bet · GZ01CU14 · 2012-03-20 00:00:00 — 2008/09:CU30) hänvisade utskottet till ett flertal pågående insatser som helt eller delvis är inriktade på inomhusmiljöfrågor. [] (anm. Utskottet hänvisade till Betsi-projekt och arbetet med miljökvalitetsmålet God bebyggd miljö.) När det gäller de frågor om ansvarsförhållandena på byggområdet som tas upp i motionen kan det erinras om att flera av de lagar som har betydelse i sammanhanget nu är föremål för översyn. Det gäller, som framgått ovan, bl.a. och lagen om byggfelsförsäkring. Vidare har de frågor som tas upp i motionen samband med tillämpningen av flera andra lagar. Det gäller exempelvis lagen om energideklarationer som förutom energiredovisningen även ställer krav på redovisning av uppgifter om den obligatoriska funktionskontrollen av ventilationssystem och om radonmätningar. Även i det pågående arbetet med att reducera energianvändningen i såväl det befintliga byggnadsbeståndet som i nyproduktionen är det nödvändigt att ta hänsyn till frågor om inomhusmiljön. Utskottet delar motionärernas uppfattning att det är angeläget att forskningen inom byggområdet tar upp sådana frågor med betydelse för inomhusmiljön där kunskapsunderlaget är bristfälligt. Det är emellertid inte en uppgift för riksdag och regering att göra närmare bedömningar om forskningsbehovet inom olika områden. Även om de statliga insatserna i form av bl.a. lagstiftning och kunskapsspridning har stor betydelse i arbetet för en god inomhusmiljö är givetvis de insatser som görs av aktörerna själva inom bygg- och fastighetssektorn helt avgörande. Huvudansvaret för byggnadernas utformning och användning, och därmed även inomhusmiljön, ligger på byggherrar och fastighetsägare. De statliga insatserna är till stor del inriktade på att stödja de enskilda fastighetsägarnas arbete med att förbättra inomhusmiljön. Här har emellertid även bygg- och fastighetssektorns egna organisationer en viktig uppgift. Ett sådant arbete bedrivs bl.a. av där stora delar av bygg- och fastighetssektorn medverkar i ett gemensamt åtagande att uppnå en hållbar byggd miljö. har utformat ett åtgärdsprogram för säkerställande av en god innemiljö och arbetar också för att användningen av material och ämnen som kan vara negativa ur miljö- och hälsosynpunkt successivt fasas ut. Utskottet vill avslutningsvis erinra om att inomhusmiljön inte bara beror på själva byggnaden och dess underhåll utan också ofta är starkt beroende av nyttjarnas beteende och av emissioner från de verksamheter som bedrivs i byggnaderna. Dessa frågor om arbetsmiljö m.m. ligger till stor del utanför civilutskottets beredningsområde. Det gäller även frågor om sjukvårdens insatser för dem som drabbats av ohälsa till följd av en dålig inomhusmiljö. Enligt utskottets uppfattning bör de olika insatser som har till syfte att förbättra inomhusmiljön i det svenska byggnadsbeståndet även fortsättningsvis ha hög prioritet. Det handlar då både om att driva arbetet vidare i nuvarande former och att pröva nya vägar till följd av vunna erfarenheter. De överväganden och förslag som redovisas i motion C390 ger emellertid inte utskottet tillräcklig anledning att föreslå ett tillkännagivande till regeringen i denna fråga. Lagen (1993:320) om byggfelsförsäkring m.m. innehåller krav på att en byggfelsförsäkring ska finnas vid en nybyggnad eller ombyggnad om byggnaden helt eller till övervägande del är avsedd att användas som bostad för permanent bruk. En byggfelsförsäkring ska omfatta fel eller skador som visar sig efter det att byggnadsarbetet godkändes vid en av försäkringsgivaren angiven besiktning och som anmäls efter ett sådant godkännande. Vissa särskilda bestämmelser gäller i fråga om småhus. Kravet på byggfelsförsäkring infördes i syfte att bl.a. vara ett skydd för de boende mot ohälsa på grund av byggfel. Lagen har varit föremål för överväganden i flera utredningar. redovisades promemorian Avskaffande av den obligatoriska byggfelsförsäkringen (Ds 2011:2). I promemorian föreslås