bet · H001AU5 · 2012-11-14 00:00:00 — Jag har två frågor till med anledning av hennes anförande.Vi har i våra två reservationer, som jag redogjorde för i mitt tidigare inlägg, pekat på två risker som vi ser med lagstiftningen. Jag vill återigen trycka på, så att kammaren har hört det, att vi är positiva till att man reglerar detta med en lagstiftning. Det handlar om stadigvarande arbetskraft i , och jag kommer inte att återupprepa det. Jag tror att och andra ledamöter har hört det tillräckligt.Min fråga kopplat till detta är: Vad är skälet till att inte vill reglera detta i en lagstiftning? Det är den ena frågan.Det här är sådana ärenden som dyker upp med jämna mellanrum. Jag fick vetskap om ett där man säger upp fast anställd personal och tar in bemanningsföretag. Det finns inte en grund i lagstiftningen för att reglera det.Den andra frågan handlar om företrädesrätten till återanställning. Det sker också med jämna mellanrum att man säger upp personal, vilket naturligtvis händer på en rörlig arbetsmarknad, och sedan inte erbjuder den personal som har blivit uppsagd anställning utan i stället tar in bemanningsföretag.Då är min fråga till : Vad är skälet till att så kategoriskt säger nej till en sådan förändring i lagstiftningen som i grunden är bra? Jag tackar för frågan. Det är väl bra att vi får tala om de här skillnaderna.Jag vill ändå framhålla att det är positivt att Socialdemokraterna säger sig vara positiva, och det har ju skett en förändring . När den borgerliga regeringen började öppna för bemanningsföretag var det ett kompakt motstånd från Socialdemokraterna, så jag välkomnar den förändrade inställningen till en förändrad arbetsmarknad och omvärld som vi ser hos Socialdemokraterna.De risker som Socialdemokraterna säger sig se ser vi inte alls. I EU-direktivet som gäller det stadigvarande arbetskraftsbehovet ser vi inte något förbud som säger att man bara ska få ta in personal från bemanningsföretag i vissa sammanhang. Det som är en av hörnstenarna i den fria rörligheten är just att människor ska kunna få röra sig över gränser och att företag ska ha rätt att hyra in den personal man har behov av. Sedan finns det kollektivavtal och andra lagar som styr vilka krav man måste ställa så att man till exempel inte går förbi någon som har företrädesrätt.Det är viktigt att framhålla att de absolut flesta följer dessa regler och lagar. Jag tror att undantagen är väldigt få, att man överträder dem.Vi ser inget behov av det som Socialdemokraterna ser behov av. Vi kommer självklart att följa detta, men vi tror att Socialdemokraterna även på den här punkten kommer att vara trygga framöver när man ser hur väl den svenska modellen fungerar. Jag kan bara konstatera att känner vi oss inte särskilt trygga, eftersom det med jämna mellanrum rapporteras in fall där man, precis som jag pekade på, har åsidosatt de två delar som vi ville föra in i propositionen för att stärka rättigheterna. Vi lär få återkomma till frågan.Jag har en följdfråga, och den handlar om det sociala protokollet. Jag har väldigt svårt att förstå inställning, att de så kategoriskt säger nej till en möjlighet att driva denna fråga ytterligare. Vi är väl alla väl medvetna om den kraschade hanteringen av den så kallade Monti-II-förordningen, som inte blev ratificerad och vilket inte heller hade varit särskilt gynnsamt för Sverige.Då är min fråga till : Vad är grunden för att ni så kategoriskt säger nej till det sociala protokollet? säger att det rapporteras in fall där regler och lagar överträds. Det finns väl självklart inget område i vårt samhälle där allting till fungerar perfekt. Men jag ser inga större problem, och det gör inte heller regeringen eller Alliansen i stort. Det är ett litet problem. Därför finns det ingen anledning att ytterligare reglera det området.När det gäller sociala protokollet vill vi framhålla att den svårighet som var med att få fram Monti-II-förordningen, som sedan föll, visar på hur svårt det är att ena 27 stater att tycka likadant. Och vad är