bet · GZ01SoU8 · 2012-02-14 00:00:00 — Eftersom regeringens förslag skulle innebära en förstärkning av ekonomin för de barnfamiljer som har det sämst ställt, inte minst ensamstående med barn, men också för hushåll utan barn, välkomnade utskottet förslaget. Däremot ansåg utskottet att det saknades skäl för ytterligare höjning av bostadsbidraget. understryker de familjepolitiska stödens betydelse för de mest utsatta barnhushållen. Utskottet konstaterar att av den disponibla inkomsten för ensamstående med två eller flera barn utgjordes av olika former av familjepolitiska stöd. Då har inte det höjda bostadsbidraget beaktats, en höjning som kommer att bidra till en bättre ekonomisk standard för de mest utsatta barnhushållen. Vidare utesluter socialförsäkringsutskottet inte att det även kommer att finnas behov av satsningar på denna grupp och förutsätter att regeringen i samband med kommande budgetprövningar överväger om det finns ekonomiskt utrymme för ytterligare förbättringar av de familjepolitiska stöden. Eftersom bl.a. arbetslöshet och låg utbildning i många fall ligger bakom att en del barnhushåll är särskilt ekonomiskt utsatta krävs det även insatser inom bl.a. arbetsmarknads- och utbildningsområdena. Detta är viktigt också ur en annan aspekt, nämligen att låg inkomststandard enligt tenderar att gå i arv. En sådan utveckling är givetvis inte önskvärd och bör i möjligaste mån motverkas. konstaterar vidare att ensamstående med barn, enligt vad som framgår ovan, har en lägre ekonomisk standard än sammanboende med barn. För den gruppen kan, enligt utskottet, förslagen från Utredningen om ekonomi och föräldrasamarbete vid särlevnad få betydelse. I betänkandet Fortsatt föräldrar om ansvar, ekonomi och samarbete för barnens skull (SOU 2011:51) har utredningen föreslagit ändringar av bl.a. reglerna för barnbidrag, vårdbidrag, bostadsbidrag och underhållsstöd i syfte att undanröja konfliktdrivande faktorer mellan särlevande föräldrar. Utredningens förslag syftar bl.a. till att bättre anpassa regelverken för de familjeekonomiska stöden till förändrade familjemönster och boendeformer för barnet. Utredningen anser bl.a. att nuvarande utformning av underhållsstödssystemet bör förändras och i stället ersättas med ett förskottsbidrag som baseras på föräldrarnas civilrättsliga avtal om underhållsbidrag och att regeringen i särskild ordning bör utreda utformningen av ett sådant system. I avvaktan på en större översyn av underhållsregleringen har utredningen föreslagit vissa justeringar för att komma till rätta med en del brister inom underhållsstödet. Bland annat föreslår utredningen att underhållsstödet ska tidsbegränsas för en period av maximalt och att stödet ska åldersdifferentieras för att bättre svara mot de kostnader som finns för att tillgodose barns varierande behov. Mot bakgrund av att bostadsbidraget höjts och med beaktande av att förslagen i betänkande SOU 2011:51 är föremål för beredning inom , anför socialförsäkringsutskottet att det inte finns skäl för att ta initiativ till en nationell handlingsplan mot barnfattigdom. Inte heller anser utskottet att det finns skäl att nu göra en översyn av hur samhällets stöd till ensamstående med barn kan förbättras eller att vidta några andra åtgärder för att bekämpa barnfattigdom. Med det anförda föreslår utskottet att socialutskottet avstyrker samtliga motioner i ärendet. avgränsar sitt yttrande till de delar som berör utskottets beredningsområde (jfr yttr. 2011/12:UbU1y i bil. Utskottet inleder sitt yttrande med att påminna om att flera stora reformer och satsningar har genomförts på utbildningsområdet, däribland en mer specialiserad lärarutbildning, fortbildningssatsningar för lärare (och II), legitimation för lärare och förskollärare för att tillgodose att alla elever får en god och trygg undervisning, en obligatorisk befattningsutbildning av rektorer och möjlighet till frivillig fortbildning (Rektorslyftet), en ny skollag som innebär ett nytt modernt