bet · H001FiU1 · 2012-11-13 00:00:00 — En lagstiftning som helt enkelt inte medger ränteavdrag inom en intressegemenskap vore enligt motionärernas uppfattning tydligare. Det har visat sig att det fortfarande finns stora möjligheter att undgå bolagsbeskattning i genom skatteplanering med hjälp av ränteutgifter. Enligt utnyttjas denna skatteplanering i stor utsträckning. Förutom minskningen av den svenska skattebasen äventyras neutraliteten i företagsbeskattningen om koncerner med stora ekonomiska resurser genom interna dispositioner har möjlighet att skaffa sig skattefördelar som verksamheter av mindre omfattning inte kan uppnå inom ramen för samma regelverk. Utskottet anser att det är angeläget att förhindra denna form av aggressiv skatteplanering. För att komma till rätta med problematiken behövs därför en ändring av lagstiftningen. Regeringens förslag om ytterligare begränsningar i avdragsrätten för räntor i företagssektorn syftar till att stoppa denna skatteplanering som lett till stora skattebortfall för staten. Regeringen har utformat reglerna med hänsyn till de synpunkter från bl.a. näringslivshåll som har framförts under lagstiftningsarbetet. Reglerna har utformats så att de i möjligaste mån inte ska bli ett hinder för företag som genomför etableringar och strukturaffärer som är motiverade främst av sunda företagsekonomiska överväganden och inte av skatteskäl. De föreslagna reglerna begränsar möjligheterna att göra ränteavdrag för skulder inom en intressegemenskap och avser att förhindra en urholkning av den svenska bolagsskattebasen genom att minska möjligheterna att skatteplanera med ränteavdrag. Reglerna kommer att jämna ut spelplanen mellan internationellt verksamma koncerner och andra företag eller koncerner som saknar möjligheter att ta interna lån från utlandet. Även skatteplanering som kan ske inom om skattesubjekten inom intressegemenskapen beskattas enligt skilda regler motverkas. En utgångspunkt är att affärsmässigt bedriven verksamhet så långt det är möjligt inte ska påverkas. Utskottet noterar att i sin tillämpning av reglerna ska säkerställa att affärsmässigt motiverad verksamhet påverkas så lite som möjligt. Utskottet delar också regeringens bedömning att det finns anledning att även fortsättningsvis följa upp lagstiftningen i olika avseenden för att utvärdera om den valda lösningen förebygger skatteplanering på avsett sätt. Utskottet välkomnar därför att regeringen avser att ge i uppdrag att följa upp ränteavdragsbegränsningsreglerna. Vidare har , som påbörjade sitt arbete , fått i uppdrag att undersöka om det är lämpligt att ta fram mer generellt utformade regler som begränsar ränteavdragen och om skattelättnader för eget kapital bör införas samt lämna förslag i dessa avseenden (dir. 2011:1). Utskottet anser att de regeländringar som föreslås väl balanserar behovet av att stödja ett investeringsvänligt företagsklimat i och behovet av att skydda bolagsskattebasen. Utskottet tillstyrker därför propositionen och avstyrker motionsyrkandet. Utskottets förslag i korthet Utskottet avstyrker motionsförslaget om att införa en engångsskatt för landets fyra storbanker. Jämför avvikande mening 4 (V). föreslår i partimotion 2012/13:Fi250 av m.fl. (V) yrkande 2 i denna del att det tas ut en engångsskatt på på landets fyra storbanker. Det finns anledning att ta in en del av de övervinster de gör och sätta dem i produktiv användning. Utskottet är inte berett att införa en engångsskatt på landets fyra storbanker och avstyrker motionsförslaget. Utredning om förenklad beskattning för enskilda näringsidkare och handelsbolagsdelägare Utskottets förslag i korthet Utskottet delar regeringens bedömning att en särskild utredare bör tillsättas för att utreda möjliga förenklingar av skattereglerna för enskilda näringsidkare och handelsbolagsdelägare. Regeringen bedömer att en särskild utredare bör tillsättas för att se över och lämna förslag till förenklingar av skattereglerna för enskilda näringsidkare och handelsbolagsdelägare. Som