bet · GZ01MJU14 · 2012-04-16 00:00:00 — Kommissionen hade för avsikt att i ett nästa steg ta fram en strategi för att motverka problemet med invaderande arter. Regeringen var positiv till förslaget och avsåg att delta aktivt i det fortsatta arbetet med att utforma en strategi samt vidta åtgärder på gemenskapsnivå. De 16 miljökvalitetsmål som har antagit är en viktig utgångspunkt för en nationell tillämpning där skyddet av hotade växt- och djurarter är centralt. har på uppdrag av regeringen tagit fram en nationell strategi och handlingsplan för främmande arter och genotyper, tillsammans med Artdatabanken, , , , och (rapport 5910). Myndigheterna överlämnade gemensamt förslaget till nationell handlingsplan till regeringen . Miljömålsberedningen har i sitt delbetänkande SOU 2011:34 föreslagit följande etappmål för invasiva främmande arter. ska invasiva främmande arters effekter i vad avser biologisk mångfald samt socioekonomiska effekter på bl.a. hälsa vara bedömda och prioriterade insatser för bekämpning ska ha inletts. verkar aktivt för en ambitiös EU-strategi mot invasiva främmande arter. verkar också aktivt för att EU är drivande i det internationella arbetet. Betänkandet är under beredning i . När det gäller spridning av främmande arter via barlastvatten uttalade utskottet i betänkande 2010/11:MJU5 bl.a. följande. För att förhindra spridning av främmande arter via barlastvatten bör verka för att ytterligare stater ansluter sig till IMO:s barlastvattenkonvention, så att konventionen kan träda i kraft . Vidare är det angeläget att ytterligare ansträngningar görs för att utveckla och förbättra tekniken för behandling av barlastvatten. tillträdde IMO:s barlastvattenkonvention som tredje EU-land. Utskottet noterade att frivilliga riktlinjer om att peka ut områden utanför för byte av barlastvatten är framtagna i samarbete mellan Ospar och Helcom, något som även finns som en åtgärd i Helcoms aktionsplan för . Dessa riktlinjer har trätt i kraft och avser skifte av barlastvatten för fartyg som går ut ur och genom nordöstra . Det är dock angeläget för arbetet inom ramen för Ospar och Helcom att ytterligare ansträngningar görs för att utveckla och förbättra tekniken för behandling av barlastvatten, eftersom skifte av barlastvatten inte alltid är lämpligt och i vissa fall dessutom kan innebära en säkerhetsrisk för besättningen och fartyget. Vad gäller krav på att installera mottagningsanordningar för hantering av barlastvatten i hamnar noterade utskottet att regeringen i proposition 2008/09:229 Anslutning till och genomförande av barlastvattenkonventionen framhöll att inrättandet av mottagningsanordningar i samtliga hamnar varken är ett realistiskt eller genomförbart alternativ och att skälen för detta är flera. Att installera mottagningsanordningar för hantering av allt barlastvatten från fartyg i internationell trafik skulle bl.a. kräva mycket omfattande investeringar. Vidare anfördes att få befintliga fartyg har kapacitet att pumpa ut barlastvatten till en mottagningsanordning i de volymer som krävs. Även barlastvatten som släpps ut från en mottagningsanordning måste behandlas och uppfylla konventionens krav på kvalitet. finns inte några sådana behandlingssystem tillgängliga, i varje fall inte i den omfattning som krävs. ska samtliga fartyg, både gamla och nya, ha system för behandling av barlastvatten installerade. Utskottet konstaterade att det således är under en förhållandevis begränsad tidsperiod som mottagningsanordningar skulle komma att användas och att kostnaden för att inrätta av den mängd mottagningsanordningar som skulle behövas är orimligt stor i förhållande till den relativt korta period som anordningarna behövs. Kommissionen lade fram ett meddelande om en strategi för biologisk mångfald i EU till 2020. Strategins övergripande mål är att stoppa förlusten av biologisk mångfald och ekosystemtjänster i EU , i möjligaste mån återställa dem och förstärka EU:s bidrag till att motverka