regelverk för alla skolor oavsett huvudman, en ny gymnasieskola som ska förbereda elever för inträde i arbetslivet eller för högre studier, specialsatsningar på matematikundervisning m.m. (prop. 2010/11:1 utg.omr. 16 avsnitt 3). Sammantaget innebär det, enligt utbildningsutskottet, en bättre skola för alla elever. anför vidare att regeringen tillsatte utredningen av studiehjälpen och anpassning av studiestödet till nya studerandegrupper. I utredarens uppdrag ingår bl.a. att föreslå hur studiehjälpens utbildningspolitiska respektive familjeekonomiska syften kan renodlas, att ta ställning till om det bör finnas en koppling mellan studiehjälpen och vissa övriga familjeekonomiska stöd, om studiehjälpen bör omfatta ett tillägg för studerande med barn eller om ersättning bör lämnas genom något annat offentligrättsligt stöd (dir. 2011:122). Uppdraget ska redovisas . Vidare påminner utbildningsutskottet om de höjningar av studiemedlen som genomförts . Det innebär förbättringar, inte minst för studerande med barn. anför vidare att regeringen tillsatte utredningen och villkor för fristående skolor m.m. (dir. 2011:68). I direktivet anförs att varje skola, såväl som fristående, ska kvalitetsgranskas och utvärderas efter hur väl de lyckas ge eleverna förutsättningar att nå målen och att utvecklas så långt möjligt. Skolinspektionen har med den nya skollagen fått utökade befogenheter att vidta åtgärder mot skolor som inte lever upp till de uppställda villkoren för att bedriva skolverksamhet, oavsett om det är en eller enskild huvudman. Kommittén ska utreda om det, i fall då Skolinspektionen riktar allvarlig kritik mot en huvudman för bristande kvalitet i undervisningen och det finns belägg för att ekonomiska uttag ur verksamheten väsentligen har bidragit till bristerna, finns behov av att Skolinspektionen tar hänsyn till detta och, om så bedöms vara fallet, föreslå hur det bör ske samt lämna de författningsförslag som behövs (dir. 2011:68). Uppdraget ska redovisas . Vad gäller analys och utvärdering av de två andra skolreformerna, kommunalisering och etablering av fristående skolor, har utskottet fått veta att frågan är under beredning inom . har i flera större undersökningar studerat hur resurser fördelas till skolorna. Den senaste undersökningen visar att det fortfarande finns stora skillnader i resultat mellan skolor och att föräldrars utbildningsbakgrund är den faktor utanför skolan som har starkast samband med resultaten. En slutsats i rapporten är att kommunerna därför har all anledning att fortsätta att följa upp och utvärdera resursfördelningsmodeller så att kommunens resurser används på bästa sätt och alla skolor får ekonomiska förutsättningar att klara sitt uppdrag (Resursfördelning till rektorers perspektiv, rapport 365, 2011, s. 27). anför vidare att regeringen gav i uppdrag att genomföra en satsning på grundskolor i stadsdelar som präglas av utbrett utanförskap (U2011/6863/S). Satsningen ska genomföras i ett mindre antal grundskolor i stadsdelar som ingår i regeringens arbete med urban utveckling. Skolorna ska uppvisa låga kunskapsresultat och ha en negativ kunskapsutveckling. Tyngdpunkten i satsningen ska ligga på handledning i undervisningssituationer i syfte att stödja lärarna att utveckla sin undervisning, på metoder och verksamheter för att stödja eleverna att uppnå målen samt på verksamheter utöver den ordinarie skoldagen med fokus på utökad undervisningstid och hjälp med läxläsning. välkomnar denna satsning och kommer att följa utvecklingen med intresse. Vidare anförs att utbildningsutskottet behandlade frågan om avgifter i skolan senast i betänkande 2010/11:UbU7. Utskottet framhöll att utgångspunkten måste vara att finansieringen av skolresor ska ske med kommunala medel eller genom att elever helt frivilligt samlar in pengar till kostnaden om resan innebär mer än en obetydlig kostnad. Det är inte förbjudet att låta kostnader för skolresor, utflykter eller liknande aktiviteter ersättas av