· H001KrU1 · 2012-12-11 12:58:49 — Barn och ungdomar har rätt att själva få skapa och delta i kulturlivet.Men barns möjligheter skiljer sig kraftigt åt. Skapande skola har varit ett sätt att minska dessa skillnader och nå alla barn. När jag reser runt i är det tydligt att det skapande lärandet också har inspirerat och stimulerat både lärare och elever. Genom Skapande skola har många elever fått möjlighet att utveckla sin kreativitet både i och utanför klassrummet. Utvärderingar visar också att elevernas självkänsla och självförtroende stärkts.Med stort engagemang har landets skolor, lärare, konstnärer, institutioner och framför allt eleverna tagit sig an Skapande skola. Satsningen har fått ett enastående genomslag och omfattar nu hela . Så gott som alla landets kommuner är med, och många kommuner har beslutat att satsa ytterligare och bidrar med extra medel till kulturverksamhet i skolan. Det är ett imponerande arbete som pågår.Som jag ser det har Skapande Skola tre vinnargrupper. Först och främst är det naturligtvis eleverna men även de lärare som väljer att ta aktiv del och därmed får kompetensutveckling. Det är också kulturutövarna själva som får uppdrag och chans att möta och engagera en helt ny publik. Jag är därför övertygad om att utbyggnaden av Skapande skolan från även till förskoleklass kommer att bli en stor framgång.Herr talman! Kulturpolitiken bör ge förutsättningar för allas deltagande i kulturlivet vare sig man söker vägar till bildning, kulturupplevelser eller till eget skapande. Det ska vara möjligt att ta del av ett kulturutbud som präglas av mångfald och hög kvalitet, oavsett i vilken del av landet man bor.Den mest genomgående och strukturella utvecklingen inom kulturpolitiken sedan regeringen presenterade kulturpropositionen Tid för kultur 2009 har varit arbetet med att föra besluten om kulturpolitiken närmare människor runt om i hela landet. Genom att ge regionerna större ansvar och nya möjligheter genomgår kulturpolitiken just nu en såväl demokratisk som utvecklingsmässig förnyelse.Den så kallade samverkansmodellen innebär att regionerna, i samverkan med staten, är med och utformar den regionala kulturpolitiken. Allt fler regioner har anslutit sig till modellen, och från och med årsskiftet kommer samtliga regioner, med undantag för , att ingå.Utbyggnaden av modellen har skett successivt, men vi kan nu utifrån de första rapporterna och utvärderingarna börja dra lärdomar och slutsatser av hur samverkansmodellen fungerat där den har genomförts. Förväntningarna har varit många och skiftande. Från regeringens sida har dock det i grund och botten varit en demokratireform som syftat till att inkludera regionala beslutsfattare, det civila samhället, kommuner, kulturutövare och många andra som arbetar i och bidrar till kulturverksamheterna i hela landet.Vi kan nu se att samverkansmodellen har resulterat i nya möten mellan kulturskapare, tjänstemän och politiker. Kommuner skriver egna kulturplaner för att komplettera de regionala kulturplanerna, och samarbetsprojekt över kommungränserna har uppstått. Kulturpolitikens roll har också stärkts gentemot andra politikområden.Myndigheten för kulturanalys visar i sin utvärdering att samverkansmodellen har stärkt kulturens betydelse och lyft kulturpolitikens betydelse i regionerna. genomförde en kartläggning bland de 16 involverade regionala kulturcheferna som talar om att "landet sjuder av ett nytt uppvaknat kulturtänk". För att vidare citera en av de tillfrågade kulturcheferna: "Jag tror inte staten var medveten om det engagemang man kom att väcka med den här reformen ute i regionerna. Det har fött en helt ny dialog. Man har träffats över kulturgränser på ett sätt som man aldrig har gjort tidigare. "Men detta, mina vänner, var precis den effekt som regeringen avsåg, hoppades och trodde på.Totalt omfattar samverkansmodellen fullt utbyggd . För att fortsätta den förnyelse och utveckling som samverkansmodellen medför i hela landet förstärktes regionerna redan i förra