bet · H001CU1 · 2012-11-20 00:00:00 — Ni förhandlade varenda budget med regeringen. Ni var med på varenda budget under åtminstone ihop med regeringen. Ni var ju med och skapade förutsättningarna för ett högre bostadsbyggande. Ni införde ett antal olika subventionssystem.Ni har prövat de här sakerna, och det fungerade inte. Dra någon slutsats av detta! Försök göra ett slags intellektuell analys och dra sedan slutsatser av det! Men det kommer ingenting sådant, utan det kommer ett upprepande av olika typer av förslag som alltid har haft. Det spelar ingen roll vilken politik som förs, vilket konjunkturläge det är och vad verkligheten säger - har några förslag som man upprepar. Men det blir inte bättre effekt i verkligheten bara för att man upprepar saker som inte har fungerat tidigare. Jag tror att en kvarts miljon ungdomar och flera hundra tusen människor i inte behöver en intellektuell analys av politiken. Det finns en verklighet. Den verkligheten drabbar människor. Den drabbar de äldre. Den drabbar den mamma som sitter i SVT:s Debatt och säger att hon är tvungen att flytta. Till och med de renoveringar som görs innebär att folk inte vågar, orkar eller har råd att bo kvar, varken äldre, yngre eller ensamstående mammor. Jag tror inte att dessa människor behöver den intellektuella analysen här i talarstolen.Om man läser motioner och tar del av vår ideologi ser man att vi har den intellektuella förmågan att analysera. Politik handlar om människors vardag, inte bara om intellektualitet. Det kan jag säga.Min fråga till statsrådet är: Vad är statsrådet beredd att göra för att upprustningsprogrammet inte ska leda till ockerhyror och människor ska kunna bo kvar där de har investerat och betalat för att kunna ha en framtid för sig själva och sina barn?Den andra frågan gäller bostadssegregationen, som är ett allvarligt samhällsproblem. Det beror inte på människornas färg eller klass. Det är ett problem. Det beror på politiska beslut och att vi inte har tagit det ansvar vi borde ta. Vad är statsrådet beredd att göra? Vilka åtgärder ska vidtas? Är statsrådet beredd att lyssna på förslag att tillsätta en parlamentarisk utredning för att utreda hela processen? Vad kommer det att leda till? Vilka planer ska vi ha för att kunna minska och bekämpa segregationen? Jag försöker bara säga att man först måste analysera vad som är orsaken till problemen och sedan komma fram till åtgärder, som man dessutom också ska försöka utforma så att de går att genomföra i verkligheten. Så tänker jag i alla fall när det gäller politik, och den processen är vi inne i.Jag noterar att anser att det inte behövs någon intellektuell analys. Då kan jag kanske också bättre förstå slutsatserna i motioner. Men har man inte rätt analys, rätt åtgärder och en förmåga att genomföra åtgärderna blir det inte mycket av det hela. Det är det jag försöker säga i all ödmjukhet.Sedan håller jag med Amineh Kakabaveh när hon pekar på bostadssegregationen. Det är en av de stora, svåra utmaningarna. Det problemet har vi byggt upp i . Det finns många olika saker som regeringen jobbar med just , på integrationsområdet, på jobbområdet, på skolans område men också på bostadsområdet för att se till att vi kan förbättra möjligheterna.Det pågår också spännande och många bra saker ute i Kommunsverige. Jag reser runt en hel del för att samtala och lära mig mer men också för att samla intryck. Vi behöver fundera på: Vad kan politiken göra ytterligare på området? Men man måste också diskutera: Vad är kommunernas roll i sammanhanget? Vad är de privata och de kommunala fastighetsägarnas ansvar? De är ändå huvudansvariga för den fysiska miljön, som människor bor i. De får inte springa undan det ansvaret och skicka notan till staten.Däremot kan staten ha en viktig uppgift att hjälpa till, särskilt när problemen är komplexa, med en dålig skola, med ett illa fungerande rättsväsen, med brist på arbeten men också där den fysiska miljön är eftersatt. Här håller regeringen på med ett arbete