bet · GZ01UbU9 · 2012-02-23 00:00:00 — Elever som är mottagna i första hand i en annan kommuns gymnasiesärskola och som på grund av skolgången måste övernatta i den kommunen, ska ha rätt till skolskjuts under samma förutsättningar som gäller för elever som är hemmahörande i kommunen. Elever som går i en fristående gymnasiesärskola bör få rätt till inackorderingstillägg under motsvarande förutsättningar som elever i en fristående gymnasieskola. Den ekonomiska ersättningen för elever med funktionsnedsättning som studerar bör utredas vidare. Möjlighet för enskilda att utfärda gymnasieexamen I propositionen föreslås att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska få meddela föreskrifter om att enskilda får utfärda gymnasieexamen enligt de bestämmelser som gäller för skolväsendet. Förslaget är en följd av att en möjlighet att få gymnasieexamen har införts i gymnasieskolan. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får enligt ett bemyndigande som finns i 29 kap. 24 § skollagen (2010:800), utöver vad som i övrigt följer av den lagen, meddela föreskrifter om att enskilda får sätta betyg, anordna prövning samt utfärda betyg och intyg enligt de bestämmelser som gäller för skolväsendet. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får enligt bemyndigandet även meddela föreskrifter om att en myndighet i enskilda fall får besluta i sådana frågor och om ytterligare villkor för att enskilda i sådana fall ska få sätta betyg, anordna prövning samt utfärda betyg och intyg. För att klargöra att bemyndigandet även omfattar gymnasieexamen föreslås att det tydliggörs att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer även får meddela föreskrifter om att enskilda får utfärda gymnasieexamen enligt de bestämmelser som gäller för skolväsendet. Bemyndigandet ska även omfatta en möjlighet att meddela föreskrifter om att en myndighet i enskilda fall får besluta i sådana frågor och om ytterligare villkor för att enskilda i de aktuella fallen ska få utfärda gymnasieexamen. Regeringen föreslår att vissa bestämmelser överförs med i sak oförändrat innehåll till den nya regleringen. Vidare föreslås lagändringar när det gäller särskild utbildning för vuxna som en konsekvens av förslagen som rör gymnasiesärskolan. Regeringen anser att syftet för grundsärskolan ska uttrycka vad utbildningen ska leda till, i likhet med vad som gäller för . Således föreslås att skollagen ändras i detta syfte. Grundsärskolan ska ge elever med utvecklingsstörning en för dem anpassad utbildning som ger kunskaper och värden och utvecklar elevernas förmåga att tillägna sig dessa. Utbildningen ska utformas så att den bidrar till personlig utveckling samt förbereder eleverna för aktiva livsval och ligger till grund för fortsatt utbildning. Utbildningen ska främja allsidiga kontakter och social gemenskap och ge en god grund för ett aktivt deltagande i samhället. Propositionens förslag föreslås träda i kraft . Huvuddelen av bestämmelserna ska börja tillämpas på utbildning som påbörjas efter . Utskottet välkomnar att bestämmelserna för gymnasiesärskolan i stora delar anpassas till bestämmelserna för den reformerade gymnasieskolan. Utskottet ställer sig således bakom propositionens förslag i sak. Som framgått ovan föreslås i propositionen att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska få meddela föreskrifter om att enskilda får utfärda gymnasieexamen enligt de bestämmelser som gäller för skolväsendet. Enligt propositionens förslag ska detta tillämpas på utbildning som påbörjas efter . Bestämmelserna bör dock tillämpas för tid fr.o.m. , dvs. fr.o.m. det datum då bestämmelserna om den reformerade gymnasieskolan började tillämpas. Därmed kan reglerna tillämpas på utbildning som påbörjades . bör således besluta att övergångsbestämmelserna ges en sådan lydelse att detta blir möjligt. Utskottets lagförslag återfinns i bilaga 3. Utskottet noterar vidare att den gällande lydelsen av 29 kap. 26 § andra stycket skollagen har återgetts felaktigt i