bet · GZ01FöU5 · 2012-05-14 00:00:00 — Syftet med en civil meritvärdering är att tillförsäkra att erfarenheter och utbildning som den enskilde fått under anställningen i Försvarsmakten bedöms och värderas på ett likvärdigt sätt så att de ger ett verkligt meritvärde efter avslutad anställning. Försvarsmakten bör utveckla det civila meritvärdet i samverkan med övriga aktörer på den civila arbetsmarknaden och med utbildningsväsendet. Tidsbegränsat anställda gruppbefäl, soldater och sjömän som tjänstgör kontinuerligt bör ha möjlighet att i samverkan med arbetsgivaren upprätta en individuell karriärväxlingsplan. Planen bör upprättas tidigt under anställningen. Den bör innehålla insatser i slutet av anställningen som förbereder individen för en civil karriär. Försvarsmakten bör överväga att ta upp denna fråga med parterna på det statliga avtalsområdet. Vidare bör Försvarsmakten överväga att erbjuda kontinuerligt tjänstgörande gruppbefäl, soldater och sjömän, som är lämpliga och vill fortsätta arbeta inom Försvarsmakten, utbildning till specialistofficer. Regeringens förslag: Lagen om vissa försvarsmaktsanställningar och ändringen i semesterlagen ska träda i kraft . Utskottet välkomnar att regeringen nu lämnar förslag till bestämmelser för anställning m.m. av gruppbefäl, soldater och sjömän i Försvarsmakten som ett led i genomförandet av det nya personalsystem som initierades i det försvarspolitiska inriktningsbeslutet (prop. 2008/09:140, bet. 2008/09:FöU10, bet. 2008/09:292). Inriktningsbeslutet innebär att den framtida insatsorganisationen kommer att bestå av stående förband och kontraktsförband samt ett kvalificerat hemvärn med nationella skyddsstyrkor. Det nya personalsystemet enligt inriktningsbeslutet bygger på frivillighet och att värnpliktsystemet görs vilande. De stående förbanden bemannas i huvudsak med kontinuerligt tjänstgörande personal. Kontraktsförbanden bemannas i huvudsak med soldater (tjänstgörande) som har sin huvudsakliga sysselsättning utanför försvaret. Huvuddelen av soldaterna inom arméstridskrafterna ska vara tjänstgörande. har vidare (prop. 2009/10:160, bet. 2009/10:FöU8, rskr. 2009/10:269) beslutat om den lagstiftning som formellt fastställer att försvarets personalförsörjning ska vila på frivillighet och inte längre i huvudsak på totalförsvarsplikt. Detta beslut lade grunden till formerna för rekrytering och grundutbildning i det nya personalsystemet. En frivillig grundläggande militär utbildning och en frivillig kompletterande militär utbildning inrättas i Försvarsmakten. Regeringen lämnar i propositionen förslag till lag om vissa försvarsmaktsanställningar och, som en konsekvens av detta, förslag till lag om ändring i semesterlagen (1977:480). Lagförslagen föreslås träda i kraft . Utskottet välkomnar den breda politiska samsyn som råder och konstaterar att det inte finns några invändningar från något parti mot dessa lagförslag. De lagförslag som regeringen nu lämnar är en sista och viktig del i lagregleringen av Försvarsmaktens nya personalförsörjning och av avgörande betydelse för genomförandet av det nya personalsystemet. Det är angeläget att reglerna träder i kraft . Försvarsmaktens planering bygger på detta. Utskottet kommer noga att fortsätta att följa genomförandet av personalsystemet och de utmaningar som återfinns inom olika områden i detta. Utskottet vill i sammanhanget särskilt understryka betydelsen av de sociala villkor som kommer att gälla för soldaterna, t.ex. löner, försäkringar och frågor som är viktiga för parterna att följa. En del gäller den rätt till ledighet från civila arbetsgivare som kommer att gälla, upp i en följd och ända upp om den föregås av provtjänstgöring. Det är således angeläget att det skapas acceptans hos de civila arbetsgivarna för dessa ledigheter. har i sitt yttrande 2011/12:AU4y också understrukit detta behov. Utskottet delar regeringens uppfattning att ett gott och utvecklat samarbete mellan Försvarsmakten och de civila arbetsgivarna