bet · H001JuU7 · 2012-11-16 00:00:00 — Den parlamentariska utredningens uppgift bör vara att bedöma behovet av en lag utifrån hänsyn till integriteten, effektiviteten och proportionaliteten. Syftet måste vara att finna en teknisk-juridisk lösning som både tillgodoser behovet av underrättelsetjänst och medborgarnas rätt till integritet och rättssäkerhet. Motionärerna anför vidare att en utredning måste arbeta öppet för att åstadkomma en lag som har medborgarnas förtroende. Utskottet välkomnar att regeringen avser att låta Siun genomföra en ny fördjupad uppföljning av lagstiftningens konsekvenser för bl.a. enskildas integritet. Vidare framgår det av den överenskommelse som träffades mellan regeringen och Socialdemokraterna att parterna är överens om att en parlamentarisk integritetskommission ska tillsättas. Enligt vad utskottet har inhämtat från pågår beredning av direktiv för kommissionen. Mot bakgrund av det anförda anser utskottet inte att bör ta något initiativ med anledning av motionsyrkandet. Utskottets förslag till riksdagsbeslut och ställningstaganden har föranlett följande reservationer. I rubriken anges vilken punkt i utskottets förslag till riksdagsbeslut som behandlas i avsnittet. Polisens tillgång till signalspaning i försvarsunderrättelseverksamhet, punkt 1 (MP, V) av (MP) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: avslår regeringens förslag. 2012/13:Ju2 av m.fl. (MP, V) yrkande 1 och avslår proposition 2011/12:179. Som vi påpekat tidigare och som utvecklas närmare nedan i reservation 2 anser vi att lagen (2008:717) om signalspaning i försvarsunderrättelseverksamhet är behäftad med allvarliga brister. Trots detta föreslår regeringen nu att Säkerhetspolisen och ska ges möjlighet att inrikta signalspaning i försvarsunderrättelseverksamhet. Det finns en massiv kritik bland remissinstanserna mot att ge möjlighet till inriktning. Bland annat påpekas följande oklarheter: Vilka konkreta underrättelsebehov i verksamhet kan tillgodoses genom uppgifter som kan inhämtas genom signalspaning i försvarsunderrättelseverksamhet enligt signalspaningslagen? Kan dessa underrättelsebehov (eller en del av dem) tillgodoses genom den delgivningsmöjlighet som finns i 2 § lagen (2000:130) om försvarsunderrättelseverksamhet? Kan den signalspaning som kan förväntas beställa av , bl.a. med hänsyn till kravet i 1 § andra stycket 3 signalspaningslagen att det ska vara fråga om grov gränsöverskridande brottslighet som kan hota väsentliga nationella intressen, leda till att fler personer med anknytning till blir föremål för signalspaning? Det kan konstateras att bl.a. Datainspektionen vid sin granskning av tillämpningen av signalspaningslagen har kunnat konstatera att sökbegrepp som är direkt hänförliga till en viss fysisk person används i stor omfattning i Försvarets radioanstalts signalspaning. Vad får det för betydelse med hänsyn till vad som anförts under punkten 3? Kommer den signalspaning som ska inriktas av att innebära att signalbärare som inte är intressanta för signalspaning med hänsyn till den trafik som förmedlas i dem att bli föremål för inhämtning? Kommer en sådan inhämtning att öka riskerna för att trafik som inte passerar rikets gräns inhämtas och kommer Försvarets radioanstalts behov av att inhämta signaler i sin utvecklingsverksamhet (1 § tredje stycket signalspaningslagen) att förändras och innebära en mer omfattande personuppgiftsbehandling än ? Kommer de gränsdragningsproblem mellan försvarsunderrättelseverksamheten och den brottsbekämpande verksamheten som diskuterades flitigt i samband med införandet av signalspaningslagen och utvidgandet av försvarsunderrättelsebegreppet att helt och fullt kunna lösas vid tillämpningen av den befintliga lagstiftningen och med beaktande av uppgifter? Kan det t.ex., mot bakgrund av att sökbegrepp som är direkt hänförliga till en viss fysisk person bedöms användas i stor utsträckning, säkerställas