bet · GZ01CU16 · 2012-03-15 00:00:00 — Skälet till detta var att en begränsning av arvsrätten inte borde ske i syfte att bereda staten inkomster för att täcka löpande utgifter. De successionsrättsliga synpunkterna skulle ensamma vara avgörande så att inte det allmännas arvsrätt kom att uppfattas som en konfiskation av arven. Vidare ansågs det som mindre stötande om arven går till ett ändamål som det kunde ha varit naturligt att tillgodose genom ett testamente. Eftersom det var fråga om en disposition av vissa kvarlåtenskaper som helhet, var uppfattningen att det mest ändamålsenliga var en fondering av arvet (prop. 1928:17, bet. Motionsyrkanden med denna innebörd har avstyrkts av utskottet, i betänkande 2010/11:CU18. I betänkandet redogjordes för lagutskottets tidigare uttalande (bet. 2005/06:LU10) om att det torde vara förhållandevis sällsynt att en person saknar andra, närmare anhöriga än kusiner och att det därför med fog kunde antas att en arvsrätt för kusiner i det helt övervägande antalet fall inte skulle ha någon betydelse. Vidare har lagutskottet, i de fall Allmänna arvsfonden är närmast till arv, pekat på den lagfästa möjligheten att helt eller delvis avstå arvet till förmån för en kusin till arvlåtaren och att till detta kommer möjligheten att genom testamente förordna om vem kvarlåtenskapen ska tillfalla. Utskottet ansåg därför, liksom åren tidigare, att det inte fanns tillräckliga skäl för att ta något initiativ till återinförande av arvsrätt för kusiner m.fl. följde utskottet. Utskottet anser inte heller nu att det finns tillräckliga skäl för att ta något initiativ till återinförande av arvsrätt för kusiner m.fl., varför motionsyrkandena bör avslås. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om sambors arvsrätt. Utskottet hänvisar till tidigare ställningstaganden. Jämför reservation 21 (V). I motion 2011/12:C203 av (S) föreslås ett tillkännagivande till regeringen om införande av arvsrätt mellan sambor motsvarande makars arvsrätt. m.fl. (V) föreslår i motion 2011/12:C330 ett tillkännagivande om införande av arvsrätt mellan sambor motsvarande det som gäller för äkta makar. Till skillnad från äktenskap och partnerskap innebär ett samboförhållande att särskilda rättsregler blir tillämpliga på samlevnaden utan någon uttrycklig önskan eller viljeförklaring från sambornas sida om detta. Sambolagen (2003:376) innebär bl.a. att s.k. samboegendom (gemensam bostad och bohag) enligt huvudregeln ska delas i två hälfter vid samboförhållandets upplösning. I samboförhållanden uppkommer dock, till skillnad från i äktenskap och partnerskap, ingen rätt för en efterlevande att ärva den avlidne. Däremot kan en efterlevande sambo begära bodelning. För bodelning i samband med dödsfall finns en kompletterande bodelningsregel. Enligt denna har den efterlevande sambon, i den mån egendomen räcker till, alltid rätt att som sin andel få ut så mycket av den behållna egendomen, efter avdrag för skulder, att det motsvarar värdet av två basbelopp. I proposition 2002/03:80 Ny sambolag anförde regeringen att utgångspunkten liksom tidigare bör vara att det inte får införas så utförliga regler för sambor att man därigenom åstadkommer vad som skulle kunna betecknas som ett äktenskapsliknande system av lägre dignitet. Varken lagutskottet eller redovisade någon annan uppfattning (bet. 2002/03:LU19, rskr. 2002/03:211). Inom har en arbetsgrupp ett stående uppdrag av de nordiska justitieministrarna att undersöka möjligheten att harmonisera familje- och arvsrätten i . I en komparativ studie om arvsrätten har arbetsgruppen bl.a. diskuterat frågan om sambors arvsrätt (, Nordisk arverett, En sammenlignende studie av dansk, finsk, islandsk, norsk og svensk rett med drøfelser av harmoniseringsmuligheter og reformbehov, Nord 2003:3). Arbetsgruppen konstaterade att de nordiska ländernas