förlusten av biologisk mångfald på global nivå. Strategin innehåller sex mål, bl.a. ett mål om strängare kontroller av s.k. invasiva främmande arter. antog rådsslutsatser om för biologisk mångfald till 2020, inklusive dess mål, där man angav att fortsatta diskussioner och ytterligare arbete med åtgärderna var nödvändiga. Mot bakgrund av detta initierade det påföljande polska ordförandeskapet rådsslutsatser om ett ramverk för genomförande av för biologisk mångfald till 2020, som antogs vid rådsmötet . Frågan om att bekämpa invasiva arter behandlades i rådsslutsatserna. Enligt uppgifter från regeringen stöder regeringen att åtgärder vidtas på EU-nivå eftersom problemen ofta inte går att isolera till enskilda länder. Regeringen stöder att en särskild EU-rättsakt införs och anser att det är angeläget att etablera en EU-strategi för hanteringen av invasiva främmande arter möjligt. Regeringen anser därför att bör utarbeta förslag till både lagstiftning och prioriterade frivilliga åtgärder. Vid sin senaste behandling av frågan framhöll utskottet vikten av att vidta åtgärder mot spridningen av främmande arter och konstaterade att ett arbete pågick både nationellt och internationellt (bet. 2010/11:MJU19). Utskottet vidhåller sitt tidigare ställningstagande och delar regeringens uppfattning om det arbete som bör utföras inom EU. Utskottet föreslår därmed att motion MJ398 (KD) yrkande 6 lämnas utan vidare åtgärd i den mån den inte kan anses tillgodosedd. Frågan om den spanska skogssnigeln har utskottet behandlat tidigare, bl.a. i betänkande 2009/10:MJU2 där utskottet anförde bl.a. följande. genomfördes tre olika studier och fältförsök finansierade av . Resultaten av studierna visar att det finns sätt att bekämpa och påverka mängden av både spansk skogssnigel och åkersnigel i foder och odlingar. Resultaten från försöken ger ytterligare kunskap om vad som får snigeln att trivas och förökas, hur man ska bekämpa snigeln och hur man undviker att få med sniglar i vallfoder till djuren. I har ett projekt genomförts med djupintervjuer av odlare av ekologiska bär och grönsaker om problem och erfarenheter av spansk skogssnigel. Det framkom att snigeln är ett starkt hot mot odlingar och att alla odlare arbetar förebyggande för att minska risken för snigelskador och skapa ogynnsamma miljöer för sniglarna genom att t.ex. att klippa gräset kort. Förebyggande åtgärder kan vara öppen, harvad jord runt odlingen och användning av järnfosfat. har anslagit medel för projekten från anslag 1:25 Miljöförbättrande åtgärder i jordbruket. Det framgår av regleringsbrev att det från detta anslag också ska betalas ut till Fritidsodlingens för informations- och rådgivningsverksamhet samt till . Även denna verksamhet omfattar information om den spanska skogssnigeln. Utskottet redovisade (bet. 2008/09:MJU2) att ett tjugotal experter och myndighetsföreträdare diskuterade problemet med den invasiva snigeln lusitanicus, den s.k. mördarsnigeln. Fem områden definierades som det finns behov av att arbeta vidare med. Tre av dessa rör lantbruks- och trädgårdsgrödor, och på dessa områden finns finansiärer för forskning och försöks- och utvecklingsprojekt, t.ex. Stiftelsen (), Formas och . När det gäller områdena grönytor och privata trädgårdar är det inte lika givet till vem man kan vända sig för att få finansiering, vilket innebär svårigheter att få i gång den verksamhet som behövs på dessa områden. Det norska har utarbetat en handlingsplan mot skogssnigeln. De övergripande mål som anges är att minska förekomsten där snigeln har etablerat sig och att hindra spridning till nya områden. Andra mål är att öka kunskapen om snigeln, att utarbeta effektivare åtgärder mot skogssnigeln och att förbättra samarbetet mellan berörda myndigheter och organisationer. och har publicerat en informationsbroschyr om snigelbekämpning m.m. (Jordbruksinformation 10-2008). Broschyren riktar sig främst till jordbruksföretag, men även privatpersoner kan självfallet ha