bet · H001SoU1 · 2012-12-06 00:00:00 — I yrkande 47 finns begäran om ett tillkännagivande om förbättrat omhändertagande av svårt sjuka patienter, i yrkande 48 en begäran om ett tillkännagivande om ökat inflytande för de äldre som har hemtjänst och i yrkande 49 en begäran om ett tillkännagivande om viss hemtjänst utan biståndsbedömning för personer över en viss ålder. I motionärernas satsning ingår ett stimulansbidrag på till landstingen för att utveckla modeller och system som förbättrar omhändertagandet av svårt sjuka äldre patienter. Motionärerna vill förbättra hemsjukvården med t.ex. hemläkarbilar för att underlätta vården i hemmet. Även möjligheterna för direktinläggning och olika slags mellanvårdformer bör förbättras så att så få som möjligt tvingas vänta på akutvården. Enligt motionärerna är personalens kompetens en av de väsentligaste åtgärderna för att höja kvalitén i äldreomsorgen och föreslår därför också ett stimulansbidrag på till kommunerna för intern fortbildning för personalen i äldreomsorgen. Detta är ett komplement till den tidsbegränsade statliga satsningen på kompetensutveckling som gäller . För att öka den enskildes oberoende och trygghet föreslås slutligen ett stimulansbidrag på för de kommuner som inrättar eller utvecklar system där äldre i större utsträckning än får styra innehållet i den biståndsbedömda . Det ska vara möjligt att få hjälp även om behoven inte är så stora. Flera kommuner har infört förenklad biståndsbedömning som innebär att alla äldre över en viss ålder får ett antal hemtjänsttimmar genom att anmäla sig. Motionärerna vill att fler ska få den möjligheten till förenklad bedömning. I motion 2012/13:So506 av m.fl. (S) begärs i yrkande 1 ett tillkännagivande om behovet av ökad kompetens i äldreomsorgen samt bättre villkor för vård- och omsorgsanställda. I motion 2012/13:So274 av och (båda S) begärs ett tillkännagivande om att se över möjligheten till ett statligt finansierat kunskapslyft för att höja kompetensen i äldreomsorgen. I motion 2012/13:So512 av Shadiye Heydari (S) begärs ett tillkännagivande om att se över möjligheterna att genomföra kompetenshöjningar hos personalen inom vård och omsorg. Motionären vill bl.a. införa en lägsta kompetensnivå för att alls få arbeta med sköra äldre. Utskottet har tidigare i ställningstagandet under anslaget 4:5 Stimulansbidrag och åtgärder inom äldrepolitiken ställt sig bakom regeringens satsningar på området. Utöver vad som nämns där har utskottet noterat regeringens arbete för att stödja och stimulera huvudmännens långsiktiga arbete med att stärka kompetensen inom äldreomsorgen. Det sker bl.a. genom satsningen Omvårdnadslyftet (20112014). På detta vis anges på nationell nivå vilka kunskaper som behövs för grundläggande arbete och specialiserade uppgifter inom äldreomsorgen. Utskottet har vidare noterat uppdrag att genomföra regeringens satsning på en ledarskapsutbildning inom äldreomsorgen. Styrelsen ska upphandla, administrera och följa upp ledarskapsutbildningen som genomförs under 20132015. Sammanlagt avsätts för utbildningen. Syftet är att höja såväl kompetensen som statusen inom yrket. Utskottet anser inte att det finns skäl att initiera ett nytt anslag för en äldresatsning. Motionerna, 2012/13:So274 (S), 2012/13:So506 (S) yrkande 1, 2012/13:So512 (S) och 2012/13:So557 (S) yrkande 1 i denna del samt yrkandena 47, 48 och 49 avstyrks. Missbruksvård (nytt anslag) Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om att anvisa medel till ett nytt anslag, Missbruksvård. Motioner med anslagseffekt 2013 I kommittémotion 2012/13:So557 av m.fl. (S) yrkande 1 (delvis) begärs att för anvisar till ett nytt anslag, Missbruksvård. I yrkande 43 finns en begäran om ett tillkännagivande om vad som anförs i motionen om Ett kontrakt för livet. Motionärerna påpekar att uppföljningen av den treåriga satsningen Ett kontrakt för livet, som påbörjades , visar mycket goda resultat jämfört med traditionell LVM-vård. Trots det har den borgerliga