bet · GZ01MJU18 · 2012-04-23 00:00:00 — Sådana ämnen behöver en särskilt reglering på grund av sina allvarliga hälso- eller miljöskadliga egenskaper. Med hänvisning till detta föreslår utskottet att motion 2011/12:MJ321 (KD) lämnas utan vidare åtgärd. När det gäller frågan om kvicksilverläckage från begravningsplatser har utskottet fått information om att denna fråga inte har varit föremål för någon utredning i . Av en rapport som har tagits fram på uppdrag av Europeiska miljöbyrån framgår att kvicksilverläckage från kyrkogårdar till miljön inte har undersökts i någon större utsträckning i . Det kan dock enligt rapporten finnas skäl att uppmärksamma frågan (Mercury in dental use, Environmental implications for Union 2007). uppger att läckage från jordfästa människor på kyrkogårdar inte anses vara något problem i . Bedömningen grundas på att huvuddelen av de avlidna i kremeras, varefter askan urnsätts till skillnad från i många länder där de döda begravs i jorden. Vid kremeringen avgår kvicksilver från amalgam till luften. Det är ett välkänt fenomen, och krematorierna har olika lösningar på detta. Den teknik som rekommenderas är att använda aktiv-kol-filter, vilket görs på de krematorier som har rening (2009). beslutade regeringen att införa ett generellt förbud mot kvicksilver från . Förbudet innebär bl.a. att tandfyllningar med dentalt amalgam inte längre får göras, med ett visst tidsbegränsat undantag. I praktiken innebär förbudet att alternativa tekniker måste användas i bl.a. tandvården. Förbudet mot kvicksilver är en effektiv åtgärd för att minska halterna av ämnet i miljön. Problem med kvicksilver som tillförs till miljön i handlar, enligt vad utskottet erfarit, framför allt om luftemissioner som uppstår vid förbränning av fossila bränslen, vilken i första hand sker utanför gränser. Mot denna bakgrund anser utskottet att motion 2011/12:So217 (FP) yrkande 4 kan lämnas utan vidare åtgärd. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden (S och V) om att regeringen bör arbeta för att Reach ska omfatta nanopartiklar. Jämför reservation 9 (S, MP, V). I både motion 2011/12:MJ208 av (S) i denna del och kommittémotion 2011/12:MJ281 av m.fl. (V) yrkande 6 uppmärksammas att Reach bör omfatta nanopartiklar. I den sistnämnda motionen påpekas även att ett anmälningskrav för de produkter som innehåller nanomaterial behöver införas. Enligt kommittémotion 2011/12:MJ382 av m.fl. (S) yrkande 27 i denna del bör regeringen arbeta för att nanopartiklar införs på Reachs kandidatlista. Kunskaperna om hälso- och miljöeffekter av nanomaterial och nanopartiklar är bristfälliga. Utskottet finner det därför positivt att det har skett ett omfattande utredningsarbete om såväl riskerna med nanomaterial som behovet av reglering. Kemikalieinspektionen lämnade rapporten användning av nanomaterial behov av reglering och andra åtgärder till regeringen. Rapporten är ett svar på ett regeringsuppdrag att analysera behovet av reglering eller andra åtgärder inom EU och nationellt för att uppnå en god utvärdering av miljö- och hälsoriskerna med nanomaterial. Kemikalieinspektionen granskar i rapporten vilket skydd befintlig lagstiftning ger och föreslår flera åtgärder. Bland annat föreslås att en internationellt överenskommen definition av nanomaterial och testmetoder för nanomaterial tas fram Reachförordningen ses över och anpassas så att den kan tillämpas på nanomaterial ett anmälningskrav för produkter som innehåller nanomaterial införs inom EU ytterligare medel avsätts för studier av hälso- och miljörisker med nanomaterial både hos svenska forskningsfinansiärer och inom EU:s ramprogram för forskning bör verka för att hälso- och miljöaspekter när det gäller nanomaterial tas upp i EU:s kommande handlingsplan för nanoteknik. redovisade Kemikalieinspektionen regeringsuppdraget att ta fram en handlingsplan för en giftfri vardag. Ett prioriterat område var att ta fram ytterligare kunskap om i synnerhet