det som säger att man ska tycka att just den svenska modellen ska vara utgångspunkten? Risken finns ju att man öppnar för att det kan bli en försämring av de villkor vi har här i . Därför säger vi: Vi ska inte röra den ro och frid som råder på svensk arbetsmarknad. Det är lugnt. Vi har en bra modell. Att öppna upp inom EU kan innebära försämringar som vi inte är beredda att ta konsekvenserna av.Det är väldigt svårt att förena 27 länder med olika arbetsmarknadsmodeller och olika krav på vilka stridsåtgärder man ska ha rätt att vidta. Det är inte säkert att den svenska modellen är den som står allra längst fram där. Därför anser vi att det är bra som det är och att vi inte ska röra det. Jag yrkar bifall till reservation 9 och i övrigt bifall till utskottets förslag i betänkande AU5 och avslag på motionerna. De fyra oppositionspartierna Socialdemokraterna, har enats om att regeringen bör driva frågan om ett socialt protokoll. Det finns en stor risk med att öppna upp för den typen av förhandlingar på EU-nivå. Det kan krävas fördragsändring. Enligt är risken uppenbar att detta skulle äventyra den svenska modellen.Vi måste ha i åtanke att vi har 27 medlemsstater som alla har olika arbetsmarknadsmodeller och olika syn på den rätta balansen mellan fri rörlighet och arbetstagarskydd. Det finns därmed som sagt en stor risk med att öppna upp för sådana förhandlingar på EU-nivå. Det är mycket osäkert att förhandlingarna skulle gå i en linje, väg eller riktning som säkrar den svenska arbetsmarknadsmodellen. och övriga allianspartier ser därför en stor risk att öppna upp för sådana förhandlingar med tanke på den svenska modellen.Jag vill också poängtera att Lissabonfördraget har bidragit till att stärka arbetstagarnas rättigheter inom EU. I fördraget finns en balans mellan å ena sidan fri rörlighet för arbetskraft och å andra sidan arbetsmarknadens parters möjligheter och rätt att försvara de fackliga intressena.Att EU:s stadga om de grundläggande rättigheterna genom Lissabonfördraget blivit rättsligt bindande och fått fördragsstatus innebär att förhandlingsrätten och rätten till kollektiva åtgärder har samma rättsliga status inom unionsrätten som de ekonomiska friheterna.Mot bakgrund av detta känns det ytterst olyckligt att öppna upp för en diskussion om socialt protokoll som skulle kunna leda till försämringar av den svenska modellen - den modell som åtminstone och övriga allianspartier känner sig trygga med och vill fortsätta försvara. För oss i är det också viktigt att det ska vara ordning och reda och trygga anställningar och villkor på svensk arbetsmarknad. Grunden för detta läggs genom att vi står upp för vår svenska modell där arbetsmarknadens parter i form av fackföreningar och arbetsgivare gemensamt tar ansvar för villkoren för arbete i Sverige.Oppositionspartiernas agerande i detta fall riskerar att sätta den svenska modellen på spel.Det är också anmärkningsvärt att Socialdemokraterna, medverkar till att får inflytande över frågor som rör den fria rörligheten i EU. och övriga allianspartier anser att arbetstagarnas och företagens rörlighet över gränserna är något positivt som skapar möjlighet för många människor och företag att utvecklas. Det är både bra och positivt att hinder rivs mellan EU-länder och till länder utanför EU för att möjliggöra en ökad rörlighet över gränserna.Vi i alliansen vill i motsats till oppositionspartierna inte begränsa den fria rörligheten mellan EU-länderna. Vår bedömning är att rörligheten också bidrar till förbättrad matchning på arbetsmarknaderna i EU. Denna rörlighet är också helt och fullt möjlig att förena med en situation där alla som arbetar i ges rimliga, trygga och rättvisa arbets- och anställningsvillkor.I sammanhanget vill jag nämna att regeringen har tillsatt en parlamentarisk kommitté där alla riksdagspartier är representerade. Kommittén ska se över reglerna för utstationering på svensk arbetsmarknad i syfte att säkerställa ett grundläggande skydd för utstationerade arbetstagare.Kommittén