årets budget med totalt under perioden 2012-2014.I budgetpropositionen tillförs regionerna därutöver 7,8 miljoner i särskild uppräkning från och med årsskiftet, detta i när flertalet europeiska länder tvingas skära i sina kulturbudgetar.Herr talman! Flera viktiga insatser kommer att göras för att skapa ett kulturarv för framtiden som bevaras, används och utvecklas. Till kulturarvsinstitutioner och museer förs 10 extra miljoner. Arbetet med Kulturarvslyftet fortsätter på flera håll i landet och gör faktiskt skillnad för de personer som har fått möjlighet till ett jobb, kompetensutveckling och arbetskamrater. Vi vet att fler behöver få ta del av Kulturarvslyftet och följer därför verksamheten noga för att den ska komma fler till del.Dessutom kommer en ny satsning på tillgänglighet att göras för att genom digital teknik öka tillgängligheten till kultur för personer med funktionsnedsättning.Herr talman! kommer att vara ett speciellt år för Kultursverige. kommun kommer då, tillsammans med , att vara kulturhuvudstad.Att vara kulturhuvudstad innebär en unik möjlighet att på olika sätt bidra till kulturens utveckling såväl lokalt och regionalt som nationellt, inom EU och även internationellt. berör många olika politikområden och kommer att ha betydelse för hela den regionala och kulturella utvecklingen.De nationella kulturpolitiska insatserna innebär att staten stöder med . I budgeten föreslår regeringen att kulturhuvudstad får sammanlagt i direkt statligt stöd. Till detta kommer minst 5 miljoner i stöd från . Inte minst viktigt: Därutöver ger regeringen 22 statliga kulturmyndigheter och institutioner förnyade uppdrag att samverka med och stödja kulturhuvudstadsår.I går högtidlighöll vi minne här i och i för att uppmärksamma framstående gärningar inom vetenskap, litteratur och fredsarbete. är världens främsta vetenskapliga utmärkelse och en betydelsefull som ett land i framkant av forskning, litterär skildring och utveckling.I budgetpropositionen har regeringen meddelat sin avsikt att bidra till driften av ett framtida Center. Statens stöd kommer då att uppgå till , när verksamheten beräknas inledas. Detta center är avsett att inrymma och lokaler för symposier, bibliotek, seminarier med mera. En ny byggnad mitt i hjärta kommer att skapa nya förutsättningar för att utveckla museiverksamheten till en nationell och internationell mötesplats där vetenskap, humanism, litteratur och fred i anda står i centrum.Avslutningsvis skulle jag vilja säga några ord om kulturens vidare betydelse för det samhälle vi lever i. Människans frågor om tillvaron är i någon mening eviga. Konsten har sedan begynnelsen imiterat känslor och speglat föreställningar, efterliknat vår omvärld och gestaltat vår fantasi, befäst våra samhällens värderingar och ifrågasatt deras riktighet.Det är därför vi fortfarande spelar grekiska klassiker som och på våra teaterscener, läser och i skolan och vänder oss till såväl kulturhistorien som den nyskapande konsten för att sätta våra samtidsfrågor i nya perspektiv.Därutöver behövs också ett rikt och fritt kulturliv för att skapa och förnya ett demokratiskt, öppet och tolerant samhälle.Kulturell mångfald och bildning stimulerar inte bara den enskilda människan såväl intellektuellt som emotionellt utan bidrar också till att utveckla det civila samhället och det offentliga samtalet.Det är därför en självklar utgångspunkt att samhället - i form av offentliga, privata och ideella krafter - delar ansvaret för kulturens framtid.Kulturpolitiken bidrar till ett kulturliv och ett offentligt samtal där djupare mänskliga, sociala och kulturella värden kan spridas. På så vis kan en humanistisk människosyn förankras i hela samhället.I mötet med kultur som berör oss och som visar andra erfarenheter än våra egna påminns vi om vår gemensamma mänsklighet och att våra synbara olikheter är mindre än våra likheter.Herr talman! Ett fritt kulturliv gör livet roligare. Men framför allt skapar, bevarar och utvecklar det dessa omistliga värden