på flera olika områden för att försöka stärka och förbättra förutsättningarna.Jag vill slutligen lägga till att vi har, som ett instrument, förstärkt bostadsbidragen för både pensionärer och barnfamiljer. En del unga har också fått bättre bostadsbidrag. Det är en åtgärd vi har vidtagit på ett område som det inte har gjorts någonting åt . Även här blir ni från sida svaret skyldiga: Varför gjorde man inte någonting på det här området när man hade makten? Det tar tid att vända utvecklingen, säger ministern i sin avslutning. Men det gjorde det ju inte, utan det gick väldigt fort. Det har legat på en alltför låg nivå , men det gick upp 2003-2006, och sedan dök det. Det gick fort att vända.Jag är glad över att vi har bostadsministern med i debatten och tackar för det. Ministern ägnade inledningen av sitt anförande åt till att prata om 90-talet. Sedan kom det stora ord om det inomdepartementala arbetet. Han rabblade upp ett antal utredningar och hade invändningar mot oppositionspolitiken.Det vore nog bättre om ministern ägnade sig mer åt att se på hur verkligheten ser ut. Jag reser otroligt mycket, möter många människor och ser effekterna av bostadsbristen i . Jag är inte domedagsprofet - jag vill vara mycket tydlig med det - men jag är väldigt orolig. Om man ska kunna göra något åt de problem som man ser i krävs det att man ser hur verkligheten ser ut.Sverige är dessutom ett alldeles för litet land för att vi ska stå här och ha ideologiska skygglappar kring något som är grundläggande förutsättningar för jobb och tillväxt i Sverige.Då tror jag att två saker är viktiga.Det ena är att sätta i gång, att få spaden i jorden. Det handlar om , som det krävs en översyn av. är det , så jag kan tycka att det är lite pinsamt för regeringen, men det är bra att man tar det ansvaret.Det andra handlar om byggföretagen och möjligheten att få investeringar. Då måste jag fråga ministern: bostadsministern att de stora byggbolagen på pin kiv eller för att retas med regeringen inte bygger, eller finns det andra skäl till att investeringarna inte kommer till ? Jag vill först ta upp det som hände 2006-2007. Det är sant att vi avvecklade ett subventionssystem som Socialdemokraterna hade infört utifrån de erfarenheter som jag har beskrivit, att det inte fungerade. Då säger att byggandet i dök. Det är intressant att det dök ungefär lika mycket i , och . Svensk politik får tydligen stora återverkningar på omvärlden!Vad jag försöker beskriva är att byggandet går upp och ned. Problemet är bara att den här svängningen, som alltid kommer att finnas, är på alldeles för låg nivå. Vi måste långsiktigt få den på en högre nivå.Vi hade även 2009 ett fall i bostadsbyggandet på grund av finansoro och finanskris. Just nu upplever vi en liknande rekyl i byggandet. Det gick uppåt efter det, och sedan har det gått ned på grund av den oro som finns på den finansiella sidan.Det är sådant som vi självklart måste tackla. Men framför allt gäller det att se till att vi har goda förutsättningar för att byggandet svänger lite grann upp och ned men på en betydligt högre nivå.I budgetpropositionen har vi en rad konkreta förslag. Det sägs att vi ingenting gör. Men vi sänker skatten för hyresrätten, vi inför för presumtionshyror, vi slopar fastighetsavgiften för all nyproduktion och vi har ett brett paket för att underlätta andrahandsuthyrning.Jag säger inte att det är tillräckligt. Men påstå inte att det finns noll förslag! Jag beskrev också hur vi kortar handläggningstiderna på och på mark- och miljödomstolen. Vi har en rad olika arbeten i gång, och jag kan försäkra om att hon kommer att få fler förslag till att titta närmare på. Jag diskuterar också gärna hur vi kan skapa breda parlamentariska lösningar kring de olika förslagen.Men återigen: Vi måste skapa långsiktigt goda förutsättningar för att få bostadsbyggandet på en högre nivå. Det går inte att tro att vi kan motverka eller helt hålla oss ifrån en finansiell kris och oro som finns i omvärlden och är orsaken