ska bland annat utvärdera om tillämpningen av lex fungerar så att skyddet för utstationerade arbetstagares grundläggande arbets- och anställningsvillkor säkerställs. Kommittén ska också överväga vilka lagändringar som kan krävas för att värna den svenska modellen i ett internationellt perspektiv.Vi i allianspartierna välkomnar regeringens förslag om en ny och modern lag om uthyrning av arbetstagare. Vi är positiva till det sätt som bemanningsdirektivet nu genomförs på. Genom lagen kan man uppnå en tydligare och mer sammanhållen reglering av skyddet för uthyrda arbetstagare.Målet för den ekonomiska politiken och arbetsmarknadspolitiken måste vara full sysselsättning. Det är därför av stor vikt att alla som kan och vill arbeta också får tillfälle att göra det.Här är bemanningsbranschen en viktig och dynamisk del av den svenska arbetsmarknaden, och med den nya lagen ges branschen en fortsatt möjlighet att växa och skapa arbetstillfällen.Bemanningsföretag är också viktiga när det gäller att skapa arbeten för grupper som annars har svårt att komma in på arbetsmarknaden, såsom unga och utrikes födda. Bemanningsföretagen är en bro till arbetslivet för många, och det är förstås väldigt positivt.Jag vill också understryka betydelsen av att lagförslaget i stor utsträckning anknyter till traditionerna på den svenska arbetsmarknaden. Den svenska modellen, där kollektivavtal som ingåtts mellan arbetsmarknadens parter verkar tillsammans med lagregler, fungerar i huvudsak bra. Jag vill också betona att modellen förutsätter att parterna uppträder ansvarsfullt på arbetsmarknaden.Viktigt att notera är att arbetsmarknadens parter har ingått flera kollektivavtal inom bemanningsbranschen och att täckningsgraden är hög.Fru talman! Jag vill i detta sammanhang också nämna bemanningsdirektivets artikel 4 med rubriken av begränsningar och förbud. I artikel 4.1 anges att begränsningar och förbud som gäller anlitande av arbetskraft som hyrs ut av bemanningsföretag endast får motiveras av allmänintresset.Regeringen konstaterar att det råder en viss osäkerhet när det gäller innebörden av den aktuella regleringen. Man anser dock att det inte finns anledning att nu ta ställning till en bestämmelse om att kollektivavtalade begränsningar och förbud som gäller anlitande av arbetskraft som hyrs ut av bemanningsföretag endast får motiveras av allmänintresset. Vi i allianspartierna instämmer i denna bedömning.Det är förstås viktigt att företrädesrätten beaktas. och Alliansens utgångspunkt är att arbetsgivare tillämpar lagar och kollektivavtal på ett korrekt och ansvarsfullt sätt. Regeringen har också i propositionen angett sin avsikt att noga följa utvecklingen på området och vidta åtgärder om man anser att det behövs.Vi har också erfarit att regeringen avser att tillsätta en utredning som ska kartlägga eventuella problem när det gäller företrädesrätten till återanställning enligt lagen om anställningsskydd i samband med att arbetstagare hyrs in från bemanningsföretag. (Applåder)I detta anförande instämde (FP). Vi har två reservationer, och vi tycker att lagstiftningen skulle förstärkas avsevärt om man biföll dessa i kammaren . Det handlar om stadigvarande arbetskraftsbehov och företrädesrätten. Jag har svårt att förstå den argumentation som redogjorde för. när vi har den här lagstiftningen uppe - en ny lag införs när det gäller uthyrningsdelen och vi får en helt annan skyddslagstiftning - skulle jag gärna vilja höra vilket skälet är för att inte passa på att komplettera med dessa två tillägg som skulle underlätta för branschen och arbetsmarknaden. När det gäller stadigvarande arbetskraftsbehov har vi i betänkandet skrivit: "Utskottet kan konstatera att bemanningsdirektivet inte utgår från eller ställer krav på att det ska vara fråga om tillfälligt arbete för att uthyrning ska vara möjligt." Vi tycker att branschen fungerar så pass bra att vi helt enkelt inte känner behov av att införa begränsningar av de slag som Socialdemokraterna föreslagit i sina motioner.När