bet · H001SoU1 · 2012-12-06 00:00:00 — Därför är den satsning som görs på de mest sjuka äldre en hörnpelare när det gäller att lyckas nå ett stycke på väg mot en organisation och ett arbetssätt som innebär att ingen längre hänger i luften eller hamnar mellan stolarna när kommunens och landstingens intressen går åt olika håll. Satsningen på de mest sjuka äldre, med som äldresamordnare, är uttryck för den vilja regeringen visat i dessa frågor. Man har prioriterat dem genom att inte bara markera det viktiga i denna fråga utan också avsatt pengar, 4,3 miljarder, för detta utvecklingsarbete.Jag vill till slut beröra ytterligare en fråga, och den handlar om gårdsförsäljningen. Två statliga utredningar har analyserat och sökt finna lösningar. Men i båda fallen har man kommit fram till att det inte skulle vara möjligt att behålla Systembolaget och det försäljningsmonopol vi nu har om vi genomför de framlagda förslagen om gårdsförsäljning. Problemet är att vi inte klarar det EU-rättsligt, vilket bland annat justitiekanslern framfört i sitt remissvar. Grundproblemet när det gäller gårdsförsäljningen är inte att bönder på , eller skulle få sälja några liter lokalt producerat vin. Tvärtom, det skulle vara okej också för min del. Men jag är inte beredd att riskera den folkhälsopolitik som vi har byggt på solidaritet och Systembolagets monopol. Därför har jag varit kritisk till de utredningsförslag som funnits i luften. Jag är mycket glad över att regeringen till slut har stannat för samma uppfattning. Eftersom hittillsvarande förslag om gårdsförsäljning inte går att kombinera med Systembolagets monopol på försäljning av alkohol kommer dessa inte att genomföras.Det är ett tydligt och välkommet besked som statsrådet lämnade . Ett besked som visar på att regeringen inte tänker spela bort den betydelse Systembolaget har för att ge service men också för att ge oss en bättre hälsa och trygghet för de hundratusentals barn och ungdomar som växer upp i missbruks- och riskbruksmiljöer. Jag välkomnar de här beskeden, som redovisas i betänkandet. Frågorna om assistans och hemlöshet kommer min kollega att beröra i sitt anförande.Jag yrkar bifall till förslaget i socialutskottets betänkande SoU1. pratar om kvalitet, kompetens och valfrihet. Då kom jag osökt att tänka på att inför förra valet var ute och frågade hur de olika partierna såg på specialistutbildningen för sjuksköterskor. Jag tror att utlovade att det skulle hända något, men jag kan ha fel. Du kommer ihåg det bättre själv, tror jag, . Det handlar om både kvalitet och kompetens. Det är så viktigt därför att det handlar om kvalitet i hälso- och sjukvården. Jag tror att det är av vårdpersonalen inom äldreomsorgen som har specialistutbildning på området. Det innebär att kvaliteten kunde ha varit bättre. Det behövs specialistutbildning inom psykiatrin, och det behövs inom en massa olika områden. Andelen specialistutbildade sjuksköterskor har sjunkit oroande mycket och ligger långt under den nivå som den borde vara på. hade den sjunkit från . säger att andelen borde vara . Det borde vara betydligt fler, och de som finns går i pension och det kommer inte tillräckligt många nya. En av anledningarna är att sjuksköterskorna ofta får bekosta utbildningen själva. En specialistsjuksköterska tjänar i genomsnitt mer än en sjuksköterska, så det tar att fixa det här. Man får avstå i lön om man bekostar det själv. går det att få bidrag från hälso- och sjukvården, men det gäller oftast då man är väldigt illa ute och inte klarar verksamheten utan specialistsjuksköterskor. har lagt närmare 1 miljard på att specialistsjuksköterskor ska kunna få av lönen medan de utbildar sig. undrar jag om det var så att du, , lovade att något skulle hända på det området, och när sker det i så fall? har ganska bra minne, och det finns också de som hjälper dig. Jag skulle vilja säga att jag fortfarande har uppfattningen att om vi ska klara svensk hälso- och sjukvård med hög kvalitet och med