en del av den neutrala företagsbeskattningen har det skapats särskilda regler för enskilda näringsidkare som är frivilliga för dessa att använda och som i olika avseenden ska leda till en beskattning likvärdig med den som sker av aktiebolag och deras ägare. Reglerna kritiserades redan vid tillkomsten 1994 för att vara komplicerade. De var föremål för en översyn 1997 (SOU 1997:178), men den mynnade inte ut i några förändringar. Därefter har reglerna byggts på och förfinats ytterligare, vilket har bidragit till ett än mer komplicerat regelsystem. Regeringens målsättning är att det ska vara enkelt och lönsamt att driva företag i oavsett företagsform. För de flesta som väljer att bli företagare är enskild näringsidkare den första företagsform de väljer att etablera sig i, när de tar steget från anställd eller arbetssökande. För att uppmuntra fler människor att våga ta steget att bli företagare är det viktigt att ha ett enkelt regelsystem för den första och minsta företagsformen. Det finns enligt regeringens mening goda skäl för att göra en ny översyn av regelverket med målet att förenkla det. En av utgångspunkterna för arbetet bör vara att de förslag som lämnas så långt som möjligt upprätthåller principen om neutralitet. Utskottet har inget att invända mot regeringens avisering om en utredning om förenklingar av skattereglerna för enskilda näringsidkare och handelsbolagsdelägare. Frågan om tonnageskatt och andra stöd till sjöfarten Utskottets förslag i korthet Utskottet delar regeringens bedömning att det är nödvändigt att frågan om tonnageskatt analyseras i ett bredare perspektiv där även övriga stöd till sjöfarten beaktas. Utskottet avstyrker ett motionsyrkande om en lagstiftning om tonnageskatt. Jämför avvikande meningarna 1 (S), 3 (SD) och 4 (V). Möjligheten att införa ett system med tonnageskatt och frågor om andra stöd till sjöfarten bör utredas. Även sjöfartens konkurrenssituation kan i detta sammanhang behöva belysas ytterligare. Tonnagebeskattning innebär att inkomsten för sjöfartsnäringen bestäms schablonmässigt utifrån fartygens nettodräktighet (lastförmåga). Det innebär att rederierna betalar skatt bestämd på denna schabloninkomst i stället för på de faktiska inkomsterna. Förutsättningarna för att införa ett system med tonnageskatt har utretts av (SOU 2006:20 Tonnageskatt). Betänkandet har varit på remiss och därefter beretts vidare. Vid beredningen har det framkommit att både utredningens analys och de förslag som lagts fram på grundval av analysen är bristfälliga. Beslutsunderlaget liksom utredningens förslag bedöms därför inte kunna ligga till grund för lagstiftning. Det finns ett tillkännagivande från (bet. 2006/07:SkU11) om att arbetet med en lagstiftning om tonnageskatt måste påskyndas. Regeringen ser det dock som nödvändigt att frågan om tonnageskatt analyseras i ett bredare perspektiv där även övriga stöd till sjöfarten beaktas. är sjöfartsnäringen en skattemässigt gynnad bransch som får ett omfattande sjöfartsstöd och som har byggt upp stora latenta skatteskulder genom överavskrivningar av fartyg. Den samlade effekten av sjöfartsstödet och de skattevillkor som gäller för sjöfarten får inte utformas så att andra branscher missgynnas. Regeringen avser därför att ur ett vidare perspektiv låta utreda frågorna om tonnageskatt och andra stöd till sjöfarten. Inom pågår ett arbete med att ta fram direktiv till en sådan utredning. Detta arbete beräknas bli klart . Även sjöfartens konkurrenssituation kan i detta sammanhang behöva belysas ytterligare. anför i partimotion 2012/13:Fi250 av m.fl. (V) yrkande y 2 i denna del att partiet värnar både jobben inom rederinäringen och de relativt sett miljövänliga transporterna till sjöss och därför vill lagstifta om tonnageskatt. De befarar att den utredning som regeringen aviserat i budgetpropositionen ytterligare kommer att försena införandet av en tonnageskatt. Liknande synpunkter om behovet av lagstiftning om tonnageskatten har i andra sammanhang framförts av både