som ligger till grund för tolerans och öppenhet mot varandra och mot omvärlden. (Applåder)I detta anförande instämde , , (alla M) samt (FP) och (KD). När jag började arbeta med de kulturpolitiska frågorna här i blev jag förvånad över hur missnöjda och kritiska kulturarbetarna var mot kulturministern. Jag hamnade ibland i den situationen att jag fick försvara kulturministern: Hon är inte så dålig som ni säger. Nej, så ond är hon inte.Däremot är hon ganska dålig. Vi är sämst i . Jämfört med alla andra nordiska länder är det land som satsar minst på kultur och fritid. Att möta kritik med skryt är måhända en mänsklig reaktion. Det kan jag nog ha gjort själv . Då kanske det är bra att man har någonting att sätta bakom de skrytsamma orden. Där menar jag att regeringen har väldigt lite att komma med.Jag noterade att kulturministern i sitt relativt långa anförande inte över huvud taget nämnde , som jag ser som en av de främsta möjligheterna för barn och ungdomar att få möjlighet att utöva kultur.Kulturministern nämnde inte scenkonstpensionerna, som en enig riksdag upprepade gånger har krävt att regeringen ska lösa. Men det var för pinsamt för kulturministern, så därför förblev hon tyst.När det gäller Kulturarvslyftet blev skrytet som larvigast. Det är ett fiasko! Hur många är det nu som har fått jobb med Kulturarvslyftet, och hur många var det som ni trodde skulle få jobb?Det är dessutom så att skryta om att får hälften så mycket till som fick när staden var kulturhuvudstad 1998 är lite övermaga, menar jag. Kulturministern har en del att bevisa och lite mindre att skryta om. Det var ord och inga visor. Jag tror att använde ordet skryt tio tolv gånger. Det ligger inte för mig att stå och skryta. Men jag är stolt och nöjd över den kulturpolitik vi har och den budget som vi diskuterar.Jag är stolt därför att vi sedan regeringen kom till, från den tid när var med och måhända påverkade kulturpolitiken via Socialdemokraterna. Jag vet inte vad han fick igenom då. Jag är väldigt stolt över vad vi gör trots att detta inte sker i omvärlden.Jag är ännu stoltare över att vi har lyckats förnya kulturpolitiken. Det är säkert ingenting som hade velat se hända. För honom var kulturpolitik och de målen huggna i sten för all framtid.När i sitt tidigare inlägg talade om solidaritet är det ett uttryck som vi nog definierar helt olika. För är solidaritet att han och hans gelikar tar hand om människors inkomster och bestämmer vad som är lämpligt för var och en. Det är inte min syn på solidaritet. (Applåder)När det handlar om kan vi jämföra oss lite hur vi vill. Jag träffar mina nordiska kulturkolleger. Jag vet till exempel om den situation som den isländska kulturministern har befunnit sig i och hur kärvt det har varit och hur hon har kämpat. Jag tycker att hon är värd allt beröm för det.Jag träffar också min danska och min finska kollega som tvingas till nedskärningar på kulturområdet. Vi kan räkna hur vi vill, men ligger långt framme. Ska vi jämföra oss med någonting annat kan vi i så fall ta hela EU. Där är och svenskarna de mest kulturaktiva i hela Europa.I min nästa replik går jag gärna in på frågor som jag inte hann med nu eller i mitt tal. Det gäller exempelvis samverkansmodellen eller . På slutet undslapp sig kulturministern en ren lögn. Det gällde de mest kulturaktiva i hela . SCB mätte inte bara hur stor del av bnp som gick till kulturområdet utan också hur aktiv befolkningen var. Det visade sig att både islänningar och finländare var mer aktiva på kulturområdet än vad svenskarna är.Det finns rätt lite grund för skryt och för att stå här att vara så liknöjd som kulturministern är. I stället borde kulturministern fråga sig: Vad man kan göra för att till exempel tillgängliggöra kultur mer?Tydligen har man i budgetprocessen kommit fram till att ett förslag man kan genomföra är att ta bort till taltidningar. Det är vad regeringen föreslår. Är 30 miljoner mindre till taltidningar ett bra sätt att tillgängliggöra det som är gemensamma