propositionen (s. 31). Utskottet föreslår därför en lagteknisk justering av denna paragraf. Därmed tillstyrks propositionen delvis. Utskottet föreslår att ärendet avgörs efter endast en bordläggning. Validering av lärares kunskaper Utskottets förslag i korthet avslår en motion om validering av lärares kunskaper. Utskottet redovisar åtgärder som regeringen enligt utskottet bör genomföra i syfte att öka andelen behöriga lärare i särskolan. I Socialdemokraternas kommittémotion 2011/12:Ub7 yrkande 1 framhålls att det är anmärkningsvärt att regeringen i en proposition om gymnasiesärskolan i det närmaste helt undviker att nämna de personer som ska arbeta där. De nya behörighetsreglerna för lärare ställer större och tydligare krav på lärare som ska undervisa i särskolan. Enligt de nya reglerna krävs en lärarexamen samt en speciallärarexamen med inriktning mot utvecklingsstörning. saknar dock särskolan förutsättningar för att möta de nya reglerna, och därför har det uppstått en bekymmersam situation för särskolans lärare, huvudmän och elever. har frågat tio slumpvis utvalda kommuner om de anser att lärarna i särskolan (grund- och gymnasiesärskolan) har den behörighet som krävs enligt de nya reglerna. Kommunerna uppskattade att av lärarna har det. bedömer att till och med är en optimistisk siffra. De allra flesta lärare som saknar behörighet för att undervisa i gymnasiesärskolan saknar en speciallärarexamen med inriktning mot kunskap om utvecklingsstörning. Det finns också lärare som utbildat sig enligt den särskoleförordning som gällde . De blir nu obehöriga och utan lärarlegitimation eftersom de saknar lärarexamen. Det vore en för gymnasiesärskolan olycklig utveckling om deras kompetens inte skulle tas till vara. Man bör därför se över möjligheten att på olika sätt validera deras kunskaper och därmed kunna ge dem en lärarlegitimation. Regeringen bör skyndsamt utreda förutsättningarna för behörighet inom särskolan, förlänga övergångstiden, införa ett valideringssystem och inom ramen för Lärarlyftet göra en särskild satsning på lärare i särskolan. I motionen yrkas att tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om tillgången på legitimerade lärare i särskolan och möjligheten till validering av befintliga lärares kunskaper. I förordning (2011:326) om behörighet och legitimation för lärare och förskollärare och utnämning till lektor finns bestämmelser om vilken utbildning som krävs för att vara behörig att bedriva viss undervisning i skolväsendet och andra bestämmelser om behörighet för lärare. Förordningen innehåller även bestämmelser om legitimation för lärare och förskollärare och om utnämning till lektor i skolväsendet. Behörig att undervisa i gymnasiesärskolan i andra ämnen än yrkesämnen är generellt sett den som är behörig att undervisa i grundsärskolan. Kraven på den grundläggande lärar- eller förskollärarutbildningen varierar beroende av var i gymnasiesärskolan läraren ska undervisa. Därutöver krävs en speciallärarexamen med specialisering mot utvecklingsstörning. För behörighet att undervisa i yrkesämnen i gymnasiesärskolan finns det dock inte krav på speciallärarexamen. Utbildningsministern besvarade en skriftlig fråga om lärarlegitimation för lärare inom särskolan (fr. 2011/12:94). Utbildningsministern konstaterade att det har funnits bestämmelser som medgett personer med annan utbildningsbakgrund än lärar- eller förskollärarutbildning att gå en speciallärarutbildning i syfte att få undervisa i bl.a. träningsskolan. En del av dessa personer undervisar fortfarande. Utbildningsministern avsåg mot bakgrund av detta att överväga om det finns skäl att ändra nu gällande bestämmelser. Samma svar gavs på en interpellation (ip. 2011/12:137). lämnade en hemställan till om att tidpunkten för införandet av krav på lärarlegitimation i skolan senareläggs. Anledningen var bl.a. att det varit svårare än beräknat att klarlägga vilken behörighet de enskilda lärarna har. Regeringen avser med anledning av hemställan från att föreslå