är mycket viktigt för att tillförsäkra en långsiktig bemanning av Försvarsmaktens organisation. I detta sammanhang noterar utskottet att regeringen anser att Försvarsmakten bör överväga att inrätta försvarsmaktsråd för samverkan mellan Försvarsmaktens förband, berörda kommuner och näringsliv på flera orter över hela landet. Regeringen redovisar också i propositionen, utan förslag till riksdagsbeslut, sin bedömning inom olika områden som rekrytering och information, anstånd med studier, Försvarsmakten som attraktiv arbetsgivare och väl utvecklade civila meritvärden. Utskottet har som ett led i sin beredning fått en redovisning av representanter för Försvarsdepartementet om propositionen. Vidare har utskottet genomfört ett platsbesök hos Totalförsvarets rekryteringsmyndighet. Utskottet har också informerats av representanter för Nordiskt center för genderfrågor om dess verksamhet. Utskottet kommer att fortsätta att följa genomförandet av personalsystemet. Ett enigt arbetsmarknadsutskott anser i yttrande 2011/12:AU4y att försvarsutskottet bör tillstyrka propositionen. Med det ovan anförda föreslår utskottet att antar regeringens lagförslag. Soldatanställningar i Försvarsmakten (S) (S), (S), (S), (S), (S) och (S) anför: Försvarsberedningen presenterade sin rapport . Den gav möjlighet att på en rad områden skapa ett brett politiskt stöd för långsiktiga förändringar inom Försvarsmakten. En av dessa var den nya personalförsörjningen som innan valet drevs igenom i med en smal majoritet. Trots att det från socialdemokratiskt håll i det läget fanns ett aktivt intresse för att pröva möjligheterna till en sådan överenskommelse så avvisades det från regeringens sida. Från vår sida anser vi det vara synnerligen uppseendeväckande att regeringen inte sökte en bred blocköverskridande lösning i denna för nationen så viktiga fråga. Resultatet blev att värnpliktssystemet avskaffades och ett oprövat system med kontinuerligt och anställda soldater skulle byggas upp. Detta var ett paradigmskifte som saknade bred förankring i det svenska samhället och som byggde på osäkra antaganden och oklara förutsättningar. Erfarenheterna från bl.a. visade att ett sådant system riskerar att bli konjukturkänsligt med risk för vakanser och varierande soldatkvalitet. Svårigheter att uppnå rätt kompetens och hållfasthet i personalkostnadsutvecklingen förutsågs. Redan när fattade beslut om den nya personalförsörjningen underströk vi från socialdemokratiskt håll risken för bristande stabilitet i personalförsörjningen, strukturella ekonomiska underskott och att materielförsörjningen skulle få stå tillbaka för att man skulle klara kostnadsutvecklingen på personalsidan. Vi påtalade också förhållandet att nödvändiga lagar och regelverk inom väsentliga delar av systemet saknades, vilket vi ansåg som anmärkningsvärt. Vi markerade att det nya systemet för rekrytering av personal saknade förutsättningar att vara uthålligt, trovärdigt och långsiktigt. Det system som regeringen föreslog och beslutade om var inte tillräckligt genomarbetat och heltäckande. Den nu aktuella propositionen handlar om de lagar och regelverk som ska reglera de anställda soldaternas tjänstgöring. Att inte medverka till en bred politisk överenskommelse som möjliggör att systemet kan träda i kraft innebär en risk för negativa försvars- och säkerhetspolitiska konsekvenser. Däremot innebär det inte att vår gamla kritik mot hela personalförsörjningen har upphört. Trots detta väljer vi att bidra till en politisk uppgörelse som dels innebär att nödvändiga lagar och regler som systemet kräver införs, dels att nödvändiga översyner och förändringsarbeten inleds på områden där systemet har uppenbara brister. Problematiken med risk för avhopp bland soldaterna tjänstgöring kommer bl.a. att mötas med att en funktion för arbetsgivarrelationer inom försvarsmakten inrättas. Därutöver föreslås att en partsammansatt grupp tillsätts. Den ska hantera frågor som rör sociala villkor för gruppbefäl, soldater