bet · H001SfU1 · 2012-12-06 00:00:00 — Den andra är jämställdhet. Det är två principer som man måste väga mot varandra.Självklart vill vi att det ska vara jämställt mellan föräldrarna. måste vi kombinera detta med valfriheten för familjen. Som jag sade tidigare: Familjer ser olika ut. Men jag tror att den enskilda familjen själv kan välja vad som passar bäst.Vi har infört två pappamånader. Vi kommer inte att rucka på dem. Men vad vi har gjort för att införa fler så kallade pappamånader är i stället att vi har infört en jämställdhetsbonus som jag hoppas att vi kommer att se resultat av när vi räknar ihop detta års siffror. Tyvärr tvivlar jag starkt på att jämställdhetsbonusen - även om man har förändrat sättet att betala ut den - kommer att ha någon större effekt. Det är fortfarande alldeles för mycket annat som styr vem som tar ut föräldraledighet. Många barn har inte ens på sin tvåårsdag haft sin pappa hemma en enda dag. Det är fortfarande av fäderna som inte plockar ut en enda föräldraledighetsdag fram tills barnet fyller . Det är ganska anmärkningsvärt och visar att jämställdhetsbonusen inte har någon större effekt. Mycket större effekt hade pappamånaderna.Vi har tidigare i denna talarstol pratat om att är en viktig part när det gäller att verka för ett mer jämställt uttag. Ni i alliansregeringen förändrade uppdrag. Där står det inte längre att de ska verka för ett mer jämställt uttag.Jag undrar om numera står för att ni vill förändra uppdrag så att det verkligen ska bidra till ett mer jämställt uttag.Fortfarande undrar jag vilket mål egentligen har för den ekonomiska familjepolitiken. Är det individens frihet eller är det jämställdhet? För oss i hänger dessa båda saker ihop. Ska man ha verklig valfrihet ska man heller inte låsas in i könsbundna normer. Jag tror att det är jätteviktigt att barn har tillgång till båda sina föräldrar, men jag tror inte att man som förälder gör ett bra jobb - det är inget jobb att ta hand om sina barn - om man känner sig tvingad. Det måste ske frivilligt. Däremot vill vi uppmuntra och hjälpa till så att man kan dela lika på ett bättre sätt.Jag tror inte att hela sanningen ligger i siffror. Vi umgås ju med våra barn även om vi inte får ut ersättning från , och just de siffrorna missar vi. Jag säger inte att siffror är helt fel. De är en fingervisning, men de är inte hela facit på hur vi umgås med och tar hand om våra barn. Familjepolitik är i det här avseendet framför allt att medverka till att barn får en trygg uppväxt. Det är den viktigaste och främsta uppgift som vi som vuxna har. Ekonomin är i det här sammanhanget något vi i högsta grad ser till, naturligtvis tillsammans med vård och omsorg av barnen också. Vi vet att ensamföräldershushåll har en sämre ekonomi. Det har också alliansregeringen nu tagit tag i. Den så kallade särlevandeutredningen har kommit med olika förslag om hur man ska medverka till att det ska bli bättre.Det är som sagt ofta kvinnorna som är ensamstående. I det sammanhanget är det viktigt att man medverkar till att papporna betalar mer och inte bara höjer underhållsstödet, som oppositionen vill. man underhållsstödet säger man till papporna att de inte behöver betala mer, och man får ingen diskussion om vikten av att papporna ska betala efter sin förmåga.Gunilla sade att om papporna betalade efter sin förmåga skulle det för ensamhushåll betyda i genomsnitt mer , och det är betydligt mer än om man höjer barnbidraget eller underhållsstödet.Det allra viktigaste är ändå för mig och att se till att man har ett arbete. Som jag sade i pensionsdebatten är jag övertygad om att och har spelat en viktig roll i det här sammanhanget. Sänkt restaurangmoms och lägre arbetsgivaravgifter för att unga ska kunna komma in på arbetsmarknaden har också bidragit till att fler har fått ett jobb. De viktigaste åtgärderna för att förbättra ekonomin för barnfamiljer är inte, som oppositionen vill, att riva upp förslagen för att underlätta ingången på arbetsmarknaden. Det är i sammanhanget