bet · GZ01CU16 · 2012-03-15 00:00:00 — Mot bakgrund av det pågående beredningsarbetet ansåg utskottet att det inte fanns skäl att föreslå någon åtgärd från med anledning av motionerna, varför de avstyrktes. Mot bakgrund av det pågående beredningsarbetet anser utskottet även nu att det inte finns skäl att föreslå någon åtgärd från med anledning av motionsyrkandet, varför det bör avslås. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om en översyn av vårdnadsreglerna. Utskottet hänvisar till pågående och aviserat arbete. Jämför reservationerna 5 (S) och 6 (SD). I motion 2011/12:C225 av och (båda M) föreslås ett tillkännagivande om en översyn av lagstiftningen i syfte att öka jämställdheten mellan mammor och pappor vid separationer och vårdnadstvister. Motion 2011/12:C257 av (M) innehåller förslag om ett tillkännagivande om att dagens lagstiftning bör stärkas och moderniseras i syfte att nå ett mer jämställt föräldraskap. I motion 2011/12:C283 begär (S) ett tillkännagivande om behovet av att överväga en översyn och reformering av lagstiftningen med hänsyn till barnets bästa. I motionen framhålls barnens rätt till båda sina föräldrar. m.fl. (S) begär i motion 2011/12:C346 att en uppföljning av lagstiftningen görs och att regeringen återkommer med förslag på hur man ska undvika att så många vårdnadstvister hamnar i domstol och hur man ska se till att öka jämställdheten mellan mammor och pappor vid vårdnadstvister (yrkande 1). I motion 2011/12:C351 av (FP) föreslås ett tillkännagivande om att ett system införs som innebär att separerade föräldrar med gemensam vårdnad ska ha lagstadgad rätt till samma information om sina barn. Motion 2011/12:C384 av (SD) innehåller förslag om ett tillkännagivande om införande av en möjlighet till medling i tvister om vårdnad, umgänge och boende. I motionen framhålls behovet av alternativa tvistelösningar. I motion 2011/12:C389 av m.fl. (M) begärs ett tillkännagivande om att vårdnadsreglerna bör ändras så att samarbetssvårigheter inte utgör en grund för att döma till enskild vårdnad. Motionärerna anför att regeringen bör utreda förutsättningarna för att tilldela barn en god man i de fall där föräldrarna omöjligen kan samarbeta i avgörande frågor om barnets uppfostran (yrkande 2). I motion 2011/12:C408 föreslår och (båda SD) ett tillkännagivande om att alla bestämmelser som hänvisar till att barnets åsikter ska beaktas bör tas bort. I motionen framhålls även att barn inte ska behöva välja mellan sina föräldrar (yrkande 2). Motionärerna föreslår också att vid alla separationer ska vara gemensam vårdnad, om det inte finns några tidigare noteringar vid myndigheter om sociala problem i hemmet (yrkande 3). Rättsförhållandet mellan barn och föräldrar regleras i . Denna lagstiftning har under genomgått betydande förändringar när det gäller regelverket för när föräldrar separerar och föräldrarna inte kan komma överens om hur deras barn ska ha det. De senaste större ändringarna i vårdnadsreglerna beslutades av och trädde i kraft (prop. 2005/06:99, bet. 2005/06:LU27, rskr. 2005/06:309). Ändringarna syftade framför allt till att förstärka barnperspektivet i lagstiftningen. De innebar bl.a. att betydelsen av barnets bästa kommer till klarare uttryck i lagen och att barnets bästa ska vara avgörande för alla beslut om vårdnad, boende och umgänge. Genom lagändringarna markerades ytterligare i lagtexten den betydelse som risken för att barnet far illa måste få vid beslut om vårdnad, boende och umgänge. och domstolen ska vid bedömningen av barnets bästa fästa avseende särskilt vid risken att barnet eller någon annan i familjen utsätts för övergrepp eller att barnet olovligen förs bort eller hålls kvar eller annars far illa. Ändringarna innebar också att det infördes en generell skyldighet för domstolen att, om det är lämpligt, verka för samförståndslösningar i indispositiva tvistemål. I mål om vårdnad, boende och umgänge innebär det att domstolen ska verka för att föräldrarna når en samförståndslösning