bet · GZ01MJU13 · 2012-03-12 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en balanserad vildsvinsstam. 2011/12:MJ303 av m.fl. (S): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om åteljakt. 2011/12:MJ329 av Finn m.fl. (M): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en översyn av möjligheten till en förenkling för funktionshindrade att få jaga. 2011/12:MJ353 av och (båda M): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om gässens negativa påverkan på bl.a. jordbruksmark. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en översyn för att kunna följa upp hur problematiken med gäss utvecklar sig. 2011/12:MJ356 av m.fl. (S): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om den nya älgförvaltningen. 2011/12:MJ374 av m.fl. (S): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att långsiktigt trygga fjälljaktsreformens fortbestånd. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen ändrar bestämmelserna i 3 § rennäringsförordningen i syfte att återgå till regleringen så som den var utformad före den ändring som regeringen beslutade . 2011/12:MJ376 av m.fl. (S): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att långsiktigt trygga fjälljaktsreformens fortbestånd samt att i anslutning till detta ompröva bestämmelserna i 3 § rennäringsförordningen i syfte att återgå till regleringen så som den var utformad före den ändring som regeringen beslutade . tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om den nya älgförvaltningen. 2011/12:MJ377 av och (båda M): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att fäbodjordbrukare bör ha samma rätt i jaktförordningen som de som har sina tamdjur inhägnade. 2011/12:MJ381 av och (båda M): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en utvärdering av den fria fjälljakten. 2011/12:MJ384 av och (båda M): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att se över möjligheterna att minska vildsvinspopulationens storlek och spridning. 2011/12:MJ400 av (M): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att överväga ett förbud mot godsjakt på uppfödda fåglar. 2011/12:MJ401 av (M): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att se över möjligheten att förbjuda levandefångst i fällor eller snaror. 2011/12:MJ414 av (M): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om åteljakt på björn. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om allmän jakttid på korp. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om jakt på gäss. 2011/12:MJ432 av de (M): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att se över behovet av att minska antalet jaktbara fågelarter. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att se över behovet av åtgärder för att reducera skadskjutningen av fåglar. 2011/12:MJ433 av (M): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att avskaffa dubbelregistreringen vid älgjakt. 2011/12:MJ437 av de (M): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att införa ett förbud mot jakt med levandefångst av däggdjur i fångstredskap. 2011/12:MJ446 av och (båda SD): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att se över rennäringslagen (1971:437) i syfte att garantera alla medborgare likhet inför lagen oavsett börd och etnisk tillhörighet. 2011/12:MJ450 av (M): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en översyn av dubbelregistreringen vid jakt. 2011/12:MJ454 av och (båda SD): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om fjälljakt på statligt ägd mark. Motionsyrkanden som avstyrks av utskottet i förslagspunkt 9 Motioner som bereds förenklat m.fl. (V) och (båda M) m.fl. (S) och (båda M) och (båda M) de (M) de (M) ska vi debattera miljö- och jordbruksutskottets betänkande 13 om jakt och viltvård. Det är ett motionsbetänkande, vilket innebär att vi kommer att debattera motioner och förslag som lagts fram av riksdagsledamöterna . Vi kommer därför att diskutera ett antal