lagstiftningar i huvudsak liknar varandra och att sambor inte i något av länderna har de rättigheter som en make eller registrerad partner har. Om en sambo ska få status som arvinge får detta ske genom ett testamente med de begränsningar som arvingarnas rätt till laglott kan innebära. Några skäl för harmonisering fanns därför inte (a.a. s. 134). Motsvarande motionsyrkanden har behandlats av utskottet , i betänkande 2010/11:CU18. Utskottet anslöt sig, , till de bedömningar som lagutskottet tidigare gjort i frågan om införande av arvsrätt för sambor och till bedömningen att det framstår som klart olämpligt att införa en ordning där rätten till arv tillskapas genom en domstolsprocess. I sammanhanget erinrade utskottet om att de sambopar som så önskar genom testamente kan förordna om fördelning av sin kvarlåtenskap. Vidare konstaterade utskottet att medel som tillfaller Allmänna arvsfonden under vissa förutsättningar helt eller delvis kan avstås till förmån för någon annan, t.ex. en efterlevande sambo. Ett avstående får göras om det med hänsyn till uttalanden av arvlåtaren eller till andra särskilda omständigheter kan anses stämma överens med arvlåtarens yttersta vilja eller, om det är fråga om avstående till arvlåtarens släkting eller någon annan person som stått arvlåtaren nära, om det kan anses skäligt. Utskottet tillade att regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, Kammarkollegiet beslutar om avstående av arv eller försäkringsbelopp. Utskottet ansluter sig till de bedömningar som utskottet tidigare gjort i frågan och föreslår därför att motionsyrkandena avslås. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om registrering av testamenten. Utskottet hänvisar till pågående arbete. I motion 2011/12:C221 av och (båda S) föreslås ett tillkännagivande om att regeringen ska lägga fram förslag till lagstiftning som innebär att det blir obligatoriskt att registrera testamenten. Motion 2011/12:C279 av (FP) innehåller förslag på ett tillkännagivande om inrättande av ett frivilligt testamentsregister. Motionären anser det naturligt att får i uppdrag att sköta ett sådant offentligt register. lämnade förslag till bl.a. en reglering av testamentsregister i promemorian Bouppteckningar och testamentsregister (bilaga till dnr 131 79596-08/113). Promemorian har överlämnats till . Enligt uppgift från pågår beredning av promemorian. lade fram ett förslag till en förordning om behörighet, tillämplig lag, erkännande och verkställighet av domar och officiella handlingar i samband med arv och om inrättande av ett europeiskt arvsintyg, dvs. ett dokument som visar vem som har rätt att ärva eller förfoga över kvarlåtenskapen (KOM(2009) 154 slutlig). I förslaget redovisas att frågan om registrering av testamenten kommer att bli föremål för ett senare förslag från kommissionen. Enligt uppgift från kommer förhandlingar att pågå i rådsarbetsgruppen åtminstone . Motsvarande motionsyrkanden har behandlats av utskottet , i betänkande 2010/11:CU18. Utskottet ansåg, , att resultatet av den pågående beredningen av förslag bör avvaktas, varför motionerna avstyrktes. Utskottet anser alltjämt att resultatet av den pågående beredningen av förslag bör avvaktas. Motionsyrkandena bör därför avslås. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om information om bouppteckning. Utskottet hänvisar till gällande ordning. (KD) påpekar i motion 2011/12:C304 att det blir allt vanligare att anhöriga först efter begravningen får besked om en nära anhörigs dödsfall. Motionären begär ett tillkännagivande om att frågan om möjligheterna att informera om en anhörigs bouppteckning bör utredas. Bestämmelser om bouppteckning finns i 20 kap. . Bouppteckning ska förrättas senast efter dödsfallet, om inte efter ansökan med hänsyn till boets beskaffenhet eller annan särskild orsak förlänger tiden (1 §). Samtliga dödsbodelägare ska kallas till förrättningen. Den avlidnes efterlevande make eller sambo ska alltid kallas. Ska lott i kvarlåtenskapen åtnjutas först sedan arvinge eller universell testamentstagare har avlidit, ska även den kallas som vid tiden för bouppteckningen är närmast att sålunda ta arv eller testamente (2 §). Av bouppteckningen ska framgå vilka som var närvarande vid förrättningen. Om någon som kallats inte var där, ska bevis om att han eller hon kallats fogas till bouppteckningen (3 §). Utskottet anser att det inte finns skäl att föreslå någon ändring av gällande ordning, varför motionsyrkandet bör avslås. Utskottets förslag till riksdagsbeslut och ställningstaganden har föranlett följande reservationer. I rubriken anges vilken punkt i utskottets förslag till riksdagsbeslut som behandlas i avsnittet. Utredningar om faderskap, punkt 1 (S) av (S), (S), (S), (S), (S) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2011/12:C370 av och i (båda S) yrkande 1 och 2011/12:C234 av (M), 2011/12:C296 av (C) och 2011/12:C311 av och (båda KD). Fastställandet av faderskap när föräldrarna är ogifta måste förenklas. Det bör därför, enligt vår mening, införas nya rutiner. Vi anser att föräldrarna redan på sjukhuset eller i samband med de första kontakterna med gemensamt ska kunna underteckna en försäkran med uppgivande om föräldraskap. Ett annat alternativ kan vara att föräldrarna gemensamt kan anmäla faderskapet till folkbokföringsregistret. bör utreda faderskap endast i fall där det finns oklarheter. Det får ankomma på regeringen att ta de initiativ som krävs i enlighet med det anförda. Det som anförts ovan bör som sin mening ge regeringen till känna. Detta innebär bifall till motion 2011/12:C370 yrkande 1 och avslag på motionsyrkandena i övrigt. Talerätt i mål om fastställande av faderskap, punkt 2 (S, SD) av (S), (S), (S), (S), (S), (S) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2011/12:C210 av (S) och 2011/12:C411 av (SD). Talan om fastställande av faderskap bör också kunna väckas av en man som tror sig vara far till ett barn. Enligt vår uppfattning måste en man som tror sig vara far till ett barn kunna kräva att en undersökning görs för att ta reda på om han är barnets biologiska pappa. Dagens lagstiftning kan vara ett oöverstigligt hinder för de män som vill ta ansvar för sitt barn, där mamman inte vill samarbeta. Detta drabbar barnen eftersom de riskerar att inte få kännedom om sitt biologiska ursprung. Det får ankomma på regeringen att utarbeta de lagförslag som krävs och återkomma till . Det som anförts ovan bör som sin mening ge regeringen till känna. Detta innebär bifall till motionerna 2011/12:C210 och 2011/12:C411. Föräldraskap vid assisterad befruktning, punkt 4 (S, MP) av (S), (S), (S), (S), (S), (S) och (MP). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2011/12:C346 av m.fl. (S) yrkande 2 och 2011/12:So594 av m.fl. (S) yrkande 2, 2011/12:C391 av (FP) yrkande 1 och 2011/12:So462 av m.fl. (V) yrkande 1 och 2011/12:So462 av m.fl. (V) yrkandena 2 och 4. Kvinnliga samkönade par ska inte behöva genomgå en krångligare juridisk process än olikkönade par. I utredningsbetänkandet Föräldraskap vid assisterad befruktning (SOU 2007:3) föreslås att den kvinna som är moderns registrerade partner automatiskt ska anses vara barnets förälder, en föräldraskapspresumtion motsvarande den nuvarande faderskapspresumtionen. Vi välkomnar utredningens förslag och anser att regeringen skyndsamt bör återkomma till med de lagförslag som krävs. Motionsförslagen i övrigt bör avslås. Det som anförts ovan bör som sin mening ge regeringen till känna. Detta innebär bifall till motionerna 2011/12:C346 yrkande 2 och 2011/12:So594 yrkande 2, delvis bifall till motionerna 2011/12:C391 yrkande 1 och 2011/12:So462 yrkande 1 samt avslag på motion 2011/12:So462 