nanomaterial. I handlingsplanen föreslår Kemikalieinspektionen bl.a. att särskilda medel tillsätts för en satsning på forskning inom området. Angelägna områden som pekas ut är forskning om hormonstörande ämnen, samverkanseffekter mellan olika kemikalier samt hälso- och miljörisker med nanomaterial. Även i betänkande, som redovisades , föreslås etappmål om dels ämnens hälso- och miljöegenskaper, dels farliga ämnen i varor (se även tidigare avsnitt). redovisade Kemikalieinspektionen regeringsuppdraget om Bättre EU-regler för en giftfri miljö (rapport 1/2012). Kemikalieinspektionen framhåller att det finns ett stort behov att förbättra kunskapen om nanomaterial som används och som finns i varor på marknaden samt materialens eventuella hälso- eller miljöskadliga egenskaper. Det pågår vidare ett arbete inom med att utveckla testmetoder. Frågan behandlas i EU:s vetenskapliga kommittéer, där det bl.a. sker en utvärdering av UV-filter med nanoegenskaper som används i solskyddsprodukter. En preliminär definition av begreppet nanomaterial har tagits fram av kommissionen. kommer kommissionen att följa upp en tidigare rapport om regleringsaspekter på nanomaterial. När det gäller en allmän bedömning av eventuella risker med nanomaterial anser Kemikalieinspektionen att Reach är otillräcklig, och inte heller kan användas för att få bred kunskap om vilka produkter med nanomaterial som finns på marknaden. Kemikalieinspektionen anser därför att bör stödja en utveckling i EU av särskilda regler om nanomaterial som ett komplement till Reach. förväntas vidare ett meddelande från Kommissionen som svar på ett betänkande från . Kommissionen har utfärdat en rekommendation om en definition av nanomaterial (2011/696/EU). Kemikalieinspektionens rapport utgör ett underlag för Miljömålsberedningens arbete med att ta fram en strategi. När det gäller de förslag till etappmål som Miljömålsberedningen har lämnat avser regeringen att fatta beslut enligt uppgift från . Mot denna bakgrund konstaterar utskottet att det pågår många insatser som syftar till att utveckla ny kunskap om nanomaterial och nanopartiklar. Utskottet välkomnar denna inriktning eftersom kunskap är en viktig faktor för att såväl driva frågan inom bl.a. EU-samarbetet om en skärpt reglering som att få till stånd en sådan. Med hänvisning till detta anser utskottet att motion 2011/12:MJ208 (S) i denna del samt kommittémotionerna 2011/12:MJ281 (V) yrkande 6 och 2011/12:MJ382 (S) yrkande 27 i denna del bör lämnas utan vidare åtgärd i den mån de inte kan anses tillgodosedda. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om parakvat (V), tillstånd för myggbekämpning (KD) och växtskyddsmedel (M). I kommittémotion 2011/12:MJ281 av m.fl. (V) yrkande 17 begärs att regeringen redovisar för på vilket sätt den har arbetat med parakvatfrågan sedan riksdagsbeslutet . Beslutet innebar bl.a. att inom EU och internationellt skulle fortsätta att arbeta för att användningen av bekämpningsmedlet parakvat stoppas. I motion 2011/12:MJ347 av (KD) yrkande 1 uppmärksammas myggbekämpningen i de områden som är drabbade av massförekomst av mygg. Enligt motionären är det beklagligt att verksamheten med att bekämpa myggen inte ges längre framförhållning än , och därför föreslår motionären att femåriga tillstånd ska ges i de drabbade områdena. Enligt motion 2011/12:MJ350 av och (båda M) kommer delar av den svenska odlingen att sakna tillgång till ett effektivt växtskydd. Problemet är bl.a. att Kemikalieinspektionen inte tar hänsyn till produktionens behov av ett speciellt växtskyddsmedel. Det bör därför införas som en del i Kemikalieinspektionens uppdrag att beakta miljökonsekvenserna av export av växtskyddsmedel (yrkande 1). Kemikalieinspektionen och andra länder i tolkar olika. Svensk odling av lök, morötter, palsternacka och bruna bönor är aktuella exempel. Användningen av de två viktigaste växtskyddsmedlen är förbjuden i , medan medlen är godkända i de flesta europeiska