jaktpolitiska frågor men inte alla. Jag kommer att fokusera på tre områden i mitt anförande. Det handlar om älgförvaltning, rovdjur och småviltsjakten i fjällen.Fru talman! En av de jaktpolitiska frågor som engagerar allra mest är frågan om älgjakten. Självklart är många engagerade i frågan. I vår relativt glesa befolkning har vi ändå 250 000 älgjägare. Älgjakten är av stor kulturell betydelse för vårt land, men den står också för en inte helt obetydlig ekonomisk omsättning. Enligt SLU omsätter älgjakten ungefär 1 ½ miljard årligen.När vi från politiskt håll nu har beslutat om en ny förvaltningsmodell ökar intresset för frågan ute i landet. Det är många som påverkas. Det gäller deras vardag, jaktmöjligheterna och deras ekonomi.I har vi en gammal fin tradition av allmogejakt. Det är en jakt som involverar många och som framför allt engagerar och berör dem som bor i närheten av sina jaktmarker. Det är viktigt att vi bevarar den traditionen.De som jagar vet att den delen av jakten som de facto sker ute på passet bara är en liten del av helheten. Jaktmarker ska skötas om, pass ska röjas och hållas öppna, vägar vara framkomliga och så vidare.Det är också när jakten involverar många kring jaktområdena som viltförvaltningen blir allra bäst. Man vet vilka djur som kan, ska och bör fällas. Det har man inte alltid koll på när man är inrest jägare. Det är därför helt avgörande att jakten inte blir så dyr att den bara kan involvera ett fåtal.Nu är det nya systemet för älgförvaltning sjösatt med en enig riksdag bakom. Det är nu viktigt att vi håller koll på kostnaderna. Det är redan dyrt att jaga, inte minst för dem som arrenderar marken. Där ser vi en prisutveckling på en del håll som redan har börjat sortera dem som har råd från dem som inte har råd.Om den utvecklingen fortsätter riskerar vi att förlora den stora acceptansen som finns för jakten . De markägare som vill hålla älgstammen nere, något som inte minst de stora skogsbolagen driver, kommer också att få problem om fällavgifterna blir för höga. Det gäller inte minst fällavgifterna på kalv. Konsekvenserna av en minskad avskjutning av kalv på grund av att det är för dyrt kommer att bli stora.Jag har fått rapporter om vissa län där man diskuterar nya fällavgifter. Man diskuterar en kostnad på för kalv och för vuxna djur. Det är klart att detta kommer att få konsekvenser både för vilka djur man skjuter och för hur många man skjuter. Där måste vi tänka till en gång till. Vi socialdemokrater tycker att det är nödvändigt att regeringen säkerställer att kostnaderna för den nya älgförvaltningen inte kommer att överstiga intäkterna. Framför allt ska det inte få leda till att det är de enskilda jägarna själva som kommer att bära kostnaden för det nya systemet.I betänkandet har vi en motion som handlar om § 28 som jag vill nämna med ett par ord. § 28 är den, milt sagt, ganska omdiskuterade paragraf som behandlar djurägares rätt att försvara sina tamdjur vid rovdjursangrepp. Vi har ofta diskuterat här i kammaren hur långt denna rätt ska sträcka sig. Vi är en majoritet av riksdagspartierna som står bakom den förändring för utökade rättigheter som har genomförts. Det förvånar mig att det ändå finns ett par partier som fortfarande tycker att vi ska inskränka dessa rättigheter igen.Om vi verkligen vill ha ett helt som ska vara levande, om vi vill ha öppna landskap och om vi vill ha lantbruk med djur i hela landet måste vi också ge förutsättningar för det. har vi en rovdjurspolitik som har lagts på is, vilket medför rätt stora problem för många av dem som försöker bedriva till exempel fäbodbruk och annan utsatt djurhållning. Det är lite svårt att förstå att det då finns partier som ytterligare vill försvåra för dem.Innan § 28 ändrades för att ge ytterligare möjligheter att skydda sina djur framfördes argument mot det som egentligen gick ut på att man skulle hota hela den svenska vargstammen om man skulle utöka reglerna. står