bet · GZ01SkU13 · 2012-03-20 00:00:00 — Som skattefria personalvårdsförmåner räknas kaffe, förfriskningar och annan enklare förtäring i samband med arbetet och som inte kan anses som måltid samt möjlighet till enklare slag av motion och annan friskvård. Utgifter för personalkostnader är avdragsgilla för arbetsgivare. Detta gäller oavsett om kostnaderna avser en skattepliktig förmån eller inte för den anställde. Om en förmån blir skattepliktig för mottagaren räknas den som lön, vilket innebär att arbetsgivaren ska ombesörja skatteavdrag och betala in arbetsgivaravgifter på beloppet. Enklare slag av motion och annan friskvård Exempel på skattefri motion är gymnastik, styrketräning, spinning, bowling, racketsporter som bordtennis, tennis, badminton och squash samt lagsporter som volleyboll, fotboll, handboll och bandy. Sporter som kräver dyrare redskap eller kringutrustning, t.ex. golf, segling, ridning och utförsåkning, räknas enligt rekommendationer inte hit. Förmåner som avser dessa sporter blir således skattepliktiga om arbetsgivaren bekostar utövande eller utrustning. Även sådana friskvårdsaktiviteter som taiji, qigong, kostrådgivning och information om stresshantering kan vara skattefria. Arbetsgivaren har även möjlighet att erbjuda sina anställda massage som skattefri förmån. Det finns ingen fastställd beloppsgräns för hur mycket en skattefri motions- eller friskvårdsförmån högst får kosta. Enligt en dom från Regeringsrätten (mål nr 5762-1998) kan ett årskort till en gymanläggning vara en sådan skattefri personalvårdsförmån av mindre värde som är undantagen från skatteplikt. Ett årskort till gängse pris på orten är normalt skattefritt. Genom en lagändring (prop. 2002/03:123, bet. 2003/04:SkU3) förenklades reglerna genom slopandet av villkoren att motionen eller friskvården ska utövas inom särskilda anläggningar eller enligt abonnemang som tecknats av arbetsgivaren och betalas direkt av denna till anläggningens innehavare. Av förenklingsskäl slopades även kraven på att förmånen ska vara av kollektiv natur eller i ringa omfattning utövas av den anställde. Efter lagändringen blir det avgörande för skattefriheten i huvudsak att motionen eller friskvården riktar sig till hela personalen, är av mindre värde och av enklare slag samt att förmånen inte får bytas mot kontant ersättning. I motion 2011/12:Sk201 av (KD) yrkandena 1 och 2 föreslås en översyn av möjligheterna för arbetsgivare att tillhandahålla tjänstecyklar till sina medarbetare. Vidare föreslås att man ser över reglerna kring friskvårdsreformer så att cykel inte likställs med andra dyrare träningsredskap. I motion 2011/12:Sk227 av (KD) anförs att regeringen skyndsamt borde medverka till att en förändring kommer till stånd så att även utförsåkning inkluderas i begreppet skattefri friskvård. I motion 2011/12:Sk275 av och (båda M) föreslås att samtliga sporter som innehåller fysisk aktivitet och främjar både fysisk och psykisk hälsa bör omfattas av samma skattesubvention. Utövaren står själv för utrustningen, men möjligheten att skattesubventionera aktiviteter som exempelvis golf, som blivit en folksport, eller ridning, segling och skidåkning bör finnas för den arbetsgivare som har utövare av dessa sporter bland sina anställda. En summa bör fastställas som varje anställd får använda för friskvård som är helt och hållet valfri. I motion 2011/12:Sk335 av (M) anförs att det inte råder någon tvekan om att golf ger de motionseffekter och den stressreducering som motionsbidraget eftersträvar. Avdragsrätten borde därför omfatta även denna sport. I motion 2011/12:Sk334 av (M) och i motion 2011/12:Sk338 av (M) föreslås att ridsporten inkluderas i avdragsrätten för friskvård. Även i motion 2011/12:Sk370 av och (båda M) föreslås att ridsporten jämställs med andra former av friskvård och motion och medges avdrag. I motion 2011/12:Sk372 av (M) och motion 2011/12:MJ415 av (M) yrkande 6 föreslås att både golf och ridning jämställs med andra former av friskvård så att friskvårdsbidrag kan ges till den