länder. Man behöver därför säkerställa att berörda medlemsstater harmoniserar tolkningen av den nya växtskyddsmedelsförordningen i fråga om godkännande och utfasning av växtskyddsmedel (yrkande 2). När det gäller parakvat konstaterar utskottet att denna fråga uppmärksammades i betänkande 2010/11:MJU15 Kemikaliekontroll. Utskottet lyfte fram att det var viktigt att inom EU och internationellt fortsatte att verka för att användningen av parakvat som bekämpningsmedel stoppas. Svenska och europeiska lantbrukare behövde vidare ges förutsättningar för att sluta köpa djurfoder som odlats med hjälp av parakvat. Utskottet förslog att skulle ge regeringen till känna vad utskottet hade anfört. följde utskottets förslag (rskr. 2010/11:226). På grundval av detta förhållande är det enligt utskottets mening positivt att regeringen i budgetpropositionen för utgiftsområde 20 Allmän miljö och naturvård redovisar dels sin uppfattning om användningen av parakvat som bekämpningsmedel, dels de åtgärder som har vidtagits med anledning av tillkännagivande (prop. 2011/12:1). Regeringen uppger att man anser att krafttag behöver tas för en global utfasning av det giftiga bekämpningsmedlet parakvat och att man agerar för att detta ska ske. verkar genom EU för att parakvat ska läggas till i Rotterdamkonventionen. Förslaget att ämnet ska tas upp granskas av . Även branschen och konsumenterna har enligt regeringen möjlighet att ställa krav på hur produktionen av en vara ska gå till. Detta är möjligt genom att t.ex. efterfråga certifierade varor och genom att branschen arbetar för att certifieringen tar ansvar för angelägna frågor såsom användningen av bekämpningsmedel. Det är viktigt att det finns ett samarbete inom EU för att de krav som ställs ska ge effekt. Utskottet konstaterar sammanfattningsvis att regeringen aktivt driver frågan i enlighet med önskemål. Mot denna bakgrund finns det ingen anledning att föreslå någon åtgärd från sida. Motion 2011/12:MJ281 (V) yrkande 17 avstyrks. Utskottet har tidigare behandlat frågan om myggbekämpning, senast i betänkande 2010/11:MJU15. Utskottet redovisade att det biologiska bekämpningsmedlet Vectobac G, med den verksamma substansen Bti, har använts vid myggbekämpning i nedre . Bekämpningen har skett genom flygbesprutning. Kemikalieinspektionen beslutade att godkänna bekämpningsmedlet. Enligt 14 kap. 7 § (1998:808) får dock kemiska och biologiska bekämpningsmedel inte spridas från luftfartyg. Utskottet konstaterade att det krävs dispens för att flygbespruta ett område, oavsett om produkten är godkänd eller inte. Utskottet konstaterade vidare att nedre är ett område som är värdefullt ur naturvårdssynpunkt och att det därför har utpekats som ett s.k. Enligt 7 kap. 28 a § (1998:808) krävs tillstånd för att vidta åtgärder som på ett betydande sätt kan påverka miljön i ett Natura 2000-område. I fråga om det nu väcka motionsförslaget om att 5-åriga tillstånd bör beviljas för myggbekämpning har utskottet fått information från om att det inte har inkommit några ansökningar som avser 5-åriga tillstånd. Frågan har därför inte behandlats. Utskottet avstyrker motion 2011/12:MJ347 (KD) yrkande 1. Det finns två EU-rättsakter som särskilt berör växtskyddsmedel, vilka trädde i kraft : Växtskyddsmedelsförordningen (EG) nr 1107/2009 som reglerar utsläppande av växtskyddsmedel på marknaden (godkännande). EU-direktiv /128/EG om att uppnå en hållbar användning av bekämpningsmedel. Nya krav och processer har införts genom växtskyddsmedelsförordningen, och de tillämpas från . Syftet med den nya växtskyddsmedelsförordningen är i första hand att säkerställa en hög skyddsnivå för både människors och djurs hälsa och för miljön. ska de nya reglerna ta bort de handelshinder för växtskyddsmedel som finns mellan medlemsstaterna. Förordningen innebär även att prövning och godkännande av växtskyddsmedel ska harmoniseras i större utsträckning inom EU. Vid prövningen av växtskyddsmedel är samarbetet