att kravet på den obligatoriska byggfelsförsäkringen tas bort. Frågan bereds inom . Regeringen tillsatte en särskild utredare med uppgift att se över vissa byggfrågor i syfte att underlätta byggandet i . Som en del i detta uppdrag ingår att utreda förutsättningarna för att dela upp byggherreansvaret vid bostadsbyggande på olika aktörer i byggprocessen samt att analysera ansvarsbestämmelserna i och konsumenttjänstlagstiftningen. Uppdraget tar sin utgångspunkt i vissa överväganden och förslag som redovisats i betänkande (SOU 2008:68). I den senaste budgetpropositionen redovisade regeringen olika insatser med inriktning på inomhusmiljö, bl.a. från sida (prop. 2011/12:1 utg.omr. I denna redovisning anförs bl.a. följande. De åtgärder som i huvudsak har föreslagit för att minska fukt- och mögelskadorna är för nyproduktion en förbättrad tillsyn över byggandet. En förbättrad tillsyn över byggandet är också genomförd genom den nya plan- och bygglagstiftning som trädde i kraft . För befintliga byggnader har föreslagit främst informationsinsatser om fukt- och mögelproblem samt obligatorisk besiktning av småhus vid försäljning. behandlade, som framgår ovan, en motion med i huvudsak motsvarande förslag som i den nu aktuella motionen. Utskottet framhöll då att frågan om vilka åtgärder som behöver vidtas för att förbättra inomhusmiljön i byggnader med problem och för att hindra att nya problem uppkommer bör tillmätas stor vikt samt att ett flertal aktörer har en viktig uppgift i sammanhanget. Enligt vad utskottet anförde har staten en viktig uppgift genom insatser i form av bl.a. lagstiftning och kunskapsspridning, men huvudansvaret för byggnadernas utformning och användning, och därmed även inomhusmiljön, ligger på byggherrar och fastighetsägare. De förslag till statliga åtgärder som fördes fram i motionen vann inte utskottets bifall. Utskottet konstaterade att förslagen i flera avseenden var mycket långtgående och avsåg mycket komplexa frågor. Detta ansågs exempelvis gälla för förslagen om en tioårig hälsogaranti för byggd miljö och en med mycket omfattande uppgifter. När det gäller ansvarsfrågan för byggfel m.m. pågår som redovisats ovan en beredning inom . Vidare har regeringen tillsatt en särskild utredare med uppgift att bl.a. analysera vissa ansvarsbestämmelser i och konsumenttjänstlagstiftningen. Utskottet vill också hänvisa till bedömning att en förbättrad tillsyn över byggandet är en viktig åtgärd för att minska fukt- och mögelskadorna i samband med nyproduktion. Som regeringen framhöll i budgetpropositionen är en förbättrad tillsyn över byggandet genomförd genom den nya plan- och bygglagstiftningen. Utskottet har inte ändrat uppfattning om de förslag som förs fram i motionen. Motionen avstyrks med hänvisning till det , och vid tidigare behandling, anförda. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsförslag om att regeringen ska låta utveckla ett certifieringssystem för byggnader med utgångspunkt i systemet Miljöbyggnad. Utskottet anser inte att det är sak att förorda ett av de system som används framför de andra. Jämför reservation 19 (V). Amineh Kakabaveh m.fl. (V) hänvisar i motion 2011/12:C403 till ett antal olika certifieringssystem för byggnader och hela stadsdelar. Förslaget i motionen (yrkande 10) innebär att regeringen bör ta ett av dessa system Miljöbyggnad som utgångspunkt och låta utveckla en modell för certifiering som anpassas till byggregler. Det har utvecklats ett antal olika system för miljöcertifiering av byggnader. I är främst följande system aktuella: Miljöbyggnad, Svanen, , Breem och Leed. Systemen skiljer sig åt när det gäller bl.a. omfattningen av de frågor som tas upp i certifieringen. Miljöbyggnad (f.d. Miljöklassad byggnad) är ett svenskt system för att certifiera byggnader inom energi, inomhusmiljö och material. Ett Svanenmärkt hus bedöms enligt kriterier som gäller energi, inomhusmiljö, material, driftinstruktioner för de boende, kvalitet i byggprocessen och övergripande krav