regeringen valt att inte fortsätta satsningen. Motionärerna vill återinföra den statliga satsningen Ett kontrakt för livet och att staten ska samverka med kommunerna kring individen för att säkra kompletta vårdkedjor. I motion 2011/12:So561 av m.fl. (S) begärs i yrkande 4 ett tillkännagivande om vad som sägs i motionen om missbrukarvård och satsningen Ett kontrakt för livet. Motionärerna påpekar att en tredjedel av missbrukarna blev fria från missbruk genom den statliga satsningen Ett kontrakt för livet och att det är mycket olyckligt att denna har lagts ned. Utskottet ställer sig inte bakom yrkandet om att inrätta ett nytt anslag, Missbruksvård. Motionerna 2012/13:So557 (S) yrkande 1 i denna del och yrkande 43 samt 2012/13:So561 (S) yrkande 4 avstyrks. Förstärkt äldrevård (nytt anslag) Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om att anvisa medel till ett nytt anslag, Förstärkt äldrevård. Motioner med anslagseffekt 2013 I kommittémotion 2012/13:So496 av Per Ramhorn m.fl. (SD) (delvis) yrkas att för anvisar till ett nytt anslag, Förstärkt äldrevård. I anslaget om ingår följande satsningar : för en matreform i alla hälsoled för att motverka att äldre utsätts för brott för ett ökat antal trygghetsboenden för kategoriboende med husdjursprofil I kommittémotion 2012/13:So551 av Per Ramhorn och (båda SD) yrkandena begärs tillkännagivanden om livskvalitet för äldre, mat inom äldreomsorgen, kunskapsspridning för att motverka brott mot äldre, anhörigstödets betydelse, ökat byggande av trygghetsboenden, kategoriboende med husdjursprofil för äldre och äldrevårdscentraler. Utskottet har tidigare i ställningstagandet under anslaget 4:5 Stimulansbidrag och åtgärder inom äldrepolitiken ställt sig bakom regeringens satsningar på området. Utskottet anser inte att det finns skäl att initiera ett nytt anslag, Förstärkt äldrevård. Motionerna 2012/13:So496 (SD) i denna del och 2012/13:So551 (SD) yrkandena avstyrks. Förstärkt samhällsvård (nytt anslag) Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om att anvisa medel till ett nytt anslag, Förstärkt samhällsvård. Motioner med anslagseffekt 2013 I kommittémotion 2012/13:So496 av Per Ramhorn m.fl. (SD) (delvis) yrkas att för anvisar till ett nytt anslag, Förstärkt samhällsvård. I anslaget ingår en satsning om för vårdnadsutredningar. Vidare avsätts för att bekämpa missbruket och för nationella riktlinjer för vård av barn och unga. I kommittémotion 2012/13:So551 av Per Ramhorn och (båda SD) yrkandena 22, 23 och 26 begärs tillkännagivanden om vårdnadsutredningar, riktlinjer för att bekämpa missbruket och riktlinjer för vård av barn och unga. I motion 2011/12:So646 av och (båda SD) begärs ett tillkännagivande om att stärka kompetensen i samband med vårdnadsutredningar. Motionärerna anser att det finns behov av utredare i form av arbetsteam där kompetens finns på olika områden för att täcka en helhetssyn. Motionärerna föreslår bl.a. att de som gör utredningar på rättens uppdrag bör vara legitimerade psykologer med inriktning på barn, missbruksutredare och socionomer. Därutöver bör teamet tillåtas att arbeta flexibelt i den mån man i vissa fall bör hyra in sakkunnig expertis från annat håll. Utskottet anser inte att det finns skäl att initiera ett nytt anslag, Förstärkt samhällsvård. Motionerna 2011/12:646 (SD), 2012/13:So496 (SD) i denna del och 2012/13:So551 yrkandena 22, 23 och 26 avstyrks. Omsorgslyft i handikappomsorgen (nytt anslag) Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om att anvisa medel till ett nytt anslag, Omsorgslyft i handikappomsorgen. Motion med anslagseffekt 2013 I partimotion 2012/13:So489 av m.fl. (V) yrkande 1 (delvis) yrkas att för /13 anvisar till ett nytt anslag, Omsorgslyft i handikappomsorgen. Utskottet har fått veta att det inom ramen för det s.k. omvårdnadslyftet från möjliggörs för kompetensutveckling för personal som med stöd av socialtjänstlagen arbetar med personer med funktionsnedsättning. Utskottet anser inte att det finns skäl