att underrättelser som inhämtats genom signalspaning efter inriktning från inte kommer att flyta in i polisens operativa verksamhet? Hur ska man säkerställa att det inte kommer att uppstå problem vid bedömningen av om samtliga krav i 1 § andra stycket 3 signalspaningslagen är uppfyllda i de fall önskar inrikta Försvarets radioanstalts signalspaning? När är t.ex. en narkotikaverksamhet gränsöverskridande, organiserad och hotar väsentliga nationella intressen och när hotar den inte väsentliga nationella intressen? Bland annat Datainspektionen har vid sin granskning av tillämpningen av signalspaningslagen funnit att underrättelseskyldigheten i 11 a § signalspaningslagen i praktiken saknar betydelse för integritetsskyddet. Den omnämns trots detta som en del av integritetsskyddet även beträffande den signalspaning som ska ske efter inriktning av polisen utan att beröra de synpunkter som olika granskningsorgan har kommit fram till i denna del. Kommer underrättelseskyldigheten i 11 a § signalspaninglagen att ha någon praktisk betydelse i fråga om polisens signalspaning? som och Tidningsutgivarna avstyrker att denna utökade möjlighet till inriktning införs. Datainspektionen, Justitiekanslern, och riktar allvarlig kritik, särskilt när det gäller möjlighet till inriktning. och Hovrätten över och konstaterar att det inte går att ta ställning till promemorians förslag eftersom relevanta frågor inte har behandlats och analyserats. Sammantaget anser vi att detta medför att regeringens förslag måste avslås. Upphävande av signalspaningslagen, punkt 2 (MP, V) av (MP) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2012/13:Ju2 av m.fl. (MP, V) yrkande 2. Enligt vår uppfattning behöver , som ett militärt alliansfritt land, en effektiv underrättelsetjänst. Signalspaning kan vara ett verktyg i detta avseende. Frågan är dock i vilken omfattning och på vilket sätt som signalspaning ska få bedrivas. Vi har tidigare riktat kritik mot att signalspaningslagen innebär ett oproportionerligt långtgående ingrepp i rätten till fri och skyddad kommunikation och vi vidhåller denna kritik. Konsekvenserna för de grundlagsskyddade principerna om yttrande- och meddelarfrihet, samt meddelarskydd, blir alltför negativa. Vi vill påpeka att redan signalspaningslagen i sig ger , och de myndigheter som ger i uppdrag att inhämta information, möjlighet att delge andra underrättelser om vad som inhämtats. Då vi inte anser att de integritetsskyddsåtgärder som har vidtagits är tillräckliga för att kompensera intrånget i de grundlagsfästa rättigheterna, anser vi att lagen är behäftad med så allvarliga brister att den måste upphävas. Att så är fallet styrks av Datainspektionens rapport till regeringen av med anledning av ett uppdrag att utvärdera signalspaningslagens tillämpning hos . I denna rapport konstaterar Datainspektionen bl.a. följande: Mängden trafik i signalbärarna kommer typiskt sett att öka i och med att möjligheten till kabelinhämtning finns. Detta leder potentiellt sett till en mer omfattande personuppgiftsreglering hos , vilket ställer högre krav på urval för att kunna säkerställa att endast relevant trafik inhämtas. Det finns vidare en hög sannolikhet för att de personer som kommunicerar i de signalbärare som bedriver inhämtning mot kommer att få uppgifter om sin kommunikation sparad hos i form av trafikdata. Handläggare hos kan därigenom utföra sökningar i databasen för trafikdata inom ramen för de underrättelseärenden de arbetar med. Datainspektionen anser därför att bör överväga tekniska lösningar som medför sökbegränsningar i databasen och förstärka loggupföljningen. Datainspektionen bedömer vidare att det i fråga om inhemsk trafik finns ett behov av att förbättra metoderna för att urskilja sådan trafik. Inspektionen har funnit problem och svårigheter hos när det gäller gallringen av upptagningar och uppteckningar om en viss fysisk person. har vidare inte rutiner för att