också viktigt att vi får en barnomsorg på obekväm arbetstid, och nattdagis införs mer och mer i kommunerna. har också slagit fast att det här är viktigt.Om man ser på studier, vad kan man då se att det beror på att ensamstående mammor har de lägsta inkomsterna? Jo, det är att de har deltidsarbete, att de fick barn tidigt, att de har flera barn och att de har huvudansvaret för barnen. Vad är det då man behöver göra för att hjälpa de här ensamstående mammorna, förutom att se till att de får ett arbete? Jag är övertygad om att de också behöver avlastning. Att medverka till att kommunerna avlastar de ensamstående mammorna tror jag är oerhört viktigt. Både ett personligt och ett praktiskt stöd är viktiga i det här sammanhanget.Att växa upp i ett hem där föräldrarna kan försörja sig och sin familj genom att få en lön är grundläggande utgångspunkter för oss i . vill också att det ska bli möjligt att kombinera försörjningsstöd och arbetsinkomst. Regeringen har medverkat till att se över de marginaleffekter som uppstår om man har långvarigt försörjningsstöd och börjar arbeta. Syftet är i detta sammanhang att underlätta för barnfamiljerna.Något annat som är viktigt att lyfta fram förutom alla de förändringar som skett inom de olika bidragssystemen är att flerbarnstillägget har höjts. Vi vet att fler barn också är en ekonomiskt tyngre börda än bara ett eller två. Det är inte med lite stolthet jag säger att det var under Fälldinregeringen som man införde flerbarnstillägget.Något annat som jag också måste nämna är att man ska höja grundnivån i föräldraförsäkringen. Detta, om inte annat, gynnar dem som får barn tidigt.Centerkvinnorna är de som i går före när det gäller familjepolitiken. Det är något som jag kan vara ganska stolt över. Man har tagit fram ett nytt familjepolitiskt program med 34 punkter. Jag ska inte räkna upp alla, det lovar jag er, men jag ska tala om att det första man föreslår är att det ska heta barn- och föräldraförsäkring, och det ska tydliggöra att det är barnet som ska stå i centrum. Det är det viktigaste.Sedan föreslår man också en utökning av antalet dagar som föräldrar ska kunna vara hemma tillsammans med barnet. Man vill fördubbla det från 30 . Det vet vi är en viktig del. Om man är hemma tidigt med sitt barn knyter man an till barnet, och det är viktigt för båda två - pappa och mamma eller om man nu är två pappor eller två mammor.Vi har i 34-punktsprogrammet också föreslagit att man ska ta ut största delen av föräldraförsäkringen innan barnet fyller . Vi är alltså lite striktare på det här området än de förslag regeringen nu håller på att ta fram. Där säger man ju att man ska ta ut de flesta föräldradagar innan barnet fyllt . Syftet är i båda fallen att nyanlända föräldrar ska komma närmare arbetsmarknaden, och det är oerhört viktigt. Den tredje förändringen i Centerkvinnornas 34-punktsprogram är att man ska få möjlighet att ta ut fler pappadagar i samband med barn föds, och det ska också vara närstående som ska kunna ta ut dem och inte papporna, om de är frånvarande. Detta utreds också av regeringen.Jag har också visat på i min motion, som handlar om det här programmet, att vi från centerkvinnorna framför förslag på att man ska slopa den 2 ½-årsgräns som innebär att man gynnas ekonomiskt om det är täta födslar. Man får nämligen behålla sin sjukpenninggrundande inkomst då. Det om något är väl ojämlikt. Det är någonting som vi måste ta bort.I betänkandet, herr talman, framgår det att regeringen förbereder förslag för att förbättra inom familjepolitiken. Det är viktigt att vi följer upp det och medverkar till att det förbättras, inte minst ekonomiskt.Med det, herr talman, yrkar jag bifall till förslaget i betänkandet och avslag på samtliga motioner. stod alldeles i talarstolen och pratade om höjt underhållsstöd, att det inte skulle ha någon betydelse. Jag blev väldigt förvånad. Det är nästan så att jag tycker att det är nonchalant att uttrycka det på det sättet.Vi i har i vårt budgetalternativ tre