mellan medlemsstaterna ett viktigt inslag. EU:s länder har delats upp i tre zoner. tillhör den norra zonen tillsammans med , , , och . Länderna inom varje zon ska samarbeta om utvärdering och riskbedömning av växtskyddsmedel. Det slutgiltiga beslutet om ett medel ska godkännas fattas dock av varje enskilt land. Vid sådana beslut kan länderna ställa egna villkor för att minska riskerna. Ett EU-land kan vägra att godkänna ett medel om specifika förhållanden i landet gör att användningen av medlet kan leda till oacceptabla risker för människors eller djurs hälsa eller för miljön. Medel som används i växthus och för behandling av utsäde ska emellertid utvärderas av att land för hela EU. Ämnen som är cancerframkallande eller påverkar arvsmassan (mutagena ämnen) eller fortplantningen (reproduktionstoxiska ämnen) får inte längre användas i växtskyddsmedel annat än i undantagsfall. Detsamma gäller hormonstörande och särskilt miljöfarliga ämnen. Ämnen med vissa andra, inte fullt lika allvarliga, hälso- och miljöegenskaper ska identifieras som kandidatämnen. När ett land granskar ansökningar om att släppa ut växtskyddsmedel som innehåller kandidatämnen ska en jämförelse göras med andra medel och metoder för att se om medlet går att byta ut, dvs. substitutionsprincipen ska tillämpas. EU-direktiv /128/EG om upprättande av en ram för gemenskapens åtgärder för att uppnå en hållbar användning av bekämpningsmedel syftar till att minska de risker och konsekvenser som användningen av bekämpningsmedel innebär för människors hälsa och miljön. Syftet ska uppnås genom att användningen av integrerat växtskydd och andra alternativa metoder främjas. har, i samråd med och Kemikalieinspektionen, tagit fram ett förslag till genomförande av direktivet. Förslaget består huvudsakligen av en ny svensk förordning om användning av bekämpningsmedel. Utskottet har fått information om att förslaget bereds inom . räknar med att ett förslag kan tas fram . När det gäller principer och kriterier för godkännande av växtskyddsmedel har utskottet erfarit att , på samma sätt som alla andra medlemsländer, ska tillämpa EU:s växtskyddsmedelsförordning 1107/2009. Den ger inget utrymme att ta hänsyn till miljökonsekvenserna vid export av växtskyddsmedel. Skillnader i hur länderna tillämpar bestämmelserna har uppmärksammats allt mer . Mot bakgrund av att en olikartad tillämpning bl.a. kan snedvrida konkurrensen skrev landsbygdsminister och dåvarande miljöminister till den ansvarige . De framhöll behovet av att de gemensamma kraven tillämpas på ett korrekt och enhetligt sätt så att ett stärkt miljöskydd och likvärdiga konkurrensvillkor inte äventyras. Ett exempel på när godkännandeprocessen tillämpas olika inom EU-länderna är när länder, utan omprövning, förlänger godkännandet för produkter som enligt bestämmelserna inte borde få fortsatt godkännande. I den ovannämnda rapporten redovisas erfarenheter av tidigare strategier bl.a. för ogräsmedlet Stomp. Det godkändes ursprungligen 1982 och användningen kom senare att utvidgas. Vid en nationell omprövning 1993 begränsades användningen av Stomp till att gälla endast lök, morötter och bruna bönor. Användningen av Stomp bedömdes vara oacceptabel från miljöskyddssynpunkt. Det gjordes en nationell risk-/nytto-bedömning och det var endast för dessa grödor som nyttan bedömdes överväga riskerna. Inskränkningen i användningsområdet var ett första steg i en avveckling av det verksamma ämnet pendimetalin. Detta har följts upp i de handlingsprogram för växtskyddsmedel som myndigheterna har tagit fram och som har beslutats av regeringen. Pendimetalin, som ett av få verksamma ämnen i växtskyddsmedel, är föremål för utfasning enligt definitionen av särskilt farliga ämnen enligt miljökvalitetsmålet Giftfri miljö, delmål 3. Alla medlemsländer inom EU var skyldiga att ompröva sina nationella godkännanden för existerande växtskyddsmedel som innehöll pendimetalin . Alla länder lyckades dock inte