Socialdemokraterna och . Utskottet har förståelse för att beredningen av en lagstiftning om tonnageskatt fordrar att näraliggande frågor som har samband med rederinäringens arbetsförutsättningar utreds, bl.a. hur det gällande sjöfartsstödet påverkas. En annan fråga gäller hur den latenta skatteskulden för rederinäringen ska hanteras vid en övergång till tonnagebeskattning. Utskottet delar regeringens bedömning att det är nödvändigt att göra en analys men vill betona att det är angeläget att arbetet kan slutföras skyndsamt. De berörda rederierna har ett berättigat behov av att få besked om tonnageskattens närmare utformning. Eftersom regeringen nu agerar i frågan i enlighet med tidigare tillkännagivanden förutsätter utskottet att arbetet med en lagstiftning om tonnageskatt fortskrider utan att det behövs något ytterligare initiativ från sida. Utskottet avstyrker därmed motionsyrkandet. Utskottets förslag i korthet Utskottet avstyrker motionsyrkandena om undantag från uttagsbeskattning för medlemmars uttag av el från vindkraftskooperativ och om att utreda frågor som aktualiseras av uttagsbeskattningen. Jämför avvikande mening 2 (MP). I 22 kap. inkomstskattelagen (1999:1229) finns bestämmelser om beskattning vid uttag av en tillgång eller en tjänst ur näringsverksamheten. Med uttag avses att den skattskyldige tillgodogör sig en tillgång från näringsverksamheten för privat bruk eller för överföring till en annan näringsverksamhet (22 kap. 2 § inkomstskattelagen). Med uttag avses bl.a. också att den skattskyldige överlåter en tillgång utan ersättning eller mot en ersättning som understiger marknadsvärdet utan att detta är affärsmässigt motiverat (22 kap. 3 § inkomstskattelagen). Uttag av en tillgång eller en tjänst ska behandlas som om den avyttras mot en ersättning som motsvarar marknadsvärdet. Det är detta som kallas uttagsbeskattning (22 kap. 7 § inkomstskattelagen). Beskattning av uttag är inte begränsad till någon särskild företagsform eller typ av verksamhet. Uttagsbeskattning har funnits i svensk rätt . Regler som innebär undantag från uttagsbeskattning har införts för att vissa företagsombildningar som sker inom EU inte ska motverkas av skatteregler. Det är då inte fråga om definitiva skattelättnader utan avsikten är att ombildningen inte ska utlösa en omedelbar beskattning när en näringsverksamhet fortsätter i en annan verksamhet. Fastighetsskatten för vindkraftverk är reducerad till av taxeringsvärdet medan annan elproduktion beskattas av taxeringsvärdet. Undantaget är vattenkraft, där fastighetsskatt tas ut av taxeringsvärdet. I partimotion 2012/13:Fi303 av m.fl. (MP) yrkande 3 i denna del finns ett förslag om slopad uttagsbeskattning av kooperativt ägda vindkraftverk för vilket partiet vill avsätta för nästa budgetår. Därutöver vill motionärerna tillsätta en utredning för att i första hand utreda begreppet marknadspris för kooperativ el som tillämpas vid uttagsbeskattningen. Uttagsbeskattning är ett nödvändigt inslag i skattesystemet för att upprätthålla systemets grundläggande funktion att finansiera det allmännas åtaganden och välfärden. Utan uttagsbeskattning skulle ägare till företag kunna ta ut hela eller delar av värdet av det egna företagets produktion för sin privata konsumtion och därigenom undvika beskattning av företagets inkomster. Juridiska personer dubbelbeskattas i ekonomisk mening genom att inkomsterna först beskattas i den juridiska personen bolagsskatt och hos ägaren som beskattas för utdelning eller den lägre skattesats som gäller för utdelning av onoterade andelar, , och utdelning upp till viss nivå i fåmansbolag, . Den sammanlagda skatten vid ägarskatt blir därför . Kooperativa föreningar är till skillnad från andra juridiska personer enkelbeskattade. I en konsumentkooperativ verksamhet blir skattebelastningen ungefär hälften av skattebelastningen för andra företagsformer. En slopad uttagsbeskattning av en förening för medlemmarnas privata elförbrukning skulle öppna en möjlighet till inkomstskattefrihet