· H001SkU8 · 2012-12-05 11:11:10 — Man kan påstå detta, men i använder vi denna koppling endast i några få fall när det finns mycket känsliga uppgifter som vi inte vill ska komma ut. Då har vi den högsta graden av sekretess, och i några fall hänger vi på frågan om att bryta meddelarfriheten och det skyddet. Jag vill med anledning av att skatteutskottet har valt att inte följa yttrande och vår grundlagsprövning där föreslå att vi i använder oss av 2 kap. 22 § i regeringsformen och yrkar att detta lagförslag om att bryta mot meddelarfriheten ska plockas bort ur betänkandet och läggas vilande innan frågan kommer upp igen. Jag tycker att det ska föregås av noggranna prövningar när man bryter mot grundlagsskyddade rättigheter. Det är pinsamt och nonchalant av både regeringen och att vi inte tydligt säger ifrån i den frågan. Därför tycker jag att det är rimligt att vi säger att frågan får läggas vilande. Kommer den upp igen senare får det föregås av en bättre diskussion, en noggrannare prövning och noggrannare överväganden. Till syvende och sist: I morse när jag stävade fram genom snöstormen nedför söders höjder och Katarinaberget, genom och kom fram till möttes jag av en ung medborgare som sade att det går att göra snöbollar . Med denna positiva livssyn vill jag säga att jag, oavsett hur omröstningen går , hoppas att denna diskussion leder till att vi i och i dialogen mellan riksdag och regering får en bättre genomgång och en mer medveten hantering av grundlagsskyddade rättigheter och inte slarvar oss förbi sådana viktiga saker som vi tyvärr ser ut att göra . Det är möjligt att regeringen när direktivet förhandlades fram i EU kunde ha försvarat den svenska meddelarfriheten bättre. Den saken vet vi ingenting om. Det finns inte heller redovisat i propositionen hur det hela gick till. Det är just därför som skatteutskottet har gjort detta tillkännagivande till regeringen om att komma tillbaka och redovisa noggrannare prövningar av bland annat meddelarfrihetshanteringen. Men KU och nöjer sig inte med detta tillkännagivande utan de vill, som vi hörde här, bryta ut en del av förslaget och ha det vilande , vilket innebär höga kostnader för skattebetalarna och sämre anseende för i EU-sammanhang och inte minst att blir mindre slagkraftigt i skattebrottsbekämpningen hemmavid och i EU. Då undrar jag: Hur kommer det sig att KU i sitt yttrande inte tydligare tar avstånd från det sätt på vilket regeringen har hanterat detta ärende? Ni säger inte att regeringen har gått för långt. Det skulle jag gärna vilja ha tydligt förklarat här. Vilken scen är det egentligen vi ser spelas upp här? Ni är inte direkt kritiska. , du är kritisk allmänt sett, men det kostar om du får rätt . Det som säger stämmer inte. Hon hittar på saker. Det finns inget som säger att det kostar. Vi genomför direktivet även om vi inte här har med brottet mot meddelarfriheten. Vi kommer att kunna göra det på ett lika bra sätt som . Det finns inget i direktivet som säger att vi behöver göra en sådan förändring. Det är en självspäkning som är helt onödig. Det kostar ingenting om vi gör denna förändring. Ett grundläggande problem även för KU var att när vi gjorde vårt yttrande till detta betänkande med anledning av propositionen hade vi ingenting att förhålla oss till. Det är en lagförändring som regeringen förslår. Det finns inget stöd i direktivet att det måste göras. Det finns ingen argumentation från regeringen att detta behöver göras. Men är helt nöjd med detta. Man behöver ingen argumentation för att bryta mot meddelarfriheten och kanske även mot andra grundlagsskyddade rättigheter. Vad är det för en ordning? Hur kommer det sig att skatteutskottet kan ta sig friheten att tycka att det är rimligt att bryta mot grundlagsskyddade rättigheter, trots att det utskott i som kan dessa frågor och som har till uppgift att bevaka dessa frågor säger nej? Hur kommer det sig att ni anser att ni har överlägsna juridiska kunskaper på detta område, att ni har