på licensinnehavaren. är ett EU-initiativ som lanserades 2004 för att snabba på energieffektiviseringen i bygg- och fastighetssektorn. Bedömningen sker utifrån vissa kriterier på energieffektivitet. Leed är ett certifieringssystem som ursprungligen utvecklades i . De nyckelområden som bedöms och betygsätts gäller mark, vatten, energi, material och andra byggresurser, inomhusklimatet, lokalisering och kommunikationer, kunskap och utbildning samt innovativ design. Breem är ett system som ursprungligen utvecklades i . Ett brett spektrum av frågor tas upp i bedömningen av byggnadens miljöprestanda. Bedömningen delas in i energi, hälsa, transport, vatten, material, avfall, markanvändning, utsläpp och ekologi. är en ideell förening som har ett stort antal företag och organisationer inom den svenska bygg- och fastighetssektorn som medlemmar. Föreningen arbetar bl.a. med att tillhandahålla, utveckla och marknadsföra olika certifieringssystem. ser positivt på det pågående arbetet med att utveckla och öka användningen av system för certifiering av byggnader. Enligt uppgift har intresset för certifiering också ökat påtagligt . Certifieringssystemen kan sätta fokus på de olika miljö- och energikrav som fastighetssektorn i allt högre grad måste leva upp till. Den ökade användningen av certifieringssystem kan också medföra stora fördelar för bostadskonsumenter och fastighetsägare. Som motionärerna själva konstaterar, och som framgår av bakgrunden ovan, finns det ett antal olika system som har kommit till användning i . Oavsett vilket land som dessa system ursprungligen är utvecklade i är det självklart att de vid användningen i måste anpassas till svensk lagstiftning och svenska förhållanden. anser däremot inte att det är sak att förorda ett av de system som används framför de andra. Det får förutsättas att det pågående utvecklingsarbetet successivt leder fram till att system som är väl anpassade till svenska förhållanden och behov kommer till bred användning. Med hänvisning till det anförda avstyrker utskottet den aktuella motionen. Klimatanpassat byggande i trä Utskottets förslag i korthet avslår en motion om behovet av strategier för att integrera byggprocessen i klimatarbetet och för ett ökat byggande i trä. Utskottet framhåller att de frågor som tas upp i motionen redan får anses vara väl uppmärksammade. I motion 2011/12:C211 förslår och (båda C) ett tillkännagivande till regeringen om behovet av tydliga strategier för att mer kraftfullt integrera byggprocessen i klimatarbetet. Motionärerna framhåller särskilt betydelsen av byggande i trä. har staten på olika sätt sökt bidra till att öka kunskapen om byggande i trä. På förslag av näringsutskottet initierade genom ett tillkännagivande till regeringen vissa åtgärder i syfte att främja träanvändningen inom olika sektorer. tillsatte regeringen en förhandlare med uppdraget att ta fram underlag för en överenskommelse om en nationell strategi för att främja en ökad användning av trä i byggandet, och redovisades en departementspromemoria i ämnet. Regeringen utsåg en ordförande för en kommitté med uppdrag att samordna en träbyggnadsstrategi Nationella träbyggnadsstrategin. Kommittén hade i uppdrag att samverka med intressenterna inom området och verka för att åtgärderna i linje med strategin främjar utvecklingen inom byggsektorn vad gäller utbudet av fler och bättre långsiktigt hållbara alternativ, utifrån objektiva grunder. Målet med träbyggnadsstrategin var att trä ska bli ett självklart alternativ i allt byggande, även i stora konstruktioner. Uppdraget för kommittén för träbyggnadsstrategin förlängdes i två omgångar och avslutades därefter med en redogörelse för vad som uppnåtts under arbetet. Resultaten från arbetet med träbyggnadsstrategin hanteras vidare bl.a. av Delegationen för hållbara städer, som tillsattes genom beslut av miljöminister (M2008/3402/A). I uppdraget till delegationen sägs att erfarenheterna från arbetet med Nationella träbyggnadsstrategin bör tas till