genomföra omprövningen , och när den väl görs kan skillnader i ansökan och nationella förutsättningarna resultera i olika beslut. Detta har bl.a. inneburit att beslutade om ett fortsatt godkännande för Stomp. I ansökan till den danska miljöstyrelsen hade dosen maximerats till högst /ha och högst en behandling, medan ansökan till Kemikalieinspektionen från (fortsatt godkännande) och senare från LRF (dispens) innefattade en maximal dos om /ha. avslog Kemikalieinspektionen ansökan om ett fortsatt godkännande för Stomp SC eftersom användningen av medlet under de förutsättningar som ansökan angav visade en oacceptabel påverkan på miljön vad gäller förorening av vatten och inverkan på arter utanför målgruppen. I detta sammanhang bör också uppmärksammas att det har skett ett omfattande arbete på nationell nivå när det gäller olika frågor om växtskyddsmedel. har i samråd med Kemikalieinspektionen tagit fram en strategi för växtskyddsmedel. Strategin är ett resultat av ett regeringsuppdrag om hur jordbruks- och trädgårdsnäringen kan vara förberedd när växtskyddsmedel fasas ut från marknaden. Syftet med strategin är att bibehålla förutsättningarna för en konkurrenskraftig produktion. Strategin har utarbetats i dialog mellan näringen och berörda myndigheter. Uppdraget har redovisats i rapporten för växtskyddsmedel Förslag till en arbetsmetod (Rapport 2011:38). har vidare fått ett fortsatt uppdrag av regeringen att i samråd med Kemikalieinspektionen vidareutveckla den föreslagna strategin för växtskyddsmedel. Uppdraget ska redovisas . Utskottet har vidare erfarit att det pågår ett utvecklingsarbete för att finna alternativa växtskyddsmedel. Bland annat har regeringen bidragit med finansiering till ett projekt som leds av näringen och ett projekt som bedrivs inom ramen för Stiftelsen verksamhet, vilka syftar till att finna möjliga alternativa bekämpningsmedel. Dessutom har medel avsatts till för att inrätta ett och samarbetsforum för biologisk bekämpning av skadeorganismer. Regeringen beslutade vidare att inrätta ett växtskyddsråd inom . har till uppgift att sprida kunskap och vara ett forum för dialog och erfarenhetsutbyte i frågor som rör växtskyddets betydelse för en hållbar och konkurrenskraftig växtodling. I rådet diskuteras bl.a. forskning kring alternativa metoder, marknadsutveckling och omvärldsanalys. Skälen för att inrätta ett råd var att det sker stora förändringar inom växtskyddslagstiftningen. Syftet med de nya EU-reglerna är att säkerställa en hög skyddsnivå för människors hälsa och miljön, och förutsättningarna för växtodling kommer därmed att förändras. I övrigt finns representanter för Kemikalieinspektionen, , industrin, odlingsbranschen, forskningen och rådgivningsbranschen. verksamhet 2011 redovisas i rapport 2012:6. Utskottet konstaterar med tillfredsställelse att det pågår ett omfattande arbete för att begränsa skadliga effekter av användningen av bekämpningsmedel, främja användningen av och öka kunskapen om alternativa bekämpningsmetoder och stödja jordbruks- och trädgårdsnäringen i denna omställning. Likaså bedömer utskottet att den gällande EU-regleringen leder till en ökad harmonisering. Utskottet föreslår med detta att motion 2011/12:MJ350 (M) yrkandena 1 och 2 lämnas utan vidare åtgärd. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsförslag (MP) om hänvisning till SIN-listan vid teknikupphandling. Jämför reservation 10 (S, MP, V). I motion 2011/12:MJ330 av och (båda MP) yrkande 2 uppmärksammas möjligheten att vid teknikupphandling hänvisa till SIN-listan som en metod att påskynda utbytet av skadliga kemikalier mot mindre skadliga. Motionärerna påpekar att man i all upphandling bör ställa krav på att leverantören alltid ska använda de minst skadliga produkterna. Ett sätt att förtydliga kraven vid upphandlingar är att hänvisa till Chem Secs s.k. SIN-lista (Substitute It Now). Det är en lista över vilka kemikalier som kan bytas ut mot andra, mindre skadliga. Internationella