en kompetens som vi inte har sett och att ni kan göra detta utan att det finns någon som helst argumentation någonstans vare sig i propositionen eller i betänkandet för att detta är nödvändigt? kanske skulle fråga skatteutskottet lite mer om vår kompetens i andra frågor också. Faktum är att svensk offentlighets- och sekretesslagstiftning medger inskränkning av meddelarfriheten. Det har gjorts förut i internationella sammanhang när vi jobbar inom EU. Detta har juridisk expertis sagt ja till. har inte brutit mot någonting. Det är inom ramen för vår stolta tryckfrihetsförordning.När det gäller detta direktiv menar du, , att vi kan genomföra det delvis och slippa böter. Det är struntprat. Vi har ingått ett samarbete i EU som innebär att vi förpliktigas av de gemensamma lagstiftningar som tas fram. Vi är skyldiga att införliva detta direktiv. Som jag sade är skatteutskottet inte nöjt med hur regeringen har hanterat detta. Det är därför som vi har ett tillkännagivande om att man ska visa större respekt och vara tydlig och redovisa överväganden på detta område. Men detta kan du inte nöja dig med, . Det är det som är det konstiga i denna fråga. Jag tycker att det är obegripligt att argumentera på det sätt som och skatteutskottet gör i detta sammanhang. Man är inte nöjd, men man genomför det ändå. Man har ingen argumentation att luta sig mot, men man genomför ändå det som regeringen föreslår. Det finns ingenting i direktivet som säger att man måste genomföra en sådan lagändring där vi bryter mot våra grundlagsskyddade rättigheter, men det gör man ändå. Sedan påstås det att det skulle kosta pengar. Detta är bara struntprat hela vägen. Jag tycker att med sin erfarenhet och bakgrund från massmedierna borde skämmas att stå här i talarstolen och säga att det inte är något problem att vi bryter mot grundlagsskyddade rättigheter i tryckfrihetsförordningen och i yttrandefrihetsgrundlagen. Hon säger att vi kan göra det utan någon som helst motivering och att det är lika bra ändå. Nästa gång kan ju regeringen säga att skatteutskottet och förra gången tyckte att detta var helt okej och att man kan göra det igen. Då behövs det inte heller någon motivering. Det är ett sluttande plan som är inne på. Det tycker jag är en förfärlig utveckling, och vi behöver säga ifrån om det. I har vi haft en omfattande diskussion om sekretessfrågorna inför vårt yttrande till skatteutskottet just när det gäller EU-direktivet gällande administrativt samarbete i fråga om beskattning. Jag tillhör den minoritet i som, liksom skatteutskottets majoritet, är beredd att godkänna en absolut sekretess för de rapporter och dokument på skatteområdet som upprättar och delger medlemsländerna och dessutom att det införs en absolut sekretess för uppgifter på skatteområdet som andra länder lämnar till . Lagrådet har i sitt yttrande konstaterat att en särskild sekretessbestämmelse om EU-rapporterna torde vara ofrånkomlig och avstyrker inte heller sekretess om det anses nödvändigt för uppgifter inom skatteområdet från medlemsländerna. Regeringen har i propositionen som skäl för sekretess för uppgifter från andra länder anfört att det finns risk att andra länder inte kommer att vara beredda att lämna uppgifter till om vi inte kan utlova att de uppgifter som kommer från dem skyddas i av en absolut sekretess. Som jag ser det är uppgifter och dokument från och andra medlemsländer till om olika former av skatteundandraganden mycket känslig information. Uppgifterna kan användas av företag och enskilda för skatteundandraganden eller för att undanröja bevis om skattebrott. Om vi inte inför detta skydd kommer alltså uppgifterna att kunna utnyttjas för meddelarfrihet som innebär att man kan lämna ut uppgifter som för vissa företag eller personer kan vara värda mångmiljonbelopp - skattebelopp som samhället då kommer att förlora.Jag vill alltså tillstyrka regeringens proposition i enlighet med skatteutskottets förslag om administrativt samarbete inom EU i fråga