trygghet för patienterna är det viktigt att den personal som finns känner att de har kompetensen och den rätta utbildningen. Det finns en fara i att vi inte kommer att ha ett tillräckligt antal specialistutbildade sjuksköterskor för olika enheter i sjukvården. Det var därför vi gav signaler om att vi vill se en förbättring när det gäller de ekonomiska förutsättningarna för sjuksköterskor att kunna få en specialistutbildning.Detta behandlas i betänkandet. Det finns en skrivning, som jag nu får ta ur minnet eftersom jag inte hittar den rätta sidan, där vi markerar att det finns en fara med detta, både vad gäller patientens trygghet och sjuksköterskerekryteringen i allmänhet. I betänkandet sägs att huvudansvaret i första hand ligger på landstingen, och jag har personligen samma ambition som tidigare, nämligen att få en förbättring av de ekonomiska villkoren för sjuksköterskor när det gäller specialistutbildning. Det är angeläget för denna yrkesgrupp.Framför allt handlar det emellertid om att de tusentals patienter som uppsöker en vårdcentral eller öppenvårdsmottagning, eller behandlas på en vårdavdelning, ska känna tryggheten i att den personal som finns haft möjlighet att skaffa sig adekvat utbildning när det gäller den behandling man får.Varje personalgrupp måste känna att de har en viss rimlig förutsättning, och för sjuksköterskornas vidkommande hoppas jag att vi kan få en förbättring till stånd. I första hand är det landstingens ansvar. Klarar inte landstingen det kan det bli nödvändigt med andra insatser. Jag konstaterar att så länge det är ett landstingsansvar kan man abdikera från det nationella ansvaret. Vi i tycker att man ska ta ett nationellt ansvar. Därför har vi avsatt drygt 900 miljoner för att kunna gå en specialistsköterskeutbildning av lönen.Anders tog upp patientsäkerheten. Det är viktigt. Alldeles för många blir vårdskadade. 3 000 människor dör. Vi måste se hur vi kan få ned antalet ordentligt. Det har gjorts, och görs, en del av regeringen. Det kan jag instämma i. Jag var inne på tidigare. Den här frågan handlar inte bara om hygien och rutiner - jag minns inte det tredje som nämnde - utan den handlar naturligtvis också om en sjukvård som har tillräckligt med resurser. I har de haft så många som fem dödsfall kopplade bland annat till bristen på vårdplatser och resurser. har de stora sparbeting framöver. Det är ytterst farligt för patientsäkerheten när landstingens ekonomi blir alltför dålig. I har de också ett effektiviseringskrav på sig. Man kan inte tänka sig att höja skatten men ändå ska det effektiviseras med 1 ½ procent.Effektiviseringskraven är lurigt fixade genom att man räknar upp priser och löner i primärvården med 40 miljoner och sedan lägger man ut en effektivisering på 1 ½ procent. Därefter tar man tillbaka 37 ½ miljoner men inte från alla vårdcentraler utan bara från de offentliga utförarna. De privata drabbas inte av det. Där kan man snacka om konkurrensmöjligheter och sätt att bedriva verksamhet på, men så är det också borgerligt styrt.Vänsterpartiet har lagt en vårdplatsmiljard i sitt budgetförslag. Vad vill egentligen regeringen och göra för att vi ska få tillräckligt med vårdplatser och slipper se fem döda på grund av vårdplatsbrist? När det gäller vårdplatsernas betydelse för patientsäkerheten deklarerade jag det tidigare och jag upprepar det gärna: Jag tycker att frågan är oerhört viktig. Patientskador är egentligen det mest ovälkomna och orimliga vi har i sjukvården, alltså att man får skador som man blir behandlad för någonting annat. Det är helt orimligt.I vissa landsting kan vi nog se att antalet vårdplatser är ett bekymmer. En del läkare säger till mig att de får söka vårdplatser och ibland göra inläggningar där det inte finns rätt kompetens hos dem som behandlar och ger omvårdnaden. Det ger dessa effekter.På s. 56 i betänkandet har vi gemensamma skrivningar. Även om ni, , har en egen budgetmotion, som är lite egen, har vi gemensamma skrivningar om att