glädje av den. lämnar också information i dessa frågor. Kemikalieinspektionen har godkänt ett mer verkningsfullt bekämpningsmedel med s.k. nematoder som bekämpar sniglarna genom att överföra bakterier till dem. Jordbruksminister anförde i sitt svar på skriftlig fråga 2006/07:1491 att det har ansetts troligt att spridningen av snigeln till stor del kan kopplas till handeln med växtprodukter. För att minimera spridningen av sniglarna är det viktigt att de växtprodukter som säljs på marknaden håller en god kvalitet och inte bidrar till spridningen. Detta anser regeringen primärt är ett ansvar för näringen i fråga. Myndigheterna håller uppsikt och följer noggrant utvecklingen. I likhet med föregående år konstaterar utskottet att det kan finnas ytterligare behov av forskning och förutsätter att berörda näringar tillsammans med lämpliga forskningsinstitutioner prioriterar detta arbete. Utskottet har fått uppgifter från om att nya forskningsprojekt har initierats. Ett skördeteknikförsök gjordes 2009 i slåttervall för möjligheten att minska risken för inblandning av spansk skogssnigel i ensilage. beslutade att bevilja SLU till projektet av sniglar i ekologisk produktion av grönsaker och bär fortsättning 2010 för perioden . har därefter beslutat att bevilja ytterligare till projektet av sniglar i ekologisk produktion av grönsaker och bär fortsättning 2010 och 2011. Mot bakgrund av det anförda föreslås att motion MJ376 (S) yrkande 9 lämnas utan vidare åtgärd. När det gäller bekämpning av jättelokan regleras detta i föreskrift SJVFS 1998:31 som är föreskriven med stöd av förordning (1995:681) om växtskydd. Enligt denna föreskrift kan förelägga fastighetsägare och nyttjanderättshavare att bekämpa jättelokan. Jättebjörnlokan bekämpas dock av ett flertal av kommuner på eget initiativ och många kommuner har tagit fram bekämpningsplaner. Utskottet anser att det i huvudsak får anses vara en angelägenhet att vidta de åtgärder som kan vara lämpliga och avstyrker därmed motion MJ406 (KD). Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden (S, KD) om en plan för att uppnå mål om biologisk mångfald i och arbetet med dessa frågor inom EU. Jämför reservation 18 (S, MP, V). Enligt motion MJ382 (S) yrkande 17 behöver en långsiktig plan för att uppfylla åtagandena i FN:s konvention för biologisk mångfald och strategi för biologisk mångfald. Enligt motion MJ398 (KD) yrkande 4 bör verka för en EU-strategi om ett mål för biologisk mångfald till 2020, som är mätbart, genomförbart och kostnadseffektivt. Ett viktigt mål för har varit att EU ska enas om att värdet av ekosystemtjänster bör integreras fullt ut i samhällsplaneringen samt att detta ska bli en väsentlig komponent i den globala strategin. I betänkande 2010/11:MJU19 anförde utskottet bl.a. följande. Ekosystem och växt- och djurarter är inte bundna till nationsgränser. Arbetet för att bevara och hållbart nyttja biologisk mångfald behöver därför samordnas mellan berörda länder. En hållbar förvaltning av ekosystem är också en viktig del av det svenska utvecklingssamarbetet. Regeringen verkar därför inom EU, FN och andra internationella organisationer för att ska kunna bidra med resurser och kunnande på ett effektivt sätt. Det finns en stor mängd internationella konventioner och avtal som i olika grad reglerar naturvårdsarbetet. Nyttjandet av ekosystemen är en viktig fråga vid arbetet i flera organisationer, t.ex. () och skogsorganisationer som on . Vid om miljö och utveckling i enades världens ledare om en övergripande strategi för hållbar utveckling, bl.a. konventionen om biologisk mångfald (Convention on Biological Diversity, CBD). I konventionen åtar sig de flesta av världens regeringar att kombinera sin strävan efter ekonomisk utveckling med bevarandet av den biologiska mångfalden i världen. I konventionen fastställs tre huvudmål som innebär ett bevarande av biologisk mångfald, ett hållbart nyttjande av dess beståndsdelar och en rättvis fördelning av de