vårdnadshavare på frivillig väg. Men sådana aktiviteter ska vara öppna för alla. Det är enligt utbildningsutskottet inte godtagbart att skolan erbjuder en kostnadsfri alternativ verksamhet för elever vars vårdnadshavare inte vill betala dessa aktiviteter. Om den kostnadsbelagda aktiviteten är att betrakta som en del av utbildningen ska alla elever få delta (bet. 2010/11:UbU7 s. 26). Utskottet finner inte skäl att ändra sitt ställningstagande. Avslutningsvis föreslår utbildningsutskottet med det ovan anförda att socialutskottet avstyrker de aktuella motionerna. betonar inledningsvis att barns ekonomiska situation är en mycket viktig fråga (jfr yttr. 2011/12:AU2y i bil. Det är enligt utskottet angeläget att sträva efter att alla barnfamiljer får bättre förutsättningar för en god levnadsstandard och att antalet barn som lever i ekonomiskt utsatta familjer blir färre. Det finns flera olika metoder att mäta fattigdom och olika mått på fattigdom. noterar att medlemsstaterna i EU har kommit överens om ett gemensamt mått på fattigdom. Med detta mått anses den vara fattig som har en disponibel inkomst som ligger av medianinkomsten i landet. På detta sätt mäts den relativa fattigdomen, vilket innebär att nivån för fattigdom sätts i relation till landets allmänna levnadsnivå. Ett annat sätt att mäta fattigdom är att utgå från en absolut inkomstgräns vid vilken människor kan anses ha en skälig levnadsnivå. På detta sätt mäts den absoluta fattigdomen. I används ofta nivån för rätt till ekonomiskt bistånd. konstaterar att är ett av de länder som har jämnast inkomstfördelning i världen även om inkomstskillnaderna, liksom i de flesta andra länder, ökat . Enligt SNS Välfärdsrapport har inkomstskillnaderna i ökat över hela inkomstskalan, både mellan medianinkomsttagare och höginkomsttagare och mellan medianinkomsttagare och låginkomsttagare. Den relativa fattigdomen har också ökat, särskilt . Den främsta orsaken till den ökande inkomstspridningen är ökade skillnader i kapitalinkomster, snarare än förändringar av löner, skatter och transfereringar. Utskottet konstaterar dock att andelen fattiga i är låg internationellt sett. De grupper där andelen ekonomiskt utsatta är förhållandevis hög omfattar barn, ensamstående yngre vuxna, ensamstående äldre kvinnor och ensamstående med barn. Den viktigaste förklaringen till att hushåll med medlemmar i förvärvsaktiv ålder har låg ekonomisk standard är att dessa familjemedlemmar inte förvärvsarbetar alls eller arbetar deltid. anser därför att det är viktigt att stärka den ekonomiska situationen för grupper med pressade marginaler, däribland barnfamiljer som har låga inkomster. Barnfamiljers viktigaste inkomstkälla är förvärvsarbete. Det innebär att insatser för att skapa bättre förutsättningar för arbete och för att människor ska kunna försörja sig själva är de mest betydelsefulla åtgärderna för att möjliggöra en god ekonomisk standard för barn. Att fler föräldrar får vara med i arbetsgemenskapen är dessutom viktigt för att våra barn ska må bra, anförs det. konstaterar vidare att regeringen arbetar kontinuerligt för att förbättra arbetsmarknadens funktionssätt och för att stärka drivkrafterna till arbete och utbildning. Kampen mot arbetslöshet möts med en politik på en rad områden som syftar till att öka antalet jobb, stimulera företagande och ge stöd åt människor som drabbats av arbetslöshet. Utbildning och aktiva arbetsmarknadsåtgärder är hörnstenar i en sådan politik. Att ge föräldrar möjlighet till egen försörjning är alltså enligt utskottet det bästa och mest direkta sättet att minska barnfattigdomen. Utskottet konstaterar även att regeringen har reformerat arbetsmarknadspolitiken och inriktat resurserna på personer som är i störst behov av dem. En rad åtgärder har vidtagits, exempelvis nystartsjobb för dem som saknat arbete under . Skattesänkningar gör det mer lönsamt att arbeta för låg- och medelinkomsttagare. Regeringen har också förenklat regler och sänkt kostnaden för