till att byggandet av framför allt ägda bostäder faller just . Det blir väldigt uppenbart att det är en tunn budgetproposition när det gäller nyproduktion och omställning av det befintliga beståndet. Varje företrädare för den regering vi har som har varit uppe i debatten har ju känt sig tvungen att lyfta fram den fråga som inte är föremål för debatt , det vill säga en förändring av hyressättningssystemet till ren marknadshyra för andrahandsbeståndet, vilket möjligen kan ge några tusen lägenheter, på en marknad i där vi har ett underskott på 110 000 bostäder.Jag svarar på det: Min lösning är att se till att öka möjligheterna för andrahandsuthyrning och inte chockhöja hyrorna, och huvudsvaret är förstahandskontrakt, som jag tror är det bästa för unga människor.Den diskussionen tar vi dock någon annan gång. Jag har verkligen försökt hålla mig ifrån att diskutera det. Men det är klart att om man inte har någonting så tar man det man har.Tillbaka till huvudfrågan: Krävs det inte ett politiskt ansvar för att öka investeringarna i bostadsbyggandet? ser vi regelverksförändringar, efter att en regering som har suttit inte har fått till stånd några regelverksförändringar. Det är bra. Jag har sträckt ut handen tidigare och varit beredd att delta i ett arbete för att göra om , eftersom regeringen helt enkelt misslyckades när man gjorde det. Jag är beredd att ta det ansvaret.Men när det gäller investeringar, att få byggbolagen att vilja vara med och vilja investera i ökat bostadsbyggande: Jag tror inte att de stora byggbolagen vill retas med regeringen eller att de på pin kiv säger att de inte ska göra några investeringar. Jag tror att de vill att vi ska vara med och dela risken, för bostadsmarknaden är något annat än vilken annan marknad som helst. Där skulle smörjmedel och en ryggsäck som en förhandlingsman kunde ha för att få i gång byggsektorn kunna vara ett verktyg.Min fråga till statsrådet kvarstår: Tror statsrådet att bolagen inte vill investera mer? Vi har åtminstone fem skarpa förslag i budgeten, varav ett handlar om andrahandsuthyrning. försöker framställa det som om det är tomt i budgetpropositionen. Jämfört med hur det fungerade 2002-2006 vill jag säga att en enda budgetproposition från den här regeringen innehåller fler skarpa förslag än vad man sammantaget lyckades få ihop under en hel mandatperiod.Självklart tvekar byggföretag när de får problem hos banker som är striktare och får problem med att konsumenter inte vill teckna kontrakt för exempelvis en bostadsrätt eftersom de tvekar, eftersom de har svårare att få lån eller svårare att bestämma hur de ska göra , eftersom det är stora investeringar. Det finns en sådan tvekan i dag.Det är en problematik som vi brottas med just . Jag tror att liksom alla andra är mycket väl insatt i hur omvärlden ser ut just nu.Det innebär att en del av de här bostäderna kommer att komma i gång efter tvekan. Men vi måste också få bättre fart på hyreshusbyggandet - det är inget snack om den saken. Det är därför vi har lagt fram förslag om att förbättra villkoren för hyresrätter. Det är därför vi jobbar med två olika utredningar, varav en presenteras , som handlar om hur vi kan förbättra förutsättningarna för ökat hyreshusbyggande.Sedan måste vi också se till att tiden från idé till spade i jorden blir kortare, för det ligger mycket pengar i det, och det finns mycket av konkurrensproblematik och ökade kostnader som i slutändan drabbar de boende via högre hyror eller via högre priser på bostadsrätter.Regeringen har en hög ambitionsnivå, och jag kan försäkra att det kommer att hända mer under den här mandatperioden än vill ge sken av just . Därför kan hon lugnt spara sitt anförande till kommande tider, när hon får svårare att upprepa sig. Ministern tar till stora ord. Han har vid ett flertal tillfällen upprepat: Om man inte har rätt analys så fungerar det inte. Om man inte har rätt åtgärder så fungerar det inte.Om man tittar på de förslag som regeringen har lagt fram under de