kemikaliesekretariatet Chem Sec är en ideell organisation som i samarbete med offentliga organisationer har utvecklat den s.k. SINlistan (Substitute It Now). Listan är en förteckning över 378 kemikalier () som har identifierats som ämnen med särskilt farliga egenskaper baserade på de kriterier som fastställts i EU:s förordning Reach. Syftet med listan är att den ska fungera som ett stöd för godkännandeprocessen enligt Reachlagstiftningen. Den ska även fungera som ett verktyg för företag och andra aktörer att ersätta farliga kemikalier med säkrare alternativ. Listan innehåller betydligt fler kemikalier än den första kandidatlistan över kemikalier som föreslås genomgå tillståndsprövning enligt Reach. Utskottet har tidigare uppmärksammat att staten, landstingen och kommunerna har möjlighet att genom offentlig upphandling driva på utfasningen av farliga ämnen (prop. 2009/10:155, bet. 2009/10:MJU25, rskr. 2009/10:377). utvecklar kriterier för miljöanpassad upphandling som innehåller krav relaterade till miljökvalitetsmålet Giftfri miljö. Det finns bl.a. krav på att batterier, medicinsk utrustning, möbler och textilier inte ska innehålla vissa farliga ämnen, t.ex. bromerade flamskyddsmedel. upphandlingskriterier består av förslag till miljökrav som kan användas vid upphandling av varor, tjänster och entreprenader. Under varje kriterieområde finns även relaterad information och vägledningar. Rådet arbetar även med andra former av stöd, såsom olika slags utbildningar. Bland annat har de en webbaserad utbildning och helpdesk på sin webbplats samt arrangerar konferenser och seminarier. På tillhandahålls en webbaserad utbildning om miljöhänsyn i offentlig upphandling. Utskottet vill uppmärksamma att har en kemikaliestrategi som används vid utveckling och revidering av rådets upphandlingskriterier. har som uppdrag att ta fram drivande miljökrav som har en högre ambition och som ligger över nivåer och normer i gällande lagstiftning. Utskottet vill vidare nämna att har fattat beslut om nya rättsmedel m.m. på upphandlingsområdet (prop. 2009/10:180, bet. 2009/10:FiU22, rskr. I lagen om offentlig upphandling () och lagen om upphandling inom områdena vatten, energi, transporter och posttjänster (LUF) infördes en generell målsättningsparagraf som anger att upphandlande myndigheter och enheter bör beakta miljöhänsyn och sociala hänsyn i sina upphandlingar om upphandlingens art motiverar detta. Bestämmelsen infördes mot bakgrund av bl.a. den ökade betoningen av miljöaspekter i unionsrätten och inställning i dessa frågor. Kemikalieinspektionen har gjort en genomgång av principerna för miljöanpassad upphandling. I sammanhanget framgår bl.a. att kemikaliekrav ska kunna verifieras och att de miljökrav som ställs i upphandlingen ska kunna följas upp. Tekniska specifikationer kan innehålla krav som måste kunna verifieras genom mätningar. Kemikaliekrav kan i vissa fall vara svåra att följa upp med hänsyn till svårigheten för vissa leverantörer, särskilt i senare leverantörsled, att få tillgång till information om varors innehåll av kemiska ämnen (Kemikalieinspektionen, rapport 1/2012). Utskottet anser att det är väsentligt att kriterier för att fasa ut farliga ämnen som kan användas vid offentlig upphandling fortsätter att utvecklas. Kunskapen om kriterierna bör även fortsättningsvis spridas både till upphandlande enheter och till företag som är pådrivande för att fasa ut farliga ämnen. Enligt utskottets mening bör de etappmål som Miljömålsberedningen har föreslagit, som innefattar kunskap och information om miljö- och hälsofarliga egenskaper hos kemiska ämnen, underlätta detta arbete. Detta är enligt utskottets mening en viktig förutsättning för att krav som rör miljö- och hälsofarliga kemikalier ska kunna ställas vid upphandlingar. Mot denna bakgrund föreslår utskottet att motion 2011/12:MJ330 (MP) yrkande 2 lämnas utan vidare åtgärd. Motioner som bereds förenklat Utskottets förslag i korthet