om beskattning. Vi har att ta ställning till genomförandet av det nya EU-direktivet om administrativt samarbete i fråga om beskattning. Vi socialdemokrater anser att det internationella samarbetet mot skatteflykt är oerhört viktigt, och vi har jobbat mycket med att få till stånd nya skatteavtal och informationsutbyten. Men vi kan också konstatera att mycket arbete kvarstår vad gäller att bekämpa skattebedrägerier.Det nya handräckningsdirektiv som vi nu har att ta ställning till innebär mer långtgående skyldigheter för medlemsstaterna att lämna uppgifter och utredningar som ska underlätta bekämpningen av skattebedrägerier. Vi tycker att det är bra. Man kan alltså inte neka till att lämna ut uppgifter.Ett uppdaterat informationsutbyte och ett förbättrat administrativt samarbete på skatteområdet inom EU är viktigt för att kunna bekämpa skattefusket. Detta har varit svensk ståndpunkt, och frågan har varit prioriterad av i samarbetet i EU. Men vi vill också peka på vikten av att informationen till och samrådet med måste bli bättre under förhandlingarna.Vi delar naturligtvis mening när det gäller vikten av de svenska principerna om öppenhet och meddelarfrihet och att inskränkningar av meddelarfriheten måste föregås av noggranna överväganden. Detsamma gäller sekretessbestämmelsernas utformning.Som sagt: Vikten av att uppmärksamma den långtgående svenska meddelarfriheten under förhandlingsarbetet kan inte nog understrykas. Det är därför som vi ger regeringen ett tillkännagivande om att regeringen bör redovisa noggranna överväganden i fråga om inskränkningar i meddelarfriheten och sekretessbestämmelsernas utformning under förhandlingsarbetet.Konstitutionsutskottet har i sitt yttrande konstaterat att detta inte är det enda exemplet på långt gående sekretessbestämmelser, vilket vi nu också fick bekräftat av tidigare talare. Det är inte heller inskränkningarna i meddelarfriheten som utgör ett resultat av olika EU-rättsakter.Vi ser fram emot att kommer att initiera en systematisk översyn av vilka inskränkningar av detta slag som genomförts och på vilka grunder det har skett. Då blir det möjligt att göra en grundligare analys av de överväganden som har gjorts i detta och andra ärenden för att få en överblick.Som sagt: Vi ger regeringen ett tillkännagivande och visar därmed att vi stöder kritik av att regeringen inte tillräckligt uppmärksammat hur olika EU-rättsakter påverkas av den svenska meddelarfriheten.Herr talman! Jag yrkar bifall till propositionen. Vi skriver i vår avvikande mening från allianspartierna i att det är olyckligt att direktivet från början har utformats så att det innehåller en absolut sekretess. Det ska undvikas så ofta som det bara går. Det tycker jag som liberal, och det är vi överens om i Alliansen, och även bredare än så här i , tror jag.Men har vi detta direktiv på plats här, och då är frågan: Hur ska man tolka denna del som gäller tystnadsplikten? Det skriver vi också om i vår avvikande mening.I direktivet står det så här: "De rapporter och dokument som utarbetats av kommissionen och som avses i denna punkt får endast användas av medlemsstaterna för analysändamål men får inte offentliggöras eller göras tillgängliga för någon annan person eller något annat organ utan kommissionens uttryckliga samtycke. "Det är alltså pudelns kärna.Hur ska man då tolka detta? Ska man tolka detta som att tystnadsplikten har företräde framför meddelarfriheten? Ja, det är väl ingen orimlig tanke att det är så. Har någon annan uppfattning? Ska det inte tolkas så? Ska det tolkas tvärtom? Om det ska tolkas på det sättet att tystnadsplikten har företräde är regeringens förslag fullt rimligt utifrån direktivet.Peter pratar också om de 68 förändringar som har skett, och han har sagt i medier tidigare och säger nu lite slängigt här att de alla är inskränkningar. Den slutsatsen kan absolut inte dras. Då är det ingen mening med att gör någon analys av dessa förändringar i lagstiftningen, för KU:s ordförande