vi med facit i hand och ser att så har det verkligen inte blivit. § 28 har fungerat bra. Den svenska vargstammen har definitivt inte lidit några stora förluster på grund av dessa förändringar. Tvärtom växer den fort . Med den brist på förvaltningspolitik som råder i detta nu är det märkligt att man fortfarande ser § 28 som ett hot mot vargstammen.Fru talman! Vi går till frågan om småviltsjakten i de svenska fjällen. Också detta är en fråga som vi har diskuterat ganska i den här kammaren vid det här laget. Faktum är att vi hade en möjlighet att avgöra den för ganska precis då vi i oppositionen fick majoritet för ändring av reglerna i utskottet. Men på grund av en del missar under omröstningen i kammaren blev det inget nytt beslut, så nu står vi här igen.Majoritetsförhållandena är desamma som . Likaså är de argument som jag framförde då desamma. De borgerliga partiernas argument är troligen också desamma som . Den stora skillnaden är väl egentligen att den borgerliga majoriteten nu har haft på sig att genomföra förändringar. Man har haft på sig att prata med oss om hur man skulle kunna göra situationen bättre. Denna chans har man inte tagit. Därför står vi nu här igen.Jag tänker kort redogöra för historien bakom detta för att påminna oss om upprinnelsen till debatten. kom ett brev till den då alldeles nytillträdda borgerliga regeringen från . I brevet ställdes frågan ifall det möjligen kunde vara så att bröt mot tjänstedirektivet när man gynnade i boende jägare framför andra jägare enligt 3 § rennäringsförordningen.Här hade regeringen ett antal valmöjligheter om hur man skulle hantera situationen. En av dem hade varit ganska naturlig. Man kunde ha svarat kommissionen och förklarat varför man hade regler som gynnade de i boende jägarna. Det gjorde man inte. I stället rev man direkt upp reglerna och öppnade för alla att jaga fritt i de svenska fjällen. Det är unikt. Om vi ser oss om i världen finns det inte speciellt många ställen dit man som svensk jägare kan åka och lösa jaktkort på samma premisser som de som bor i landet och gå ut och jaga på statlig mark utan att ha med sig någon över huvud taget. är unikt när det gäller detta.Efter det att öppnade fjällen för de utländska jägarna har EU godkänt tre länders särbehandling av egna jägare. Det är våra nordiska grannar , och , som alla gynnar sina egna jägare betydligt tydligare än vad vi gjorde i . Faktum är att en del europeiska länder har visat sig särbehandla egna jägare utan att deras fall alls dragits till prövning. Det kan ses som ganska naturligt eftersom det är få som delar den tolkning att detta kan innebära ett regelbrott. Faktum är att det inte alls är svårt att hitta länder som har valt att gynna sina egna jägare. Det är svårare att hitta något land som inte gör det.EU har slagit fast att jakten inte är en tjänst; också om detta är vi överens här i kammaren. I European Charter on Hunting and Biodiversity rekommenderas en positiv särbehandling av inhemska jägare av sociala skäl samt att utländska jägare måste finna sig i specialregler och högre priser.Att återställa § 3 skulle alltså inte möta några hinder, enligt detta. Trots det har regeringen vägrat i sten att riva upp ändringen. Anledningarna och argumenten till det har varierat lika mycket som antalet debatter vi har haft här i kammaren. Regeringspartierna har snärjt in sig i diverse paragrafer och juridik. Man har försökt hitta så många efterhandskonstruktioner som det bara går för att slippa erkänna att man fattade ett förhastat beslut 2007.Men, fru talman, kom ihåg vad det handlade om från början! Det handlar om ett brev från kommissionen där den undrar om vi möjligen bröt mot EU:s tjänstedirektiv med de gamla reglerna. Om man läser brevet, vilket jag hoppas att alla har gjort, ser man att det avslutas med att kommissionen ber de svenska myndigheterna att inkomma med eventuella synpunkter och information om eventuella åtgärder