· H001FöU1 · 2012-12-06 12:02:17 — Sedan jag tillträdde som försvarsminister har jag haft förmånen att få träffa ett antal av mina försvarsministerkolleger runt om i EU på ministermöten i och i bilaterala överläggningar. Flera av dem brottas med krav på omfattande nedskärningar i sina respektive försvarsbudgetar. , , och är några exempel.I kontrast till dessa länder har alliansregeringen i lagt fram en budget med breda satsningar och då även satsningar för den pågående försvarsreformen. Tack vare en ansvarsfull finanspolitik kan gå mot strömmen i EU och fortsätta satsningarna för ett tillgängligt och användbart försvar. Mot detta står fyra oppositionspartier som har vitt skilda åsikter om försvaret och som enbart kan komma överens när det gäller att ta kortsiktiga politiska poänger. Dessa poänger tas dock på bekostnad av en ansvarsfull politik för försvar. Alliansregeringen fortsätter i budgetpropositionen att satsa på ett mer användbart och tillgängligt försvar. Uppbyggnaden av insatsorganisationers förband prioriteras för att kunna leverera operativ förmåga. Därför föreslår regeringen att förbandsanslaget ökas med . Ökade satsningar på förbandsanslaget möjliggörs genom en omfördelning av medel från andra anslag inom försvarsområdet. Omfördelningarna är del av de åtgärder som har föreslagits av den så kallade . beslutade om detta utifrån regeringens proposition En effektivare försvarslogistik.Överföringen möjliggör fortsatt anställning av soldater och bemanning av insatsorganisationer. Den möjliggör också att Försvarsmakten kan öva de förband som sätts upp så att de blir insatsberedda. Övningsverksamheten i Försvarsmakten har ökat. Jag har själv besökt ett antal övningar och har mötts av en entusiasm och framåtanda som både är inspirerande och inger tillförsikt.Totalt ska Försvarsmakten nu teckna kontrakt med ca 16 000, företrädelsevis unga, människor för kontinuerlig eller tjänstgöring i försvaret. har rekryteringen gått bra; hade ca 20 000 intresseansökningar inkommit till årets drygt 3 000 platser på den grundläggande militära utbildningen. Siffrorna säger oss att det finns ett stort intresse för försvaret. Försvarsmakten ser också ut att nå sina mål avseende kontinuerligt anställda gruppbefäl, soldater och sjömän. har Försvarsmakten ca 4 700 interimskontrakt för tjänstgörande soldater. Sedan lagstiftningen om tidvisa anställningar kom på plats arbetar Försvarsmakten med att teckna fullständiga kontrakt. Omarbetandet av kontrakten, det vill säga anställning av tjänstgörande soldater, har kommit olika långt på olika förband. På Luftvärnsregementet i har man nått sina mål, men jag kan konstatera att skillnaderna är stora mellan förbanden. Försvarsmakten måste nu fokusera på att anställa de tjänstgörande soldaterna och sjömännen, och därför avser regeringen att i Försvarsmaktens regleringsbrev tydliggöra att myndigheten ska lägga särskild vikt på rekryteringen av de så kallade GSS/T och säkerställa att regelbunden verksamhet erbjuds de tjänstgörande soldater och sjömän som har anställts. Försvarsmakten har också fått i uppdrag av regeringen att redovisa vilka åtgärder man vidtar för att se över soldaternas sociala villkor, till exempel meritvärdering, boenden och användandet av . En viktig del av försvarsreformen är att frigöra resurser till utvecklingen av insatsförbanden. Som ett led i detta arbete föreslog Försvarsmakten i sitt budgetunderlag en sammanslagning av ingenjörsregemente, 2, och Totalförsvarets ammunitions- och minröjningscentrum. Båda är belägna inom samma område i . Det är därför både beklagligt och anmärkningsvärt att de fyra oppositionspartierna går emot Försvarsmaktens eget förslag och detaljstyr när Försvarsmakten försöker effektivisera sin verksamhet. Det blir, herr talman, minst sagt en märklig signalverkan från om man anser att Försvarsmakten nu kan frångå kraven på effektivitet. Synnerligen märkligt blir det eftersom och föreslår omfattande besparingar på anslaget. Personalen är Försvarsmaktens