nyttigheter?Sedan fick kulturministern en liten applåd från sin lilla hejaklack när hon sade att solidaritet är när var och en tar hand om sin inkomst själv. Det är den synen som präglar kulturpolitiken, nämligen att det inte är ett gemensamt ansvar.Det är inte vi tillsammans som ska se till att kulturen får leva och utvecklas. Var och en bestämmer själv vilken kultur man vill gynna med sin egen inkomst. De som har mest inkomst får mest makt. De som får störst skattesänkningar har mest att säga till om i den kulturpolitik som regeringen i marknadsanpassningens namn bedriver.Fortfarande sägs inte ett ord om och scenkonstpensionerna på grund av att det var för pinsamt, och det görs ett väldigt svagt försvar för Kulturarvslyftet. Det är en svag kulturminister vi ser i talarstol . Det är lite svårt att svara om väljer att föra in nya frågor i sammanhanget.Vi kan ta . är en viktig institution. Jag har själv gått där och spelat, kanske inte med den största framgång, men jag har haft glädje av det. Det finns enligt Smok, tror jag, elva kommuner som inte har kulturskola, och åtta av dem styrs av vänstermajoriteter. kan till att börja med gå hem och börja göra hemläxan där.En helt ny fråga är taltidningarna. Det är intressant. Det är rätt symtomatiskt för . Det var bättre . Det var alltså bättre med inlästa kassetter där det bara var tillgång av en dagstidning.Vi gör nu ett intåg i den nya världen, , i den digitala världen. Taltidningarna ska bli tillgängliga på ett nytt sätt för många fler, och det gäller hela tidningen. Det skulle jag vilja säga är en stor förändring.Lars har tagit upp Kulturarvslyftet. Det är en viktig satsning. Jag medger också att det varit svårare att få det genomslag som vi hade trott. Det innebär inte att jag har slutat tro på det eller att jag lutat mig tillbaka, vilket också inledningsvis antydde.Vi för ständiga diskussioner med såväl kulturinstitutionerna som och länsstyrelserna. Jag vet att viljan finns. Jag vet också att det finns en del stötestenar. Jag kan lova att jag jobbar vad jag kan för att få bort så många som möjligt av dem.Eftersom vi har en trevlig tradition att ge en liten julgåva här vill jag gärna lämna en bok till . Jag tog i mitt anförande upp några frågeställningar till kulturministern och hade hoppats att hon skulle svara lite grann på de frågeställningarna när hon höll sitt anförande. Men jag fick inga svar.Därför passar jag på att lyfta upp frågorna igen i ett replikskifte.Det gäller scenkonstpensionsfrågan. Vi har flera tillkännagivanden från kulturutskottet om att frågan måste lösas. Kulturministern själv, när hon satt i opposition, drev på i frågan och sade att hon minsann skulle lösa den om hennes parti fick regeringsmakten.Nu har det, precis som jag sade i mitt anförande, gått . har kulturministern haft frågan på sitt bord. Men vi har fortfarande inte sett någon lösning.I budgetpropositionen säger man att man ska återkomma. ger jag kulturministern chansen att klart och tydligt tala om när man tänker återkomma till om en lösning på frågan. Det är en fråga som väldigt många kulturinstitutioner brottas med, för man vet inte hur man ska lösa den ekonomiska delen, vilket gör att det blir mindre och mindre verksamhet där ute, eftersom frågan inte är löst.Herr talman! ställer jag frågan klart och tydligt: När kommer kulturministern med ett konkret svar till oss i ? , tror jag det var, hade och jag en debatt om just den frågan. Om läser protokollet med den blir nog en del klarare.Det är riktigt - som jag också påpekade när och jag debatterade frågan - att frågan är svår och segdragen. Den fanns även under tid, när hon satt i majoritet i kulturutskottet. känner igen frågan väl.Det är riktigt att vi tog oss an frågan redan tidigt under förra mandatperioden, i hopp om att vi skulle kunna lösa den. Men frågan är - det tror jag att även insåg, när Socialdemokraterna hade regeringsmakten - mer komplicerad än man tror.Det är därför som vi nu i samtal med parterna bland annat har kommit fram till