att tidpunkten för ikraftträdandet senareläggs (pressmeddelande från Ändrat datum för ikraftträdande av lärarlegitimationsreformen). Statssekreterare , , informerade utskottet i frågan om lärare i särskolan . Utskottet har inhämtat att regeringen avser att vidta åtgärder som syftar till att säkerställa att lärare i särskolan har hög kompetens. Utskottet välkomnar detta och redovisar i det följande åtgärderna. Viktigt att lärare i särskolan har hög kompetens Utskottet vill framhålla att det är mycket viktigt att lärare i grundsärskolan, gymnasiesärskolan och särskild utbildning för vuxna har hög kompetens och är behöriga för den undervisning de bedriver. Alla elever har rätt till en undervisning som innebär att de ges förutsättningar att nå de nationella målen för skolan och efter sina förutsättningar utvecklas så långt som möjligt. De nya behörighetsreglerna i förordning (2011:326) om behörighet och legitimation för lärare och förskollärare och utnämning till lektor är för alla skolformer utformade efter de krav undervisningen ställer. I grundsärskolan, gymnasiesärskolan och särskild utbildning för vuxna innebär förordningsbestämmelserna i praktiken att alla lärare måste ha särskilda kunskaper, såväl teoretiska som pedagogiska, om barn och elever med utvecklingsstörning. Lärarna måste dessutom ha sådana fördjupade didaktiska kunskaper att de kan använda sig av en mångfald metoder och arbetssätt i undervisningen. För att ge lärare sådana kunskaper har en speciallärarutbildning med specialisering mot utvecklingsstörning åter införts. Eftersom det under inte har funnits någon speciallärarutbildning jämställs dessutom en specialpedagogexamen med speciallärarexamen i den förordning som nämns ovan. För behörighet krävs även att examen kan anses uppfylla kravet på en specialisering mot utvecklingsstörning. Utöver speciallärarexamen krävs enligt behörighetsreglerna en grundutbildning i form av en grundlärarexamen med olika inriktning beroende av var i särskolan läraren ska undervisa. Reglerna för detta utgår från den kunskapsnivå eleverna i de olika årskurserna generellt befinner sig på. I s.k. praktiska eller estetiska ämnen är även ämneslärare med speciallärarutbildning behöriga för undervisningen. På träningsskolenivå kan den grundläggande examen även vara en förskollärarexamen. Åtgärder för att öka andelen behöriga lärare i särskolan Övergångsbestämmelser som medger att speciallärare som inte har en annan lärar- eller förskollärarexamen får bedriva undervisningen Erfarenheter visar att det saknas en betydande andel behöriga lärare i särskolan, även om det inte finns någon officiell statistik där detta redovisas. Det kan emellertid konstateras att det även i den tidigare skollagen (1985:1100) slogs fast att en lärare skulle ha en utbildning avsedd för den undervisning han eller hon i huvudsak skulle bedriva. Bestämmelsen har förmodligen tolkats på en mängd olika sätt av huvudmännen. När behörighetsreglerna infördes bedömdes att reglerna, trots ett bekymmersamt läge, behövde skärpas och tydliggöras, eftersom även elever i olika delar av särskolan ska ha rätt att få sin utbildning under ledning av välutbildade och kompetenta lärare. Genom bl.a. information vid olika tillfällen utifrån huvudmäns kartläggningar av behörighetsläget har det bekymmersamma läget bekräftats och visat sig allvarligt. Därför behövs det åtgärder genom författningsändringar så att den som har en äldre speciallärar- eller specialpedagogutbildning med specialisering, eller motsvarande, mot utvecklingsstörning ska få bedriva undervisningen även om han eller hon inte har en annan lärar- eller förskollärarutbildning som grundutbildning. Detta bör gälla för personer, t.ex. fritidspedagoger, socialpedagoger och arbetsterapeuter, som är anställda i särskolan och enligt äldre bestämmelser har kunnat genomgå en utbildning för att få undervisa på träningsskolenivå, se Kungl. Maj:ts stadga för lärarhögskolorna (1968:318). Lärarna bör även kunna ansöka om och få en