viktigaste resurs. För att skapa fungerande och användbara förband krävs dock också kvalificerad och modern materiel. För den som har följt debatten är det ingen nyhet att regeringen i budgeten föreslår att godkänner att regeringen får besluta om utveckling och ombyggnad av 40-60 39 C/D till JAS 39 E. Försvarsmakten har i underlaget till regeringen framhållit ett behov av ett förmågelyft av JAS Gripen för att möta framtidens krav. Regeringen delar denna bedömning. Försvarsmakten har också framhållit att en förutsättning för förmågelyftet är att det finns en partner att dela kostnader med under systemets livscykel. Anskaffningen av nästa generation JAS Gripen sker efter överenskommelse om samarbete med . Denna överenskommelse gör det möjligt för våra båda länder att anskaffa och driva nästa generations stridsflygplan till en lägre kostnad än vad som annars hade varit fallet. Eftersom frågan om finansiering har kommit upp - och det är viktigt; detta är ett stort beslut - vill jag gärna vara tydlig. Försvarsmakten avsätter medel i budgeten för stridsflygssystemet. I budgetpropositionen föreslår regeringen dessutom att Försvarsmaktens anslag ska öka med 300 miljoner och 300 miljoner 2014. Därefter föreslår regeringen att anslagen ökas med 200 miljoner. Sammanlagt blir detta . Tillsammans med de redan avsatta medlen skapas därmed utrymme för en finansierad utveckling och anskaffning av 40-60 39 E.Under kommande tioårsperiod avsätter Försvarsmakten i sin planering sammanlagt ca för materiel. Denna materielplan sträcker sig och förändras ständigt. Anskaffningen av JAS 39 E innebär att Försvarsmakten behöver planera om av dessa ca . Det är de drygt 5 miljarder som det har talats om i debatten . Sammantaget har vi gjort bedömningen att kostnaden för detta system - vi tittar på livscykelkostnad, vilket innebär att utveckla, anskaffa och driva JAS-systemet - blir för de kommande 30 åren. Projektet är också finansierat de kommande 30 åren. Det vi nu talar om och som det har talats ganska högljutt om under denna debatt är . är det finansierat - det finns också en reserv, som i alla andra stora materielprojekt - och behöver man göra en omplanering på ca 5 miljarder. Det är alltså av 160 miljarder. Vi välkomnar dock såklart att Socialdemokraterna till skillnad från och står bakom förmågelyftet av JAS Gripen.Vidare föreslår regeringen att man får beslut om anskaffning av ett nytt, korträckviddigt luftvärnssystem, detta just för att säkerställa försvarets framtida luftvärnsförmåga. som försvarsreformen pågår och vi står här i kammaren och debatterar genomför Försvarsmakten insatser - , året om, i och i internationella insatser runt om i världen. Män och kvinnor, officerare och civila tar stora risker för att skapa säkerhet för utsatta människor. Detta är värt vår gemensamma respekt och uppskattning. Detsamma gäller utsänd personal från såväl MSB och som andra myndigheter. har en lång tradition av att bidra till militära insatser för att främja internationell fred och säkerhet, något jag knappast behöver upplysa kammaren om. Regeringens ambition är att ska fortsätta denna tradition och ta ansvar. Vi bygger säkerhet tillsammans med andra, och vi gör det i , i vårt närområde och utanför närområdet. Det gör mig därför bekymrad när Socialdemokraterna vill begränsa den här möjligheten genom att föreslå en sänkning av anslaget för fredsfrämjande insatser. Det kanske kommer som en överraskning för Socialdemokraterna, men internationella konflikter följer inte den svenska budgetcykeln. För att vi snabbt ska kunna bidra där det behövs och när det behövs måste det finnas medel som inte är intecknade redan när räkenskapsåret börjar. Ett exempel som kan illustrera det är den arabiska våren. Få personer, om ens någon, kunde antagligen förutsäga händelserna som ledde fram till upproret i . Med kort varsel fattade denna kammare beslut om att skicka en svensk flyginsats för att bidra till att skydda det libyska folket. Den insatsen kom att kosta . beslutade