för elproduktion som drivs i formen av en kooperativ förening. Detta skulle innebära ett långtgående avsteg från det neutralitets- och likformighetstänkande som varit utgångspunkten för skattereformen. Det skulle dessutom ur ett EU-perspektiv bli problematiskt från statsstödssynpunkt. Undantag från uttagsbeskattning är av denna anledning inte en framkomlig väg i den mån vindkraftsproducerad el ska ges ytterligare samhälleligt stöd utöver det som redan ges för framställning av förnybar energi via systemet med elcertifikat. Utskottet har tidigare uppmärksammat den komplexa prisbilden för el. Marknadspriset på el varierar starkt , och det pris som elkonsumenterna betalar är beroende av individuella avtal med leverantörerna. Problemet med att vid uttagsbeskattning fastställa ett rimligt pris när förhållandena är sådana att något bestämt marknadspris inte kan fixeras uppmärksammades 1998 i samband med att nya skatteregler vid omstrukturering av företag antogs (prop. 1998/99:15 s. 293). Enligt motivuttalandet får man då nöja sig med en uppskattning av ett intervall inom vilket marknadspriset rimligen bör ligga. Vid uttagsbeskattning bör tillgången anses ha avyttrats till det lägsta pris som kan anses ligga i intervallet. Redan gällande rätt innehåller följaktligen riktlinjer för värderingen när ett bestämt marknadspris inte kan läggas till grund för uttagsbeskattningen. Det är en fråga för rättstillämpningen att avgöra hur priset ska bestämmas utifrån förutsättningarna i varje enskilt fall. Utskottet följer utvecklingen i rättspraxis och vill också nämna att har gått ut med viss information i frågan, senast i en skrivelse . Med hänvisning till detta avstyrker utskottet de aktuella motionsyrkandena. Beskattningen vid generationsskiften i fåmansföretag Utskottets förslag i korthet Utskottet delar regeringens bedömning att det är angeläget att göra en översyn av beskattningen vid överlåtelser av kvalificerade andelar i samband med generationsskiften. Beskattningen vid överlåtelser av kvalificerade andelar i samband med generationsskiften i fåmansföretag bör ses över. Olika skattesatser tillämpas på förvärvs- och kapitalinkomster och det finns därför särskilda regler för utdelning och kapitalvinst på andelar i företag med ett fåtal delägare där delägaren arbetar i företaget (fåmansföretag). I ett antal avgöranden från har det uppmärksammats att företagsöverlåtelser i samband med generationsskiften inom familjen, vid tillämpning av den s.k. karensregeln, under vissa förutsättningar kan komma att missgynnas i jämförelse med avyttringar som görs till externa köpare. För att kunna tillvarata upparbetade värden i befintliga företag med tillväxtpotential är det viktigt att det finns goda förutsättningar för generationsskiften. är det angeläget att förhindra kringgåenden, vilket är ett av syftena med karensregeln. Det är dock viktigt att överlåtelser av kvalificerade andelar i fåmansföretag i möjligaste mån beskattas på ett likformigt sätt oavsett om överlåtelsen sker inom eller utom familjen. Det är därför angeläget att göra en översyn av beskattningen vid överlåtelser av kvalificerade andelar i samband med generationsskiften. Utskottet har inte något att invända mot den aviserade översynen av beskattningen av överlåtelser av kvalificerade andelar i samband med generationsskiften i fåmansföretag. Utskottets förslag i korthet Utskottet avstyrker motionsförslaget om att ta bort möjligheten till uppskov med kapitalvinstbeskattningen vid försäljning av bostad och att som ett första steg sänka uppskovstaket till . Jämför avvikande mening 4 (V). En kapitalvinst som uppkommer vid försäljning, byte och liknande överlåtelser av en tillgång beskattas utan hänsyn till hur länge tillgången har innehafts. Den allmänna skattesatsen för kapitalvinster är . Till följd av kvoteringsregler som anger hur stor del av vinsten som ska tas upp till beskattning blir den faktiska beskattningen lägre för vissa slag av tillgångar. När det gäller fysiska personers