ny anställning för att bedriva sådan undervisning. Ämneslärare som är anställda i särskolan ska omfattas av övergångsregler Det har även uppmärksammats att det finns ämneslärare med speciallärar- eller specialpedagogutbildning som är anställda i särskolan och undervisar i olika ämnen, inte enbart i s.k. praktiska eller estetiska ämnen. Trots att dessa inte tidigare varit behöriga för undervisningen är det, med rådande behörighetsläge, lämpligt att även dessa omfattas av övergångsregler som innebär att de ska få bedriva undervisning i grundsärskolans högre årskurser, i gymnasiesärskolan och i särskild utbildning för vuxna. Ytterligare en åtgärd som bör genomföras är att för lärare som är anställda i särskolan förlänga den nu gällande övergångsperioden fram till innan de nya behörighetsreglerna måste tillämpas. gäller övergångsperioden fram till . En sådan åtgärd skulle innebära att huvudmännen får på sig att organisera sin verksamhet så att det i huvudsak kan finnas behöriga lärare i verksamheten. En förlängning skulle vidare innebära att lärare som t.ex. har påbörjat en lärarutbildning men saknar en examen, dvs. har en mindre del av en äldre lärarutbildning kvar, har möjlighet att komplettera för att få motsvarande en äldre examen inom pågående särskilda satsningar på vidareutbildning av lärare som saknar examen. skulle läraren fram till få fortsätta att bedriva undervisning utan att några särskilda undantagsregler måste tillämpas. Detta kan göra det lättare att motivera en lärare att avsluta sin utbildning och få en examen. Speciallärarutbildning inom Lärarlyftet II Ett tilläggsuppdrag till inom ramen för Lärarlyftet II är ytterligare en åtgärd som föreslås. Tilläggsuppdraget skulle innebära att genom överenskommelser med lärosäten som har tillstånd att utfärda speciallärarexamen ska erbjuda hela eller delar av speciallärarutbildningar som leder till speciallärarexamen och behörighet att undervisa i grundsärskola, gymnasiesärskola eller särskild utbildning för vuxna. En del personer ska således kunna gå en hel speciallärarutbildning om 90 högskolepoäng, medan andra som bara saknar specialiseringen mot utvecklingsstörning ska kunna få utbildning i denna del. I uppdraget bör det läggas särskild vikt vid att i samarbete med lärosätena möjliggör validering av tidigare tillägnade kunskaper. Syftet är att validering, i de fall där de tidigare tillägnade kunskaperna/erfarenheterna bedöms som tillräckliga, kan leda till att en person kan ansöka om examen och därmed bli behörig och få det inskrivet i legitimationen. Mot bakgrund av vad som anges i högskoleförordningen (1993:100) kan sådana kunskaper vara dels tidigare utbildning, dels tidigare kunskaper som har förvärvats i yrkesverksamhet. Ett stimulansbidrag bör lämnas till huvudmännen med per högskolepoäng för varje lärare som genomgår utbildning. Utbildningen skulle alltså kunna genomföras med samma villkor som andra utbildningar inom Lärarlyftet II. Avsikten med stimulansbidraget är t.ex. att lärare ska kunna få minskad tjänstgöringstid . Ovan nämnda satsning bör rymmas inom den ram som har tilldelats för Lärarlyftet II. Det är viktigt att medlen används till att förbättra behörighetsläget i alla skolformer och till områden där det uppmärksammas att det är särskilt angeläget. Särskolan har visat sig vara ett sådant område. Utskottet ställer sig bakom regeringens avsikt att genomföra dessa åtgärder. Med hänvisning till detta avstyrks motion 2011/12:Ub7 (S) yrkande 1. Handledning vid arbetsplatsförlagt lärande och lärlingsutbildning Utskottets förslag i korthet avslår en motion om handledning vid arbetsplatsförlagt lärande och lärlingsutbildning. Utskottet konstaterar att skolhuvudmannen har ett stort ansvar när det gäller att se till att handledarna har den kunskap och erfarenhet som krävs. Jämför reservation 1 (S, MP, V). I Socialdemokraternas kommittémotion 2011/12:Ub7 yrkande 2 föreslås ett tillkännagivande om handledning vid arbetsplatsförlagt lärande och