anställde. Även i motion 2011/12:Sk378 av (KD) föreslås att man ser över gränsdragningen av vilken motionsaktivitet arbetsgivaren skattefritt kan erbjuda sin personal och även möjligheten för en mer flexibel tolkning av regelverket så att även vanliga sporter som ridning och golf faller innanför ramarna för avdragsgill friskvård. I motion 2011/12:Sk403 av (M) föreslås att regeringen ser över reglerna för friskvårdsavdrag. En beloppsgräns bör införas för hur mycket en skattefri motions- eller friskvårdsförmån högst får kosta, och den anställde bör inom denna ram själv få välja vilken typ av motionsform han eller hon vill ägna sig åt. Avgörande för om motion eller annan form av friskvård ska vara skattefri är att förmånen riktar sig till hela personalen, att den är av mindre värde och att den inte får bytas mot kontant ersättning. När det gäller motionsutövning har gränsen för skattefrihet bestämts till att det ska vara fråga om enklare motionsidrott som kan utövas av i stort sett var och en. Utskottet anser att det är av vikt att inkomstbeskattningen av löner och förmåner hålls likformig och neutral och att avdrag för kostnader som inte har med kostnadernas förvärvande att göra i möjligaste mån undviks. Detta bör vara vägledande när det gäller olika personalvårdsförmåner. Mot denna bakgrund anser utskottet att inte bör ta något initiativ till ändrade regler eller principer på detta område. Frågan om vilka sporter eller friskvårdsaktiviteter som uppfyller de krav på skattefrihet som tidigare ställt sig bakom (prop. 2002/03:123, bet. 2003/04:SkU3) är ytterst en fråga för och de allmänna förvaltningsdomstolarna att bedöma. Utskottet har tidigare uttalat sig i fråga om att skapa ett skatteundantag som syftar till att cyklar ska kunna erhållas som en skattefri löneförmån. Ett sådant undantag skulle leda till gränsdragnings- och kontrollproblem. Vidare skulle det kunna kritiseras från fördelningspolitisk synpunkt eftersom det är en levnadskostnad som skattesubventioneras. Det kan också i sammanhanget nämnas att regeringen tillsatte en särskild utredning som har till uppgift att se över de regler som påverkar förutsättningarna för att cykla. Översynen ska syfta till att öka cykeltrafiken och göra den säkrare. I första hand ska utredaren se över de bestämmelser som reglerar planering och utformning av trafikmiljön samt trafikreglerna för cykeltrafik. Uppdraget kan dock om utredaren finner det relevant även omfatta andra regler och förutsättningar som är viktiga i detta sammanhang. Uppdraget har förlängts och ska redovisas . Det ovan sagda innebär att utskottet avstyrker samtliga motioner som behandlats i detta avsnitt. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om en mer allmän avdragsrätt för friskvård och andra hälsofrämjande åtgärder. Med hälso- och sjukvård avses i hälso- och sjukvårdslagen (1982:763), förkortad HSL, åtgärder för att medicinskt förebygga, utreda och behandla sjukdomar och skador. Begreppet hälso- och sjukvård är enligt förarbetena till HSL begränsat till att omfatta sådana vårdbehov som bedöms kräva insatser av medicinskt utbildad personal eller sådan personal i samarbete med annan personal. Exempel på verksamhet som inte kan anses som hälso- och sjukvård är bl.a. alternativmedicinska metoder, enskilt verksamma terapeuter, optiker utan legitimation, dietister, fotvårdsspecialister och annan liknande personal (prop. 1995/96:176 s. 6263). I skattesammanhang skiljer man mellan offentligt och icke-offentligt finansierad hälso- och sjukvård. Reglerna innebär att anställda i allmänhet ska beskattas för ersättningar från arbetsgivaren för patientavgifter som tagits ut inom den offentligt finansierade hälso- och sjukvården. Arbetsgivaren har rätt till avdrag för kostnaderna. En anställds förmån av fri hälso- och sjukvård som inte är offentligt finansierad är skattefri (11 kap. 18 § IL). Arbetsgivaren får i normalfallet inte avdrag för kostnaderna. Den icke-offentligt finansierade vården är av begränsad omfattning eftersom flertalet