avyttringar av privatbostadsfastigheter medför kvoteringen att av kapitalvinsten beskattas. Nivån på beskattningen höjdes från till som en del i finansieringen av genomförandet av systemet med en fastighetsavgift i stället för en statlig inkomstskatt på boende. För vinster från fysiska personers avyttringar av permanentbostad i småhus och s.k. äkta bostadsrätter, dvs. i princip bostäder där avyttringen beskattas med 22 procents kapitalvinstskatt, kan uppskov med vinstbeskattningen medges om den avyttrade bostaden (ursprungsbostaden) ersätts med en annan bostad (ersättningsbostaden) inom efter avyttringen. Som villkor gällde tidigare att både ursprungsbostaden och ersättningsbostaden ska ligga i . Genom en lagändring utvidgades uppskovsmöjligheten till att också avse bostäder som ligger i en annan stat inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES). De nya bestämmelserna gäller för avyttringar fr.o.m. , men får på begäran av den skattskyldige tillämpas även på avyttringar som gjorts . anpassades systemet för att det ska vara möjligt för att följa upp att obeskattade vinster på ersättningsfastigheter i utlandet återförs till beskattning i . Som en del av finansieringen i den ovannämnda omläggningen av bostadsbeskattningen har uppskovsbeloppen räntebelagts års taxering genom att den som har fått uppskov ska ta upp en schablonintäkt i inkomstslaget kapital. Schablonintäkten beräknas till av det uppskovsbelopp som finns vid ingången av inkomståret. Skatten är sedan av schablonintäkten. Skatten motsvarar därmed av själva uppskovsbeloppet. Vidare gäller ett tak om för hur stort ett uppskovsbelopp får vara. föreslår i partimotion 2012/13:Fi250 av m.fl. (V) yrkande 2 i denna del att dagens uppskovsmöjligheter med reavinstbeskattning vid försäljning av bostad upp till ett tak om ska tas bort. Uppskoven uppgår till ca och innebär utestående skatteintäkter på nästan . I ett första steg föreslår vi att taket sänks till . Utskottet behandlade i yttrande 2011/12:SkU1y en liknande motion från och konstaterade då att taket för uppskov med beskattning av kapitalvinst vid försäljning av en privatbostad sänktes . Utskottet är inte berett att nu förorda ytterligare sänkningar. Skattereduktion för FoU, små och medelstora företag Utskottets förslag i korthet Utskottet avstyrker motionsförslaget om utökat stöd för forskning och utveckling till små och medelstora företag bl.a. med hänvisning till att förslag bereds i . Jämför avvikande mening 4 (V). Reglerna om avdrag för utgifter för FoU finns i 16 kap. 9 § inkomstskattelagen (1999:1229). Reglerna utökades till att avse även forskning och utveckling som har eller kan antas få betydelse för verksamheten i övrigt. Utgifter för forskning och utveckling som har eller kan antas få betydelse för den huvudsakliga näringsverksamheten eller verksamheten i övrigt ska dras av. Det gäller även utgifter för att få information om sådan forskning och utveckling. Bestämmelserna i lagen om att utgifter för anskaffning av vissa tillgångar ska dras av genom årliga värdeminskningsavdrag tillämpas också på sådana utgifter. För att få avdrag krävs dels att det är fråga om en utgift för FoU, dels att utgiften har eller kan antas få betydelse för näringsverksamheten eller verksamheten i övrigt. Lagstiftaren har inte lämnat några närmare definitioner av vilka slags kostnader som avdragsrätten avser och vilket samband med den skattskyldiges näringsverksamhet eller verksamhet i övrigt som krävs. Av förarbetena framgår att det nästan är omöjligt att ange några exakta gränsdragningar på grund av att den utvidgade avdragsrätten omfattar kostnader även för sådan forskning vars resultat endast indirekt och först på kan antas ge utbyte för verksamheten. Utöver vad som framgår av förarbetena kan man få ledning i frågan om vad som är att anse som FoU t.ex. genom den definition som används inom och i den s.k. Frascatimanualen. Där avses med FoU-verksamhet sådan verksamhet som sker på systematisk grundval för att öka fonden