här sex åren på bostadspolitikens område ser man att remissinstanserna inte jublar - tvärtom! Det finns väldigt mycket skarp och tuff kritik. Jag är ofta förvånad över att till och med organisationer från näringslivet som normalt sett brukar stödja moderat politik kan såga regeringens förslag jäms med fotknölarna - och ändå genomför regeringen dem.Jag undrar alltså hur det står till med den här rätta analysen och de rätta åtgärderna.Ministern har också upprepat: Det funkade inte. Jag undrar vad alla de som bor i merparten av de bostäder som finns i vårt land , alla de bostäder som byggdes på 40-, 50-, , tycker om ett sådant uttalande - att det inte funkade. Det byggdes ju ändå! Sedan kan man i dagens perspektiv tycka att det gjordes på ett konstigt sätt. Men att påstå att det inte funkade tycker jag är ett märkligt sätt att beskriva vår historia.Att det från regeringens sida inte hände så mycket kanske berodde på att det faktiskt var en ganska bra ökning av bostadsbyggandet då. Jag tycker inte heller att den nuvarande regeringen ska skylla på den ekonomiska krisen. Det som hände var före den ekonomiska krisen, alltså mellan valet och krisen . Det var då det gick ned. Sedan har vi haft variationer, som ministern mycket riktigt påpekar, men de har legat på mycket lägre nivå än tidigare.Att vi har ett så lågt byggande har väldigt mycket att göra med den osäkerhet som regeringen har skapat. Återigen kommer vi till frågan om långsiktigheten. Ministern frågar vem oppositionspartierna har tänkt göra det med. Jag skulle vilja veta vem regeringen tänker göra det med. Vi tänker driva politik tillsammans i allianspartierna, gärna i samråd med oppositionspartier som är beredda att diskutera i sak, att fatta beslut och också är beredda att ibland kanske fatta obekväma beslut, för det krävs också. Har man förmågan att våga stå upp för detta, att våga fatta obekväma beslut och kanske gå emot en del intresseorganisationer som man annars står nära har man, tror jag, också förutsättningar att föra en långsiktigt klok politik. Så är det ofta. De beslut som man i efterhand hyllar har tagits i sammanhang där det har funnits kritik, invändningar och motstånd, men det är ofta sådana beslut som visar sig hålla över tid.Jan tycker att jag säger att det krävs rätt analys och rätt åtgärd. Ja, det är precis vad som krävs. Man kan diskutera analysen. Problemet är att jag oftast saknar en självkritisk analys hos oppositionen. Varför funkade det inte eller ? De åtgärder man kommer med är ganska vaga och svarar inte ens mot de problem som vi besitter. Varje person som seriöst läser oppositionens alternativ upptäcker, förutom splittringen, att det inte finns speciellt mycket att bygga regeringspolitik av. Vad som skulle hända om ni fick makten är att ni skulle tvingas in i ett utredningsarbete som skulle fördröja åtgärder jämfört med den höga ambitionsnivå som finns i dag.Apropå detta med befintliga bostäder vill jag säga att ett av problemen är att vi har haft en ganska svajig bostadspolitik i , som har gjort att bostadsbyggandet har gått upp och sedan ned. Sedan fick vi lite baksmälla av inflationsekonomin, regleringsekonomin och subventionspolitiken, och den fungerade inte. Den baksmällan lider vi fortfarande delvis av. upprepade ministern att det inte funkade och att man måste ha rätt analys. Jag delar den uppfattningen. Det är klart att det är bra att man har en väl genomarbetad analys och väl genomarbetade förslag. Jag skulle inte säga att jag kommer med rätt analys eller rätt åtgärder, för jag tror inte att det är särskilt klokt att säga det som politiker. efter att man har tagit ett beslut brukar det alltid visa att om man hade väntat in ytterligare ett antal fakta hade man kunnat fatta ett ännu bättre beslut.Jag tror att det är fel att säga att det inte funkade när man ser på det historiskt. Visst finns det problem, och jag menar inte alls att vi ska upprepa något som vi historiskt har gjort. Men när man pratar om historien är