vinster som uppstår vid utnyttjandet av genetiska resurser. om biologisk mångfald i , , blev en stor framgång i det internationella arbetet. Världens länder antog en ny strategisk plan för perioden 20112020 som innehåller en vision och målsättningar med tillhörande arbetsprogram för att rädda den biologiska mångfalden. Fram till nästa partsmöte i ska länderna presentera åtgärder för att bl.a. minst halvera och där det är möjligt stoppa avskogningen, stoppa överfiskningen, skydda land- och vattenområden samt kust- och havsområden, fasa ut skadliga subventioner och synliggöra värdet av biologisk mångfald och ekosystemtjänster i nationella räkenskaper. och EU drev på för att få ett skydd på för landområdena och för havsområdena. ska fortsätta att arbeta intensivt för att utöka skyddet av värdefulla naturområden. Länderna enades om att fram till nästa om biologisk mångfald påbörja en process för att följa upp delmålen i den strategiska planen med konkreta åtgärder för att mobilisera nödvändiga resurser. De nådde också en överenskommelse om ett internationellt avtal om tillträde till genetiska resurser (ABS-protokollet), som sätter internationella regler för hur genetiska resurser ska få samlas in och hur vinster från nyttjandet ska fördelas. om biologisk mångfald slår fast att länderna har rätt att förfoga över sina genetiska resurser, som används t.ex. för utveckling av läkemedel och förädling av grödor. Ökad kunskap om biologisk mångfald och ekosystemtjänster är central för att man ska kunna planera och genomföra rätt åtgärder. rekommenderade att gå vidare i processen med att etablera en forskarpanel för biologisk mångfald och ekosystemtjänster. Generalförsamlingen beslutade att den nya forskarpanelen IPBES (Intergovernmental Science-Policy Platform on Biodiversity and ) ska etableras. har länge drivit frågan om etablerandet av IPBES. Omedelbara insatser för att värna biologisk mångfald, skydda regnskogen och korallreven måste också genomföras. I linje med regeringens biståndsprioriteringar för miljö och klimat satsar på insatser av direkt och indirekt betydelse för biologisk mångfald. satsar också på skogsskydd (REDD plus) via Globala miljöfonden (GEF) och via stöd till olika länder. Det nationella arbetet för biologisk mångfald fortsätter. I sitt delbetänkande Etappmål i miljömålssystemet (SOU 2011:34) har Miljömålsberedningen föreslagit etappmål för biologisk mångfald som rör ekosystemtjänster och resiliens, hotade arter och naturtyper, invasiva främmande arter, kunskap om genetisk mångfald samt den biologiska mångfaldens och ekosystemtjänsternas värden. I budgetpropositionen anförde regeringen bl.a. följande. Värnandet av biologisk mångfald måste genomsyra alla politikområden och varje sektor måste ta ett ansvar för sin påverkan på den biologiska mångfalden. presenterade ett förslag till en strategi för biologisk mångfald till 2020. Strategin syftar till att bidra till att stoppa förlusten av biologisk mångfald och förstörelsen av ekosystemtjänster och i möjligaste mån återställa dem, samt vara en del av EU:s övergång mot en resurseffektiv ekonomi och en integrerad del av 2020-strategin. Den svenska naturen, dess artrikedom, ekosystem och ekosystemtjänster, utgör en nationell resurs av oskattbar betydelse som utvecklas i samspel med ekosystem på global skala. I kommissionens meddelande KOM(2011) 244 om en strategi för biologisk mångfald i EU , beskrivs att utrotningen av arter globalt sker med oroväckande hög takt, mellan 100 och 1 000 gånger snabbare än den naturliga takten. Det är nödvändigt att politiken inriktas mot att bevara och utveckla denna tillgång. har därför ambitiösa miljökvalitetsmål i fråga om att skydda ekosystem och bevara biologisk mångfald. Till detta kommer de mål på detta område som formulerades och antogs vid den tionde partskonferensen för konventionen om biologisk mångfald i . Målen innebär att man ska vidta åtgärder som stoppar förlusten av biologisk mångfald. I