att anställa personal, vilket gör det enklare för företag att anställa. Insatser för att öka vuxnas möjligheter till egen försörjning är alltså, anför arbetsmarknadsutskottet, det viktigaste för att minska fattigdomen bland barn. Detta skymmer dock inte att ensamstående med barn löper större risk att ha relativt låg ekonomisk standard. Enligt Rädda Barnens årsrapport är risken för ekonomisk utsatthet mer än så hög bland barn till ensamstående föräldrar än bland barn till samboende föräldrar. Utskottet välkomnar att regeringen i budgetpropositionen föreslagit vissa riktade insatser för ekonomiskt utsatta grupper såsom barnfamiljer. konstaterar vidare att utrikes födda är en annan grupp som har relativt låg ekonomisk standard. Enligt Rädda Barnens årsrapport är risken att leva i ett fattigt hushåll drygt fem gånger så hög bland barn med utländsk bakgrund än bland barn med svensk bakgrund. Den ekonomiska utsattheten är påfallande i synnerhet bland barn vars båda föräldrar är utrikes födda eller ifall barnen och deras familjer kommit till . Störst risk för ekonomisk utsatthet för barn återfinns i hushåll med en ensamstående utlandsfödd förälder. En åtgärd som regeringen vidtagit för att förstärka arbetslinjen i denna grupp är etableringsreformen för nyanlända invandrare som trädde i kraft . anför att reformen är tydligt inriktad på att ge nyanlända bättre förutsättningar för egenförsörjning och att stärka deras deltagande i arbets- och samhällslivet. Varje nyanländ som omfattas av reglerna ska få professionellt stöd för att så snabbt som möjligt lära sig svenska, komma i arbete och klara sin egen försörjning samt få kännedom om de skyldigheter och rättigheter som gäller i . Regeringen har även genomfört flera andra åtgärder i syfte att förbättra förutsättningarna för utrikes födda på arbetsmarknaden. Dessutom avser regeringen att genomföra förändringar i etableringsreformen med syfte att stärka nyanländas förutsättningar att etablera sig snabbt i arbets- och samhällslivet. Vidare anför arbetsmarknadsutskottet att en av de stora integrations- och jämställdhetsutmaningarna är att fler utrikes födda kvinnor ska kunna försörja sig själva. I den nuvarande situationen riskerar många av dessa kvinnor att fastna i såväl långtidsarbetslöshet som en ekonomiskt utsatt situation, vilket får konsekvenser även för barnen. Även om den genomförda etableringsreformen har ett tydligt jämställdhetsfokus måste betydligt mer göras för att utrikes födda kvinnor ska få makt över sin vardag genom en egen lön att leva på. välkomnar därför den utredning om ökat arbetskraftsdeltagande bland nyanlända utrikes födda kvinnor och anhöriginvandrare som regeringen tillsatt (dir. 2011:88). Utredningen ska undersöka vilka åtgärder som behöver vidtas för att åstadkomma ett ökat arbetskraftsdeltagande för nyanlända utrikes födda kvinnor och anhöriginvandrare som inte omfattas av etableringslagen och analysera vilka ekonomiska incitament som påverkar deras arbetskraftsdeltagande och deltagande i etableringsinsatser. Uppdraget ska slutredovisas . Enligt arbetsmarknadsutskottets mening måste alla få del av tillväxt och välfärd. Därför behövs åtgärder för att stärka den ekonomiska situationen för grupper med pressade marginaler, däribland barnfamiljer med låga inkomster. Utskottet anser att de åtgärder som regeringen vidtagit för ökad sysselsättning och de förbättringar som gjorts inom bl.a. familjepolitiken tillsammans med satsningar på exempelvis utbildning i sig bidrar till att minska den ekonomiska utsattheten bland barnfamiljer. Utskottet anser att det är viktigt att bekämpa fattigdom. ska vara ett sammanhållet land med hög grad av jämlikhet mellan medborgarna. Man måste följaktligen noga överväga vilka vägar som är framkomliga. Enligt arbetsmarknadsutskottets mening utgör arbete en central del av lösningen. Avslutningsvis anser arbetsmarknadsutskottet, som förutsätter att regeringen uppmärksammar utvecklingen, inte att några åtgärder