att initiera ett nytt anslag när det gäller kompetensutveckling för personal inom omsorgen för de funktionsnedsatta. Partimotion 2012/13:So489 (V) yrkande 1 i denna del avstyrks. Regeringens förslag till medelsanvisning under anslagen 4:6 , 4:8 Ersättning för vanvård i den sociala barn- och ungdomsvården, 4:9 och 4:10 Myndigheten för internationella adoptionsfrågor har inte mött några invändningar i form av motioner. Utskottet tillstyrker den föreslagna medelsanvisningen. Förslag om ökad säkerhet vid beslut om och utbetalning av assistansersättning Förslag till författningsändringar m.m. Utskottets förslag i korthet antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade. antar även regeringens förslag till lag om ändring i socialförsäkringsbalken, dock med vissa följdändringar i 110 kap. 1 §. avslår motioner om förslag om ökad säkerhet vid beslut om och utbetalning av assistansersättning. Jämför reservation 29 (S, MP, V) och särskilt yttrande 10 (S, MP, V). beslutade regeringen att en särskild utredare skulle utreda hur stor del av den totala kostnadsökningen inom den statliga assistansersättningen som utgörs av fusk, oegentligheter och överutnyttjande. Utredningen skulle också utreda och analysera grundorsakerna till kostnadsutvecklingen inom assistansersättningen bl.a. när det gäller hur stor del av kostnadsutvecklingen som kan hänföras till en övervältring av kostnader mellan huvudmän. Utredningen skulle, på grundval av denna analys och med utgångspunkt i och beaktande av de mål och den allmänna inriktning som föreskrivs i 5 och 6 §§ lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade (förkortad LSS), presentera förslag i syfte att säkerställa assistansreformens långsiktiga hållbarhet som den enskildes rättigheter enligt lagen värnas. överlämnade Utredningen om assistansersättningens kostnader sitt betänkande Åtgärder mot fusk och felaktigheter med assistansersättning (SOU 2012:6). I denna proposition behandlar regeringen de förslag som lämnats för att motverka fusk och överutnyttjande inom assistansersättningen samt förslagen för att förbättra rutiner och kontroll hos . Betänkandet har remissbehandlats. Lagförslagen har granskats av Lagrådet. Förslagen i propositionen utgår från följande principiella utgångspunkter: Åtgärder för att begränsa fusk och felaktigheter behöver genomföras för att säkerställa assistansens långsiktiga hållbarhet. När åtgärder övervägs måste den enskildes rättigheter enligt LSS värnas. Möjligheterna att erhålla uppgifter för uppföljning och kontroll måste öka. Som ett led i att stärka tillsynen kommer en ny tillsynsmyndighet att inrättas, Inspektionen för vård och omsorg. Avsikten är att tillstånds- och tillsynsverksamhet enligt bl.a. LSS kommer att föras över till den nya myndigheten. Förslag för att motverka fusk och överutnyttjande Skärpta krav för tillstånd att bedriva verksamhet enligt LSS prövar ansökningar om tillstånd att bedriva yrkesmässig verksamhet enligt LSS utifrån allmänna krav på verksamheterna, framför allt kvalitetskravet i 6 §. Några specifika krav på personlig eller ekonomisk lämplighet för att medges tillstånd finns inte i lagen. Regeringen anser att det finns ett behov av tydliga regler i fråga om kriterier för tillståndsprövningen och föreslår därför att tillstånd att yrkesmässigt bedriva verksamhet enligt LSS ska få meddelas den som med hänsyn till sina ekonomiska förhållanden och omständigheterna i övrigt visar sig lämplig att bedriva sådan verksamhet. När det gäller andra omständigheter än de ekonomiska kan detta exempelvis avse frågan om det inom verksamheten finns tillräcklig kunskap och erfarenhet för att bedriva verksamhet, både generellt och särskilt när det gäller personlig assistans, och om det finns kunskaper om vilka krav LSS och andra föreskrifter ställer. Det kan även handla om ifall det har förekommit brottslighet inom verksamheten tidigare. För fysiska personer kan övriga omständigheter även avse personliga förhållanden som kan påverka lämpligheten att bedriva verksamhet. När det gäller en juridisk person föreslår regeringen att lämplighetsprövningen även ska avse den verkställande direktören och annan med bestämmande inflytande, styrelseledamöter och styrelsesuppleanter som till följd av ekonomiska intressen har en väsentlig gemenskap med sökanden samt bolagsmän i kommandit- och handelsbolag. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska få meddela föreskrifter om villkoren för tillstånd. Regeringen föreslår även att kommuner och landsting ska vara skyldiga att anmäla till när de bedriver verksamhet med personlig assistans. Anmälningarna bör göras innan verksamheten påbörjas. Tillsyn och återkallelse av tillstånd är som tillsynsmyndighet enligt 26 § första stycket LSS ansvarig för att kontrollera att verksamhet enligt LSS uppfyller krav och mål enligt lagar och andra föreskrifter samt beslut som har meddelats med stöd av sådana föreskrifter. Tillsynen inriktas framför allt på kvalitetskravet i 6 § LSS, för att säkerställa att enskilda får de insatser som de har rätt till. Att granska tillståndsinnehavaren i övrigt ingår inte i tillsynsansvaret. Det innebär i sin tur att har små möjligheter att återkalla ett meddelat tillstånd om inte allvarliga missförhållanden som har betydelse för de enskildas möjligheter att få de insatser de har rätt till kan påvisas. Någon möjlighet att återkalla tillstånd enbart på grund av att det framkommer uppgifter om t.ex. allvarlig ekonomisk misskötsamhet finns inte. Regeringen föreslår att tillsyn enligt LSS även ska omfatta tillsyn över att tillståndshavare fortlöpande uppfyller de lämplighetskrav som ställs för att tillstånd ska meddelas. Tillstånd får återkallas om tillståndshavaren inte uppfyller lämplighetskraven. Bestämmelsen bör omfatta både det fallet att tillstånd meddelats felaktigt på grund av att inte haft kännedom om alla relevanta omständigheter och det fallet att tillståndshavaren, eller någon annan i den personkrets som prövas, efter det att tillstånd meddelats visat sig misskötsam. Skyldighet för anordnare av personlig assistans att tillhandahålla all assistans En kommun är enligt 9 § 2 LSS skyldig att svara för att en enskild som har behov av personlig assistans får biträde av en personlig assistent, om inte behovet tillgodoses på annat sätt. Det innebär bl.a. att en kommun aldrig kan vägra att ge stöd till de mest krävande assistansbehoven eller vägra assistans på obekväma arbetstider. Andra assistansanordnare har inte någon sådan lagstadgad skyldighet, och en enskild assistansanordnare är fri att själv välja med vem avtal ska slutas och på vilka tider assistans ska erbjudas. Enligt regeringen bör det ställas så likartade krav som möjligt på privata assistansanordnare och kommunen när det gäller skyldigheten att erbjuda assistans. Regeringen föreslår därför att den som har tillstånd att bedriva verksamhet med personlig assistans och som har anlitats för att utföra personlig assistans åt en enskild ska vara skyldig att tillhandahålla all den assistans som den enskilde har beviljats ekonomiskt stöd eller assistansersättning för. Regeringen anser att den föreslagna skyldigheten bör kunna medföra en stärkt ställning för den enskilda assistansberättigade eftersom han eller hon aldrig kan tvingas att mot sin vilja anlita flera anordnare för olika tider . För att inte försvåra, främst för mindre företag, att bedriva verksamhet föreslår regeringen att undantag från skyldigheten ska gälla om tillståndshavaren har särskilda skäl för att inte tillhandahålla all assistans. Det gäller framför allt när en anordnare vid sjukfall och andra oförutsedda händelser tvingas hänvisa till kommunen eller en annan anordnare. Utbetalning av assistansersättning till tillståndshavare Det är rimligt att assistansersättning som ofta uppgår till stora belopp enbart får betalas ut till någon som kan antas förvalta, använda och redovisa medlen på ett korrekt sätt. Regeringen föreslår därför att