som är förenlig med barnets bästa. Domstolen ska också kunna uppdra åt en medlare att försöka få föräldrarna att nå en samförståndslösning till barnets bästa. Motsvarande motionsyrkanden har behandlats av utskottet , i betänkande 2010/11:CU18. Utskottet kunde konstatera att regeringen tagit olika initiativ för att följa och utvärdera utvecklingen på området, bl.a. genom att ge i uppdrag att följa upp hur vårdnadsreform slagit igenom i arbete. Mot denna bakgrund ansåg utskottet att det inte fanns skäl att föreslå någon åtgärd från med anledning av motionerna, varför de avstyrktes. redovisade i rapporten och barnet i vårdnadstvister (artikelnr ) uppdraget att följa upp hur vårdnadsreform slagit igenom i arbete. I rapporten anges att det bl.a. undersökts hur, i vilken omfattning och under vilka förutsättningar som barn kommer till tals i upplysningar och utredningar om vårdnad, boende och umgänge; hur genomför bedömningar av risken för att ett barn far illa; hur barnets bästa kommer till uttryck i de förslag till beslut som lämnar i sina utredningar samt socialnämndernas behov av vägledning i frågor som rör vårdnad, boende och umgänge. Enligt är resultatet av uppföljningen positivt. Uppföljningen visar dock på en del förbättringsområden. behöver framför allt bli tydligare i sin dokumentation av barnsamtal i sina motiveringar till förslag till beslut och i sina bedömningar av risken att ett barn far illa. Uppföljningen visar också att socialnämnderna efterfrågar stöd och vägledning om hur de bäst gör sina riskbedömningar. kommer därför att se över behov av stöd och hur den befintliga kunskapen bäst kan kommuniceras. Enligt uppgift från är rapporten föremål för beredning inom departementet. I samband med de förslag som regeringen lämnade i proposition 2011/12:53 Barns rätt till vård aviserar regeringen att en utvärdering av vårdnadsreform kommer att inledas . Utskottet kan, liksom tidigare, konstatera att regeringen tagit olika initiativ för att följa och utvärdera utvecklingen på området. Regeringen har vidare aviserat att en utvärdering av vårdnadsreform kommer att inledas . Mot denna bakgrund anser utskottet att det pågående och aviserade arbetet inte bör föregripas genom någon åtgärd från med anledning av motionsyrkandena, varför de bör avslås. Riskbedömningar vid vårdnadstvister m.m. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om riskbedömningar vid vårdnadstvister m.m. Utskottet hänvisar till pågående arbete. Jämför reservation 7 (SD). I motion 2011/12:C276 av och (båda KD) föreslås ett tillkännagivande med innebörden att en ordentlig bedömning av risken för att barnen ska rövas bort bör göras i samband med vårdnadsprocesser (yrkande 1). Motionärerna föreslår även att umgängesrätten ska inhiberas med omedelbar verkan när en förälder befaras planera att föra bort sitt barn (yrkande 2). och (båda M) föreslår i motion 2011/12:C289 ett tillkännagivande om att en uppföljning bör göras av rättstillämpningen när det gäller riskbedömningar vid beslut om vårdnad och umgänge (yrkande 2). Motionärerna föreslår också ett tillkännagivande om en översyn av lagstiftningen om riskbedömningar vid beslut om vårdnad och umgänge (yrkande 3). Genom vårdnadsreform markeras ytterligare i lagtexten den betydelse som risken för att barnet far illa måste få vid beslut som rör vårdnad, boende och umgänge. Enligt 6 kap. 2 a § ska barnets bästa vara avgörande för alla beslut om vårdnad, boende och umgänge. Vid bedömningen av vad som är bäst för barnet ska det fästas avseende särskilt vid risken för att barnet eller någon annan i familjen utsätts för övergrepp eller att barnet olovligen förs bort eller hålls kvar eller annars far illa. ska göra en bedömning i utredningar om vårdnad, boende och umgänge av risken för att barnet eller någon annan i familjen utsätts för övergrepp, att barnet olovligen förs bort eller hålls kvar eller annars far illa. I propositionen med förslag till nya vårdnadsregler anförde regeringen att det bör vara