vet tydligen redan att det är inskränkningar. Det går inte att säga det . Några av dem är det säkert. Några kanske också är förbättringar, och andra är följdändringar som sker. Det är den analysen vi ska göra, och det är väldigt bra att vi ska göra det och se över det. Det är viktigt att från se till att regeringen i förhandlingarna i EU alltid försvarar meddelarfriheten och andra delar av offentlighetsprincipen.Jag måste också fråga , då det finns en uppenbar risk att det han vill genomföra leder till böter: Kan du på något sätt garantera att vi inte får böter av EU för att vi inte genomför direktivet i dess helhet? Jag skulle gärna vilja svara med en motfråga: Om en uppgift läcker från kommissionen, vilket händer dagligdags, betyder det att de inte genomför det direktivet där man säger att det råder sekretess? Jag bedömer inte att det är så.Att det läcker uppgifter i olika länder och också i är någonting som man får leva med. Om en uppgift i är belagd med sekretess betyder inte vår meddelarfrihet att den inte är belagd med sekretess. Det betyder inte att den är offentlig. Det betyder inte att man som journalist eller medborgare kan gå till myndigheten och be att få ut den och att de stämplar ärendet och säger: Ja, här får du - det är visserligen belagt med sekretess, men vi har ju meddelarfrihet. Så fungerar det inte.Jag tycker att det är en förväxling som ni gör.Jag tror inte heller att det går att påstå att sekretesskyddade uppgifter läcker mer i än nere i eller i andra länder. Det är olika typer av lagstiftning. I många länder har man en lagstiftning om whistleblowers, men det har vi inte i Sverige.I har vi ett meddelarskydd. Det har delvis samma karaktär, men det betyder inte att sekretessbelagda uppgifter blir offentliga eller att de är öppna för var och en. Det är någonting annat. Hur ska det som står i direktivet tolkas, ? Ska det tolkas på något annat sätt? Jag upprepar: får endast användas av medlemsstaterna för analysändamål, men får inte offentliggöras eller göras tillgängliga för någon annan person. Ska det tolkas som att vi i detta fall kan ha meddelarfriheten kvar, eller ska det tolkas på det sätt som regeringen gör och som har fått okej av Lagrådet - att man i detta fall sätter tystnadsplikten först?Jag håller med om att direktivet i sig är olyckligt utformat och att det ska vara absolut sekretess som råder på detta område. Men det är inte den frågan vi har att hantera här. Den hanterades tidigare inom EU. Frågan är om har någon annan tolkning av detta. Och kan garantera att vi inte kommer att få några böter om det blir som han vill? Min tolkning av den formulering som läser upp är att vi i har en skyldighet att införa sekretess på informationen och rapporterna från kommissionen. Vi kan tycka att regeringen borde ha agerat på ett annat sätt, men i och med att direktivet är skrivet som det är skrivet får vi räkna med att det blir sekretess även om uppgifterna är sammanställningar av triviala saker som inte har direkt koppling till någon enskild person. Det får man acceptera.Men något mer behöver inte göra, som jag ser det. Ingen kan ställa ut någon garanti för någonting mer än att man får göra sin tolkning och en bedömning av hur läget är. Jag gör bedömningen att det är helt onödigt att vi lägger in meddelarfriheten och en inskränkning av den i frågan. Det kommer varken att göra från eller till när det gäller genomförandet av direktivet. Det genomför vi fullt ut ändå. Jag har svårt för den tolkning som gör - att vi inte skulle bryta mot direktivet. Man får hoppas att det är på hans sätt, om hans linje nu skulle gå igenom. Men det står uttryckligen att detta inte får offentliggöras eller göras tillgängligt för någon annan person eller något annat organ utan kommissionens uttryckliga samtycke. Om man inte tar med denna del i den lagstiftning som vi har att ta ställning till i riksdag borde det rimligen kunna tolkas som ett brott mot direktivet. Därmed riskerar vi också böter.