säkerställa att de meddelanden som inhämtats inte blir föremål för vidare behandling utan att det först kontrollerats att meddelandena inte innehåller förstöringspliktig information. Datainspektionen har vidare funnit att de sökbegrepp som använder i sin signalspaning i stor omfattning är direkt hänförliga till en viss fysisk person. Detta trots att sökbegrepp enligt signalspaningslagen i dessa fall endast får användas om det är av synnerlig vikt för verksamheten. Det saknas även en teknisk funktion som säkerställer att nödvändighetsbedömningen för att hantera s.k. känsliga personuppgifter sker och dokumenteras. Avslutningsvis konstaterar Datainspektionen att underrättelse till enskild enligt 11 a § signalspaningslagen inte skett . Även Statens inspektion för försvarsunderrättelseverksamheten (Siun) har i ett inspektionsprotokoll från konstaterat att inte fullt ut kan anses uppfylla de krav som ställs på förstöring i förordning (2008:923) om signalspaning i underrättelseverksamhet. För att bättre uppfylla förordningens krav bör införa interna bestämmelser med innebörden att information som har förstörts inte får återskapas. Det förtjänar i sammanhanget att göra en jämförelse med att i sin tillsyn av hur Säkerhetspolisen hanterat känsliga och icke-känsliga personuppgifter, även den konstaterat att denna myndighet brister i dessa hänseenden. Integritetsskyddsbrister finns således såväl hos nya som gamla myndigheter när det gäller behandling av känsliga personuppgifter. De brister vi tidigare påpekat äger alltjämt sin giltighet. Vad Datainspektionen och Siun funnit bekräftar dessa. Det bör därför vara regeringens uppgift att vidta åtgärder för att se till så att signalspaningslagen upphävs och därefter återkomma till med ett sådant förslag om upphävande. Statens inspektion för försvarsunderrättelseverksamhet, punkt 3 (MP, SD, V) av (MP), (V) och (SD). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2012/13:Ju2 av m.fl. (MP, V) yrkande 3. Enligt signalspaningslagen utövas viss kontroll över hur lagen tillämpas av en nämnd med parlamentarisk representation Statens inspektion för försvarsunderrättelseverksamhet (Siun). Det är dock bara , som oss veterligen har getts tillfälle att nominera ledamöter till Siun. Denna avsaknad av parlamentarisk förankring är enligt vår mening slående för hur regeringen hanterar frågor om integritetsskydd inom signalspaningen. Om signalspaning ska tas på allvar ska också samtliga partier erbjudas möjligheten att nominera ledamöter till nämnden. Så är fallet när det gäller och vi bedömer att detta förhållande har ökat förtroendet för nämnden hos samtliga partier i . Vi bedömer också att det förstärkt allmänhetens tilltro till att nämnden fullgör sitt uppdrag på ett så allsidigt och objektivt sätt som möjligt. Detta trots den sekretess som råder i nämndens verksamhet. Vi anser således att antalet ledamöter i Siun ska utökas så att samtliga partier som är representerade i kan erhålla en ledamot var. En parlamentarisk utredning om signalspaning, punkt 4 (MP, V) av (MP) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2012/13:Ju2 av m.fl. (MP, V) yrkande 4. Vi har ovan framfört att signalspaning är ett viktigt verktyg för att värna neutralitet och oberoende. Nya hot som senare års terroristdåd, spridningen av massförstörelsevapen och it-utvecklingen har gjort samhället mer sårbart, och tidig information är viktig för att kunna förebygga och förhindra sådana hot mot vårt land. Den avgörande frågan är dock på vilket sätt och i vilken omfattning som signalspaning ska få bedrivas. Behovet av effektiv underrättelseinhämtning kan inte rättfärdiga att man nonchalerar grundlagens principer om rätten till fri och skyddad kommunikation. Om underrättelsetjänsten ska kunna bibehålla folkets förtroende måste människors berättigade oro och obehag avseende intrång i deras privata sfär tas på allvar. Därför kräver vi, som framgår