assistansersättning, förutom till den försäkrade själv och till kommunen, endast ska få betalas ut till den som har tillstånd att bedriva verksamhet med personlig assistans. En legal ställföreträdare för en försäkrad är att jämställa med den försäkrade själv, och assistansersättning kan därför betalas ut även till en ställföreträdare. Krav för att ersättning för personlig assistans ska lämnas Regeringen föreslår att ersättning för assistans som utförs av någon som är eller som är bosatt utanför EES-området, eller av någon som till följd av sjukdom, ålderdom eller annan orsak saknar förmåga att arbeta som personlig assistent, inte ska anses som kostnader för personlig assistans enligt LSS. Inte heller ersättning för assistans som utförs på arbetstid som överstiger den tid som anges i lagar om arbetstid eller i kollektivavtal ska anses som sådana kostnader. Assistansersättning enligt SFB ska inte heller få betalas ut för sådan assistans. Angående bristande arbetsförmåga bör någon fast övre åldersgräns inte anges utan arbetsförmågan bör bedömas från fall till fall. Tanken är inte att alla assistenters arbetsförmåga ska utredas i varje enskilt fall, utan endast på förekommen anledning. En assistansberättigad som själv anställer en personlig assistent kan inte få ersättning för assistanskostnader när arbetet utförs på arbetstid som överstiger den tid som anges i lagen (1970:943) om arbetstid m.m. i husligt arbete. Begränsningen gäller inte när assistenten är anställd av någon annan än den assistansberättigade själv. Enligt regeringen är det inte rimligt att assistansersättning och ekonomiskt stöd för assistans ska utbetalas för arbete som sker under förhållanden som strider mot arbetstidslagstiftningen. Arbetstid kan även bestämmas i kollektivavtal, varför det även bör hänvisas till sådana i förslaget. I tidigare avsnitt föreslås också att en assistansanordnare ska vara skyldig att tillhandahålla all assistans som en assistansberättigad är i behov av. Det innebär att en enskild assistansberättigad normalt ska kunna begära att den ordinarie assistenten följer med vid utlandsvistelser. För att förstärka kontrollmöjligheterna anser regeringen att assistenterna ska kunna identifieras och vara bosatta inom EES-området för att rätt till ekonomiskt stöd eller assistansersättning ska föreligga. Regeringen föreslår att om det finns särskilda skäl ska assistansersättning enligt SFB kunna betalas ut till den som anlitat en personlig assistent som inte är bosatt inom EES-området. Det kan enligt regeringen vara befogat att göra undantag från kravet på assistentens bosättning inom EES-området i de fall när en enskild önskar vistas utomlands för att arbeta eller studera. Sådan assistansersättning ska enligt regeringens förslag lämnas med skäligt belopp, i stället för med schablonbeloppet. bör ges i uppdrag att göra en särskild analys och bedömning av om det finns behov av åtgärder när det gäller personlig assistans som utförs av en assistent som också är den assistansberättigades gode man, förvaltare eller ombud. Närstående som personliga assistenter Regeringen föreslår att bestämmelserna om att ersättning som en enskild själv lämnar till någon som han eller hon lever i hushållsgemenskap med inte anses som kostnad för personlig assistans ska upphävas. När ekonomiskt stöd till kostnader för personlig assistans har beviljats och assistansen utförs av någon som är närstående till eller lever i hushållsgemenskap med den assistansberättigade och som inte är anställd av kommunen, ska enligt regeringens förslag ha rätt att utföra inspektion för tillsyn av assistansen i bostaden. Kommunen ska under samma förutsättningar ha rätt att besöka den insatsberättigade för att utreda behovet av assistans. Regeringen anser att myndigheternas möjligheter att besöka den enskilde är ett rimligt och väl avvägt krav som kan ställas på en enskild assistansberättigad som vill att en närstående ska utföra assistansen. Regeringen bedömer att en sådan reglering