och sjömän. Frågor som då är särskilt viktiga är löner, försäkringar och . Över huvud taget krävs en tydligare strategi och en fastare planering för att försäkra sig om stabiliteten i personalförsörjningen. Arbete med civil meritvärdering och karriärväxlingsplaner måste också inledas. Vi noterar också förslaget om att inrätta försvarsmaktsråd på olika håll i landet som ett medel att utveckla försvarets folkliga förankring. Behovet av en ordentlig uppföljning av utvecklingen med den nya personalförsörjningen är uppenbar. Personalförsörjningen är kärnan i den svenska försvarsmakten och måste bygga på både stabilitet och kvalitet. Politiskt sett är det en oerhört viktig uppgift att klara denna utmaning. Ett flexibelt förhållningssätt där tidigare fattade beslut kan förändras och ifrågasättas är därför nödvändigt i takt med att tiden ger nya erfarenheter. Vi vill varna för en blind tro på det nya systemets förträfflighet och vill se till att det finns en politisk beredskap för nödvändiga förändringar. Soldatanställningar i Försvarsmakten (MP) (MP) anför: har i samband med det försvarspolitiska inriktningsbeslutet och vid riksdagsbehandlingen om införandet av en grundläggande militär utbildning ifrågasatt regeringens sätt att driva igenom det nya personalsystemet. Regeringen har med knapp majoritet genomfört en mycket genomgripande omläggning av Försvarsmaktens personalförsörjning utan att det har funnits ett genomarbetat systemsammanhängande underlag. I det läge vi nu befinner oss kan vi dock inte motsätta oss den lagreglering av anställning av soldater som regeringen föreslår. Det har genom regeringens agerande gått så långt i införandet av det nya personalsystemet att anställningsförhållandena för de soldater som börjat rekryteras måste regleras. Försvarsmakten står inför en rad stora utmaningar, både organisatoriska och framtida säkerhetspolitiska utmaningar. Risken för skenande ekonomiska kostnader för personalförsörjningen är stora. Detta kan leda till att annan och för Försvarsmakten helt avgörande verksamhet måste utgå. har fått väldigt lite information om ekonomin kring det nya personalförsörjningssystemet. Därför vill att regeringen presenterar en översyn över personalförsörjningen för att klarlägga behovet och därmed kostnadsbilden framöver. Soldatanställningar i Försvarsmakten (SD) (SD) anför: Värnplikten är inte avvecklad men har lagts som en vilande funktion och personalförsörjningen till försvaret bygger helt på frivillighet och anställning. Soldater och sjömän kontrakteras kontinuerligt (GSS/K) och (GSS/T). Det saknas lagstöd för kontrakteringen. Vi skulle inte stödja ett införande av GSS/K och GSS/T, men eftersom systemet redan finns måste det ha lagstöd. Vi stöder det befintliga förslaget till lag om vissa försvarsmaktsanställningar. Den framtida försvarspolitiska inriktningen bör ta fasta på försvaret av i första hand: då krävs en viss minsta volym på försvaret som bara kan nås via värnplikt om nuvarande ekonomiska anslag inte ska ökas kraftigt. Instrumentet med GSS/K och GSS/T bör alltså fasas ned och värnplikten aktiveras. är för en aktiv värnplikt och för dubbelorganisation för armén, dvs. en fredsorganisation för utbildning och en krigsorganisation vid krigsförbandsövningar och mobilisering. förordar att flygvapnets personal i sin helhet är anställd, att marinens personal är anställd förutom personal i eventuella nya kustartilleribrigader. För armén föreslår vi alltså det gamla systemet med värnplikt, men med en högre andel anställda, av krigsförbanden. Ett överslag visar att om 5 000 soldater antas för grundläggande militär utbildning (GMU) av värnpliktiga och cirka två tredjedelar av dessa vidareutbildas för krigsplacering i brigader, innebär det att vi tillsammans med de kontrakterade soldaterna och sjömännen kan bygga upp volym för ett existensförsvar. Det finns inte majoritet i kammaren för ett existensförsvar, andra kallar det invasionsförsvar. SD kan i väntan på en