uppgift att sammanställa kunskap om och medverka till metodutveckling för hur riskbedömningen ska göras när socialnämnden utreder frågor om vårdnad, boende och umgänge (prop. 2005/06:99 s. 43). fick i uppdrag av regeringen att sammanställa kunskapsläget kring hur riskbedömningar ska göras när socialnämnden utreder frågor om vårdnad, boende och umgänge samt att redovisa hur metoder inom området kan utvecklas. har vidare gett i uppdrag att ta fram ett riskbedömningsinstrument att användas av i samband med ärenden om vårdnad, boende och umgänge i syfte att utveckla ett vetenskapligt bedömningsinstrument för risk- och skyddsfaktorer i sådana tvister. redovisade uppdraget i rapporten riskbedömning för vårdnad, boende och umgänge (artikelnr 2007-112-4) till departementet. Enligt uppgift från är rapporten föremål för beredning inom departementet. Motsvarande motionsyrkanden har behandlats av utskottet i betänkande 2010/11:CU18. Utskottet konstaterade att barnets bästa enligt 6 kap. 2 a § ska vara avgörande för alla beslut om vårdnad, boende och umgänge. Vid bedömningen av vad som är bäst för barnet ska det fästas avseende särskilt vid risken för att barnet eller någon annan i familjen utsätts för övergrepp eller att barnet olovligen förs bort eller hålls kvar eller annars far illa. Vidare kunde utskottet konstatera att redovisat ett uppdrag till regeringen som gått ut på att ta fram ett instrument för riskbedömningar som ska kunna använda i ärenden om vårdnad, boende och umgänge. Mot den redovisade bakgrunden var utskottet inte berett att föreslå något initiativ från med anledning av motionerna, varför de avstyrktes. Utskottet kan konstatera att det pågår ett arbete med att ta fram ett instrument för riskbedömningar som ska kunna använda i ärenden om vårdnad, boende och umgänge. Mot denna bakgrund är utskottet inte berett att föreslå något initiativ från med anledning av motionsyrkandena. De bör därför avslås. Fler än två vårdnadshavare Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om att ett barn ska kunna ha fler än två vårdnadshavare. Utskottet hänvisar till tidigare ställningstaganden. Jämför reservationerna 8 (S) och 9 (MP, V). I motion 2011/12:C215 föreslår (MP) ett tillkännagivande om att barn ska kunna ha fler än två juridiska vårdnadshavare (yrkande 1). m.fl. (S) föreslår i motion 2011/12:C346 ett tillkännagivande om att en översyn av reglerna i bör göras för att se om det är möjligt för ett barn att ha flera vårdnadshavare (yrkande 3). Bestämmelser om vårdnad av barn finns i 6 kap. . Barn står under vårdnad av båda föräldrarna eller en av dem, om inte rätten har anförtrott vårdnaden åt en eller två särskilt förordnade vårdnadshavare (2 § första stycket). Vårdnaden om ett barn består till dess att barnet fyller eller ingår äktenskap. På talan av socialnämnden får rätten besluta om umgänge mellan barnet och någon annan än en förälder (15 a §). Vid bedömningen av om en sådan talan ska föras ska socialnämnden särskilt beakta barnets behov av umgänge med sina morföräldrar och farföräldrar och andra som står barnet särskilt nära. Motsvarande motionsyrkanden har behandlats av utskottet , i betänkande 2010/11:CU18. I betänkandet redogjorde utskottet för att det tidigare, bl.a. i samband med lagstiftningsärendet (i bet. 2005/06:LU27), tillstyrkt de ändringar som infördes om att barnets behov av umgänge med andra än föräldrarna ska lyftas fram vid socialnämndens bedömning. Utskottet hade inte någon annan uppfattning än den utskottet tidigare gett uttryck för, varför motionerna avstyrktes. Utskottet har inte heller nu någon annan uppfattning än den utskottet tidigare gett uttryck för. Motionsyrkandena bör därför avslås. Automatisk gemensam vårdnad för ogifta föräldrar Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om automatisk gemensam vårdnad för ogifta föräldrar. Utskottet hänvisar till tidigare ställningstaganden. Jämför reservation 10 (SD) och särskilt yttrande 1 (S, MP). I motion 2011/12:C341 föreslår (S) ett