som de planerar att vidta för att förekomma tänkbara överträdelser av gemenskapsrätten.Man kan inte säga att det är en speciellt hård skrivning. Man kan tycka att det är lite märkligt att regeringen agerade så snabbt för att ändra reglerna i stället för att föra en dialog med EU-kommissionen.Om vi talar om tjänster är poängen att den fria rörligheten för just tjänster handlar om att företag ska ha rätt att bedriva verksamhet var som helst inom gemenskapen. Det handlar inte om att man inom gemenskapen alltid har en rättighet att köpa vad man vill. För att tala klarspråk: Det är helt enkelt inte, och det kommer aldrig att vara, en mänsklig rättighet för folk i hela världen att köpa fri jakt i de svenska fjällen.Vad kan vi göra , då? Jo, vi river upp det felaktiga beslutet och börjar om. Om då kontaktar oss inleder vi en dialog med dem. har regeringen fått träna en del på det i andra frågor, bland annat den om vargen, så nu vet man hur det går till. Min förhoppning är att vi ska kunna hjälpa regeringen lite på vägen med att riva upp, att göra om och att göra rätt.Vi behöver få ordning på jakten i de svenska fjällen. Situationen som den är nu är inte hållbar. Det finns många vittnesmål om det; jag har talat om dem tidigare här i kammaren. Jag vill understryka att jag verkligen inte vill hindra utländska jägare från att jaga i de svenska fjällen. Jag vill att de ska komma hit. Jag vill att de ska främja den lokala turistnäringen. Men då ska de göra det för att de köper en exklusiv, kontrollerad jakt - inte som den sker . Om det är alla överens. Turistföretagen, oppositionen, jägarna och rennäringen är överens - men inte regeringen. Nog kan man tycka att det är lite märkligt.Med detta, fru talman, yrkar jag bifall till utskottets förslag i betänkandet i den del som handlar om fjälljakt, avslag på reservation 2 och bifall till reservation 3. Vi ska nu debattera ett betänkande som innehåller bland annat älgförvaltning, fjälljakt, jakttider, skyddsjakt, skadskjutning och jakt och funktionshindrade. Det är detta spännvidden handlar om.Låt mig först ge en bild av den värdefulla tillgång som våra vilda djur är och vilken betydelse de har för vårt land och för oss människor. Tack vare en mycket väl utförd viltvård och jakt och dessutom skydd av hotade arter har vi en mångfald som ytterst få länder har.Vi har en biologisk mångfald och en förnybar resurs där jakt och viltvård kan värderas till några miljarder kronor. Vi hörde här att bara älgjakten kan värderas till 1 ½ miljard. Matlandet ges en extra dimension genom tillgången på vilt och ett kött av bra kvalitet. Detta ska vi vara rädda om och förvalta vidare till gagn för alla i vårt samhälle och för kommande generationer.Fru talman! Jag kommer att uppehålla mig vid fjälljakten, älgförvaltningen och skyddsjakt på eget initiativ. Jag väljer att börja med fjälljakten.Jag ska komplettera den historiebild vi fick . Den haltar i någon mån eftersom den inte var komplett. öppnade man för småviltsjakt i de svenska fjällen till skillnad mot vad som hade gällt . Det utvecklades ett regelverk enligt 3 § rennäringsförordningen. Datumet är viktigt. Före sade rennäringsförordningen att det skall upplåtas till den som är fast bosatt i . Det tror jag inte att vi har någon delad uppfattning om.Sedan fanns också föreskrifter som kompletterade 3 § rennäringslagen och som också gällde före . Den sade att det skall medges till den som är folkbokförd i och får medges till den som inte är folkbokförd i . har vi det klart för oss.