den här kammaren om att föra från Försvarsmaktens anslag 1:2 för fredsfrämjande insatser, som vi talar om, till för att finansiera insats med ett sjöövervakningsplan i EU:s utanför Somalias kust.För Alliansen är det viktigt att även framöver med kort varsel kan bidra till fred och säkert i vår omvärld. , herr talman, är det drygt 1,9 miljarder av knappt 2,3 miljarder som redan är intecknade. Återstår gör ungefär 369 miljoner. Att ta bort 300 miljoner skulle begränsa möjligheter att bidra med insatser i snabbt uppblossande konflikter.Herr talman! Vi diskuterar budgeten för utgiftsområde 6 för försvar och samhällets krisberedskap. Jag vill understryka att det här är en budget för både det militära försvaret och samhällets krisberedskap. Som försvarsminister ansvarar jag i regeringen även för att vi har ett robust samhälle med en god krisberedskap. Det förutsätter att det råder en balans i tilldelningen av resurser inom hela politikområdet.Socialdemokraterna föreslår i sitt budgetförslag att man ska kapa 75 miljoner från Myndigheten för samhällsskydd och beredskap och 75 miljoner från det särskilda anslaget för krisberedskap. För MSB skulle minskningen med 75 miljoner innebära neddragningar i kärnverksamheten då en stor del av anslaget är bunden i personalkostnader och hyror.Uppsägning av personal skulle bli nödvändig och skulle förmodligen främst drabba verksamhetsställena och Revinge. Det skulle också minska bidragen till ideella organisationer. Därför vore det intressant att höra hur Socialdemokraterna ser på detta. Vilken del av verksamheten inom MSB är det som ska tas bort?Herr talman! Att regera är att göra avvägningar och ta ansvar. Då räcker det inte att bara ta ansvar för en del, man måste ta ansvar för helheten. Det är vad Alliansen gör med den här försvarsbudgeten. (Applåder)I detta anförande instämde , , , och (alla M) samt (FP). Objektsramsredovisningen innebär att man till redovisar materielprojekten med antal stridsfordon, fartyg eller flygplan etcetera, organisationsprestanda, leveranstidpunkter, beslutstidpunkter. Man redovisar en ekonomisk planeringsram för materielsystemet. Det krävde vi , vi har inte fått det levererat. Kommer vi att få det levererat om gör ett tillkännagivande igen? Ni får förmodligen stryk på den här punkten i därför att ni inte har gjort det har sagt - det blir en majoritet i försvarsutskottet.Varför levererar inte regeringen att frivilligorganisationerna ska få ett eget anslag i budgeten? Ni hänvisar till en utredning och översyn. Jag tycker inte det duger som svar. Det är inte svårt att leverera; det kan man göra om viljan finns.Ni säger när det gäller finansiering att ni har en stabil ekonomi. Det finns en brist på 5,5 miljarder när det gäller . Vi har erbjudit en uppgörelse, men regeringen har bara sagt nej utan att egentligen komma med ett motförslag eller alternativt förslag. Att lösa det här i tioårsperspektivet är inte oproblematiskt. Ministern ger inte en rättvisande bild när hon säger att är omfördelat av 160 miljarder. Det mesta av de här pengarna går på anskaffningsdelen på materielkontot, och det omfattar 95 miljarder kronor.Den här typen av lite svaga formuleringar som gör att sanningen i de olika projekten inte riktigt beskrivs tycker jag inte är bra, och jag vill ha en förklaring.Hur stoppar vi avhoppen? Försvarsmakten hade räknat i avhopp när det gäller soldaterna. Vi är uppe i , det är högre än beräknat. Här kanske man måste vidta åtgärder som regeringen ännu inte har avsett att vidta för att komma till rätta med situationen så att systemet inte långsiktigt havererar. Jag ska inleda med att säga någonting om det som tar upp när det gäller objektsramar. Jag satt själv i försvarsutskottet när den socialdemokratiska regeringen valde att frångå systemet med objektsramar. Det här var 2006 före valet. Den dåvarande regeringen motiverade beslutet med hänvisning till att objektsramarna inte är anpassade till regeringens behov av styrning och uppföljning enligt den dåvarande