lärlingsutbildning. Socialdemokraterna delar regeringens bedömning att det är mycket värdefullt att elever i gymnasiesärskolan får möjlighet till arbetsplatsförlagt lärande. Arbetsplatsförlagt lärande och lärlingsutbildningar i gymnasiesärskolan ställer stora krav på handledaren. Eleverna i gymnasiesärskolans målgrupp har särskilda behov som måste förstås av handledaren. Det är därför mycket viktigt att handledarutbildning konsekvent genomförs och att upplägget med arbetsplatsförlagt lärande och lärlingsutbildning regelmässigt kvalitetssäkras. Handledarna behöver också ha kunskap om konsekvenser av funktionsnedsättning i skolan och kunskap om lärmiljöer. När det gäller lärlingsutbildning i gymnasieskolan alltså inte specifikt gymnasiesärskolan aviserade regeringen i budgetpropositionen (prop. 2010/11:1 utg.omr. 16) en omfattande satsning i syfte att öka antalet lärlingsplatser. För perioden 20112014 avsattes . I budgetpropositionen anfördes att det är regeringens ambition att öka antalet lärlingsplatser. Utbildningsinnehållets relevans och kvaliteten på det arbetsplatsförlagda lärandet är en förutsättning för att lärlingsutbildningen ska växa och utvecklas till ett ännu mer attraktivt alternativ för både elever och arbetsgivare. Regeringen avser därför att följa utvecklingen av såväl omfång som kvalitet noga (prop. 2011/12:1 utg.omr. 16 s. 54). Utskottet vill framhålla vikten av arbetsplatsförlagt lärande och lärlingsutbildningar i gymnasiesärskolan. Förslagen om förändrad programstruktur antas leda till att i genomsnitt 250 fler elever per årskull kommer att välja nationellt program i gymnasiesärskolan och därmed omfattas av kravet på 22 veckors arbetsplatsförlagt lärande. Som anförs i propositionen är den nya elevgruppen troligen i behov av individuellt stöd i form av t.ex. assistans på arbetsplatsen, vilket är mer kostnadskrävande än om eleverna hade befunnit sig i skolan. Dessa ökade kostnader beräknas till . Handledarnas kompetens är naturligtvis av stor vikt för kvaliteten i lärlingsutbildningen i gymnasiesärskolan. Kompetens handlar dels om djup och bredd i yrkeskunskaperna, dels om kunskap om de särskilda förutsättningarna för lärlingsutbildningen i gymnasiesärskolan. Skolhuvudmannen har ett stort ansvar när det gäller att se till att handledarna har den kunskap och erfarenhet som krävs. Utskottet avstyrker därmed motion 2011/12:Ub7 yrkande 2. Utskottets förslag i korthet avslår en motion om att urval till gymnasiesärskolan även fortsättningsvis bör grundas på elevernas behov. Utskottet delar regeringens uppfattning att det krävs tydliga anvisningar för att motverka skilda tolkningar av bestämmelserna. Jämför reservation 2 (S, V). I Socialdemokraternas kommittémotion 2011/12:Ub7 yrkande 3 anförs att de allra flesta elever som söker till gymnasiesärskolan och som bedömts tillhöra målgruppen antas på det program och den inriktning som de har önskat. I vissa fall måste dock ett urval göras. har lagstiftningen varit sådan att urvalet ska grundas på elevens behov, men enligt propositionen kommer regeringen att meddela föreskrifter om urvalet. Socialdemokraterna anser att urval även fortsättningsvis bör grundas på elevernas behov. Om urvalet grundas på elevernas förutsättningar finns det en risk att det kan uppstå skäl till urval som kan vara kopplat till graden av kostnader för anpassning och investeringar i miljön. Graden av funktionshinder kan också bli en variabel som avgör om en elev antas till ett program eller inte. Elevens behov, trots de brister som det kriteriet har, är det som ska vara vägledande. Hur behov ska definieras bör framgå tydligt för att tillämpningen ska vara rättssäker och lika för alla. Hur urvalet i praktiken kommer att göras måste noggrant följas upp. Av redovisningen för propositionen tidigare i betänkandet framgår att regeringen avser att i förordning reglera på vilka grunder urval ska göras om antalet platser på ett nationellt program är färre än antalet sökande. Företräde ska enligt nuvarande bestämmelser