ovan, att lagstiftningen rivs upp, men vi anser också att en parlamentarisk utredning behöver tillsättas. Den parlamentariska utredningens uppgift bör vara att bedöma behovet av en lag utifrån hänsyn till integriteten, effektiviteten och proportionaliteten. Syftet måste vara att finna en teknisk-juridisk lösning som både tillgodoser behovet av underrättelsetjänst och medborgarnas rätt till integritet och rättssäkerhet. Vi menar slutligen att en utredning måste arbeta öppet för att åstadkomma en lag som har medborgarnas förtroende. Detta innebär en bred och öppen process som ger så många som möjligt möjlighet till insyn och påverkan samt till debatt från olika samhällsaktörer, allt från enskilda medborgare till organisationer. Förteckning över behandlade förslag Proposition 2011/12:179 Polisens tillgång till signalspaning i försvarsunderrättelseverksamhet: antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2008:717) om signalspaning i försvarsunderrättelseverksamhet. 2012/13:Ju2 av m.fl. (MP, V): avslår regeringens förslag till lag om ändring i lagen (2008:717) om signalspaning i försvarsunderrättelseverksamhet. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen ska återkomma med förslag om att upphäva lagen (2008:717) om signalspaning i försvarsunderrättelseverksamhet. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om den parlamentariska sammansättningen av Statens inspektion för försvarsunderrättelseverksamheten. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en parlamentarisk utredning om signalspaning. var en fascinerande man. Han föddes som femtonde barnet till en fattig ljusmakare i . Som författare, filosof, uppfinnare, diplomat och en hel del annat kom han att påverka världshistorien på många olika plan. Att jag nämner honom beror givetvis på hans välkända uttalande: "Ett samhälle som ger upp lite frihet för att vinna lite säkerhet, förtjänar varken eller och kommer att förlora bägge." som gått sedan terrorattackerna mot har vi gett upp frihet på många sätt i vår strävan efter att uppnå säkerhet. Trots detta kan få människor se tillbaka på det gångna decenniet och hävda att världen har blivit säkrare. kan ingen blunda för hur medborgerliga rättigheter och de mest grundläggande mänskliga rättigheterna kränks inom ramen för det så kallade kriget mot terrorismen. Det händer inte bara långt bort, utan även här i . Och det händer . Ett exempel på det är FRA-lagen. FRA-lagen innebär massavlyssning, upprivande av brevhemligheten och hundratusentals godtyckliga ingripanden i privatlivet. Genom FRA-lagen kränks mina och dina, ja allas våra grundlagsfästa fri- och rättigheter i . Skyddet för privatlivet är inget värt om staten kan avlyssna all min internettrafik, läsa mina mejl, få reda på vem jag talar med eller se vem som kommer på besök. Inte nog med att vi övervakas och kontrolleras - upprepade granskningar visar att de som är satta att övervaka oss läcker som såll. Känsliga uppgifter om sjukdomar läses av obehöriga. Känsliga uppgifter om pågående brottslighet och arbetet mot detta sprids, enligt en färsk rapport från Säkerhetspolisen, av poliser till grova organiserade brottslingar.FRA-lagen är redan i sin nuvarande form ett hot mot våra grundläggande fri- och rättigheter. Det förslag som vi debatterar skulle göra det hotet betydligt större och reellare. Vi måste därför fråga oss vilket samhälle vi egentligen vill leva i.Sverige behöver, som ett militärt alliansfritt land, en effektiv underrättelsetjänst. Signalspaning kan möjligtvis vara ett verktyg i detta, men som FRA-lagen är utformad innebär den oproportionerligt långtgående ingrepp i medborgerliga fri- och rättigheter.Såväl Datainspektionen som Statens inspektion för försvarsunderrättelseverksamheten har gjort uppföljningar av FRA-lagen och påpekat brister i den. Bland annat finns brister i hur känsliga personuppgifter hanteras. har ingen ännu lyckats förklara skälen till