att den bästa lösningen är att man tar hand om frågan och löser den i kollektivavtal. Det är också en uppfattning som bland annat Svensk Scenkonst och de fackliga organisationerna delar. De samtalen pågår , och vi återkommer så fort som möjligt, precis som det står i budgetpropositionen.Jag är lite fundersam över en del som tog upp tidigare. Hon mer eller mindre gjorde oss i alliansregeringen skyldiga till att vi inte hade satsat så mycket på läsande.Jag kan konstatera att trots de tråkiga siffror som vi nu får när det gäller läsförståelse har vi verkligen gjort en hel del. Redan förra mandatperioden gjordes en stor satsning på läsa-skriva-räkna i lågstadiet. Vi har gjort skolbiblioteken obligatoriska. Det var de inte tidigare. Vi har haft en litteraturutredning som är ute på remiss och som kommer att resultera i en proposition.Det är långt mer än vad som hände då partifränder satt i regeringen. Trots den satsning som kulturministern lyfter fram visar det sig nu att resultaten dalar ytterligare vad gäller läsförståelse. Med andra ord har de satsningar som man har gjort inte gett resultat.Vi satsade också på läsfrämjande verksamhet när vi hade regeringsmakten. lägger vi ytterligare 3 miljarder inom utbildningsutskottets område, inte minst på att få ned storleken på klasserna. Vi vet att i de lägre åldrarna är det där som mycket av läsförståelsen grundas och där man behöver resurser för att kunna hålla nere klasstorleken. Vi gör en hel del satsningar vad gäller läsandet.Men det handlar också om att se hur man kan nå ut till nya grupper. Precis som jag lyfte fram i mitt anförande handlar vårt läslyft just om att se mängder av andra aktörer som finns för att öka läsandet. Jag pratar om fackföreningsrörelsen och idrottsrörelsen, och det finns andra delar. Jag tror att biblioteken gör en jättebra insats. Men jag tror att de som behöver läsandet kanske inte ens tar sig till . Då måste vi fråga oss: Var hittar vi de grupperna? Det lyfter vi också fram i vårt läslyft som en del för att nå ett bättre resultat.I den här repliken skulle jag också vilja fråga om Kulturarvslyftet. Vi har väldigt tydligt sagt att vi tycker att det är ett misslyckande. Vi vill göra något annat med de resurser som kulturministern väljer att lägga på detta misslyckade projekt och satsa på ett nytt Accessprojekt. Regeringen tog över det när de fick regeringsmakten efter det att vi socialdemokrater hade genomfört Access med ett väldigt lyckat resultat. Är man ute på institutioner lyfter de fram det som en mycket bra insats som väldigt många använder, medan de däremot tycker att Kulturarvslyftet inte är något bra projekt.Varför lyssnar inte kulturministern på institutionerna? har gått, och man har inte ens nått av det som var målsättningen. Är det inte dags att tänka om? Enligt råder det inte så stora skillnader mellan våra respektive partier, men jag tycker nog att det gör det, även om vi delar oron för läsningen, fast det kan vi ta i ett separat sammanhang.Access, som tog upp, var en tvåårig satsning avsedd att vara i just . När alliansregeringen tillträdde 2006 såg vi att det fanns stora fördelar, och vi valde därför att förlänga Accessatsningen i ytterligare två år.Men Access är något helt annat. Det projektet riktar sig också till museiinstitutioner, arkiv och bibliotek, men det handlar om akademiker. Enligt det förslag som och hennes parti har lagt fram ska, vad jag förstår, ge 600 jobb. Men det är långt under den lönenivå som den fackliga organisation rekommenderar.Det kan knappast vara något som skulle lösa problemen för kulturinstitutionerna, om nu hade tänkt sig det, för det blir en klart mer dyrbar reform än Kulturarvslyftet.Som jag sade i en tidigare replik avser jag att fortsätta detta.Det är en fråga som ständigt återkommer i Socialdemokraternas kulturpolitik. Jag begriper inte riktigt varför man håller fast vid något som inte är så relevant. Det gäller fri entré på museer, och då handlar det om 19 museer av de närmare 300 museer som finns