tillkännagivande om en översyn av i syfte att ge föräldrarna automatisk gemensam vårdnad oavsett civilstånd. och i (båda S) föreslår i motion 2011/12:C370 ett tillkännagivande om en översyn av i syfte att ge båda föräldrarna, oberoende av civilstånd, automatisk gemensam vårdnad vid barnets födelse (yrkande 2). Motion 2011/12:C389 av m.fl. (M) innehåller förslag till ett tillkännagivande om en översyn av vårdnadsreglerna i syfte att ogifta föräldrar automatiskt ska få gemensam vårdnad efter det att faderskapet har fastställts (yrkande 1). Även i motion 2011/12:C408 av och (båda SD) föreslås ett tillkännagivande om en översyn av reglerna i syfte att ogifta föräldrar automatiskt ska få gemensam vårdnad efter det att faderskapet har fastställts genom ett frivilligt faderskapstest (yrkande 1). Bestämmelser om vårdnad av barn finns i 6 kap. . Ett barn står från födelsen under vårdnad av båda föräldrarna, om dessa är gifta med varandra, och i annat fall av modern ensam (3 §). Ingår föräldrarna senare äktenskap med varandra, står barnet från den tidpunkten under vårdnad av dem båda, om inte rätten har anförtrott vårdnaden åt en eller två särskilt förordnade vårdnadshavare. Om en av föräldrarna är ensam vårdnadshavare och föräldrarna vill utöva vårdnaden gemensamt, kan de tillsammans ge in en ansökan till domstolen, som då ska besluta om gemensam vårdnad om det inte är uppenbart att sådan vårdnad är oförenlig med barnets bästa. Föräldrarna kan också få gemensam vårdnad genom registrering hos efter anmälan av dem båda. En sådan anmälan kan göras antingen till socialnämnden i samband med att nämnden ska godkänna en faderskapsbekräftelse eller en bekräftelse av föräldraskap eller direkt till under förutsättning att beslut om vårdnaden inte har meddelats tidigare och att föräldrarna och barnet är svenska medborgare. I övrigt kan ändring i vårdnaden ske genom avtal som godkänns av socialnämnden eller genom beslut av domstol. Om det döms till äktenskapsskillnad mellan föräldrarna står barnet även därefter under båda föräldrarnas vårdnad, om inte den gemensamma vårdnaden upplöses (5, 7 eller 8 §). Ska barnet även efter domen på äktenskapsskillnad stå under båda föräldrarnas vårdnad, ska rätten i domen påminna om att vårdnaden är gemensam. presenterades departementspromemorian Gemensam vårdnad för ogifta föräldrar samt en språklig och redaktionell översyn av 6 kap. (Ds 1999:57). I promemorian föreslås bl.a. att föräldrar som inte är gifta med varandra när barnet föds ska få gemensam vårdnad när har förflutit från det att faderskapet har fastställts genom en bekräftelse som har godkänts av socialnämnden, om ingen av föräldrarna anmäler till socialnämnden att han eller hon motsätter sig gemensam vårdnad. Motsvarande motionsyrkanden har behandlats av utskottet i betänkande 2010/11:CU18. I betänkandet redovisades att utskottet vid sin behandling av proposition 2009/10:192 (se bet. 2009/10:CU20) konstaterat att situationen var annorlunda mot den som gällde när promemorians förslag lämnades . Någon presumtion för gemensam vårdnad finns , utan det måste i stället i varje enskilt fall göras en bedömning med utgångspunkt i vad som är bäst för barnet. Utskottet instämde därför i regeringens bedömning att förslaget om automatisk gemensam vårdnad för ogifta föräldrar inte bör genomföras. Mot den redovisade bakgrunden ansåg utskottet i betänkande 2010/11:CU18 att det inte fanns skäl att frångå tidigare ställningstagande, varför motionerna avstyrktes. Utskottet anser inte heller nu att det finns skäl att frångå tidigare ställningstagande. Motionsyrkandena bör därför avslås. Olovligt bortförda barn i internationella förhållanden Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om olovligt bortförda barn i internationella förhållanden. Utskottet hänvisar till pågående arbete. I motion 2011/12:C276 av och (båda KD) föreslås tillkännagivanden om att en samordningsperson för förbättrad samordning mellan berörda myndigheter bör inrättas (yrkande 