det gäller företrädesrätten nämnde jag också i mitt anförande att regeringen har uppmärksammat att det kan finnas skäl att titta på detta. Man har också tillsatt en utredning som ska kartlägga om det finns problem när det gäller företrädesrätten till återanställning enligt LAS i samband med att arbetstagare hyrs ut från bemanningsföretag.Arbetsbrist utgör en saklig grund för uppsägning enligt lagen om anställningsskydd - LAS - så där finns inte heller något förbud för en arbetsgivare att tillgodose sitt behov av arbetskraft genom att anlita ett bemanningsföretag i stället för att anställa arbetstagare.Om det finns kollektivavtal på en arbetsplats gäller särskilda regler, medbestämmandelagen, som bland annat föreskriver skyldighet för arbetsgivaren att förhandla med arbetstagarorganisationen och en så kallad vetorätt också för arbetstagarorganisationen. Dessa regler har tillkommit för att hindra att lagar och avtal kringgås.Med detta känner vi oss tillfreds, särskilt som vi har sett att regeringen också ska tillsätta den här utredningen och kartlägga situationen. Jag vet inte om jag blev så mycket klarare över skälen till varför man säger nej. När det gäller stadigvarande arbetskraftsbehov hänvisar till bemanningsdirektivet och EU:s rätt, men det är ju inte på det sättet att det hindrar att man lägger till och stärker upp den svenska lagstiftningen med en paragraf kopplad till det stadigvarande behovet.När det gäller företrädesrätten hänvisar , , till den kommande utredningen. Det är också lite långsökt. Jag tror att även får rapporter med jämna mellanrum om att det relativt ofta händer att man åsidosätter företrädesrätt och annat genom att ta in bemanningsföretag. Det där tycker jag därför känns som en märklig argumentation.Hans Backman tog också upp det sociala protokollet och ondgjorde sig över att utskottsmajoriteten ställer sig bakom ett initiativ om att göra ett medskick till regeringen när det gäller det sociala protokollet. Han hänvisar till att det skulle innebära att den så kallade svenska modellen skulle hamna snett i den delen.Men den svenska modellen hanteras ju inte via EU . Det är frågor som vi hanterar. kan vi prata väldigt länge om, vilket jag inte ska göra, men där vi ser att den dåvarande regeringen lade det på en miniminivå i stället.Vi ser det som en väldigt stor förutsättning att kunna öppna upp det här och också se den svenska modellen som en del av en god arbetsrätt för svenska företag. Jag vet inte hur ser på det. När det gäller lex har regeringen, som jag nämnde i mitt anförande, tillsatt en parlamentarisk kommitté som ska utvärdera om tillämpningen av lex fungerar som skydd för att utstationerade arbetstagares grundläggande arbets- och anställningsvillkor kan säkerställas och också överväga vilka lagändringar som kan krävas för att värna den svenska modellen i ett internationellt perspektiv.När det gäller att öppna upp för förhandlingar om ett socialt protokoll känner vi i och övriga allianspartier att det ur ett svenskt perspektiv vore en klar risk om vi tog upp sådana förhandlingar. Det är ju inte alls säkert att det skulle leda till att det blev exakt den svenska modellen som blev slutresultatet.Vi tycker att vi har en trygg och bra modell som vi vill försäkra oss om att vi får ha kvar, och vi vill inte kompromissa bort delar av den mot vår vilja. Det är 27 länder som i så fall skulle enas om ett slags gemensam modell, och då känner vi att det inte alls är säkert att det skulle landa i att den svenska modellen skulle kunna bibehållas intakt, och det vill vi att den ska göra. Vi tycker att vi har en bra modell där arbetsmarknadens parter tar sitt ansvar på ett bra sätt.När det gäller återanställningar och företrädesrätten förutsätter vi att arbetsgivarna arbetar utifrån lagar och avtal. Skulle man kringgå dem och det är uppenbart att så sker och att regelverken inte följs, då ska också detta prövas i domstol. Därmed har vi verktyg för att hantera detta även . Dagens ärende är att genomföra och rådets