bristen på vårdplatser kan få stora konsekvenser, att det är som har ansvaret och att vi måste följa frågan . Vi ska ge riktlinjer och ange målsättningar. En tydlig målsättning är att inte låta vårdplatserna bli ett hinder i patientsäkerhetsarbetet.När det sedan gäller resurserna tror jag inte att det är rimligt att vi tar över landstingens och regionernas ansvar. Jag är inte för att skapa ett storlandsting som heter . Jag tror fortfarande att och mina partikamrater i är de som bäst avgör det i , på samma sätt som våra partikamrater i , län, Smålandslänen , , . Jag vill inte ha en situation där vi tar över det ansvaret, men låt oss aldrig tveka att tala om vad som är grundläggande. I det här fallet vill jag påstå att det är landstings- och regionpolitiker som har det grundläggande ansvaret att göra resursavvägningen. Inriktningen är: Låt aldrig patientskador blir någonting accepterat i sjukvården. Jag vill börja med att ge en eloge för att han stod upp när det gällde beslutet om gårdsförsäljning. Jag inser att den frågan har tröskats många varv, och det är viktigt att ta ställning när det handlar om försäljningsmonopolet för Systembolaget. Där har vi precis samma uppfattning.Jag vill också säga att för att vara ett kristdemokratiskt anförande var det riktigt bra. Nog med ros.Med anledning av fråga om specialistsjuksköterskorna undrar jag om kunde förtydliga det lite grann. Det duger inte riktigt att ha en personlig uppfattning när man företräder majoriteten och till och med ersätter socialministern. Frågan är om vi kan förvänta oss att staten tar ansvar för betalningen av specialistsjuksköterskeutbildningen.Sedan kommer min lilla följetong som kanske har förberett sig för. Jag hoppas att ingen missförstår mig , vilket skedde i ett tidigare replikskifte där det framställdes som att jag bara såg nackdelar med kömiljard och vårdgaranti. Jag understryker därför för ungefär sjunde gången att vårdgarantin infördes av en socialdemokratisk regering. Jag tyckte att det var ett mycket bra beslut. Jag tycker också att kömiljarden i grunden har varit ett bra styrmedel.Nu är jag dock bekymrad över de undanträngningseffekter som vi får rapporter om. Det går inte att vifta bort dem och säga att det finns lite olika uppfattningar. Det finns ganska samstämmiga uppfattningar hos professionen - läkare, vårdförbund, och patientorganisationer - som säger att det finns undanträngningseffekter.Jag blir bekymrad när jag uppfattar att jag har en nyanserad uppfattning om att det finns för- och nackdelar, men majoriteten, som sitter på verktygen och gör överenskommelser med sig själv, bara ser fördelar med hur kömiljarden fungerar och inte uppmärksammar undanträngningseffekterna och har en strategi för att hantera dem. Jag får inleda med att tacka för elogen och berömmet. Det är i och för sig alltid farligt med bamsekramar, för man kan slukas av dem. Men man ska inte vara annat än lite generös när vi debatterar så här på kvällskvisten.När det gäller specialistsjuksköterskornas utbildning ges i betänkandet besked om hur vi formulerar oss beträffande vikten av att få kompetens och utveckling för sjuksköterskorna i sjukvården samt att rekryteringen gör att vi kan ha kontinuitet. Det är landstingens ansvar. Det står tydligt i skrivningarna. Det är landstingens huvudansvar. Det innebär att om vi säger att det är landstingens huvudansvar vet vi också var bollen ligger. Det utesluter inte att inte klarar av detta - det är min uppfattning - men det viktiga är att vi når resultat.Den nuvarande regeringen är känd för att nå resultat, att så att säga nå dit man vill. Det angelägna på det här området är att vi har kompetens hos vår sjukvårdspersonal och att vi har en patientsäkerhet som gör att man kan känna trygghet.När det sedan gäller vårdgarantin ska jag säga att även jag mött läkare som talar om undanträngningseffekter, men när man talar med dem på tu man hand säger de att det var likadant tidigare även om de inte sade