konkreta förslag som skulle underlätta betydligt för många familjer. Vi har ett skatteavdrag för ensamstående föräldrar på . Det skulle gynna de allra sämst ställda, det vill säga de ensamstående kvinnor med barn som lever med mycket små marginaler. Vi har ett förslag till höjt underhållsstöd, och vi har ett förslag till tredelad föräldraförsäkring.Var i budgeten har drivit igenom rätt till nattis, som alldeles pratade sig varm för? Jag hoppas verkligen att vi ska kunna få igenom nattis. Jag tycker att det är bra att det ska vara rätt till nattis. Men jag skulle också vilja se att det fanns en lagstiftning som gjorde det möjligt i hela Sverige.Var i budgeten för den ekonomiska familjepolitiken har gjort avtryck? Om vilket konkret förslag inom utgiftsområde 12 kan säga: Jo, men det här har fått igenom.Det finns en fråga som har. Det handlar om försörjningsstöd och vårdbidrag. Den förälder som lever på försörjningsstöd, som får ett sjukt barn och sedan blir beviljad vårdbidrag får inte en enda krona mer. Tycker att det är rimligt? Jag börjar från slutet, för det är lättast att komma ihåg det.Jag sade att det är viktigt att titta på marginaleffekterna när det gäller försörjningsstöd och när man har börjat få en arbetsinkomst. Lika viktigt är det naturligtvis att titta på vårdbidraget om man har ett barn som har en funktionsnedsättning. Alla de här marginaleffekterna är väldigt viktiga. Det vill jag framhålla.Nattis finns det ingen lagstiftning om. Det har vi inte drivit. Men i utbildningsutskottet har man sagt att man nu ska titta på detta, och mig veterligt har vi representanter i utbildningsutskottet. Alltså har gått med på det också.När det gäller underhållsstödet måste jag säga något. Vi vet att de flesta föräldrar ser detta som den lägsta nivån eller som för vad man ska ge i ersättning till varandra. Det ska ju vara som den ena föräldern ska betala och som den andra föräldern ska betala.Eftersom samlevande föräldrar har fått en högre inkomst förstår jag inte hur särlevande föräldrar kan medverka till att den ensamstående mamman har en lägre inkomst. För det är väl inte bara låginkomsttagare som separerar?Vi har sett i den här särlevandeutredningen att om den andre föräldern, som inte bor ihop med barnen, betalar enligt sin arbetsförmåga skulle det betyda mer för en ensamstående mamma som har de lägsta inkomsterna. Då tycker jag att höja underhållsstödet är fel väg och fel sätt att visa de särlevande föräldrarna hur man ska försörja sina barn. Ja, den här utredningen som har tillsatt kom med sitt betänkande Fortsatt föräldrar - om ansvar, ekonomi och samarbete för barnets skull i juni 2011.Det visar ändå att det finns ett stort ansvar för båda föräldrarna. Underhållsstödet infördes just för att visa att båda föräldrarna skulle ta ett ekonomiskt ansvar. Man kan besluta vid en separation om vilken nivå man ska ligga på - ja. Och det infördes en möjlighet att faktiskt ha högre ersättning mellan varandra. Det kan göras upp i avtal mellan de båda föräldrarna.Men underhållsstödet skulle ändå säkerställa en viss nivå för de kostnader som det faktiskt innebär att ha ett barn. Det här underhållsstödet har inte höjts . , när det infördes, har det höjts en gång med . Det innebär att stödet har urholkats utifrån den nivå som det var på när det infördes.Det är väl ändå rimligt att den summan ska motsvara ungefär samma nivå på ersättning som det var 1994. Därför tycker jag att det är konstigt att inte säger rent ut: Vi vill inte ha underhållsstöd. Det är egentligen det jag hör att säger. Är det så att inte vill ha något underhållsstöd över huvud taget? Jag vill att man ska utgå från och börja med att de båda föräldrarna ska göra upp sinsemellan, hur mycket man ska betala civilrättsligt för sitt barn. Det håller man på och diskuterar i den här särlevandeutredningen. Det handlar också om att tillsätta en grupp som ska möta föräldrarna vid separationer för att bland annat prata om hur man ska lösa ekonomin.Om man inte har ekonomi