materielförsörjningsstrategin.Sedan dess har jag själv arbetat för att informationen till utskottet om viktiga materielsystem ska förbättras. Det är självklart viktigt att ha bra underlag. Alliansregeringen har stegvis utvecklat materielredovisningen till . I den här budgetpropositionen har vi utvecklat materielredovisningen med en uppföljning av fyra beslutade anskaffningsprojekt. Den här redovisningen liknar på väldigt många sätt den tidigare objektsramsredovisningen. Det är ute efter är bättre information. Ja, självklart är ambitionen från regeringen att ge det. är systemet med objektsramar inte ett ändamålsenligt sätt att följa upp materielanskaffningarna på ekonomiskt. Det är prislägesförändringar, och det blir väldigt svårt med jämförelser över tiden. Men jag är den första att tillskynda utveckling av materielredovisningen, inte minst när det gäller kommande materielprojekt.Jag kan inte på något sätt hålla med . Jag är glad att Socialdemokraterna tycker som vi när det gäller förmågelyftet av JAS Gripen. Men jag är lite förvånad över att inte ser att offerten och beräkningen av kostnaderna rör hela . Det är mycket pengar, det är ett stort projekt. Det finns reserver i detta, men vi får en del kostnader tidigt i perioden. Jag återkommer i mitt nästa inlägg. Objektsramar kräver mycket arbete. Det är jobbigt. Departementstjänstemännen tycker väl att det här kräver en hel del, och det förs naturligtvis en debatt där man pekar på att detta är omöjligt. Vi har inte fått det vi har beslutat om i . Vi har beslutat om att vi vill ha det här levererat. Många andra länder har det här. har det exempelvis, har det. Det finns i land efter land. Men det kräver extra insatser. Jag tycker att det är rimligt att får det. Vi har krävt det, och jag ser fram emot att det levereras 2013. Jag förutsätter att ministern respekterar ett eventuellt beslut i om just detta.När det gäller internationella insatser var det 690 miljoner i anslagssparande; 2012 ett stort överskott som eventuellt går mot 800 miljoner; 2013 nedtrappning i , avveckling i Kosovo. De här siffrorna och det som ministern uppger att de står för vill jag nog analysera och se vad som gäller då och vilka bedömningar som är de riktiga. Jag intar en sunt skeptisk hållning till den här typen av uppgifter, för har det visat sig att överskotten har blivit rätt så rejäla. Jag skulle vilja ha svar på frågan: Hur stoppar vi avhoppen inom Försvarsmaktens personal? Jag tog upp i mitt inledningsanförande att handlar det om . Det är högre än beräknat. Det är många problem i det här sammanhanget. Ministern har berört att på GSS/T-sidan är 873 slutliga kontrakt underskrivna. Kommer den typen av åtgärder som , meritvärdering och utbildning ?Sedan vill jag markera att vi har lagt 150 miljoner mer i vårt budgetalternativ för att ytterligare kunna öka övningsverksamheten. Det tror jag är oerhört angeläget om det här ska fungera. När det gäller de internationella insatserna, där regeringen har en hög ambition och också Socialdemokraterna haft en hög ambition, är jag lite bekymrad, för det mesta av anslaget är som sagt redan intecknat. Det är inte så att vi ser stora besparingar när det gäller ISAF-insatsen, och jag har siffror på allihop. Också Kfor kommer att kosta. Det kommer att bli kostnader för nästa Nordic Battlegroup, och det kommer förmodligen att bli kostnader för nästa insats i . Då är det ungefär 370 miljoner kvar av anslaget. Och det är ju inte så att vi kan säga att omvärlden ser lugn och stillsam ut, utan det är en mycket oroande utveckling, inte minst i , och det är problem i och i . Att då inteckna allting redan från början tycker inte jag känns som en säker lösning. Men Socialdemokraterna kanske har ett svar på vad det är som vi inte ska göra.När det gäller personalförsörjningen hoppas och vill jag tro att vi delar synen på att det här måste lyckas, . Det är viktigt att vi har personal som är välutbildad. Det är viktigt att Försvarsmakten tar sitt ansvar som en bra och attraktiv