i . Då kan vi tala om en rätt orättvis situation, om de ska ha så kallad fri entré - det var det ju inte , för det gällde bara basutställningar och inte barn och unga utan bara ett litet antal - i synnerhet som vi nu har fått den nya statistiken, som visar att museibesöken fortsätter att öka och , trots att många museer väljer att ta entré, är uppe på i stort sett samma nivåer, vilket är glädjande, då det hette att det var fri entré fast det egentligen inte var det. Kulturministern började med väldigt många fina ord om att utveckla och fördjupa kulturpolitiken. En sak som sades var att man vill stärka barns och ungas rätt till kultur. Det var ganska mycket i anförandet runt barns och ungas rätt till kultur, att det ska ta mer plats i samhället och att det ska ske i skolan.Jag har varit ute rätt mycket och besökt kommuner och hör ofta att de säger att ungdoms- och barnkulturen inte riktigt är på agendan när det gäller regeringens politik för barn och unga. Det kan jag skicka med.Vi kan titta på den sammanhållna politik som regeringen har, där vi har en utbildningsminister som har en viss agenda och en kulturminister som har en annan agenda. I så fall håller jag på kulturministers agenda när det gäller barns och ungas rätt till kultur.Men kulturministern pratar sällan om musik- och kulturskolorna, och vi har en utbildningsminister som har plockat bort estetisk verksamhet i gymnasiet. Vi har fått en skolbibliotekslag. Men den haltar något, eftersom det viktigaste i skolbiblioteken inte finns med, nämligen bibliotekariens roll.Sammantaget är det frågor som har med barns och ungas rätt till kultur att göra. Jag frågar då kulturministern i det här inlägget hur regeringen ser på detta. Regeringens politik måste sammantaget lyfta fram barns och ungas rätt till kultur ur ett helhetsperspektiv, eftersom det kommer in på många områden. Jag skulle gärna vilja få veta lite mer konkret var har uppfattat att man inte tar barns kultur på allvar. Jag får helt andra signaler, inte minst därför att vi också har ständig dialog med våra institutioner. Det står tydligt inskrivet i regleringsbrev och instruktioner att barns och ungas rätt till kultur är prioriterad. Då handlar det inte bara om att man ska ha verksamhet för barn och unga utan också med barn och unga. Att få en återkoppling där är väl så viktigt.När det gäller skolbibliotek finns det , som konstaterade, en lag, vilket det inte var tidigare. Den har tillkommit . är , som också tar upp läsningen i skolan, ute på remiss. Den återkommer vi till, precis som jag nämnde för kan se en del möjligheter till förbättring för barn- och ungdomskulturen. Det gäller inte minst på filmområdet, som kommer att debatteras . Här skulle vi absolut behöva se någon form av lyft också. nämnde gymnasieskolan och de estetiska ämnena. De är inte försvunna. De är förvisso inte längre obligatoriska, men det är fler som väljer de estetiska ämnena . Vi kan också hämta inspiration och finna problemlösningar i om barns och ungas kulturvanor. Jag rekommenderar verkligen en läsning av den. Den visar att 13-20-åringar är väldigt aktiva kulturellt, men det syns inte alltid i statistiken. De betecknar dock sig själva som kulturintresserade och kulturaktiva, men det är som vanligt ofta så att flickor får mer än pojkar och att samhällets resurser inte alltid styrs jämlikt. Det avser vi dock att återkomma till. Det är alltid svårt att generalisera, och det är väl något man egentligen ska undvika. Här handlar väl mycket om trender. Man upplever att det pratas väldigt lite om barn- och ungdomskultur och kanske på en annan nivå. Vi kanske pratar mycket om det. En sak man också ser på bibliotek är att de som lånar mest böcker är barn och unga, men de har minst utrymme på biblioteken. Det är också en intressant iakttagelse som man kan göra. Jag hör ministern prata om det som ska komma. Jag ser fram emot de propositioner som ska komma . Jag har väntat på bibliotekslagen. Vi har väntat på den om public service och så vidare.