vara. Uppdraget ska redovisas . startade projektet 2012 som ett samarbete mellan stat, kommuner och . Projektet bygger vidare på de erfarenheter som gjordes under arbetet med Nationella träbyggnadsstrategin. Syftet är att driva en utveckling av rationella och klimateffektiva byggsystem baserade på träbyggande. Av bakgrunden ovan framgår att staten på olika sätt sökt bidra till att utveckla svensk kompetens och teknik för träbyggnad. vill dock framhålla att denna satsning inte bör ses som ett ställningstagande när det gäller val av teknik och material i byggandet. Det är angeläget att arbetet med att integrera byggprocessen i klimatarbetet bedrivs på ett sådant sätt att det oavsett val av byggmaterial blir möjligt att uppnå högt ställda miljö- och energikrav som byggkostnaderna kan hållas nere. De frågor som tas upp i motion 2011/12:C211 får redan anses vara väl uppmärksammade. Motionen avstyrks mot denna bakgrund. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsförslag om att det ska genomföras en genomlysning av vilka hinder för kollektivhus som finns i lagstiftningen. Utskottet konstaterar att motionärerna inte gett något exempel på vilken typ av hinder som åsyftas. Jämför reservation 20 (MP, V). I motion 2011/12:C403 framhåller Amineh Kakabaveh m.fl. (V) att boende i kollektivhus är ett alternativ som innebär ökat inflytande och gemenskap i vardagen. Enligt motionärerna bör det ske en genomlysning av vilka hinder för kollektivhus som finns i lagstiftningen (yrkande 15). De särskilda förhållanden som behöver beaktas vid uppförande och förvaltning av kollektivhus har i olika sammanhang uppmärksammats av myndigheter och organisationer. gav 2005 ut rapporten vid kollektiva boendeformer en utredning av om och hur byggregler bör anpassas till kollektiva boendeformer. Rapporten togs fram som ett led i översynen av byggregler. I rapporten beskrivs och analyseras olika kollektiva boendeformer med avseende på hur de vuxit fram, utbud, behov, lagar och bestämmelser. Det ges också exempel på olika utformningar. Särskilt fokus ligger på bestämmelserna om bostadsutformning i föreskrifter och hur de tillämpas. gav tillsammans med fyra bostadsföretag och ut boken bygga upp och bo i kollektivhus. Avsikten var att inspirera, vägleda och ge stöd för nya projekt som är inriktade på gemenskapsboenden. Det finns även andra skrifter som behandlar olika frågor som är aktuella vid kollektivhusboende. Motionärerna föreslår att det ska ske en genomlysning av de hinder som finns för kollektivhus i lagstiftningen. Några exempel på vilken typ av hinder som åsyftas ges emellertid inte. I den mån motionärerna syftar på byggregler utfärdade med stöd i har, som framgått ovan, en översyn särskilt inriktad på kollektiva boendeformer redan genomförts. Utskottet avstyrker motion 2011/12:C403 yrkande 15. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsförslag om fastighetsägares skyldighet att betala för gatukostnader. Utskottet hänvisar till att regeringen tillsatt en utredning där det ingår att överväga utformningen av bestämmelserna om gatukostnader. I motion 2011/12:C373 av (M) föreslås ett tillkännagivande till regeringen om uttag av avgifter för gatukostnader från fastighetsägare. Motionären anser att avgiften inte bör få tas ut förrän i samband med försäljning av en fastighet. Bestämmelser om fastighetsägares skyldighet att betala för gatukostnader m.m. (s.k. gatukostnadsersättning) finns i 6 kap. 2428 §§ PBL. Kommunen har rätt att ta ut ersättning för gatukostnader från fastighetsägarna inom sådana områden med detaljplan där kommunen är huvudman för allmänna platser. Ersättningen kan avse kostnader för att anlägga och förbättra gator och andra allmänna platser. Om en kommun beslutar att en fastighetsägare ska betala gatukostnadsersättning inträder betalningsskyldigheten när anläggningen kan användas för fastigheten på avsett sätt. När betalningsskyldighet har inträtt ska betalningen ske när kommunen begär det. Under vissa