av vetande, inkluderande kunskap om människa, natur och samhälle, samt att utnyttja detta vetande för nya användningsområden. föreslår i partimotion 2012/13:Fi250 av m.fl. (V) yrkande 2 i denna del att medel avsätts för en ökad satsning på forskning inom små och medelstora företag. Stödet ska avse högst av företagets kostnader upp till ett tak på . Alla företag med upp till 250 anställda ska omfattas. Forskning och utveckling är avgörande för framtida satsningar för att utveckla t.ex. miljö- och energiteknik. antog ett förslag om utökad avdragsrätt för företags utgifter för FoU (bet. FiU 2011/12:1). Ändringen innebar att bestämmelsen i 16 kap. 9 § inkomstskattelagen justerades så att det framgår att avdrag ska göras inte bara för forskning och utveckling som, i enlighet med nuvarande rättstillämpning, har eller kan antas få betydelse för den huvudsakliga näringsverksamheten, utan också för forskning och utveckling som har eller kan antas få betydelse för verksamheten i övrigt. som forskning och utveckling som har samband med företagets kärnverksamhet alltjämt berättigar till avdrag omfattar den nya bestämmelsen även annan forskning och utveckling om företaget har ett rimligt intresse av den, vid en helhetsbedömning som beaktar alla aspekter av företagets verksamhet. , som bl.a. ska belysa skattereglerna för forskning och utveckling, föreslog i delbetänkandet Skatteincitament för forskning och utveckling (SOU 2012:66) att det ska vara möjligt att i vissa fall få nedsättning av arbetsgivaravgifter för personer som arbetar med forskning och utveckling. Reglerna tas in i ett nytt kapitel i socialavgiftslagen (2000:980). Förslaget bereds inom . Med det anförda avstyrker utskottet motionen. Skatt på förmögenhet, arv och gåva Utskottets förslag i korthet Utskottet avstyrker motionsförslaget om att införa en särskild skatt på förmögenhet, arv och gåva. Jämför avvikande mening 4 (V). Förmögenhetsskatten slopades (bet. 2007/08:SkU15). togs förmögenhetsskatt ut av den skattepliktiga förmögenheten över ett fribelopp om för enskilda fysiska personer och för sambeskattade par. Sambeskattade föräldrar respektive ensamföräldrar sambeskattades med sina hemmavarande barn . Juridiska personer var med några få undantag inte skattskyldiga till förmögenhetsskatt. beslutade slopa arvs- och gåvoskatten vid utgången av 2004 (bet. 2004/05:SkU18). I samband med tsunamikatastrofen antog en lag som innebar att arvs- och gåvoskatt inte skulle tas ut om skattskyldigheten inträtt mellan (bet. 2004/05:FiU29). Vid arvsbeskattningen kunde fysiska personer göra ett grundavdrag på och vid gåvobeskattningen på . Juridiska personer hade rätt till grundavdrag på respektive . Skatten var progressiv efter en skala som innehöll skattesatserna 10, . Skiktgränserna varierade på grund av vilken klass som mottagaren tillhörde. föreslår i partimotion 2012/13:Fi250 av m.fl. (V) yrkande 18 att man bör utreda utformningen av en förmögenhetsskatt som kan införas . De som tidigare betalade förmögenhetsskatt tillhörde de övre inkomstskikten. På motsvarande sätt hade den tidigare arvs- och gåvoskatten en utjämnande effekt. Vi föreslår därför att det 2014 införs arvsbeskattning som betalas av dödsboet innan ett arv skiftas. Utformningen av en sådan skatt bör utredas väl. Införandet av en sådan arvsbeskattning kräver också att det införs en skatt på gåvor, annars är risken för skatteundandragande stor. Regeringen bör återkomma med ett förslag om införande av arvsbeskattning i enlighet med det ovan anförda. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. En viktig åtgärd för att främja tillgången på kapital, inte minst för de mindre företagen, är beslutet att slopa förmögenhetsskatten. Skatten uppmuntrade till skatteplanering och orationella transaktioner. Förmögenhetsskatten gav även upphov till problem för boende i egnahem med snabbt stigande taxeringsvärden och för människor som betalat av sina huslån. Även arvs- och gåvoskatten var starkt kritiserad innan den avskaffades .