behövs med anledning av de motioner som behandlas i yttrandet. Utskottet föreslår med det ovan anförda att socialutskottet avstyrker motionerna. anser att en grundläggande strävan måste vara att skapa förutsättningar för goda uppväxtvillkor för alla barn. Frågor om barn som lever i en utsatt situation bör alltid vara högt prioriterade. Begreppet barnfattigdom innefattar, enligt bl.a. Rädda Barnens definition, barn som lever i ekonomisk utsatthet eller under knappa ekonomiska resurser. Barnfattigdom är ett komplext område, och det krävs insatser inom flera olika politikområden för att komma till rätta med problemet. När man talar om barnfattigdom i används ofta ett relativt fattigdomsbegrepp, vilket i första hand mäter inkomstskillnader inom landet. Hushåll med barn, oavsett om det gäller hushåll med svensk eller utländsk bakgrund, har generellt sett en lägre ekonomisk standard än hushåll utan barn. Ensamstående föräldrar har det sämst ställt, särskilt när det finns flera barn i hushållet. I de flesta av de nu aktuella motionerna föreslås en nationell handlingsplan mot barnfattigdom. Motionärerna pekar på en rad åtgärder inom olika politikområden för att minska barnfattigdomen i . För att bredda sitt beslutsunderlag har socialutskottet berett civilutskottet, socialförsäkringsutskottet, utbildningsutskottet och arbetsmarknadsutskottet tillfälle att yttra sig över de nu aktuella motionerna. Yttrandena återfinns i bil. I de olika yttrandena har övriga utskott pekat på genomförda reformer och pågående arbeten inom utskottens respektive beredningsområden. återkommer till detta längre fram. anser att det är mycket viktigt att förbättra barnfamiljernas ekonomiska situation och därmed bekämpa barnfattigdomen. Det görs bäst genom att fortsätta regeringens arbetslinje så att människor kan försörja sig. kan också konstatera att regeringen genomfört en lång rad andra satsningar för att förbättra situationen för hushåll med barn. Inom socialutskottets beredningsområde gäller det t.ex. den genomförda höjningen av riksnormen för försörjningsstödet för familjer med äldre barn och ungdomar. För denna grupp har riksnormen höjts mer än vad inflationen motiverar. vill i detta sammanhang även nämna det arbete som pågår i med syfte att ta fram ett förslag om att beräkningen av försörjningsstöd ska förändras så att endast en del av arbetsinkomsten påverkar bedömningen av rätten till ekonomiskt bistånd (jfr bet. 2011/12:SoU1 s. 83 och 85). Avsikten är att göra det mer lönsamt för biståndsmottagare att ta tillfälliga jobb och utöka sin arbetstid. När det gäller vräkningsförebyggande arbete kan socialutskottet bl.a. konstatera att regeringen har tillsatt en nationell samordnare med uppgift att ge kommunerna stöd när det gäller att skapa en långsiktigt hållbar struktur och fungerande rutiner i arbetet med att motverka hemlöshet. Vräkningar av barnfamiljer utgör ett särskilt fokusområde i samordnarens uppdrag. beskriver i sitt yttrande satsningar som genomförts inom den ekonomiska familjepolitiken. Bland annat höjdes flerbarnstillägget fr.o.m. i syfte att förbättra de sämst ställda hushållens ekonomi. Vidare höjdes bostadsbidraget fr.o.m. . Regeringen motiverade höjningen med en vilja att stärka ekonomin för de barnfamiljer som har det sämst ställt. pekar även på att förslagen från Utredningen om ekonomi och föräldrasamarbete vid särlevnad (SOU 2011:51) kan få betydelse för ensamstående med barn. betonar i sitt yttrande att den viktigaste åtgärden för att förbättra situationen för ekonomiskt utsatta barn, är att skapa bättre förutsättningar för arbete och för att människor ska kunna försörja sig själva. pekar på de reformer som genomförts inom arbetsmarknadspolitiken, där resurser inriktats på personer som är i störst behov av dem. Det gäller bl.a. nystartsjobb för dem som saknat arbete under . Jobbskatteavdragets fyra steg har stärkt incitamenten till arbete genom att sänka marginal- och tröskeleffekterna, främst för