År 2006 väljer i att bestämma att det endast är i folkbokförda jägare som får jaga . Efter får även jägare från annat nordiskt land möjlighet att jaga, men då under överinseende av en jaktansvarig tillhörande företag från kommunen. Det var det regelverket som gällde, åtminstone i . Det är intressant att notera att det bara var de som var från de andra nordiska länderna som skulle ha den här jaktansvarige med sig. Hela den övriga världens befolkning behövde ingen jaktansvarig. Det är bara en parentes.Vad händer då? Jo, , och det glömde , gjorde en utredning efter ett klagomål från ett företag i . kom då fram till att det kan utgöra ett hinder för den fria rörligheten och vara ett brott mot icke-diskrimineringen. Det kom fram till då, och det var alltså 2006.Sedan är det riktigt att tillskrev den svenska ambassadören i och påpekade att reglerna i kunde utgöra hinder för den fria rörligheten, det vill säga precis det som också hade varnat för.I det sammanhanget, när vi behandlar , kan jag också nämna att det förs fram ett det finns ett finskt fall som skulle vara likadant som det i . Det är inte sant eftersom det bara handlade om försäljning av jaktkort och inte om kombinationen att tillhandahålla tjänster. Den som använder det som argument vill bara vilseleda.Sedan kommer nästa instans, och det är Justitiekanslern. Där gjorde man också en utvärdering och kom till den slutsatsen att ska ersätta de företag som lidit skada på grund av det regelverk som jag läste upp. Det innebar att fick svenska staten betala ut . fick staten i två olika omgångar betala ut 693 000 respektive . Sammanlagt har den svenska staten betalat ut därför att man tyckte att det var klockrent att de regelverk som gällde inte kunde anses vara okej i förhållande till gemenskapsrätten.Naturvårdsverket arbetar också med de här frågorna. Det handlar bland annat om två projekt. Ett handlar om förvaltning av ripa. Det skulle vara klart . Det andra projektet heter - en art som minskar. Det ska vara klart i juni 2012.Det här är alltså bakgrunden. Den samlade bedömningen från regeringen så här långt är att man kan gynna befolkningen regionalt genom att bland annat tillåta att man kan lösa årskort som andra inte kan lösa, inte ens andra i och framför allt inte personer från andra länder. Detta görs, och det tycker vi är bra. Upplåtelse i övrigt ska ske oberoende av hemvist. Vi tycker att det är viktigt att man kan ta regionalpolitiska hänsyn inom ramen för det så kallade EU-fördraget.År 2007 gav också regeringen ett uppdrag till , , , i , i , i , och . Det uppdraget gavs 2007 och skulle visa hur ändringarna av 3 § rennäringsförordningen påverkat viltstammarna, rennäringen, naturmiljön och den svenska jakttraditionen. Man försökte göra en delredovisning 2008, men det var alldeles för . Det underlag som fanns framme räckte inte. Därför håller man fortfarande på med detta. Men om jag har förstått det rätt är det möjligt att dra slutsatser av detta inom en snar framtid.Vad vill vi nu? Jo, vi vill att vi, med utgångspunkt i utformningen av rennäringsförordningen och utifrån den pågående utvärderingen som jag hänvisade till, ska överväga vilka ytterligare åtgärder som kan vidtas för att en långsiktigt hållbar och utvecklad fjälljakt kan bedrivas.Vi vill också att man ska utreda vilka möjligheter som finns att stärka regionala möjligheter till jakt och därigenom på bästa sätt tillvarata i bosatta personers tillgång till småviltsjakt i fjällen. Och det ska naturligtvis ske inom ramen för EU-förordningen.Vi vill ändra. Vi tycker inte att det är bra som det är, men det måste ske med förnuft och efter en utvärdering. Vårt förslag är ett öppet mandat för att man ska kunna komma med många olika förslag i stället för en inskränkt återgång till det som leder rakt in i en återvändsgränd. Vi står bakom alliansreservationen även om vi inte kommer att yrka bifall till den.Vad är då alternativet? Jo, det är att i armkrok med Socialdemokraterna, går fram med ett annat förslag. vill egentligen någonting helt annat. De vill tillbaka till det som gällde men väljer ändå att, tillsammans med , haka på Socialdemokraterna och i det här läget.De struntar fullkomligt i den bakomliggande verkligheten som redovisas i betänkandet på ett oerhört utförligt sätt. De struntar i den pågående utredningen som vi väntar på. De