förutsättningar får emellertid betalningsskyldigheten fullgöras genom avbetalningar . Det finns också möjlighet att jämka betalningsvillkoren om de är alltför betungande för fastighetsägaren. Regeringen beslutade att tillsätta en särskild utredare med uppdrag att se över reglerna om genomförande av detaljplan (dir. 2011:104). I uppdraget ingår att överväga utformningen av bestämmelserna om gatukostnader. Regeringen konstaterar i direktiven att ett flertal problem är förknippade med dagens regelsystem. Utredaren ska mot denna bakgrund utarbeta förslag om gatukostnadsbestämmelser som bl.a. är enkla att förstå och tillämpa innebär att kostnaderna kan fördelas på ett skäligt sätt kan vinna acceptans hos kommuner och fastighetsägare förbättrar förutsättningarna för ett effektivt plangenomförande medverkar till att skapa goda förutsättningar för byggandet. Utredaren ska särskilt ta hänsyn till frågor som avser dels den ekonomiska nytta som en fastighet kan tillgodogöra sig till följd av och kommunala investeringar, dels att ett uttag av kostnader ska kunna ske först då en direkt nytta för fastigheten av den kommunala anläggningen uppkommer. Utredningsuppdraget ska redovisas . Regeringen har som framgår ovan tillsatt en utredning med uppgift att överväga bl.a. frågor om ersättning för gatukostnader. Utredaren ska utarbeta förslag som innebär att kostnaderna kan fördelas på ett skäligt sätt och som kan vinna acceptans hos kommuner och fastighetsägare. kan således konstatera att de förhållanden som föranlett den aktuella motionen nu är föremål för översyn. Resultatet av detta arbete bör avvaktas. Motionen avstyrks mot denna bakgrund. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsförslag om att införa krav på att säljaren ska genomföra och redovisa resultatet från en radonmätning inför försäljning av ett småhus. Utskottet hänvisar till dagens ordning med redovisning i energideklarationen av om en radonmätning är genomförd eller inte. (FP) föreslår i motion 2011/12:C278 att regeringen ska låta utreda förutsättningarna för att införa ett krav på att säljaren ska genomföra och redovisa resultatet från en radonmätning inför försäljning av ett småhus. Motionären anser att dagens krav på att det i energideklarationen ska uppges om en radonmätning är utförd är otillräckligt. förslog i sitt betänkande (SOU 2001:7) att fastighetsägaren skulle vara skyldig att mäta radonhalten i inomhusluften. Utredningen föreslog också att det skulle införas en skyldighet för fastighetsmäklare att skriftligen upplysa köpare om radonhalten i ett hus som är till försäljning. betänkande och ett antal andra utredningar och uppdrag låg till grund för en proposition om vissa inomhusmiljöfrågor (prop. 2001/02:128). Det aktuella utredningsförslaget föranledde emellertid inte något förslag till i frågan. Frågan om redovisning av radonmätning aktualiserades därefter i de utredningar och överväganden som föregick införandet av lagen om energideklaration för byggnader. I detta sammanhang föreslogs att en uppgift om huruvida radonhalten är uppmätt eller inte borde tas med bland uppgifterna i deklarationen. Enligt lagen (2006:985) om energideklaration för byggnader föreligger under vissa förutsättningar skyldighet att energideklarera byggnader. När en byggnad eller en andel i en byggnad säljs ska den som äger byggnaden se till att det för byggnaden finns en energideklaration som vid försäljningstidpunkten inte är äldre än (6 §). I en energideklaration ska det bl.a. anges om radonmätning har utförts i byggnaden (9 § 3). En mätning av radonhalten genomförs vanligen genom utplacering av mätdosor som får sitta uppe t.o.m. april, dvs. Det finns även metoder för korttidsmätningar som dock är behäftade med större osäkerhet. Som framgår av bakgrunden ovan har frågan om redovisning av radonmätning övervägts i olika sammanhang. Det gällande kravet innebär att en uppgift avseende om mätning är genomförd ska tas med i energideklarationen när sådan upprättas. Krav på