privatpraktiserande läkare och sjukgymnaster omfattas av det offentliga finansieringssystemet. Förmån av fri företagshälsovård är skattefri för den anställde, och arbetsgivarens kostnader för företagshälsovården är avdragsgilla. Någon allmän avdragsrätt för olika former av levnadskostnader, t.ex. för hälso- och sjukvård, friskvård, motion etc., finns inte. I motion 2011/12:Sk316 av och (båda M) yrkandena 1 och 2 föreslås att regeringen ser över möjligheterna att införa ett skatteavdrag för välbeprövade alternativa metoder som tillsammans med traditionell sjukvård kan användas i hälsoförebyggande syfte (ett s.k. BOT-avdrag). Vidare bör man se över möjligheten till en försöksverksamhet med ett s.k. BOT-avdrag i ett eller flera län. Även i motion 2011/12:Sk364 av (KD) föreslås att förutsättningarna för ett s.k. BOT-avdrag utreds. Ett skatteavdrag för den enskilde för kostnader för behandlingar som är hälsoförebyggande och hälsofrämjande för både kropp och själ, skulle kunna förbättra välbefinnandet och minska ohälsan. I motion 2011/12:Sk327 av (FP) begärs att det ska tillsättas en utredning för att se över lagstiftningen i syfte att införa avdragsrätt för folkhälsoaktiviteter och folkhälsoinsatser. I motion 2011/12:Sk385 av (M) betonas det angelägna i att regeringen ser över möjligheterna att utveckla och sprida friskvårdsarbetet bredare och inte minst inkludera dem som inte har en arbetsgivare studenter, de med sjuk- och aktivitetsersättning, pensionärer m.fl. Ett individuellt friskvårdsavdrag om , utan dagens undantag, bör införas. På förslag av utskottet avslog motioner med liknande innehåll som de nu aktuella. Utskottet uttalade att en grundläggande princip i skattesystemet är att avdrag inte medges för olika former av privata levnadskostnader, och att motionärernas förslag om en mer allmän avdragsrätt för kostnader för friskvård och andra hälsofrämjande åtgärder skulle innebära ett avsteg från denna princip. Utskottet vidhåller detta ställningstagande och avstyrker de aktuella motionsyrkandena. Förmånsvärde för vissa bilar Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om ändringar i det nuvarande systemet med nedsatta förmånsvärden för vissa miljöbilar. Jämför reservationerna 5 (S) och 6 (V). Bilförmån uppkommer när en skattskyldig för privat bruk i mer än ringa omfattning använder en bil som han eller hon får disponera på grund av anställning eller uppdrag. Bilförmån är det även i de fall arbetsgivaren tillhandahåller en s.k. leasingbil eller då en skattskyldig på grund av anställning, uppdragsförhållande, medlemskap i förening eller liknande kunnat få ett förmånligt hyresavtal. Med ringa omfattning avses att bilen används vid högst tio tillfällen med en sammanlagd körsträcka på högst . Värdet av fri och delvis fri bil exklusive drivmedel beräknas utifrån en schablon. Bestämmelserna om värdering av bilförmån finns i 61 kap. 511 §§ och 1819 b §§ IL. Schablonen, som ska motsvara samtliga kostnader utom drivmedlet, bygger på en uppskattad privat körsträcka om 1 . Inriktningen är alltså att tjänstebilsinnehavaren själv betalar allt drivmedel och därmed får ett incitament att köra mindre privat. I underlaget för beräkning av värdet av bilförmånen ingår det fastställda prisbasbeloppet för året, statslåneräntan vid utgången av november månad andra året före taxeringsåret, bilmodellens nybilspris (fastställs av ) och anskaffningskostnaden för eventuell extrautrustning (dvs. sådan utrustning som inte ingår i nybilspriset). Särskilda regler för värdering av bilförmån för miljöbilar Särskilda regler gäller vid värdering av bilförmån om förmånen avser en bil som är utrustad med teknik för drift med elektricitet eller med mer miljöanpassade drivmedel än bensin eller dieselolja. Reglerna återfinns i 61 kap. 8 a § inkomstskattelagen (1999:1229). Eftersom en sådan bil har ett nybilspris som är högre än nybilspriset för närmast jämförbara bil som bygger på konventionell teknik, justeras förmånsvärdet ned till en nivå som motsvarar förmånsvärdet för den jämförbara