det viktigt med en korrekt beskrivning. Det fungerade bra i sin tid. Visst har vi ett helt annat läge, framför allt i och med vårt EU-medlemskap, som innebär att vi har helt andra förutsättningar att besluta över hur vi vill komma till rätta med problemen.Jag är intresserad av detta med långsiktighet. Det är ju något som alla efterfrågar. Vad menar man med långsiktighet? Om man nu ska göra de analyser som ministern pratar så mycket om bör man fundera över vad man menar med långsiktighet. För min del är en bred politisk förankring en av de viktiga komponenterna i detta. Om vi ska få till det tror jag att det behövs ett annat arbetssätt än det vi har sett de gångna sex åren. Åtminstone de personer inom bostadsförvaltning, byggmaterialindustrin och byggindustrin som jag har träffat har uppfattat de gångna sex åren som att det har blivit rörigare, svårare och osäkrare, och man vet inte vad som händer med nästa budget. Det blir mer och mer kaotiskt.Därför skulle jag vilja veta hur regeringen tänker bära sig åt för att skapa långsiktighet. Det behövs något mer än det man har presterat . Självklart, , inga beslut är perfekta i alla detaljer. Beslut fattas efter en rad olika avvägningar. Det finns alltid detaljer man kan diskutera. Men jag tror att det är viktigt att man också vågar gå till beslut. Det är också problemet när vi diskuterar olika förslag. Det finns alltid någon som kan anföra en invändning mot någon del i ett förslag. Man måste, som sagt, också våga gå till beslut.Utan att gå in i någon lång diskussion vill jag framhålla att andrahandsuthyrning är ett bra exempel på ett område där regeringen både har erbjudit och sökt bred samsyn, men det finns alltid någon aspekt som oppositionspartierna anser borde utredas ytterligare. Så kan man förstås resonera. Det är mycket möjligt att man kan komma överens om man håller på och utreder i ytterligare . Men även här måste vi ha en ambition att komma till beslut snabbt för att få effekt för dem som är utan bostad eller lever med gråa eller svarta kontrakt.Långsiktighet handlar om att de förslag vi lägger fram ska vara långsiktigt hållbara. De ska följa en tydlig strategi. Jag försökte i mitt anförande beskriva den strategi som regeringen arbetar efter. Det handlar inte om subventioner, som per definition alltid blir kortsiktiga. Det handlar om avvägningar av varför man ska bygga på ett visst sätt och inte på ett annat. Det handlar om att se till att de skattesänkningar man genomför blir bestående. Det handlar självklart också om att få så bred politisk förankring som möjligt.Jag välkomnar gärna ett sådant samtal med både och Socialdemokraterna, som i retoriken ändå har ambitionen att göra saker och ting. Problemet är att man ofta saknar praktiska förslag som är genomförbara. Där hoppas jag att både och Socialdemokraterna vässar sig och blir tydligare, för då blir det mer att konkret samtala om. Jag vill börja med att tacka statsrådet för att han är här. Det är väldigt trevligt.Jag vill framhålla att många av de förslag som är på gång är väldigt bra. Vi har dock en lång väg kvar att gå. Omvärldsoron har spridit sig till byggsektor och industri. Temperaturen i byggbranschen ligger långt under den normala. Men vart tredje byggföretag tror att läget kommer att bli ännu sämre kommande år. Enligt barometer för oktober fortsätter kräftgången. Orderingång och byggproduktion minskar, och företagen fortsätter att dra ned på antalet anställda.På kort sikt ser byggföretagen ingen ljusning, och prognoserna framöver ser fortfarande dystra ut. Bostadspolitiken påverkar många människor och många branscher. skriker egentligen efter en quick fix, och jag tror att vi alla skulle önska att vi hade en sådan. Men vad görs egentligen för att snabbt möta dessa problem? Vilka besked kan vi ge människorna, branscherna och resten av : När väntas bostadsbyggandet öka igen? Jag håller helt med i beskrivningen av den osäkerhet som finns . Följer vi den europeiska debatten ser vi vilken enorm