ges åt den som bedöms ha störst behov av utbildningen. Utredningen Den framtida gymnasiesärskolan en likvärdig utbildning för ungdomar med utvecklingsstörning (SOU 2011:8) undersökte hur huvudmännen tolkar och tillämpar bestämmelsen. Slutsatsen var att bestämmelsen ges högst varierande innebörd. Behov tolkas ofta i termer av intresse, motivation och förmåga, men även elevens kommunala tillhörighet och möjlighet att få arbete eller sysselsättning inom området samt hur eleven förväntas passa in i gruppen kan spela in i bedömningen av vem som ska ges företräde till utbildningen. Som regeringen påpekar är det rättsosäkert att bestämmelsen går att tolka på så många olika sätt och att tillämpningen därmed ser så olika ut. Utskottet delar regeringens uppfattning att det krävs tydliga anvisningar för att motverka skilda tolkningar av bestämmelserna. Utskottet välkomnar att regeringen avser att ge i uppdrag att utarbeta allmänna råd kring urval till gymnasiesärskolans nationella program. Utskottet vill inte föregripa den kommande processen och avstyrker därmed motion 2011/12:Ub7 (S) yrkande 3. Utskottets förslag i korthet avslår en motion om en nationell it-strategi för skolan, inklusive för särskolan. Utskottet hänvisar till den nya skollagen och Statens skolverks kontinuerliga uppföljning. Jämför reservation 3 (S, V). Socialdemokraterna framhåller i kommittémotion 2011/12:Ub7 yrkande 4 att gymnasiesärskolans elever har mycket att vinna på ett gediget it-stöd i undervisningen. Modern teknik kan underlätta inlärning och kommunikation och ska finnas oavsett i vilken skola eleven går. För att underlätta alla skolors arbete med it bör en nationell it-strategi för skolan tas fram. Den bör också omfatta särskolan. Utskottet avstyrkte motionsyrkanden om behovet av en nationell it-strategi i skolan i motionsbetänkande 2010/11:UbU7 . Utbildningsministern besvarade en interpellation om it i skolan (ip. 2011/12:166). Utbildningsministern påminde om att regeringen beslutade om en digital agenda för . Där framhålls att läroplanernas mål är att eleverna ska få den digitala kompetens som behövs i dagens samhälle och att skolans huvudmän kommuner och fristående aktörer har ansvar för att läroplanerna följs. Regeringen ser positivt på att skolans huvudmän samverkar med andra berörda aktörer så att målet nås med god kvalitet i hela landet. Vidare anförde utbildningsministern att kraven i den nya lärarutbildningens examensbeskrivningar har förtydligats när det gäller lärares pedagogiska användning av modern teknik. Utskottet vill påminna om att den nya skollagen har anpassats till den moderna undervisningssituationen. Också för den nya gymnasiesärskolan anges att eleverna utan kostnad ska ha tillgång till böcker och andra lärverktyg som behövs för en tidsenlig utbildning (propositionens förslag till lag om ändring i skollagen [2010:800] 18 kap. 17 § andra stycket). I läroplanen för den nya gymnasieskolan anges att rektor har ett särskilt ansvar för att utbildningen utformas så att eleverna får tillgång till handledning och läromedel av god kvalitet samt andra lärverktyg för en tidsenlig utbildning, bl.a. bibliotek, datorer och andra tekniska hjälpmedel. ska enligt regleringsbrevet kontinuerligt följa upp barns, elevers och lärares it-användning och it-kompetens i förskola, skola och vuxenutbildning. Nästa uppföljning ska redovisas till regeringen . Utskottet avstyrker med hänvisning till detta motion 2011/12:Ub7 yrkande 4. Utskottets förslag i korthet avslår en motion om att obligatorisk modersmålsundervisning i gymnasiesärskolan med undantag för de nationella minoritetsspråken inte ska föreskrivas i skollagen. Utskottet hänvisar till skollagen och språklagen. Jämför reservation 4 (SD). I motion 2011/12:Ub6 av (SD) påminns om att det anges i propositionens förslag till 18 kap. 19 § skollagen att gymnasiesärskolan ska erbjuda modersmålsundervisning då språket är elevens dagliga umgängesspråk i hemmet och då eleven har goda kunskaper i språket.