arbetsgivare. Och vi har en överenskommelse just om att Försvarsmakten nu verkligen på allvar ska se över det som nämnde, nämligen hur man kan förbättra soldaternas villkor, om man kan vidta åtgärder för att de i större omfattning ska stanna kvar och på hur informationsutbytet mellan den militära och den civila arbetsgivaren ska se ut.Här måste vi tillsammans naturligtvis ställa tuffa krav på Försvarsmakten. Det är de som har ansvaret, och de måste också redovisa tydligt för oss hur det går. Det är avgörande för den fortsatta militära operativa förmågan. När regeringen presenterade JAS-affären, 40-60 plan, hänvisade man till att det säkerhetspolitiska läget i vår omvärld kräver detta. Det var det ena skälet. Det andra var av sysselsättningsskäl. I nästa andetag säger försvarsministern: kan ändå tänka oss att skrota JAS-affären under förutsättning att inte ställer upp. Men ni har ju varit väldigt tydliga med att krävs som partner för att kunna fullfölja detta.Då kommer frågan upp vilken hotbild det är som regeringen målar upp, för säkerhetspolitiken bygger ju helt plötsligt på, i det här fallet, om landet är med och betalar kostnaden för JAS Gripen, om inte kan regeringen helt plötsligt tänka sig att dra tillbaka affären. Det är precis det som står i propositionen, och det har sagts av ministern och att detta är kravet. Jag vill att försvarsministern utvecklar säkerhetsbegreppet som JAS-affären bygger på.Jag har en annan fråga. Försvarsministern säger att försvarets och samhällets krisberedskap måste ses i sin helhet, och som jag sade i mitt tal välkomnar jag det. Men jag blir ändå rätt besviken när jag tittar på budgeten, för där drar faktiskt också ni ned i förhållande till förra årets budget. Det blir alltså ingen större satsning. Hur tänker sig försvarsministern förverkliga att försvarets och samhällets krisberedskap ska ses i sin helhet när det inte finns någon politik bakom detta? Jag har lyssnat på våndor kring stridsflygsförmåga. Det är svårt att förstå vilket ben egentligen står på. Är det bra att göra det här lyftet eller inte? Är få eller många flygplan bra eller dåligt? Det är ganska omöjligt att reda ut. Det skulle vara väldigt intressant att höra vad och egentligen tycker, om vi över huvud taget ska ha en stridsflygsförmåga i . Och jag har varit väldigt tydlig med att regeringen delar Försvarsmaktens bedömning att vi behöver göra denna uppgradering av vår stridsflygsförmåga. Det är inte någon hemlighet över huvud taget.Vi delar den bedömning som Försvarsmakten och denna riksdag har gjort, nämligen att om vi ska göra en uppgradering ska vi göra det tillsammans med minst ett land, så att vi har minst en partner att dela kostnaderna med. Detta får vi naturligtvis följa, och den delen av analysen delar vi.Vi har sagt att vi har en handlingsfrihet. Skulle vi av någon anledning inte kunna gå vidare med - det är vårt huvudalternativ - har vi möjligheten att stanna upp och fundera: Okej, vi ser behovet men inte exakt hur vi ska gå vidare. Jag tycker att det vore en fördel att kunna gå vidare, eftersom detta är ett stort åtagande och det handlar om mycket pengar, och vi vill dela kostnaderna med en annan partner. Jag tänker inte spekulera i hur det ser ut , men min utgångspunkt är att vi gör det här tillsammans med Schweiz.När det sedan gäller krisberedskapen har kanske en annan syn på vem som har ansvaret. Det är nämligen så att det totala ansvaret för förebyggande åtgärder främst ligger hos kommunerna. Däremot har staten ett övergripande ansvar, vilket jag kan återkomma till i nästa replik. Jag tolkar försvarsministern som att hon nu erkänner att det inte finns någon hotbild, för du är väldigt tydlig, , när du säger att vi får se vad som händer efter 2014, vad gör och hur vi ska gå vidare. Exakt så säger du.Jag började med att citera att anledningen till att ni ville köpa 40-60 plan var att det säkerhetspolitiska läget i vår omvärld kräver detta. Helt plötsligt säger nu försvarsministern att vi får se vad gör och ta ställning