yrkande 2 och 4. Föräldraskap vid assisterad befruktning, punkt 4 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2011/12:So462 av m.fl. (V) yrkandena 1, 2 och 4 samt 2011/12:C346 av m.fl. (S) yrkande 2, 2011/12:C391 av (FP) yrkande 1 och 2011/12:So594 av m.fl. (S) yrkande 2. Föräldraskapet vid assisterad befruktning med donerade ägg och spermier bör regleras på samma sätt för samkönade par som för olikkönade par. I utredningsbetänkandet Föräldraskap vid assisterad befruktning (SOU 2007:3) föreslås att den kvinna som är moderns registrerade partner automatiskt ska anses vara barnets förälder, en föräldraskapspresumtion motsvarande den nuvarande faderskapspresumtionen. Bestämmelserna om föräldraskap för en kvinna föreslås också omfatta assisterad befruktning som skett utomlands och insemination i egen regi. Är modern sambo med en kvinna föreslås att föräldraskapet för moderns sambo ska fastställas genom bekräftelse eller dom på samma sätt som sker när barnet tillkommit genom assisterad befruktning som skett inom svensk hälso- och sjukvård. Förslaget innebär att det inte längre ska fastställas något faderskap i dessa fall. Utredningens förslag ligger i linje med motionsönskemålen, och jag anser att regeringen ska återkomma till med lagförslag som genomför utredningens förslag. Jag anser att det bör införas en möjlighet för en man som donerat sperma för assisterad befruktning av en kvinna vid allmänt sjukhus att bekräfta faderskapet till barnet. Donation av sperma är ofta den enda möjligheten för många homosexuella män att bli far till ett barn. En sådan möjlighet bereder även väg för att fler inseminationer kan genomföras under medicinskt kontrollerade former. Det får ankomma på regeringen att utarbeta de lagförslag som krävs och återkomma till . Det som anförts ovan bör som sin mening ge regeringen till känna. Detta innebär bifall till motion 2011/12:So462 yrkandena 1, 2 och 4 samt delvis bifall till motionerna 2011/12:C346 yrkande 2, 2011/12:C391 yrkande 1 och 2011/12:So594 yrkande 2. Översyn av vårdnadsreglerna, punkt 6 (S) av (S), (S), (S), (S), (S) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2011/12:C346 av m.fl. (S) yrkande 1 och 2011/12:C225 av och (båda M), 2011/12:C257 av (M), 2011/12:C283 av (S), 2011/12:C351 av (FP), 2011/12:C384 av (SD), 2011/12:C389 av m.fl. (M) yrkande 2 och 2011/12:C408 av och (båda SD) yrkandena 2 och 3. vårdnadsreform syftade till att få föräldrar att samarbeta bättre och till att färre vårdnadstvister skulle gå till domstol. Detta har tyvärr inte slagit igenom på det vis man önskade, utan i stället har antalet fall som går till domstol ökat. I samband med att fler vårdnadstvister går till domstol upplever fler pappor att de inte riktigt tas på allvar och ses som potentiella vårdnadshavare av rätten. Mamman ses ofta som det självklara valet när det gäller ensam vårdnad. Mot denna bakgrund bör regeringen ges i uppdrag att följa upp den nya lagstiftningen och återkomma med förslag på hur man ska kunna komma till rätta med att så många fall går till domstol och se till att mammor och pappor behandlas jämställt av rätten. Det som anförts ovan bör som sin mening ge regeringen till känna. Detta innebär bifall till motion 2011/12:C346 yrkande 1 och avslag på motionsyrkandena i övrigt. Översyn av vårdnadsreglerna, punkt 6 (SD) av (SD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2011/12:C384 av (SD) och 2011/12:C408 av och (båda SD) yrkandena 2 och 3, 2011/12:C225 av och (båda M) och 2011/12:C257 av (M) samt 2011/12:C283 av (S), 2011/12:C346 av m.fl. (S) yrkande 1, 2011/12:C351 av (FP) och 2011/12:C389 av m.fl. (M) yrkande 2. Trots att vårdnadsreform var till för att minska antalet tvister har antalet skilsmässor och separationer ökat. Nuvarande modell är inte förenlig med barnets bästa. En ändring måste göras från