för det ska man självklart ha ett underhållsstöd, där staten går in och hjälper till att betala för barnet.Mina föräldrar levde isär. Det var även så att man fick ett stöd från staten om den andra föräldern inte kunde betala. Varför skulle ändra på det, så att det inte skulle finnas något underhållsstöd om man inte klarar av att betala för sitt barn? Det är det mest befängda jag har hört i hela mitt liv. Det är självklart att det ska vara så.Men har underhållsstödet blivit norm, och det sätter jag mig på tvären emot. Man ska utgå från att föräldrarna från början kan betala för sitt barn.Sedan kan man säga att det var länge sedan man höjde underhållsstödet. Ja, det måste ju tyda på det som sade, att föräldrar har fått det bättre ekonomiskt . Det borde då innebära att föräldrarna kan betala mer för sina barn än vad underhållsstödet gör . Det har varit tre långa debatter med socialförsäkringsutskottet . Jag är glad över att få avsluta den här debatten, som handlar om familjepolitiken.Familjen är samhällets absolut viktigaste byggsten. När familjen fungerar kan den erbjuda en grundläggande trygghet och omsorg och inte minst den förbehållslösa kärlek som ingen annan gemenskap i samhället - eller något från statens sida - kan stå för. Därför blir också samhällets och statens ansvar att försöka stötta familjen otroligt viktigt.Inom utgiftsområdet finns delar av det stöd som gör att vi med offentliga medel kan stötta barn och familjer. Men det är delar, och det är viktigt att komma ihåg det.Det görs många insatser också inom till exempel socialutskottets ansvarsområde för att stötta familjerna. De allra viktigaste insatserna när det handlar om barnfattigdom är egentligen inte alls vad som kommer i form av bidrag, utan det handlar om jobb och möjligheten att försörja sig själv.Utgångspunkten för mig som kristdemokrat i alla familjepolitiska frågor är barnen. Det kan låta som en självklarhet, men tyvärr är det inte det. Det är långt ifrån alltid barnen som sätts främst när man pratar om familjepolitik. Samhällsekonomiska kalkyler, arbetsmarknadens funktionssätt och brister i jämställdhet mellan vuxna brukar ibland hamna i förgrunden. Det borde inte vara så, men det är så.Med det vill jag inte säga att barnens bästa skulle vara kontraproduktivt - tvärtom. Med barnens perspektiv blir långsiktighet närmast en dygd, och på få områden blir jämställdheten så viktig som när det handlar om barnens behov.För oss kristdemokrater är det självklart att sätta barnens behov främst, och därför menar vi att vi måste uppvärdera föräldrarna. Det är ju föräldrarna som i allmänhet vet sina barns bästa. Det är de som känner sina barns behov.Det är också därför som målet för den ekonomiska familjepolitiken ska vara att stödja familjen, inte att styra den. Politiken ska ge utrymmet och förutsättningarna. Den ska inte lägga sig i vilka livsval enskilda människor gör.Den ekonomiska familjepolitiken är ett av våra viktigaste verktyg för att göra det möjligt att förena familjeliv och arbetsliv. Den står också för ett viktigt komplement till insatserna på arbetsmarknaden, och i utbildningssystemet för den delen, för att undvika att barn växer upp i ekonomisk utsatthet.Regeringen har gjort flera viktiga insatser för att minska risken för barnfattigdom. Förutom jobbpolitiken har det handlat om det vi redan har hört, till exempel om flerbarnstillägg och bostadsbidrag. Det är åtgärder som med mycket god precision har riktat sig just till de familjer som har den allra största risken för att leva i ekonomisk utsatthet. Vi har också genomfört en höjning av riksnormen för försörjningsstöd, och det var en höjning som var större än vad som motiverades av det som krävs för att kompensera för inflationen.Om vi antar beslutet i den här budgeten kommer grundnivån i föräldraförsäkringen att höjas från till . Jag är otroligt glad att vi kan genomföra den höjningen. Dessutom är jag som kristdemokrat ganska stolt över att vi har fått igenom den förändringen. Det här