till det då. Precis så säger du. Hur ska jag tolka det på annat sätt än att det inte finns någon direkt hotbild mot som kräver att vi ska ha 40-60 JAS-plan. Det går inte att tolka det på något annat sätt. Men jag är väldigt glad över att du ändå är så pass tydlig.Sedan förstår jag inte fråga vad jag tycker om 50 plan. Jag konstaterade i mitt tal att er politik betyder att vi kommer att ha endast 50 plan . Kontentan av 40-60 plan är att det blir 50 plan. Det finns ändå 100 C/D kvar, och bedömningen och den expertis som jag läser säger att om det skulle inträffa någon större kris har vi bara 35-40 plan att tillgå, för vi får inte upp fler. Då betyder det de facto att vi halverar vår JAS-flotta när vi sätter in JAS C/D.Då är huvudfrågan: Stärker det säkerhet att gå från 100 plan ned till 50? Det är klart att är kritiskt till detta, men vi har ändå sagt att vi vill behålla de 100 JAS-plan som vi har . De har gått av sin livstid. De kommer att gå till 2035 eller kanske 2040. Det är ju inte bråttom att skaffa ett nytt plan. Det finns ju gott om tid, så varför denna brådska? Det känns som att har gjort allt han kunnat för att inte höra det som jag sade inledningsvis, nämligen att regeringen delar Försvarsmaktens bedömning att det behöver göras en uppgradering av stridsflygsförmågan för att möta framtidens krav. Dagens C/D-plan kommer att uppnå sin operativa livslängd eller sin operativa relevans, som man uttrycker det från Försvarsmakten, någonstans . Det är därför som vi går fram med det här förslaget.Vad jag däremot sade, och det kan jag gärna upprepa, är att bedömningen från Försvarsmakten och från den här överensstämmer med regeringens bedömning att om vi inom den här ramen ska kunna göra en uppgradering av stridsflygssystemet behöver vi göra det tillsammans med minst en partner. Det är en gammal ståndpunkt som vi har haft ett brett stöd för i . Jag vet inte om tycker att det är en dålig idé.Eftersom vi har respekt för olika demokratiska processer, inte minst i , har vi sagt att vi har möjlighet att inte gå vidare om vi skulle få ett nej från . Det innebär dock inte att det inte kan finnas en annan partner och andra lösningar, men jag vill inte spekulera i det. Vår utgångspunkt är att vi gör det tillsammans med Schweiz.Peter har gjort en grej av att säga att bygger sin säkerhetspolitik på , och det tycker jag är att dra väldigt långtgående slutsatser.Det skulle vara intressant att veta hur ser på behovet. Finns det ens något behov av att ha C/om det inte finns något hot mot alls? Det kan man fråga sig. Herr talman och kära åhörare! anlände en ny omgång svenska soldater till Camp Northern Lights i Mazar-e i norra har flera saker gemensamt med varandra. En är att de alla har lämnat den relativa tryggheten hemma i och i stället åkt till osäkerheten långt borta.Många andra har gjort denna resa tidigare - och inte bara till , även om det har gått vi inledde vår närvaro där. deltog svenska officerare som FN-observatörer i . som gått har bemannat närmare 100 000 befattningar i vår utlandsstyrka.Det innebär att väldigt många människor i vårt land har varit på fredsfrämjande insatser eller har en förälder, ett syskon eller nära vän som har varit det.Det rör sig inte om en särskild grupp människor i samhället. Tvärtom ser vi hur dessa erfarenheter finns spridda över hela vårt land, i olika generationer, i olika landsändar och i många olika yrken. Det handlar om brevbärare, ingenjörer, sjuksköterskor, studenter, direktörer, författare, advokater, tekniker, läkare och så klart också riksdagsledamöter.Detta har vi all anledning att vara stolta över, liksom att det har funnits en vilja hos så många att vara med och bidra.Så hoppas jag, herr talman, att det också ska förbli. Men ibland blir jag osäker - inte på soldaterna utan på hur vårt samhälle bemöter dem.Jag har talat med många soldater som har varit på väg till eller som har kommit därifrån. Allt fler vittnar om känslan av att tvingas klä skott för att har militär närvaro i landet.