motsättning som finns i och också i . Det gör att det finns en tveksamhet. Vad är det som ska hända? Vad finns bakom dörren? Det skapar en osäkerhet.Det gör att banker, både på grund av de tuffare regelverk som man inför på europeisk nivå och på svensk horisont, och utifrån sina egna kalkyler, är försiktigare. Också konsumenterna är försiktigare. Detta skapar en svårighet, inte minst för dem som bygger bostäder av typen småhus och bostadsrätter.Hur snabbt detta lossnar är svårt att bedöma i dagens läge. En förutsättning för att människor ska känna sig trygga och våga investera är att vi har god ordning i offentliga finanser och rimliga och låga räntor. Där har en situation som många länder kan avundas oss. Sedan handlar det om kommunernas agerande. Det handlar om deras arbete med detaljplaner, att få fram mark och att se till att man får bostäder som inte bara är maximalt dyra. Vi har också lagt fram ett antal konkreta förslag i budgetpropositionen för att få en snabb effekt. Om man slipper att betala fastighetsavgift innebär det för den som ska investera i ett nytt småhus att man därmed kanske kan finansiera lånekostnaden för ytterligare . Det har man finansierat genom den lägre skatten på nyproduktion. Det är en illustration av att detta skapar en bättre kalkyl för den enskilda människan.Men det snabbaste vi kan göra är självklart att underlätta andrahandsuthyrning. Jag är lite besviken över att inte lever upp till sina egna formuleringar bättre i sitt praktiska agerande, för det är en åtgärd som kan ge snabb effekt på mycket kort sikt. Jag tänker inte gå in på den debatten här . Men du är jättevälkommen när vi väl har debatten. Det skulle vara väldigt trevligt.Jag menar att vi har människor och branscher som inte vill något annat än att bygga. riskerar de att bli arbetslösa, vilket kanske i sin tur leder till att de måste lämna sin bostad. Då har vi förvisso fått i gång en flyttkedja, men det är kanske inte riktigt den som någon av oss är ute efter.Vi har, som sagt, stor bostadsbrist. Vi har långa bostadsköer. ökar befolkningen mer eller mindre lavinartat. Kommunerna runt om i landet har absolut ett stort ansvar, men de skriker just nu: Stopp, vi har inte förutsättningarna. Vi har inte bostäder.Frågan är: Var ska alla bo?Jag tycker att det är bra förslag som har lagts fram, och jag tycker att det är behjärtansvärt att vi pratar om långsiktiga lösningar. Men vi har ett akut läge, och vi måste verkligen vidta vissa akuta åtgärder. Jag delar helt uppfattning att vi har ett akut läge. Regeringen försöker på alla sätt att jobba snabbt för att försöka åstadkomma ändrade spelregler som också skyndar på beslutsfattandet. Jag tänker framför allt på kommuner och byggföretag som är de som är operativt ansvariga för de här frågorna.Vi har exempelvis nu ett uppdrag där vi ber att mycket skyndsamt titta på regelverken för byggande av små lägenheter. Man ska komma med sin rapport nästa halvårsskifte. Det handlar om att förbilliga produktionen av små lägenheter. Vi vet att det kan göra att vi bygger fler och framför allt billigare smålägenheter.Vi tittar exempelvis på hur vi kan använda tidsbegränsade bygglov mycket mer offensivt . Kommunerna kan söka pengar för att anställa folk som jobbar med samordning och inventerar mark för sådana här tidsbegränsade bygglov för att få fram studentbostäder.Vi har en snabbutredning för att titta på det tyska exemplet, för att se hur man kan gena i planprocessen under vissa förutsättningar för att snabba på den här processen. Det gör att det går snabbare att komma till beslut om byggande men också att det blir billigare för att hela tidsutdräkten blir kortare. Därmed blir det också billigare kalkyler för bostadsföretagen.Men jag måste trots allt upprepa att en av de som kan ge effekt redan om någon månad är att underlätta andrahandsuthyrning. Det är ett exempel. Det är därför det ligger i budgetpropositionen. Det är därför vi tvekar inför krav från oppositionen om att utreda frågorna .