innebär nämligen en påtaglig förbättring för de nybildade familjerna, de nyblivna föräldrarna som har den mest utsatta ekonomiska situationen att faktiskt få bättre förutsättningar att inte redan i början av familjebildandet bli beroende av försörjningsstöd.Herr talman! Det är min och bestämda uppfattning att mammor och pappor i lika hög grad är föräldrar och att vi från statens sida också ska behandla dem som föräldrar i lika hög grad. De ska ges samma möjligheter och mötas av samma förväntningar. Därför är det ett väldigt viktigt arbete som pågår inom att bereda hur vi på olika sätt kan ta bort obalanser som finns, där pappor behandlas som något slags andrahandsföräldrar.Ett exempel som vi redan har hört om är barnbidraget där mamman har ett veto. Det är inte rimligt att den ena föräldern har ett veto när båda föräldrarna tar ett lika stort ansvar och barnet bor lika mycket hos båda föräldrarna. Jag ser fram emot att regeringen ska presentera sina förslag på det området.Att fler barn även efter en separation har en nära kontakt med båda sina föräldrar är en jättebra och viktig utveckling som vi ska fortsätta att stödja. Många förslag på hur vi ska kunna göra det presenterades i den utredning som hade den passande . Detta är ett mycket viktigt område som vi kommer att få anledning att återkomma till vid fler tillfällen.Herr talman! Mycket inom den ekonomiska familjepolitiken har fokus i barnets liv. Inte minst föräldraförsäkringen är någonting vi ska vara väldigt stolta över. Men den är också något vi måste värna, för tyvärr är detta ett område som inte sällan utsätts för klåfingriga politikers vilja att styra snarare än att stödja.Det är min och bestämda uppfattning att föräldrar är betydligt bättre på att avgöra hur föräldraförsäkringen ska användas än vad ledamöter är. Jag vill påstå att de är betydligt bättre på det än självaste socialministern och barnministern.Att öka flexibiliteten är vår långsiktiga ambition, och ett viktigt steg finns i den aviserade ambitionen från regeringen att återkomma med förslag om att man ska kunna använda sparade dagar i föräldraförsäkringen tills barnet är i stället som . Det kommer att vara ett väldigt välkommet förslag, inte minst för de föräldrar som funderar på hur de ska få semesterdagarna att räcka till barnens många fler lovdagar.Samtidigt aviserar regeringen avsikten att införa en begränsning som innebär att av dagarna ska kunna sparas efter barnets fyraårsdag. Det innebär att det är som kommer att kunna sparas. En väldigt bred majoritet av föräldrarna har betydligt färre än kvar ändå och kommer inte alls att påverkas av detta, men även om det här är en förändring som man med rätta kan säga innebär att flexibiliteten minskar måste vi också påminna oss om att föräldraförsäkringens huvudsakliga ambition är att göra det möjligt för föräldrarna att vara tillsammans med sitt barn den allra första viktiga anknytningstiden. För den sakens skull ska man inte behöva släppa sin förankring på arbetsmarknaden.De första åren i barnets liv skiljer ut sig. Det är föräldrarnas erfarenhet, och det är också forskningens erfarenhet att anknytningstiden gör att många barn behöver finnas i ett litet sammanhang med en tydlig anknytningsperson. Det är också mot den bakgrunden som vårdnadsbidraget spelar en så pass viktig roll. Det är ett verktyg som gör att fler föräldrar får en möjlighet att tillgodose sitt barns behov.För oss kristdemokrater har det väsentliga aldrig varit hur många som använder det utan att möjligheten finns. Valet ska stå mellan flera olika goda alternativ inom barnomsorgen - både möjligheten att vara hemma själv och ansvara för omsorgen och också en väl utbyggd och bra förskola.I dag är det nästan ett av tjugo barn i de kommuner som erbjuder vårdnadsbidrag som väljer detta alternativ. Det visar att för dem som gör det valet är det viktigt att det finns. För oss spelar det ingen roll hur många som gör valet men att valet är möjligt. Därför är det djupt beklagligt att