ljuset av åtaganden från bedrivs i ett systematiskt arbete med att utveckla och förstärka arbetet med att skydda skogslandskapets ekosystem och biologiska mångfald. Arbetet utgår från en helhetsbild och syftar till att öka effektiviteten i arbetet med att bevara den biologiska mångfalden i skogslandskapet, såsom förbättrad miljöhänsyn, utökat formellt skydd och restaurering av skogsekosystem. ska vara pådrivande för skydd av värdefull natur och ett hållbart brukande av skogar över hela världen. Genombrotten inom konventionen om biologisk mångfald banar väg för globala ansträngningar för att hushålla med det gemensamma globala naturkapitalet. Detta kommer att underlätta framsteg inom flera områden, såsom klimathotet, energi- och livsmedelsförsörjning och ekonomisk utveckling. Den stora utmaningen framöver blir att säkra Nagoyaplanens genomförande, bl.a. genom förbättrad finansiering. Regeringen fortsätter att verka för att öka finansieringen av arbete med biologisk mångfald internationellt. Detta hänger nära samman med arbetet för att öka engagemanget hos näringslivet och för att höja effektiviteten i biståndsarbetet (prop. 2011/12:1 utg.omr. Utskottet konstaterar att EU:s mål att stoppa förlusten av biologisk mångfald till 2010 inte nåddes trots vissa framgångar i arbetet med biologisk mångfald såsom uppbyggandet av Natura 2000. Pågående försämringar eller förluster av den biologiska mångfalden äventyrar tillhandahållandet av ekosystemtjänster som är livsviktiga för människan. Mot bakgrund av detta lade kommissionen fram ett meddelande om en strategi för biologisk mångfald i EU till 2020. Strategins övergripande mål är att stoppa förlusten av biologisk mångfald och ekosystemtjänster i EU , i möjligaste mån återställa dem och förstärka EU:s bidrag för att motverka förlusten av biologisk mångfald på global nivå. Strategin innehåller sex mål: 1) ett fullständigt genomförande av EU:s naturvårdsdirektiv för att skydda den biologiska mångfalden, 2) bättre skydd för ekosystem och ökad användning av grön infrastruktur, 3) främja biologisk mångfald genom ett säkerställande av hållbart jordbruk och skogsbruk, 4) bättre förvaltning av fiskbestånd, 5) strängare kontroller av s.k. invasiva främmande arter, 6) ett ökat EU-bidrag i arbetet med att avvärja den globala förlusten av biologisk mångfald. antog rådsslutsatser om för biologisk mångfald till 2020 och om målen i strategin. I slutsatserna menade att fortsatta diskussioner och ytterligare arbete med åtgärderna var nödvändiga. Mot bakgrund av detta initierade det påföljande polska ordförandeskapet rådsslutsatser om ett ramverk för genomförande av för biologisk mångfald till 2020 som antogs vid rådsmötet . Regeringen beslutade att ge Miljömålsberedningen i tilläggsuppdrag att ta fram ett förslag till en strategi för att uppnå relevanta delar i generationsmålet och miljökvalitetsmålen kopplade till en långsiktigt hållbar markanvändning utifrån ett helhetsperspektiv (dir. 2011:91). Se ovan under avsnittet Frivilliga avsättningar m.m. Regeringen uppdrog vidare åt och att, efter samråd med , och Miljömålsberedningen, beskriva och sammanställa tillgänglig information om arbete med bevarande av biologisk mångfald i landmiljön utifrån delmål 11 i den strategiska plan som antogs vid partsmötet i konventionen om biologisk mångfald i . Målet innebär att av landområden och sötvattensområden samt av havs- och kustområden ska vara bevarade till 2020. Myndigheterna får i uppdrag att beskriva i vilken omfattning olika typer av ekosystem som exempelvis olika skogar, våtmarker, odlingslandskap och fjäll har bevarats i . Detta blir sedan ett viktigt underlag för det framtida arbetet med bidrag till de internationella målen för biologisk mångfald. Uppdraget har redovisats till (ärendenr NV-00477-12). Även Miljömålsberedningen kan i sitt ovan nämnda arbete bl.a. använda redovisningen som underlag. Regeringen gav tillsammans med Havs- och vattenmyndigheten ett uppdrag att