låg- och medelinkomsttagarna. framhåller även den etableringsreform som trädde i kraft som ett viktigt steg för att öka utrikesfödda kvinnors arbetskraftsdeltagande. Även civilutskottet och utbildningsutskottet tar upp åtgärder som vidtagits inom deras områden och som har betydelse för utsatta barn. Det gäller åtgärder inom bl.a. bostadspolitikens område och reformer på utbildningsområdet som tillsammans innebär en bättre skola för alla elever. välkomnar de insatser och reformer som kommenterats ovan och i de olika yttrandena. Insatser på olika områden ger tillsammans möjligheter att förbättra barnfamiljernas välfärd. Det är viktigt att alla får ta del av tillväxt och välfärd. ska vara ett sammanhållet land med en hög grad av jämlikhet mellan medborgarna och därför bör barnfattigdom bekämpas. anser att de åtgärder som regeringen har vidtagit inom socialpolitiken och arbetsmarknadspolitiken, tillsammans med förbättringar inom bl.a. den ekonomiska familjepolitiken och utbildningspolitiken, i sig kan ses som handlingsplaner. Åtgärderna bidrar till att minska ekonomisk utsatthet bland barnfamiljer. Sammantaget anser socialutskottet, med hänvisning till allt vad som redovisats, att det nu inte finns skäl för att ta initiativ till en nationell handlingsplan mot barnfattigdom. Det finns inte heller skäl att nu göra en översyn av hur samhällets stöd till ensamstående med barn kan förbättras. Motionerna So482 (S), So484 (S), So485 (S), So486 (S), So502 (S) yrkande 1, So504 (S), So514 (S), So521 (S) yrkande 52, So542 (S), So569 (V) yrkande 1 och So658 (MP) yrkande 1 avstyrks i den mån de inte är tillgodosedda med det anförda. Utskottets förslag till riksdagsbeslut och ställningstaganden har föranlett följande reservationer. Barnfattigdom (S, MP, V) av (S), (S), (S), (S), (S), (V), (S) och (MP). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2011/12:So482 av (S), 2011/12:So485 av m.fl. (S), 2011/12:So486 av m.fl. (S), 2011/12:So502 av (S) yrkande 1, 2011/12:So504 av och (båda S), 2011/12:So514 av (S), 2011/12:So521 av m.fl. (S) yrkande 52, 2011/12:So542 av m.fl. (S), 2011/12:So569 av m.fl. (V) yrkande 1 och 2011/12:So658 av m.fl. (MP) yrkande 1 och 2011/12:So484 av och (båda S). lever 220 000 barn i i fattiga familjer. Enligt levde 10 000 fler barn i fattigdom 2008 än året innan. Barn som växer upp i fattigdom tvingas alldeles för tidigt att ta ett stort ansvar för familjens ekonomi. De bor sämre än andra barn och går ofta i skolor där allt färre elever klarar kunskapskraven. Många barn tvingas av ekonomiska skäl att avstå från att delta i avgiftsbelagda fritidsaktiviteter och kan inte heller delta i aktiviteter inom skolan som är förknippade med kostnader. Gemensamt för många av dessa barn är att de har föräldrar som antingen saknar jobb eller jobbar deltid. Många familjer är beroende av försörjningsstöd, och föräldrarna står ofta långt från arbetsmarknaden. Störst risk att växa upp i en fattig familj löper barn till ensamstående föräldrar och barn till utrikes födda. Vi anser att det ska råda nolltolerans mot barnfattigdom. Det krävs ett samlat grepp för att analysera och finna lösningar på problemen. Den allra viktigaste åtgärden för att bekämpa barnfattigdomen är en aktiv arbetsmarknadspolitik med fler arbetande föräldrar. Därefter kommer en generell välfärd som omfattar alla och som jämnar ut chansen att förverkliga alla barns livsdrömmar, minskar de ekonomiska klyftorna och ökar den sociala sammanhållningen. Mot bakgrund av vad vi nu anfört anser vi att regeringen bör ta initiativ till en nationell handlingsplan mot barnfattigdom. På så sätt kan det tas ett helhetsgrepp på problem för barn som lever i dels ekonomiskt utsatta familjer, dels annan utsatthet. En handlingsplan bör innefatta åtgärder med sikte på en aktiv arbetsmarknads- och utbildningspolitik, rätt till arbete på heltid, ökad rätt till barnomsorg , förstärkta trygghetssystem samt specifika satsningar på ekonomiskt utsatta barnfamiljer.