bilen. Reglerna infördes bl.a. för att underlätta introduktionen av miljöbilar på bilmarknaden och på så sätt skapa bättre förutsättningar för att miljöprestandan hos beståndet av förmånsbilar skulle öka (prop. 1999/2000:6, bet. 1999/00:SkU7). De särskilda reglerna består av två delar där den första delen är en permanent nedsättning. Det innebär att förmånsvärdet för en bil som helt eller delvis är utrustad med teknik för drift med elektricitet eller med mer miljöanpassade drivmedel än bensin eller dieselolja sätts ned till en nivå som motsvarar förmånsvärdet för en jämförbar bensin- eller dieseldriven bil. Den andra delen består av tidsbegränsade regler som infördes första gången med möjlighet till ytterligare nedsättning av förmånsvärdet för vissa typer av miljöanpassade förmånsbilar. Denna möjlighet har successivt förlängts och gällde t.o.m. . Syftet med nedsättningen var att ytterligare underlätta introduktionen av miljöanpassade bilar och få beståndet av dessa fordon att öka. Reglerna innebär att förmånsvärdet för bilar som är utrustade med teknik för drift med elektricitet eller med annan gas än gasol sätts ned till ett värde som motsvarar av förmånsvärdet för närmast jämförbara konventionella bil, dock maximalt . För bilar som är utrustade med teknik för drift med alkohol görs motsvarande nedsättning till av förmånsvärdet för närmast jämförbara konventionella bil, dock maximalt (prop. 2005/06:1, bet. 2005/06:FiU1). I motion 2011/12:Sk361 av m.fl. (S) yrkande 16 föreslås att fordon med låga utsläpp ska gynnas och fordon med höga utsläpp ska betala mer, t.ex. genom ett förmånsvärdesystem som främjar energieffektiva bilar oavsett bränsle. För att etanolförsäljningen inte helt ska ta stopp i bör skattebefrielsen för etanol finnas kvar. Motionärerna vill behålla det tidigare systemet för den tidsbegränsade nedsättningen av förmånsvärdet där även etanolbilar ingick. I motion 2011/12:Sk428 av m.fl. (V) yrkande 3 delvis föreslås att förmånssystemet ska ändras så att det baseras på bilarnas miljöpåverkan, dvs. ett koldioxidbaserat förmånsskattesystem som kopplar bilarnas koldioxidutsläpp till förmånsvärdet. Regeringen bör genomföra de åtgärder som lyfts fram för att skapa miljövänligare fordon. Frågan om nedsatt förmånsvärde för etanolbilar behandlades senast i utskottets yttrande till finansutskottet (bet. 2011/12:FiU1, yttr. 2011/12:SkU1y). Utskottet tillstyrkte regeringens förslag om att förlänga den tidsbegränsade nedsättningen av förmånsvärdet för bilar som är utrustade med teknik för drift med elektricitet och annan gas än gasol. Regeringen uttalade i propositionen (prop. 2011/12:1) som låg till grund för den nya förlängningen att det huvudsakliga syftet med dessa särskilda regler var att underlätta introduktionen av miljöanpassade bilar på marknaden och på så sätt skapa bättre förutsättningar för att miljöprestandan hos beståndet av förmånsbilar ska öka. I propositionen angavs vidare att har andelen miljöbilar ökat kraftigt. Denna ökning visar att nedsättningen av förmånsvärdet har haft de effekter som eftersträvats. Dock görs bedömningen att det alltjämt finns behov av sådan stimulans varför en förlängning av den tidsbegränsade nedsättningen föreslogs. Etanol- och elhybridbilar skulle dock inte omfattas av den föreslagna förlängningen eftersom priset för dessa bilar numera i stort sett motsvarar priset för en likvärdig bensin- eller dieseldriven bil. Infrastrukturen när det gäller distributionen av är också väl utvecklad. Det ursprungliga syftet med en tidsbegränsad nedsättning för dessa bilar är uppfyllt, och det angavs att det saknades skäl för att ytterligare förlänga denna för dessa bilar. Etanolbilar kommer dock även i fortsättningen omfattas av den permanenta nedsättningen. tillstyrkte i sitt yttrande till finansutskottet (yttr. 2011/12:SkU1y) regeringens förslag om att förlänga den tidsbegränsade nedsättningen av förmånsvärdet för bilar som är utrustade med teknik för drift med elektricitet som tillförs genom laddning från yttre