direktiv om arbetstagare som hyrs ut av bemanningsföretag.Lagen om uthyrning av arbetstagare ska gälla för anställda i ett bemanningsföretag i syfte att hyras ut till ett kundföretag för arbete under kundföretagets ledning och kontroll. En central bestämmelse i direktivet är likabehandlingsprincipen, vilket innebär att arbetstagare som hyrs ut av ett bemanningsföretag ska ha minst samma grundläggande arbets- och anställningsvillkor som om den uthyrde varit anställd på företaget under den tiden som uppdraget varar.Vi har också kvar möjligheten att i kollektivavtal avvika från likabehandlingsprincipen under förutsättning att det övergripande skyddet för uthyrda arbetstagare enligt direktivet respekteras.Utöver regeringens proposition finns också ett tillkännagivande från Socialdemokraterna, om att ska kräva att EU ska anta ett juridiskt bindande socialt protokoll. De fyra partierna kräver att ska driva en fördragsändring som skulle innebära att den fria rörligheten i EU skulle begränsas och underordnas de fackliga rättigheterna. Att öppna upp för en fördragsändring med EU-27 skulle tveklöst gå i motsatt riktning. Jag återkommer till min kritik i denna del.Herr talman! Bemanningsbranschen är en viktig och dynamisk del av den svenska arbetsmarknaden, och vi vill ge möjligheter för den att växa och skapa arbetstillfällen tillsammans med resterande arbetsmarknad. Med lagen kan vi uppnå en tydligare och mer sammanhållen reglering av skyddet för uthyrda arbetstagare.När det gäller bemanningsdirektivets artikel 4 finns det kritik som både regeringen och utskottet har tittat på, och man kan notera att det råder viss osäkerhet kring innebörden av den aktuella regleringen. Bedömningen är dock att vi inte vill införa en bestämmelse om att kollektivavtalade begränsningar och förbud som gäller anlitande av arbetskraft som hyrs ut av bemanningsföretag endast får motiveras av allmänintresset. Men vi följer självklart frågan och får återkomma om så krävs.Utöver regeringens proposition finns motioner från Socialdemokraterna och som ger uttryck för en negativ eller misstänksam inställning till uthyrning av arbetstagare i stort sett. Det handlar om att reglera när och hur länge företag ska få hyra in arbetskraft, och förutom att och Alliansen inte delar den negativa inställningen till bemanningsbranschen handlar detta inte om bemanningens vara eller icke vara.Misstänksamheten mot arbetsgivare och en önskan om större maktbefogenheter till de fackliga organisationerna går också igen i krav på att facken ska få begära ut och kontrollera avtalen för att inte hindra uthyrda att ta anställning. Detta krav framför man trots att det i lagen finns en paragraf som anger att hinder för att ta anställning i kundföretag inte får göras och att det är sanktionerat med skadestånd.Herr talman! Tillkännagivandet om ett socialt protokoll som Socialdemokraterna, enats om grundar sig på ett antal motioner som inbördes är olika och delvis motstridiga med vad de verkligen vill med detta. När de fyra nu enat sig i ett gemensamt tillkännagivande borde rimligtvis företrädarna här kunna beskriva hur de tänkt att det ska gå att genomföra och vilka konsekvenser de är beredda att ta för att få igenom detta.Centerpartiet och allianspartiernas bedömning är att detta krav kräver en fördragsändring med en stor och uppenbar risk för att det bland EU-27 finns delvis olika intressen i en annan riktning, vilket också kan leda till följdkrav på andra och mer långtgående förändringar som inte är i linje med de fyra partierna som i det här fallet bildar majoritet.Intressant är att notera vilka partier som är beredda att tulla på den fria rörligheten och med det vill stänga gränserna, detta trots att arbetstagarnas rättigheter stärkts i Lissabonfördraget, där man eftersträvat en balans mellan fri rörlighet för arbetskraft och arbetsmarknadens parters möjligheter och rätt att försvara de fackliga intressena. Fördraget erkänner alltså arbetsmarknadens parters betydelse och respekten för deras