struntar i de utgifter på 1,6 miljoner som vi har haft, och de är beredda att ta på sig nya utgifter. Man vill återgå till exakt det som vi hade problem med. säger man att det inte ska strida mot . I klartext betyder det att man vill tillbaka till någonting som är omöjligt. Man vill tillbaka men ändå inte. Man underkänner därigenom utredning, , Justitiekanslern och regeringens samlade expertis bestående av bland annat jurister på UD och Landsbygdsdepartementet. Det är mycket märkligt. Det är bara Socialdemokraterna som har rätt i den här frågan.Jag vill påstå att det är direkt ohederligt att ställa i utsikt att det skulle vara möjligt med en återgång. Det vore mer rakryggat om hon i stället sade så här: Jag vet att det inte går att gå tillbaka, men jag gör det för att fånga röster hos dem som tror att det går.Det vore hederligare av att säga att vi socialdemokrater är till och med så desperata att vi låter motion bifallas och ser fram emot det debattstöd som tre sverigedemokrater senare kommer att ge oss i den här debatten.Helén har tillsammans med , byggt ett luftslott av förväntningar hos delar av den svenska jägarkåren som de kommer att genomskåda - tro mig. Det är och förblir en återvändsgränd att återgå till det som var.Fru talman! Jag ska säga några korta ord om älgförvaltningen. Glädjande är att vi äntligen är på väg att genomföra en älgförvaltning där markägare och jägare får ta ett större ansvar för sina vilttillgångar. Jag hoppas nu att vi kan fortsätta på den inslagna vägen och utveckla detta på ett sådant sätt att det kan omfatta annat jaktbart vilt, även rovdjuren, så att vi får en sammanhållen, adaptiv viltförvaltning i balans.När det gäller kostnaden för den nya förvaltningen beräknas den kunna finansieras inom ramen för de fällavgifter som finns och även med visst stöd från Viltvårdsfonden. I inledningsskedet finns det också extrapengar.Det jag noterar är att Socialdemokraterna uppenbarligen menar att det är skattekollektivet som ska stå för eventuella kostnader som överstiger intäkterna. Jag kan inte läsa det som något annat i betänkandet. Den uppfattningen delas inte av regeringen. Markägare och jägare måste inom ramen för viltförvaltningen klara den nödvändiga kostnaden för den nya älgförvaltningen.Avslutningsvis, fru talman, gäller det skyddsjakt på eget initiativ, § 28. Vi som arbetar med de här frågorna vet direkt vad det betyder. Den förändring som alliansregeringen genomförde kort efter sitt tillträde har varit ett lyckokast för rovdjuren. Det har gett en ökad acceptans för rovdjuren; dessutom har tamdjuren fått ett förbättrat skydd. Det var alltså en vinna-vinna-situation. Där är vi ganska överens, även om det finns något parti som fortfarande inte har förstått vitsen med att vi ändrade § 28.Det visar sig också att alla som har åberopat § 28 sedan den infördes i sin nya ordning har följt regelverket. Ingen har visat sig ha missbrukat detta, vilket många belackare påstod när de menade att nu kommer det att bli fritt fram och vilda västern. Den typen av bakgårdsargument användes i väldigt stor utsträckning när ändringen infördes, och jag är oerhört stolt över att markägare, tamdjursägare och jägare har visat att man har kunnat ta detta ansvar.Men så har vi som vill återgå till det som var. Jag vill skicka med en fråga redan nu: Menar fortfarande att man ska avvakta det första anfallet från ett rovdjur innan man får ingripa? Så var det tidigare. Den gamla lydelsen var "först vid upprepat anfall". Menar att man inte ska få freda sin hund eller sina lösgående djur vid fäboddrift? Det vore intressant om vi kunde klargöra det så att människor vet vad de har att rätta sig efter om får möjlighet till ökat inflytande.Fru talman! Jag har talat om och diskuterat fjälljakt, älgförvaltning och skyddsjakt enligt § 28 och överlämnar nu med glädje detta betänkande till kammaren för beslut. Detta var nästan på gränsen till personangrepp.