4), att larmnumret 116 000 bör aktiveras i och att information bör spridas om detta larmnummer (yrkande 5), att en förfördelad förälder bör få rätt till målsägandebiträde från staten (yrkande 6), att de bilaterala kontakterna mellan och andra länder bör förbättras med det särskilda syftet att effektivisera tidiga insatser i samband med bortföranden av barn (yrkande 7) och att inom ramen för sina bilaterala relationer bör verka för ett internationellt kontrollorgan som kan övervaka att följs (yrkande 8). Med olovligt bortförande av barn i internationella förhållanden avses framför allt när en förälder utan den andra förälderns medgivande för med sig sitt barn till ett annat land. Hit hör också fall då en förälder olovligen håller kvar barnet i ett annat land efter utgången av en umgängestid eller efter det att en domstol bestämt att den andra föräldern ska ha vårdnaden om barnet. I båda fallen är ändamålet att hindra den andra föräldern från att ha vårdnaden om barnet eller utöva umgängesrätt. Ett internationellt samarbete i syfte att motverka olovliga bortföranden och kvarhållanden av barn i internationella förhållanden kom till stånd genom om de civila aspekterna på internationella bortföranden av barn. Konventionen gäller situationer där ett barn med hemvist i en konventionsstat förs bort till eller hålls kvar i en annan konventionsstat och detta strider mot den rätt att ta ansvar för barnet som tillkommer vårdnadshavaren. Konventionen syftar till att säkerställa ett snabbt återförande av barnet till den från vilken barnet undanhålls. har anslutit sig till konventionen. har även anslutit sig till om erkännande och verkställighet av avgöranden rörande vårdnad om barn samt om återställande av vård av barn. Det främsta syftet med är att komma till rätta med de problem som uppkommer när en förälder olovligen för ut barnet ur ett land och på så sätt skiljer barnet från en annan vårdnadshavare. Genom lagen (1989:14) om erkännande och verkställighet av utländska vårdnadsavgöranden m.m. och om överflyttning av barn införlivades och Europarådskonvention med svensk rätt. Den i dagtecknade konventionen om behörighet, tillämplig lag, erkännande, verkställighet och samarbete i frågor om föräldraansvar och åtgärder till skydd för barn () syftar till att stärka skyddet för barn i internationella situationer. Genom en tillämpning av konventionen ska man kunna undvika konflikter mellan olika rättssystem som gäller behörighet, tillämplig lag eller erkännande och verkställighet av domar och andra avgöranden. Syftet med konventionen är också att utveckla det internationella samarbetet när det gäller skydd av barn. Konventionen gäller alla avgöranden om föräldraansvar, t.ex. avgöranden om vårdnad, boende, umgänge eller en tillfällig placering utanför det egna hemmet. Konventionen trädde i kraft . Inom EU pågår också arbete i syfte att motverka olovliga bortföranden och kvarhållanden av barn i internationella förhållanden. Rådets förordning (EG) nr 2201/2003 om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar i äktenskapsmål och mål om föräldraansvar (den nya II-förordningen) innehåller regler som kompletterar . Som exempel kan nämnas sådana regler som medför att ett ärende om att återföra ett olovligt bortfört barn ska handläggas snabbare. II-förordningen förutsätter materiella kompletterande bestämmelser; sådana finns i lagen (2008:450) med kompletterande bestämmelser till den nya II-förordningen. är enligt förordningen centralmyndighet i och har till uppgift att på olika sätt bistå vid tillämpningen av II-förordningen. Därutöver finns FN:s konvention om barnets rättigheter () som antogs av . Konventionen trädde i kraft och har ratificerats av . Genom ratifikationen har iklätt sig en internationell folkrättslig förpliktelse att följa konventionens bestämmelser. föreskriver att konventionsstaterna ska vidta åtgärder för att bekämpa olovligt bortförande och kvarhållande av barn i utlandet. gavs en särskild utredare i uppdrag att