sammanställa information om ekosystem och ekosystemtjänster. Sammanställningen av viktiga ekosystemtjänster ska ligga till grund för det fortsatta arbetet med att redovisa vilket värde ekosystemen har för samhället och hur samhället påverkas om dessa tjänster upphör att fungera. Även detta uppdrag ska ge underlag till Miljömålsberedningens arbete med att ta fram ett förslag till strategi för en långsiktigt hållbar markanvändning med etappmål, styrmedel och åtgärder. Uppdraget kan även ge underlag till arbete med Grön tillväxt och till den utredning som regeringen har aviserat med syfte att utarbeta en strategi med verktyg för hur värdet av ekosystemtjänster kan integreras på ett bättre sätt i samhällets beslutsprocesser. ska lämna en delredovisning som beskriver myndigheternas ansats och preliminära resultat och lämna en slutredovisning till . Med det anförda avstyrks motionerna MJ382 (S) yrkande 17 och MJ398 (KD) yrkande 4 i de delar de inte kan anses tillgodosedda. Motioner som bereds förenklat Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden (S, M, MP, C, V, KD) om naturvård och biologisk mångfald som rör förslag som har behandlats tidigare . Jämför särskilda yttrandena 1 (S), 2 (MP) och 3 (V). De motionsförslag som tas upp i bilaga 2 rör samma eller i huvudsak samma frågor som utskottet har behandlat tidigare . Detta har gjorts i betänkandena /11:MJU2, 2010/11:MJU5, 2010/11:MJU8, 2010/11:MJU18 och 2010/11:MJU19. har i enlighet med utskottets förslag avslagit motionsyrkandena. Utskottet ser ingen anledning att nu göra någon annan bedömning och avstyrker därför motionsförslagen. Utskottets förslag till riksdagsbeslut och ställningstaganden har föranlett följande reservationer. I rubriken anges vilken punkt i utskottets förslag till riksdagsbeslut som behandlas i avsnittet. Regionaliserad rovdjursförvaltning m.m., punkt 1 (MP, V) av (MP) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2011/12:MJ241 av m.fl. (V) yrkande 1 och 2011/12:MJ470 av m.fl. (MP) yrkande 4. ligger på regional nivå, vilket är problematiskt. Rovdjuren rör sig över stora arealer, vilket gör det svårt att få en överblick på regional nivå. Dessutom är rovdjursförvaltningen en infekterad fråga med stora motsättningar och samexistensproblem. Historien har visat att det finns risker med att i sådana lägen överlåta beslutsfattande till länsstyrelser eftersom de lätt kan utsättas för starka påtryckningar av särintressen. För att uppnå den mest neutrala förvaltningen bör därför förvaltningen av de rovdjursstammar som ännu inte har uppnått en gynnsam bevarandestatus ske på nationell nivå. Det är även angeläget att inte viktiga intressen utelämnas i rovdjursförvaltningen. ser vi det som en brist att inte djurskyddsintresset är representerat, trots att djurskyddsaspekter i högsta grad är relevanta. Djurskyddsintresset är heller inte representerat i regeringens nationella kommitté för hållbar rovdjurspolitik för varg. Jakt påverkar inte bara djuren som art, utan också som individer. Djur som skadeskjuts och ungar som förlorar sina föräldrar utsätts för stort lidande. Djurskyddsintresset bör därför ges en plats i den framtida förvaltningen av rovdjuren. Detta bör ges regeringen till känna. Miniminivåer för rovdjursstammarna, punkt 2 (MP, V) av (MP) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2011/12:MJ241 av m.fl. (V) yrkandena 7 och 9. Mot bakgrund av ny forskning anser vi att det behövs nya miniminivåer för de fyra stora rovdjuren. Enligt regeringens rovdjursutredning bör den svenska vargstammen bestå av ca 450 vargar, dvs. mer än dubbelt så många som . Miniminivån för lodjur fastställdes rovdjursbeslut till 300 föryngringar, motsvarande 1 500 individer. Enligt rovdjursbeslut ska antalet årliga föryngringar kunna variera ned till 250 föryngringar, motsvarande 1 250 individer. Regeringen angav det ökade trycket på rovdjur i och med satsningen på varg som en anledning till att miniminivån för lodjur skulle sänkas.