någonting om det. Att det finns undanträngningseffekter är ett förhållande som är oönskat och oacceptabelt. Jag kan inte acceptera undanträngningseffekter. Hälso- och sjukvårdslagen ligger i botten. Det är den som reglerar det. Därför vill jag säga att vi behöver förbättringar.Låt oss inte ramla tillbaka och säga att vi går tillbaka till något gammalt. Låt oss ge oss Vårdgarantin 2.0 och Kömiljarden 2.0. Det innebär en utveckling av vårdgarantin och en utveckling av kömiljarden. Det vet jag att socialministern jobbar med och har funderingar om. Den dialogen har vi tillsammans med , , sjukgymnaster och andra inom sjukvården. Det gläder mig ändå att undanträngningseffekterna äntligen erkänns på den borgerliga sidan. Det är ingen som riktigt har velat ta i den bollen tidigare . Det vore intressant med en reflexion när det gäller patientkontrakt, som jag tror att också känner väl till. Exemplet är hämtat från vårt gemensamma hemlän. Men det gör bara saken ännu bättre.Det handlar om att se till vårdkedjan och helheten och i det fallet inte behöva möta varje enskild del av vårdgarantin på ett sådant absolut sätt som man tvingas till . Man ska kunna hålla en dialog med patienten. Jag tror att det är en väldigt intressant väg. Jag vet inte vad tycker om det.Jag har en annan fråga. antog på förslag från den socialdemokratiska regeringen en nationell strategi mot hiv/aids. Målet var att halvera antalet nysmittade i vårt land . För att nå det målet krävdes ett intensifierat arbete bestående av särskilda informationsinsatser om smittskydd och hiv.Under har regeringens anslag legat still på en miniminivå som skiljer sig markant resurser. Inga särskilda initiativ har tagits trots att problemen inte på något sätt har minskat.Jag vill fråga varför sexualpolitiken generellt och hiv/aids i synnerhet inte heller i denna budget är föremål för några insatser och satsningar och inte ens ett synliggörande. Jag har mött uppgifter om undanträngningseffekter ute bland läkare. Jag har också fört samtal i där jag har förmånen att sitta i . Jag har också noterat att det har varit en viss förskjutning. har sagt att man egentligen har ett ganska smalt underlag och borde se till helheten.Jag tror inte att det finns anledning att blåsa upp detta. Men enbart misstanken, att undanträngningseffekter nämns i debatten och att nu tar upp det här gör att jag säger att jag vill se till att vi inte lever med en hälso- och sjukvård där hälso- och sjukvårdslagen har naggats i kanten och inte följs fullt ut och att vi lever med att patienter upplever att de hamnar i ett b-lag i behandling. Det är inte acceptabelt.Det är därför som jag uttryckte mig lite fritt, men det finns väl en liten bakgrund, med formuleringen Vårdgarantin 2.0. Vi går vidare. Skillnaden mellan dig och mig är att när många socialdemokrater talar om detta vill de rulla det tillbaka , 2004 eller 2005.Vad jag nu vill är att rulla framåt mot 2014, 2016 och 2018, där jag ser att grunden finns i den tillgänglighet där vi vänt siffrorna från att de flesta stått i vårdkö till att de numera finns i behandling. Man konstaterar att köerna är en del av problemet att skapa en god hälsa.Det är också därför som jag vill säga att vi har markerat. Jag letade i mina papper för att hitta ett Hägglundtal som jag plockade med mig. Där hade han inte använt ordet patientkontrakt, som gillar och jag lever med som boende i län. Det finns många fördelar med det. Men vi ser till att bygga ihop hela vårdkedjan.Vi noterar från Alliansen att det inte är rimligt när man talar om tillgänglighet att man har ett avbrott för röntgenundersökning och annat mitt i vårdkedjetänkandet. Man måste se patienten från första gången den lyfter telefonluren eller finns på vårdcentralen eller hälsocentralen och gör läkarbesöket till att den får sin behandling och skrivs ut från sjukhuset och känner att den kan fortsätta ett nytt liv.Det är dit vi vill. Det kan man kalla olika saker. Alliansen kommer att leverera. Det