sådan majoritet tänka sig en kompromiss där värnpliktssystemet i ännu mer begränsad omfattning dock används för att stärka personalförsörjningen. Ett exempel på en kommande kompromiss är att 5001 000 soldater antas för utbildning för värnpliktiga och krigsplacering i befintliga manöverbataljoner där soldater saknas. Soldatanställningar i Försvarsmakten (V) (V) anför: I propositionen föreslås en ny lag om vissa försvarsmaktsanställningar. De arbetstagare som omfattas av lagförslaget är gruppbefäl, soldater och sjömän. Vi har inga invändningar mot de lagtexter som finns i propositionen. Det rent arbetsrättsliga är tillfredsställande utifrån den rådande situationen. Vi noterar dock att Lagrådet har framhållit att denna speciallag innebär att regelsystemet blir otydligt och svårt att överblicka på grund av att de olika regelsystemen både är omfattande och griper in i varandra på ett svåröverskådligt sätt. Att den föreslagna speciallagen ska tillämpas tillsammans med LAS samt kollektivavtal i anslutning till dessa lagar skapar enligt Lagrådet också risk för gränsdragnings- och tolkningsproblem vid tillämpningen. Vi har däremot synpunkter på förutsättningarna för personalförsörjningen. Det är särskilt tre områden som behöver synas närmre och som vi menar kräver ytterligare åtgärder. Det handlar om rekryteringsunderlag, kostnader och jämställdhet. Varje framtida personalförsörjningssystem för Försvarsmakten måste klara av att förse myndigheten med tillräckligt mycket personal av tillräckligt hög kvalitet, oavsett säkerhetspolitisk och ekonomisk konjunktur. Systemet måste vara robust och långsiktigt uthålligt. Vi menar att det system som regeringen nu inrättat, byggt på en helt frivillig rekrytering och ett större antal heltidsanställda yrkessoldater, kan komma att få svårt att uppfylla dessa krav. Vår åsikt är att det behövs ett värnpliktssystem som grund för personalförsörjning för att fylla upp förbanden. Det frivilliga system som träder i kraft måste vara så lockande att det kan konkurrera med andra jobb. Detta, menar vi, öppnar upp för aggressiv marknadsföring till ett yrke som inte är ett "vanligt" yrke. Vi ser en motsättning mellan att både idka försvarsinformation och marknadsföring på t.ex. gymnasieskolor. För att komma till rätta med ovan beskrivna osäkerhetsmoment kopplat till personalförsörjningen behövs förslag och lösningar på hur man kombinerar värnplikt med insatsförsvar. Regeringen bör därför återinföra en mycket mer genomgripande, könsneutral mönstringsplikt. Enligt erfarenhet från andra länder och undersökningar och studier kopplade till dessa erfarenheter blir det dyrare med ett försvar som helt bygger på frivillighet. har t.ex. påpekat att det kan komma att krävas ett sorts premiesystem för att få soldater och sjömän att stanna kontraktstiden ut. () har i en rapport varnat för en sannolik fördyring på upp till 1,5 miljarder. Vi menar att det finns fog för att påstå att regeringens ekonomiska kalkyl av den förestående reformen inte har tagit alla parametrar i beaktande. Regeringen bör återkomma med nya beräkningar på hur höga kostnaderna blir med de nya anställningsformerna i försvaret. Försvarsmakten får inte bli en inåtvänd organisation med en smal rekryteringsbas. Tyvärr söker sig kvinnor i betydligt lägre utsträckning till försvaret än vad män gör, vilket på intet sett är en ny situation, men inte desto mindre ett problem. Den skeva könsfördelningen kräver lösningar. Regeringen bör återkomma med förslag på att upprätta en ny handlingsplan för att nå en jämnare könsfördelning. Förteckning över behandlade förslag Proposition 2011/12:115 Soldatanställningar i Försvarsmakten: antar regeringens förslag till lag om vissa försvarsmaktsanställningar, antar regeringens förslag till lag om ändring i semesterlagen (1977:480). har gett arbetsmarknadsutskottet möjlighet att yttra sig över proposition 2011/12:115 Soldatanställningar i Försvarsmakten och de motioner som kan komma att väckas med