upprättad deklaration gäller vid försäljning av bl.a. småhus. Det innebär att en köpare uppmärksammas på frågan om radonmätning, oavsett om en sådan är genomförd eller inte. En genomförd radonmätning underlättar i normalfallet sannolikt försäljning av ett småhus. Det får förutsättas att en köpare är särskilt angelägen att en mätning är genomförd när problem med radon kan befaras till följd av byggmaterial eller när byggnaden är lokaliserad i ett område där förhöjd risk för markradon föreligger. Det ligger därigenom även i säljarens intresse att en mätning genomförs innan en försäljning eftersom den bör utföras . Ett krav på att mätning alltid ska vara genomförd före en försäljning skulle däremot kunna medföra problem i vissa fall, exempelvis när försäljningen inte varit planerad . Utskottet är mot den redovisade bakgrunden inte berett att bifalla motionärens förslag om obligatorisk radonmätning inför försäljning av småhus. Motion 2011/12:C278 avstyrks således. Utskottets förslag i korthet avslår tre motionsförslag om bostadsanpassningsbidrag. Utskottet hänvisar till sina tidigare ställningstaganden i de aktuella frågorna samt till ett regeringsuppdrag till . Jämför reservation 21 (MP, V). I motion 2011/12:C337 föreslår (S) att det ska genomföras en översyn av systemet med bostadsanpassningsbidrag (yrkande 2). Förslaget läggs fram med hänvisning till en bristande tillgänglighet i stora delar av dagens bostadsbestånd. i och (båda C) föreslår i motion 2011/12:Fö241 att bostadsanpassningsbidrag ska lämnas för s.k. elsanering (yrkande 2). Motionärerna anser att elöverkänslighet bör betraktas som en sjukdom som ska ge samma rätt till bidrag som gäller för andra funktionshinder. I motion 2011/12:C245 av och (båda MP) framhålls att studenter med funktionsnedsättning ofta har svårt att hitta en lämplig bostad och att möjligheten till bostadsanpassningsbidrag därför bör kunna utnyttjas. Enligt motionärerna är emellertid inte studenterna prioriterade av kommunerna i detta sammanhang. Mot denna bakgrund föreslås att lagen ändras så att studenter får verklig rätt till bostadsanpassning (yrkande 4). Enligt lagen (1992:1574) om bostadsanpassningsbidrag m.m. svarar kommunerna för att bidrag lämnas till anpassning och återställning av bostäder (2 §). Bidrag kan lämnas till enskild person som äger en bostad för permanent bruk eller som innehar en sådan bostad med hyres- eller bostadsrätt. Om bostaden hyrs i andra hand, lämnas bidrag endast om anpassningsåtgärden är skälig med hänsyn till hur långvarig upplåtelsen är (4 §). Bostadsanpassningsbidrag lämnas för åtgärder för anpassning av bostadens fasta funktioner i och i anslutning till den bostad som ska anpassas. Bidrag lämnas endast om åtgärderna är nödvändiga för att bostaden ska vara ändamålsenlig som bostad för den funktionshindrade. Bidrag lämnas dock inte om de sökta åtgärderna behöver vidtas redan av väsentligen andra orsaker än behovet av anpassningen (6 §). Utskottet behandlade och avstyrkte (bet. 2010/11:CU22) motioner likalydande med de nu aktuella motionerna 2011/12:C337 och 2011/12:Fö241. I fråga om det första motionsförslaget om en allmän översyn av systemet med bostadsanpassningsbidrag ansåg utskottet att det inte framgick vilka problem med det nuvarande regelverket som motionären ansåg föreligga. Utskottet framhöll också att enbart det förhållandet att det finns brister i tillgängligheten i stora delar av bostadsbeståndet inte i sig kan anses motivera en översyn. I fråga om bostadsanpassningsbidrag för elsanering hänvisade utskottet till att motsvarande förslag har behandlats och avslagits av vid ett flertal tillfällen med hänvisning till att den vetenskapliga bedömningen i frågan bör ligga till grund vid tillämpningen av lagen om bostadsanpassningsbidrag. När det gäller förslaget i motion 2011/12:C245 om bostadsanpassningsbidrag för studentboende behandlade och avstyrkte utskottet (bet. 2009/10:CU9) en motion med motsvarande inriktning och anförde då bl.a. följande.