ett system vid vårdnadstvister där två parter försöker övertyga myndigheterna om den andres tillkortakommanden, till ett system där samhället reagerar endast i de fall där det finns av tredje part iakttagna problem. Det kan omöjligen gynna barnet att föräldrarnas förhållande förvärras och parternas position kring tvistefrågan polariseras. Barn och familjer som hamnar i vårdnadstvister och domstolar utsätts för lidande. Det är dessutom mycket kostsamt för alla parter med en tvist, inte minst för domstolarna och därmed statskassan. Ju tidigare parterna kan komma överens, desto bättre. Bäst vore om parterna kunde komma överens redan i samband med separationen. Näst bästa vore om parterna kunde lösa frågan hos familjerätten. I de fall inget av dessa alternativ nås är det alltid bättre att parterna når en samförståndslösning genom medling och förlikning än att domstolen slutligen avgör frågan. Som vägledande principer bör gälla att det normalt aldrig kan vara barnets bästa att helt mista kontakten med den ene föräldern och att samhället endast ska agera i vårdnadstvister och umgängestvister på grundval av dokumenterade iakttagelser från tredje part om brister i barnets vårdnad och boende, och inte baserat på overifierade beskyllningar mellan föräldrarna. Regeringen bör utreda en ändring av systemet i enlighet med detta. Regeringen bör vidare låta utreda möjligheterna av fler alternativa tvistelösningar för att på bättre sätt tillvarata barnens bästa i samband med vårdnadsstrider. Det som anförts ovan bör som sin mening ge regeringen till känna. Detta innebär bifall till motionerna 2011/12:C384 och 2011/12:C408 yrkandena 2 och 3, delvis bifall till motionerna 2011/12:C225 och 2011/12:C257 samt avslag på motionsyrkandena i övrigt. Riskbedömningar vid vårdnadstvister m.m., punkt 7 (SD) av (SD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 7 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2011/12:C276 av och (båda KD) yrkande 1, 2011/12:C289 av (M) yrkandena 2 och 3 samt 2011/12:C276 av och (båda KD) yrkande 2. Det är av vikt att en ordentlig riskbedömning görs i alla vårdnadsprocesser. Barns säkerhet måste väga tyngre än föräldrarnas intresse av att få träffa sitt barn utan inskränkning. I de svenska domstolarna finns inte ett fungerande riskbedömningsinstrument. I andra länder i är umgänges- och vårdnadsbeslut mycket striktare än i . I exempelvis formuleras beslut om umgängesrätt oftast med detaljerade anvisningar kring hur umgänget ska gå till. Svenska domstolar har också denna möjlighet, men den utnyttjas sällan. Jag anser att det i samband med vårdnadsprocesser ska göras en ordentlig riskbedömning. Det får ankomma på regeringen att utarbeta de förslag som krävs och återkomma till . Det som anförts ovan bör som sin mening ge regeringen till känna. Detta innebär bifall till motion 2011/12:C276 yrkande 1, delvis bifall till motion 2011/12:C289 yrkandena 2 och 3 samt avslag på motion 2011/12:C276 yrkande 2. Fler än två vårdnadshavare, punkt 8 (S) av (S), (S), (S), (S), (S) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 8 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2011/12:C346 av m.fl. (S) yrkande 3 och 2011/12:C215 av m.fl. (MP) yrkande 1. Dagens familjer kan se olika ut. Vi vill värna mångfalden och ser brister i dagens lagstiftning. Vi anser att barnets bästa alltid ska sättas i främsta rummet. Tydligast blir problemen för barn som lever med skilda föräldrar eller för barn som har kommit till när två samkönade par har valt att skaffa barn gemensamt. För barnen innebär det här att de i lagens mening har två vårdnadshavare, de biologiska föräldrarna, som kan fatta beslut rörande t.ex. skola, sjukvård och annat. exkluderas föräldrarnas nya partner, eller de facto föräldrarna, som inte är biologiska föräldrar i de samkönade paren från möjligheten