innebär att vi också ser till att det finns en vårdkedja som håller från start till slut. Som sade ska vi vara generösa denna sena timma. Jag tänkte ge vår ordförande ett välment råd. I funktionshindersdebatten ska man nog inte använda ordet rullstolsbunden. Då blir det extra besvärligt. Jag tänkte att det måste vara ett misstag första gången jag hörde det. Men när ordföranden sade det en gång till förstod jag att han inte riktigt visste hur man skulle använda ordet.Jag går från detta ämne till det jag skulle tala om. Det är den del i betänkandet som handlar just om funktionshindersfrågor. Det är vad som i vardagligt tal har kallats för fusk men som i grunden handlar om något helt annat.Att ha möjlighet att få vara delaktig i samhället är en av de absolut viktigaste grunderna till om vi mår bra eller inte. Det kan handla om att ha ett arbete eller att utbilda sig. Men det kan också handla om att få tillgång till ett socialt liv genom att få gå på en fotbollsmatch, på en teaterpjäs eller en bioföreställning.För de flesta av oss är det helt självklart att vi kan göra dessa val på egen hand. Men för många med olika typer av funktionsnedsättning är en förutsättning för att kunna välja att man faktiskt får det stöd man behöver för att kunna vara delaktig.För en synskadad kan det handla om syntolkning eller ledsagning, för en hörselskadad om teckenspråkstolkning och för många så är den personliga assistansen en helt avgörande förutsättning.Herr talman! Vi får aldrig glömma att det finns många människor som faktiskt behöver mer bara för att få lika mycket som vi andra. Det är i det ljuset vi måste se alla de debatter och aktioner som pågår. De handlar alla i grunden om hur vi ser till så vårt samhälle blir tillgängligt för alla människor i hela landet.Det gäller de demonstranter som står utanför och väntar på regeringens besked ska komma om när brist på tillgänglighet ska tas in i diskrimineringslagstiftningen.Det gäller alla oroliga assistansanvändare som väntar på regeringens besked om behovet av lagstiftningsförändringar för att garantera att det som var tanken med den personliga assistansen när den kom till fortfarande ska gälla.I det sammanhanget vill jag också nämna den debatt som har uppstått utifrån en debattartikel i där det talades om att det kanske var dags att gå från personlig assistans till mer institutionsliknande boenden. Det är något som vi kraftigt måste säga nej till. Den utvecklingen tror jag inte det är någon i denna kammare vill stå bakom. Jag vill gärna säga det i detta sammanhang.Det gäller också hela Teckenspråkssverige, som bara kan konstatera att den utredning som många knöt förhoppningar till, och som skulle kunna få ordning på den röra som råder när det gäller teckenspråkstolkning, visst hamnade i en byrålåda på Regeringskansliet.Är det något som kännetecknar den här regeringen numera är det en fullständig brist på agerande. Det gäller inte minst inom funktionshindersområdet.Men när man helt plötsligt gör något, som när det gäller det område som vi nu diskuterar som en del av budgetförslaget, så gör man det på ett illa genomtänkt sätt och helt utan politisk fingertoppskänsla för reaktionerna från dem som berörs.Herr talman! Vi socialdemokrater står naturligtvis, precis som hela den seriösa funktionshindersrörelsen, helt bakom att vi måste skapa regler för hanteringen av den personliga assistansen så att vi så långt det någonsin är möjligt tar bort förutsättningarna för att kriminella ska kunna missbruka systemet. Men det måste ske på ett sätt som inte kollektivt bestraffar alla assistansanvändare.Det första misstaget som regeringen gjorde var att inte presentera förslaget i en egen proposition utan som en väldigt liten del av hela den stora budgetpropositionen. Det gör det inte möjligt att ha en bra politisk behandling av förslaget. Men det skapar också en oro och misstänksamhet om vad syftet med denna hantering är.Det andra gäller själva förslagen, där det råder