är förenlig med såväl regeringsformen som . Som alternativ till att vara tvungen att acceptera hembesök bör det vara möjligt för den enskilde att i stället välja att en närstående assistent anställs av kommunen. Förslaget är inte begränsat till vuxna assistansberättigade, vilket innebär att en vårdnadshavare som vill vara assistent åt sitt barn antingen måste samtycka till inspektion eller vända sig till kommunen för att bli anställd av denna. Regeringen anser att de myndigheter som ska ges rätt att göra besök i hemmet bör omfatta de myndigheter som beslutar om och som betalar ut ersättningen, dvs. Det bör emellertid klart och tydligt framgå att syftet med kommunens och besök endast är att utreda den enskildes behov och att undersöka om den assistans som ersätts faktiskt utförs. har befogenhet att göra sådana besök hos den försäkrade, men för kommunen är det en ny befogenhet. har rätt att inspektera verksamhet som står under dess tillsyn och att då få tillträde till lokaler eller andra utrymmen som används för verksamheten. För tillträde till bostäder krävs dock samtycke från de boende. En rätt för myndigheter att utföra inspektion i en enskild medborgares bostad är en mycket integritetsingripande åtgärd. En sådan rätt bör ges till en myndighet bara om det finns ett verkligt angeläget behov av att kunna utföra sådana inspektioner och bara i den utsträckning åtgärden inte sträcker sig längre än vad som är nödvändigt med hänsyn till ändamålet. Proportionalitetskravet innebär bl.a. att en inskränkning inte ska göras om syftet kan uppnås på något annat mindre ingripande sätt. Regeringen föreslår även att om en myndighet utan giltig anledning vid upprepade tillfällen vägras besöka den enskilde eller inspektera assistansen i bostaden, får det ekonomiska stödet eller assistansersättningen dras in eller sättas ned. När det gäller assistansersättningen kan enligt 110 kap. 53 § SFB dra in eller sätta ned assistansersättningen på grund av vägran från den enskilde att medverka vid besök. I LSS finns inga sanktioner kopplade till krav på den enskilde. I utredningen föreslås emellertid att en möjlighet införs i LSS som innebär att kommunen kan sätta ned eller dra in ekonomiskt stöd för personlig assistans när myndigheterna vägras besök i hemmet, på motsvarande sätt som ska ha möjlighet att göra enligt SFB. Även om detta är en ny företeelse i LSS anser regeringen att det är befogat att införa en sådan sanktionsmöjlighet när det gäller närstående assistenter. Rätten för kommunen att göra hembesök gäller endast själva sammanträffandet med den enskilde, på det sätt som gäller för . Kommunen ges inte någon rätt till fritt tillträde till bostaden för att inspektera den eller undersöka denna närmare. Det handlar endast om besök i syfte att utreda rätten till ersättning och hur omfattande behov den enskilde har, för att kunna avgöra storleken på ersättningen. Rätten för myndigheterna att besöka den assistansberättigade och att inspektera assistansen i den enskildes bostad måste dock, enligt regeringen, begränsas vid sådana fall då den assistansberättigade har giltig anledning att vid ett enskilt tillfälle vägra sådana besök. Giltig anledning kan, såsom utredningen föreslagit, vara att den assistansberättigade är allvarligt sjuk eller måste delta i någon inbokad aktivitet eller behandling. Även andra boendes önskemål kan ha betydelse för frågan om det finns godtagbara skäl för att vägra besök i hemmet. Regeringen föreslår vidare att den enskilde ska ha informerats om denna påföljd och att beslut om indragning eller nedsättning ska kunna överklagas. Med närstående avses make, sambo, barn, förälder och syskon samt deras makar, sambor och barn. Återbetalning och återkrav av felaktigt utbetald assistansersättning När utbetald ersättning inte har använts för köp av personlig assistans eller för kostnader för personliga assistenter ska den försäkrade utan uppmaning betala tillbaka ersättningen till , senast i samband med slutavräkning.