarbete i norra : och de arktiska regionerna. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om miljöarbetet. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om gränshinder. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om . tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om närområdet. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om . Redogörelse /12:NR1 svenska delegations berättelse om verksamheten . Följdmotioner med anledning av redogörelse /12:NR1 2011/12:U27 av m.fl. (SD): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att inom ramen för det nordiska samarbetet stärka och bevara det nordiska kulturarvet. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att inom ramen för det nordiska samarbetet verka för att en bred nordisk kulturkanon ska tas fram. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att inom ramen för det nordiska samarbetet bör arbeta för att ska vara världsledande inom frågor som rör djurskydd och djurens välbefinnande. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att inom ramen för det nordiska samarbetet bör arbeta för att de nordiska länderna i högre utsträckning än harmoniserar djurskyddslagstiftningen och regelverket för uppföljande kontroller i syfte att bristande djurskydd inte ska kunna utgöra en konkurrensfördel inom . 2011/12:U28 av (S): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen ska verka för att det skapas ett ministerråd för säkerhets- och utrikespolitiken inom .