anledning av propositionen i de delar som berör arbetsmarknadsutskottets beredningsområde. En motion, 2011/12:Fö7 (V), har väckts med anledning av propositionen. belyser i detta yttrande några aspekter på regeringens förslag till lag om vissa försvarsmaktsanställningar och yttrar sig över motionen i den del som den avser könsfördelningen inom Försvarsmakten. Regeringen föreslår i propositionen en ny lag om vissa försvarsmaktsanställningar. Lagen utgör en speciallag för Försvarsmakten och omfattar arbetstagare som är anställda som gruppbefäl, soldater och sjömän i Försvarsmakten. Lagförslaget kompletterar och ersätter i vissa delar lagen (1982:80) om anställningsskydd, i det följande kallad LAS, och reglerar ett antal särskilda frågor i anställningsförhållandet med Försvarsmakten. Lagen reglerar dessutom rätten till ledighet från en anställning hos en annan arbetsgivare och därmed sammanhängande frågor. Regeringen föreslår även en följdändring i semesterlagen (1977:480). Bakgrunden till lagförslagen är de senaste årens omstrukturering av Försvarsmakten och de nya kraven på operativ förmåga, som bl.a. har medfört genomförande av insatser både inom och utanför . Systemet bygger på frivillighet och inte på tjänstgöring grundad på värnplikt. Med undantag för yrkesofficerare kommer den militära personalen i fortsättningen att tjänstgöra . Genom denna proposition redovisar regeringen sin politik för Försvarsmaktens försörjning med gruppbefäl, soldater och sjömän. För gruppbefäl, soldater och sjömän införs två nya militära anställningsformer: kontinuerligt respektive tjänstgörande. Båda kategorierna kommer att anställas på längre tidsbegränsade anställningar. En mindre andel gruppbefäl, soldater och sjömän anställs för kontinuerlig tjänstgöring i de stående förbanden. Ett stående förband är ett förband som har en hög tillgänglighet och är avsett för de mest krävande uppgifterna. Den andra typen av förband, kontraktsförbanden, planeras vara personellt och materiellt uppfyllda och samövade så att de uppfyller kraven på operativ förmåga och beredskap. Huvuddelen av gruppbefälen, soldaterna och sjömännen kommer att vara anställd som tjänstgörande personal. Kontinuerligt tjänstgörande är arbetstagare som i Försvarsmakten tjänstgör sammanhängande och har sin huvudsakliga sysselsättning där, medan tjänstgörande personal tjänstgör i Försvarsmakten och har sin huvudsakliga sysselsättning utanför Försvarsmakten. I arbetsskyldigheten för en arbetstagare som är anställd i Försvarsmakten som gruppbefäl, soldat eller ska ingå att tjänstgöra i internationella militära insatser. Det huvudsakliga innehållet i den nya lagen om vissa försvarsmaktsanställningar är följande. Försvarsmakten anställer gruppbefäl, soldater eller sjömän genom längre tidsbegränsade anställningar. Ett anställningsavtal ska omfatta minst sex och högst med möjlighet att ingå ett nytt anställningsavtal alternativt förlänga anställningen. Den totala anställningstiden får uppgå till högst , varav högst som kontinuerligt tjänstgörande. Anställningen ska kunna inledas med en provanställning som, om den inte avbryts, övergår till en tidsbegränsad anställning. Den tidsbegränsade anställningen upphör som regel vid anställningstidens utgång men kan enligt lagförslaget sägas upp . En uppsägning från Försvarsmaktens sida måste vara sakligt grundad. För båda parter gäller en minsta uppsägningstid . Om det är Försvarsmakten som säger upp beror uppsägningstiden på hur länge arbetstagaren varit anställd. Den kan då vara högst . Efter att ha tjänstgjort i en internationell militär insats ska arbetstagaren ha rätt till återhämtningstid, vilket innebär att arbetstagaren under den tiden inte på nytt får tjänstgöra i en internationell militär insats. En arbetstagare som är anställd som tjänstgörande i Försvarsmakten ska ha rätt till hel ledighet från sin civila anställning för att tjänstgöra i Försvarsmakten. Sådan ledighet får omfatta högst i följd. En arbetstagare ska