självständighet.Att EU:s stadga om de grundläggande rättigheterna genom Lissabonfördraget blivit rättsligt bindande och fått fördragsstatus innebär att förhandlingsrätten och rätten till kollektiva åtgärder har samma rättsliga status inom unionsrätten som de ekonomiska friheterna innebär. Vi kan inte tolka det på något annat sätt än att detta tillkännagivande från Socialdemokraterna, antingen är plakatpolitik som bäst bedrivs i opposition eller ett sätt att förhindra den fria rörligheten över gränserna.Herr talman! För och EU är de fyra friheterna som innefattar fri rörlighet för varor, personer, tjänster och kapital en grundläggande förutsättning som utgör kärnan i den inre marknaden. Det bidrar till ökad sysselsättning och tillväxt - något som och Alliansen inte är beredda att kompromissa med.Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet AU6 utom i punkt 8, där jag yrkar bifall till reservation 9. Jag har några frågor till och . Först vill jag göra ett klarläggande genom att säga att vi socialdemokrater inte är negativa till bemanningsföretag. Jag hoppas att det framgick klart och tydligt av det jag sade inledningsvis om detta. Också i vår motion har vi varit tydliga med det här.Jag har frågor kopplade till vår reservation. Vi ser återigen en bra möjlighet att förstärka lagstiftningen med stadigvarande arbetskraftsbehov och företrädesrätten. hänvisar i sitt anförande till att den lagstiftning som kommer till inte säger någonting om att det ska vara några hinder för att ha en anställning om man är anställd i ett bemanningsföretag i ett kundföretag. Men det är inte riktigt detta det handlar om när det gäller stadigvarande arbetskraftsbehov och företrädesrätten. Det handlar om att möjliggöra och att undanröja eventuella hinder för detta.Återigen: Vi ser exempel där man har satt sådana saker i system. Vi tycker att det är bra att man kan passa på att göra denna justering när det här sker.När det gäller resonemang om det sociala protokollet kan jag bara konstatera att vi känner till som ett parti som återigen vill öppna upp lagstiftningen och andra delar. Vi hade en diskussion för sedan om ungdomslöner där man ville åsidosätta kollektivavtal och annat. Jag är alltså inte så förvånad över den argumentation som har.Återigen, , vill jag gärna höra dina och skäl till framför allt de två delar som vi har pekat på i vår motion. När det gäller det stadigvarande tänker jag att man någonstans måste fundera på hur det kommer sig att företag i så fall väljer att använda sig av bemanningsföretag. Det är nog snarare i den änden som man måste fundera.Jag är inte beredd att gå in och reglera denna del ytterligare. och kanske behöver fundera tillbaka på detta. Om man ser det som ett problem kanske man måste fundera på vilka de bakomliggande orsakerna är. Varför väljer arbetsgivare att stadigvarande använda sig av bemanningsföretag i stället för att anställa själva? Någonstans finns det bekymmer. Jag ser på att han säkerligen tänker så här: Jag vet vad tänker i de här frågorna! Men det vore lite intressant att få veta om och har funderat på detta.Det är väl definierat vad som gäller för företrädesrätt. Där handlar det i stället om att nuvarande lagstiftning ytterligare ska följas upp och i så fall drivas till domstol. Jag tror inte att det skulle göra någon skillnad om vi tar in ytterligare förstärkningar i lagen, utan det finns fortfarande sätt att kringgå det. De fall där det kringgås ska inte accepteras, och de ska följas upp. Men jag är inte beredd att gå till ytterligare skrivningar för denna del.I andra delar kan jag bara konstatera att har missuppfattat mig. Då är det tur att jag får chansen att komplettera det. Det fördes en diskussion om ingångslöner, som handlade om att de fackliga parterna som förhandlar om löner måste ta ansvar också för de grupper som inte finns på arbetsmarknaden. De måste ta hänsyn till dem genom att se till att ingångslönerna inte är för höga. Detta anser inte jag vara att gå förbi den svenska modellen.