möjligheten inte finns ens för hälften av landets föräldrar.När det gäller vårdnadsbidraget brukar det argumenteras att det nästan bara är kvinnor av utländsk härkomst som använder det eller kvinnor i största allmänhet. Av föräldrar med barn mellan är av utländsk härkomst. Av dem som använder vårdnadsbidraget har utländsk härkomst, så visst finns det en överrepresentation, men det är långt ifrån enbart de som använder vårdnadsbidraget, vilket det ibland låter som i debatten.När det kommer till könsfördelningen är det förvisso så att papporna utgör av dem som står för ansökan. Men vi vet egentligen väldigt lite om vem som faktiskt står för omsorgen om barnet, eftersom det är möjligt att en förälder ansöker - det behöver inte vara den som står för omsorgen - och vi vet att det är många föräldrar som delar på ansvaret för omsorgen även om bara en står för ansökan.De som kritiserar att det är så få pappor som tar ut vårdnadsbidraget brukar tala tyst om hur det ser ut i förskolan. Vi vet att av dem som jobbar i förskolan är män, trots att vi vet hur viktigt det är med manliga förebilder för barnen i förskolan.Med dessa ord, herr talman, yrkar jag bifall till förslaget i betänkandet och avslag på samtliga motioner. Jag vill också tacka mina kolleger i utskottet för en lång debattdag och önska god jul till er och till utskottskansliet. I detta anförande instämde och (båda KD). Det är ganska roligt att lyssna på , måste jag säga. Hon säger att politikerna inte ska vara klåfingriga och ge sig in i hur familjer bestämmer att de ska ha det. Sedan radar hon upp än det ena, än det andra förslaget på hur man - klåfingrigt kan jag tycka - går in och talar om att föräldrarna till exempel måste spara av föräldraförsäkringen, alltså . Man vill utvidga det till . Och det finns andra sådana saker. Vårdnadsbidraget är också ett politiskt klåfingrigt förslag som ger sådana möjligheter.Det är klart som bara den att vi som politiker skapar strukturer och möjligheter även i familjesituationen när människor gör sina val. Det gör de ju utifrån den verklighet som finns. Det är klart att vi gör det, och jag tycker absolut att vi ska göra det. Vi har ju en jättebra föräldraförsäkring i som få kan mäta sig med. Det är klart att det är bra. som den här klåfingrigheten inte ska få förekomma så gör den det.Sedan talar sig varm för jämställdhet. Vad är det för jämställt med att det är fler kvinnor som tar ut föräldraförsäkring och vårdnadsbidrag? Hur är det om inte längre har i uppdrag att försöka uppmuntra till ett jämställt uttag av föräldraförsäkringen? Jag vill att förklarar för mig vad det är för jämställdhet som hon pratar om.Jag skulle också gärna vilja höra om din syn på underhållsstödet överensstämmer med , att underhållsstöd egentligen inte borde förekomma, eller om det inte är hela Alliansens syn. Jag funderade på när det skulle komma någon fråga från börjar med frågan om underhållsstödet. Det är otroligt viktigt att underhållsstödet finns för de föräldrar som inte förmår att reglera det här själva mellan sig. Men det finns ett tydligt problem med underhållsstödet. Det har blivit normgivande. För många föräldrar uppfattas det som ett tak. De föräldrar som har förmåga att bidra i större omfattning till sina barns behov och försörjning kan utan större bekymmer låta bli att göra det därför att de riktar sig mot på 1 273 kronor.När vi har en utredning som visar att många barn går miste om så mycket som på grund av den här normgivande effekten menar vi att det viktiga inte bara är att titta på hur underhållsstödet ser ut utan hur vi kan förmå fler föräldrar att reglera underhållsbidraget mellan sig så att barnen fullt ut får del av föräldrarnas ekonomiska förmåga. Det vill vi bidra till, och det är det regeringen tittar närmare på hur vi ska kunna förstärka ytterligare.När det handlar om klåfingrigheten framkommer bristen på insikt i vad vi politiker bör göra i förhållande till vad vi kan göra av frågan. Det är klart att vi kan vara klåfingriga.