varför all datatrafik in i och ut ur vårt land ska kunna avlyssnas av . vill att FRA-lagen rivs upp. Därefter bör en parlamentarisk utredning tillsättas för att utreda om det finns behov av en sådan lag med hänsyn till effektiviteten, proportionaliteten och integriteten. Men i stället för att åtgärda de brister som finns med dagens signalspaningslag väljer regeringen och Socialdemokraterna att gå ännu längre och lägga fram förslag om ännu mer övervakning.Förslaget som röstar om har fått massiv kritik från remissinstanserna. som och Tidningsutgivarna avvisar utökningen. Datainspektionen, Justitiekanslern, och riktar allvarlig kritik mot förslaget. Flera andra remissinstanser konstaterar att det inte ens går att ta ställning till förslaget eftersom relevanta frågor inte har behandlats eller analyserats.Regeringen är dock inte villig att lyssna på kritik. I stället för att ta till sig av den och åtgärda det som behöver åtgärdas ignorerar de remissinstansernas viktiga åsikter. De stänger även ute oss kritiska partier från påverkan. Enligt FRA-lagen utövas viss kontroll över hur FRA-lagen tillämpas av en nämnd med parlamentarisk representation. Det är bara , som, oss veterligen, beretts tillfälle att nominera ledamöter till nämnden. Denna avsaknad av parlamentarisk förankring visar med tydlighet hur regeringen hanterar frågor om integritetsskydd inom signalspaningen - bristande, torftigt och som ett hafsverk. Det är mot den bakgrunden som våra förslag om att ta ett helhetsgrepp med en parlamentarisk utredning om behovet och utformningen av en signalspaningslag ska ses. Det är mot den bakgrunden vår skepticism mot att ge rätt att använda FRA-lagen ska ses. Och det är mot den bakgrunden vi vill att insynen i den hemliga övervakningens kontrollfunktioner ska utökas så att alla partier får plats där.Att regeringen och Socialdemokraterna vill driva igenom detta blir extra ironiskt i ljuset av att Säkerhetspolisen kom med en rapport som visar att det finns allvarliga problem med att polisen läcker uppgifter till den grova organiserade brottsligheten. Att polisen övervakar oss alla och sedan läcker uppgifterna till grova brottslingar gör inte att vi kan känna oss trygga med att ge dem rätten att övervaka oss ännu mer genom en utvidgning av FRA-lagen.Aldrig förr har övervakningen och kontrollen av vad vi enskilda människor i detta land gör varit så stor som . Och kontrollen ökar nu ytterligare genom regeringens förslag att ge både Säkerhetspolisen och tillgång till signalspaning genom . Aldrig förr har polisen haft så många anställda och så många hjälpmedel till sitt förfogande. Trots det blir de allt mer ineffektiva och uträttar allt mindre. Varför ska vi då tro att de kan lösa fler brott och hantera tillgången till dessa ytterst känsliga uppgifter som de nu kommer att få del av när de riskerar att läcka till den grova organiserade brottsligheten?Herr talman! En lag som klampar in i vanligt folks privatliv, som troligen inte förmår fånga de personer den egentligen är avsedd för och som kostar en väldig massa pengar är ingen bra lag. Behovet av effektiv underrättelseinhämtning kan inte rättfärdiga att regeringen nonchalerar grundlagens principer om rätten till fri och skyddad kommunikation. Jag är fullständigt övertygad om att de svenska medborgarnas säkerhet kan upprätthållas utan att det sker till priset av ännu mer massavlyssning. Jag vill yrka bifall till reservation 1, 2, 3 och 4 och avslag på propositionen. Signalspaning, i etern såväl som i tråd, utförs av efter inriktning från regeringen, och Försvarsmakten. Inhämtning av underrättelseinformation genom signalspaning sker i syfte att kartlägga vissa mycket allvariga företeelser. Det kan handla om yttre militära hot mot , kontraspionage mot andra staters underrättelseverksamhet, kartläggning av den internationella terrorismens strategiska förhållanden och annan grov gränsöverskridande brottslighet