att vara med och fatta beslut rörande barnet. Det kan leda till att barnet inte får den hjälp och stöd det behöver. Därför anser vi att lagstiftningen behöver ses över. Det får ankomma på regeringen att göra den översyn som krävs och återkomma till . Det som anförts ovan bör som sin mening ge regeringen till känna. Detta innebär bifall till motion 2011/12:C346 yrkande 3 och avslag på motion 2011/12:C215 yrkande 1. Fler än två vårdnadshavare, punkt 8 (MP, V) av (MP) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 8 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2011/12:C215 av m.fl. (MP) yrkande 1 och 2011/12:C346 av m.fl. (S) yrkande 3. Dagens familjer är inte självklart kärnfamiljer utan kan se olika ut. Tydligast blir problemen för barn som lever med skilda föräldrar eller för barn som har kommit till när två samkönade par har valt att skaffa barn gemensamt. Ett barn kan alltså ha sociala föräldrar som inte anses vara föräldrar eller vårdnadshavare enligt lagstiftningen. Att inte alla de personer som i realiteten fungerar som barnets föräldrar också är vårdnadshavare kan leda till att barnet inte får den hjälp och det stöd det behöver. Därför anser vi att lagstiftningen behöver ses över och anpassas till det faktum att barn växer upp med fler än två vuxna som tar gemensamt ansvar för barnets vård och uppfostran. Vi anser att regeringen skyndsamt bör tillsätta en utredning för att överväga denna fråga. Det som anförts ovan bör som sin mening ge regeringen till känna. Detta innebär bifall till motion 2011/12:C215 yrkande 1 och delvis bifall till motion 2011/12:C346 yrkande 3. Automatisk gemensam vårdnad för ogifta föräldrar, punkt 9 (SD) av (SD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 9 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2011/12:C389 av m.fl. (M) yrkande 1 och 2011/12:C408 av och (båda SD) yrkande 1 och 2011/12:C341 av (S) och 2011/12:C370 av och i (båda S) yrkande 2. Ogifta föräldrar får gemensam vårdnad genom att anmäla detta i samband med faderskapsbekräftelsen eller genom en anmälan av dem båda till . Enligt min uppfattning är regleringen diskriminerande. Det faktum att vissa föräldrar inte är överens i vårdnadsfrågan ska inte behöva drabba alla ogifta pappor. Regeringen bör därför återkomma med ett förslag till lagändring som innebär att ogifta föräldrar automatiskt får gemensam vårdnad sedan pappan frivilligt lämnat ett faderskapstest. Det som anförts ovan bör som sin mening ge regeringen till känna. Detta innebär bifall till motionerna 2011/12:C389 yrkande 1 och 2011/12:C408 yrkande 1 samt delvis bifall till motionerna 2011/12:C341 och 2011/12:C370 yrkande 2. Umgänge med annan än biologisk förälder, punkt 11 (MP, V) av (MP) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 11 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2011/12:C215 av m.fl. (MP) yrkande 2 och 2011/12:C233 av (FP) yrkandena 1 och 2 samt 2011/12:C270 av och (båda S). finns många familjer där det finns fler än två föräldrar. Det kan t.ex. vara så att ett par med två kvinnor har blivit föräldrar tillsammans med en eller två män, eller så har kanske ett barns ursprungliga två föräldrar separerat och fått nya partner som fungerar lika mycket som föräldrar som de som från början var barnets föräldrar. Ett barn kan alltså ha sociala föräldrar som inte anses vara föräldrar eller vårdnadshavare enligt lagstiftningen. Det är dock angeläget att lagstiftningen anpassas till det faktum att barn växer upp med fler än två vuxna som tar gemensamt ansvar för barnets vård och uppfostran. Barnets rätt till umgänge med sina sociala föräldrar, som inte kan bli vårdnadshavare på grund av lagstiftningens begränsningar, måste skyddas. Barn ska ha rätt till umgänge med alla sina föräldrar. Det får ankomma på regeringen att utarbeta nödvändiga lagförslag.