stor osäkerhet om vad som gäller i vissa delar. Det gäller till exempel assistenternas roll i rapporteringen av hur assistansen används och rutinerna kring hembesöken. Här är det oerhört viktigt att det klargörs ordentligt så inte den enskildes integritet och självbestämmande urholkas.Efter att ha deltagit vid flera debatter där både representanter från och har deltagit är min bild helt klart att mycket av den oro som sprids hade kunnat undvikas om regeringens hantering hade varit bättre.Nu är tyvärr skadan redan skedd. Men regeringen måste nu börja ta frågan på allvar och klargöra vad som gäller, som man noga följer och utvärderar förslagen, särskilt i de delar som befaras påverka integritet och självbestämmande på ett negativt sätt.Jag yrkar bifall till reservationerna 5, 24 och 29. (Applåder)I detta anförande instämde , , , och (samtliga S) samt (MP). Timmen är sen, och jag ska försöka vara så kortfattad som möjligt.Vi debatterar ett väldigt brett område, där vi rör oss mellan hälsovård, sjukvård och social omsorg. Jag kommer därför att koncentrera mig på två områden. Det är äldrepolitiken och kanske allra mest funktionshinderspolitiken.Herr talman! Regeringen har lagt fast mål för äldrepolitiken. Äldre ska kunna leva ett aktivt liv och kunna ha inflytande i samhället och över sin vardag. Man ska kunna åldras i trygghet och med bibehållet oberoende. Man ska bemötas med respekt. Man ska ha tillgång till god vård och omsorg.Det är ytterst centralt, för det ska styra alla de insatser som sker från nationell nivå ända ned på lokal nivå. För att kunna vara säker på att nå de målen har man lagstiftat om en nationell värdegrund, som ska säkerställa att människor kan påverka sin vardag, få individanpassad vård och omsorg, bemötas med respekt och känna både trygghet och välbefinnande.Jag är imponerad över diskussionerna kring den värdegrunden och hur människor bemöts utifrån den nya lagstiftningen när man besöker äldreboenden i dag.År 2012 slöt regeringen en överenskommelse med Kommuner och Landsting om vården för de mest sjuka äldre, de allra sköraste. Det arbetet har fortsatt, och resultatet har varit mycket bra.Jag ser fram emot en fortsättning som ska säkerställa god medicinering, undvikbar slutenvård och stöd till kommuner och landsting för ett systematiskt förbättringsarbete i vården och omsorgen om de mest sjuka äldre.Herr talman! Jag vill sedan gå över till att diskutera funktionshinderspolitiken. Lagen om stöd och service till personer med varaktiga funktionshinder är central. Den lagstiftningen tillkom under den tidigare borgerliga regeringen på 90-talet.Det har varit många och långa diskussioner kring utvecklingen av lagen och problem som har uppstått kring lagen, framför allt problem som har uppstått kring tvåårsomprövningarna när det gäller biståndsbedömningen. ska vi få en redovisning av vad som sker i de fall inte har beviljat fortsatta LSS-insatser, vad som har hänt med de människorna och vilka insatser de får i stället. Jag ser fram emot det och kommer att jobba för att de intentioner som vi lade fast 1994 fortfarande ska gälla.Det är viktigt att lägga fast att de förändringar som har skett inom området inte beror på att riksdag och regering har fattat andra beslut utan därför att har gjort en tolkning av lagen. Det har vi att rätta oss efter.Om det ska göras någon förändring i den delen måste det först vara noggrant underbyggt, och det är det inte. Vi vet ju inte, och man kan inte säga något förrän man vet. Det tror jag att oppositionen egentligen är mycket medveten om.I budgetpropositionen finns också ett förslag om ökad säkerhet vid beslut om utbetalning av assistansersättning, det som har benämnts fuskutredningen. Orsaken är de förändringar som har grundat sig på att det har förekommit fusk och oegentligheter. Det är olagliga saker man har gjort. LSS-reformen är så otroligt viktig att den inte får bli förstörd av att några kan missbruka den. Den får inte mista sin trovärdighet.