också ha rätt till hel ledighet från sin civila anställning för att pröva en anställning i Försvarsmakten enligt den nya lagen. Om en tjänstgörande först har varit tjänstledig för provanställning får ledigheten omfatta högst 18 månader. Försvarsmakten ska hålla en tjänstgörande arbetstagare informerad om planerad tjänstgöring. Arbetstagaren ska informera sin civila arbetsgivare om anställningen i Försvarsmakten och om den planerade tjänstgöringen där, om denna påverkar rätten till ledighet. Om en arbetstagare sägs upp eller avskedas från sin civila anställning på grund av att ledighet begärs eller tas i anspråk ska uppsägningen eller avskedandet kunna ogiltigförklaras. En arbetstagare ska inte heller behöva godta försämrade anställningsvillkor enbart på grund av ledigheten. En arbetstagare med tjänstgöring i Försvarsmakten får inte heller på grund av den anställningen behandlas sämre när han eller hon gör en förfrågan om eller söker arbete hos en civil arbetsgivare. För en arbetstagare som är tjänstgörande ska semesterförmåner kunna överföras från den civila anställningen och till anställningen i Försvarsmakten och tvärtom. För att detta ska fungera ska vissa upplysningar lämnas mellan arbetsgivarna. Särskilda regler ska gälla för förläggningen av semester hos Försvarsmakten och för sparande av semester. Skadeståndsskyldigheten regleras på i huvudsak motsvarande sätt som enligt 38 § LAS när inte den lagen gäller. Det ska vara möjligt att genom kollektivavtal avvika från vissa av lagens bestämmelser. Lagen föreslås träda i kraft . I propositionen gör regeringen bedömningen att de regler som redan gäller för anstånd med studier och för studieuppehåll på universitets- och högskoleområdet ska tillämpas också för den som behöver anstånd för att påbörja studier eller studieuppehåll för att pröva en anställning som gruppbefäl, soldat eller i Försvarsmakten. Samma ska gälla för studieuppehåll för tjänstgöring i Försvarsmakten som tjänstgörande gruppbefäl, soldat eller . anser i motion 2011/12:Fö7 yrkande 3 att en ny handlingsplan bör upprättas för att nå en jämnare könsfördelning. har inga invändningar mot de lagförslag som finns i propositionen. Partiet anser att det rent arbetsrättsliga är tillfredsställande utifrån den rådande situationen. Partiet har dock synpunkter på förutsättningarna för personalförsörjningen. Det är särskilt tre områden som partiet anser behöver synas närmare och som kräver ytterligare åtgärder, nämligen rekryteringsunderlaget, kostnaderna och jämställdheten. betonar att Försvarsmakten inte får bli en inåtvänd organisation med en smal rekryteringsbas. Partiet konstaterar att kvinnor i betydligt mindre utsträckning än män söker sig till försvaret och anser att den skeva könsfördelningen kräver lösningar. Regeringen bör återkomma med förslag om att upprätta en ny handlingsplan för att nå en jämnare könsfördelning. Utskottet vill inledningsvis slå fast att ett väl fungerande personalförsörjningssystem är en nödvändig förutsättning för den nya försvarspolitiska inriktning som slog fast (prop. 2008/09:140, bet. 2008/09:FöU10, rskr. 2008/09:292). Det nya personalförsörjningssystemet ska vara utformat på ett sådant sätt att det på ett kostnadseffektivt sätt gagnar insatsorganisationens tillgänglighet, användbarhet och förmåga att möta nya uppgifter och förändringar i det säkerhetspolitiska läget. Utskottet kan konstatera att den sista stora pusselbiten i försvarsreformen kommer på plats genom propositionen om soldatanställningar. Det handlar bl.a. om soldaters arbetsrättsliga skydd, rätt till ledighet från civil anställning och om anställningstider. Utskottet välkomnar regeringens förslag till lösningar i propositionen och gör helhetsbedömningen att de har goda förutsättningar att motsvara de krav som ställs på en modern försvarsmakt. Utskottet har yttrat sig till försvarsutskottet i olika frågor om den framtida personalförsörjningen i Försvarsmakten (yttr. 2008/09:AU8y och 2009/10:AU7y).