lämna förslag om ett svenskt tillträde till (dir. 2004:14). Frågan om ett tillträde till konventionen behandlas i utredningens slutbetänkande, Föräldraansvar och åtgärder till skydd för barn i internationella situationer m.m. (SOU 2005:111), som överlämnades . Betänkandet har remissbehandlats. beslutade regeringen en lagrådsremiss. I lagrådsremissen föreslår regeringen att tillträder och att konventionen blir en del av svensk lagstiftning genom en särskild lag, som också innehåller kompletterande bestämmelser. Regeringen har aviserat att en proposition i ämnet ska överlämnas till . Inom EU pågår ett arbete med att införa ett gemensamt nummer för telefonjourer avsedda för saknade barn. Europeiska kommissionen beslutade (2007/116/EG) att nummerserien som börjar på 116 i nationella nummerplaner ska reserveras för harmoniserade nummer för tjänster av samhälleligt värde och att de specifika numren inom denna nummersekvens och de tjänster som varje nummer reserverats för ska finnas förtecknade i en bilaga. Av bilagan i beslutet framgår att numret 116 000 reserveras för telefonjourer avsedda för saknade barn. I departementspromemorian Bättre regler för elektroniska kommunikationer (Ds 2010:19) lämnas förslag till hur de uppdaterade EU-direktiven som ligger till grund för regleringen inom området för elektronisk kommunikation ska genomföras. I promemorian föreslås bl.a. att ska ges i uppdrag att genom information eller andra stödjande insatser verka för att numret 116 000 tas i bruk för en telefonjour för rapportering av saknade barn. uppgav statsrådet att regeringen avser att undersöka möjligheterna att larmnummer 116 000 för anmälan av försvunna barn tas i bruk även i . arbetar tillsammans med Försvarsdepartementet och för att hitta den bäst lämpade operatören för larmnumret och rutinerna för dess användning anpassade till de svenska förhållandena. Förhoppningen är att larmnumret ska kunna tas i bruk (svar på skriftlig fråga 2011/12:214). En sakkunnig person har haft i uppdrag att se över hur centralmyndigheten enligt , och II-förordningen kan organiseras utanför . redovisades arbetet i promemorian En myndighet för bortförda barn (Ds 2010:16). Den sakkunniga personen ansåg att det skulle finnas flera fördelar med att anförtro centralmyndighetsfunktionen till en egen fristående myndighet. Ett av de starkaste skälen för att förlägga verksamheten till en egen myndighet är att sakfrågorna prioriteras. I promemorian föreslås därför att en ny myndighet skapas för centralmyndighetsuppgifterna enligt , och II-förordningen. Enligt uppgift från är promemorian föremål för beredning i departementet. Utskottet har genomfört ett uppföljningsprojekt, som redovisades , vad gäller hanteringen av ärenden som rör bortförda barn i internationella förhållanden. Utskottets uppföljning inriktades bl.a. på att kartlägga dels i vilken omfattning det förekommer att barn förs bort, dels vilket regelverk som tillämpas, se civilutskottets rapport (2008/09:RFR8) Bortförda och kvarhållna barn i internationella förhållanden En uppföljning. Motsvarande motionsyrkanden har behandlats av utskottet , i betänkande 2010/11:CU18. Utskottet ansåg att det är en angelägen fråga att förhindra att barn förs bort och att bortförda barn kan återföras. Utskottet kunde konstatera att arbete pågår på såväl nationell som internationell nivå med frågor som ligger i linje med motionsönskemålen. Någon anledning för utskottet att föregripa detta arbete fanns inte, varför motionerna avstyrktes. Utskottet anser alltjämt att det är en angelägen fråga att förhindra att barn förs bort och att bortförda barn kan återföras. Någon anledning för utskottet att föregripa det pågående arbetet finns inte, varför motionsyrkandena bör avslås. Umgänge med annan än biologisk förälder Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om umgänge med annan än biologisk förälder. Utskottet hänvisar till tidigare ställningstaganden. Jämför reservation 11 (MP, V) och särskilt yttrande 2 (MP, V).