vilka sammantaget kan hota väsentliga svenska intressen.Signalspaning är ett mycket kraftigt, hemligt informationsinsamlande verktyg. Det kan därför också vara mycket integritetskränkande och rent av farligt om det missbrukas. Det är därför det finns en lagstadgad tillsyn av verksamheten. I 10 § signalspaningslagen anges att regeringen ska utse en kontrollmyndighet som ser till att signalspaningsverksamheten bedrivs korrekt. Av 2 § förordningen (2009:969) med instruktion för Statens inspektion för försvarsunderrättelseverksamheten framgår att denna kontrollmyndighet är Siun.Problemet med denna kontrollmekanism och nämnd, som leder myndigheten, är att inte alla partier är representerade. Som det ser ut finns inte några vanliga ledamöter i nämnden representerade från andra partier än , , vilket redan har konstaterats. Sammanlagt får nämnden inte ha fler än sju ledamöter enligt lagen, trots att det finns åtta riksdagspartier.Herr talman! Det är viktigt att upprätthålla den statliga verksamhetens demokratiska legitimitet. Det är jätteviktigt. Det är särskilt viktigt när det rör verksamheter som signalspaning, eftersom insynen är begränsad. kan det finnas en rädsla hos enskilda för att verksamheten missbrukas, vilket vi sett prov på under den debatt som pågått i flera år.Jag anser därför att det är mycket viktigt att det finns en bred parlamentarisk förankring, vilket innebär att representanter från samtliga riksdagspartier ges tillfälle att närvara i nämnden som styr kontrollen över signalspaningsverksamheten vid . Jag vill därmed yrka bifall till reservation 3 i betänkandet.Jag förstår verkligen inte, helt ärligt, hur man kan vara emot detta. Vad vore bättre om vi vill öka legitimiteten än att se till att alla partier får insyn?Vad gäller de brister som bland annat Datainspektionen pekar på förutsätter vi att de åtgärdas. Men att riva upp lagen, som och verkar vilja göra, är däremot ingen lösning. Det skulle inte minst öka möjligheterna för internationella kriminella nätverk att etablera sig i . Som exempel kan jag nämna det så kallade , ett grovt kriminellt nätverk med internationella kopplingar. Dessutom skulle riskerna för att utsättas för terroristattentat öka. Vad gäller hot om terroristbrott råder det knappast något tvivel om att befinner sig i ett utsatt läge, inte minst med tanke på att det sammantagna terrorhotet mot är reviderat från lågt till förhöjt, det vill säga från två till tre på en femgradig skala.Herr talman! Än en gång yrkar jag bifall till reservation 3. I övrigt yrkar jag bifall till propositionen. röstade borgerliga majoritet igenom den så kallade FRA-lagen. gavs därmed rätt att signalspana, det vill säga ta del av information i kabel - telefon- och internetkommunikation. Vi i , tillsammans med , var motståndare då, och vi är också motståndare till det förslag som ligger här för oss nu.Den här övervakningen innebär ett alldeles för stort ingrepp i den personliga integriteten. Vi varnade då för riskerna med att det inte skulle stanna där, alltså bara vid FRA:s signalspaning, utan att vi sakta men säkert går mot ett övervakningssamhälle. har vi fått exempelvis Ipredlagen och datalagringsdirektivet. Det är två lagar som innebär ytterligare inskränkningar i den personliga integriteten.Nu står vi här igen. ska övervakningen utökas ytterligare. I det förslag som vi nu har att ta ställning till ska och få inrikta signalspaning. Det är uppenbart att ju fler myndigheter som får tillgång till signalspaningen, desto fler personer kommer att övervakas. Med detta följer större risker för att känslig information kan användas på fel sätt.Jag vill också understryka att och kan få tillgång till FRA:s signalspaning efter beslut av regeringen, eller Försvarsmakten. I synnerligen allvarliga fall av till exempel terrorism eller grovt organiserad gränsöverskridande brottslighet finns redan möjligheten för polisen att ta del av relevant information.