energikälla (s.k. laddhybrider) och annan gas än gasol. Utskottet anser att de nuvarande reglerna har en rimlig utformning och är inte berett att föreslå några ändringar. Med detta avstyrker utskottet motionerna Sk361 yrkande 16 och Sk428 yrkande 3 delvis. Utskottets förslag i korthet avslår en motion om en översyn av beskattningen av personaloptioner. Reglerna om beskattning av förmån från personaloptioner återfinns i 10 kap. 11 § IL. Om en anställd på grund av sin tjänst förvärvar värdepapper på förmånliga villkor från sin arbetsgivare, ska den anställde beskattas för denna förmån i inkomstslaget tjänst det beskattningsår förvärvet sker (10 kap. 11 § första stycket IL). Om det som förvärvas inte är ett värdepapper utan en rätt att förvärva ett värdepapper till ett i förväg bestämt pris eller i övrigt på förmånliga villkor (personaloption), tas förmånen upp som intäkt det beskattningsår då rätten utnyttjas eller överlåts (10 kap. 11 § andra stycket IL). Personaloptioner är inte ett värdepapper utan ger endast en rätt att förvärva ett värdepapper. Personaloptionen erhålls vanligtvis utan ersättning från arbetsgivaren eller uppdragsgivaren och har villkor som är mycket fast knutna till anställningen. Den kan vanligtvis inte överlåtas. I jämförelse med andra optionsprogram har personaloptionen en lång löptid (upp till ). Beskattningen sker det beskattningsår då optionen utnyttjas till förvärv av underliggande värdepapper. Den anställde beskattas för förmånen i inkomstslaget tjänst. Förmånen utgörs av skillnaden mellan det pris som den anställde betalat för de underliggande värdepapperna vid utnyttjandet av optionen och marknadsvärdet på de förvärvade värdepapperna. I motion 2011/12:Sk270 av m.fl. (FP) anförs att en översyn av beskattningen av personaloptioner behöver göras. För nya och växande, kunskapsintensiva företag kan det vara svårt att bära höga lönekostnader. Personaloptioner är då ett sätt att attrahera kompetens som är med och delar risken och vinsten när man lyckas. Beskattningen av personaloptioner behöver därför sänkas. En sådan reform är en pusselbit i arbetet med att skapa ett mer gynnsamt klimat för entreprenörskap i . Utskottet har tidigare vid ett flertal tillfällen behandlat frågan om beskattning av personaloptioner men inte funnit skäl att göra något tillkännagivande till regeringen i dessa frågor. Utskottet har bl.a. uttalat att beskattning av personalförmåner i inkomstslaget tjänst motiveras av den starka kopplingen mellan förmånen och tjänsten (bet. 2008/09:SkU23). När det gäller motionsförslag om beskattning av personaloptioner i inkomstslaget kapital har även dessa avslagits (bet. 2009/10:SkU27). I betänkande 2010/11:SkU22 behandlades ett yrkande om en översyn av beskattningen av personaloptioner i fåmansföretag. Utskottet uttalade då att ytterligare förbättringar och förenklingar för fåmansföretagen kommer att tas upp i , och utskottet fann därför inte skäl att göra något tillkännagivande till regeringen i dessa frågor. Utskottet anser inte att lön i form av sådana rättigheter (personaloptioner) ska beskattas efter förmånligare regler än de som gäller för andra löneförmåner. Det är bara inom vissa delar av arbetsmarknaden som den här typen av löneförmåner kan erhållas, och det skulle enligt utskottets mening skapa en orimlig situation om vissa grupper på detta sätt fick en förmånligare beskattning än andra grupper. Med detta avstyrker utskottet motionen. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om särskilda undantagsregler när det gäller möjligheten till avdrag för s.k. övriga utgifter. Jämför reservation 7 (S). Enligt 12 kap. 1 § IL ska utgifter för att förvärva och bibehålla inkomster dras av som kostnad. I 12 kap. 2 § IL anges beloppsgränser för avdrag för resor och avdrag för övriga utgifter i tjänst. För tid före innebar avdragsbegränsningen för s.k. övriga utgifter i inkomstslaget tjänst att avdrag kunde göras för den del av kostnaderna som översteg . föreslog regeringen att beloppsgränsen skulle höjas till , vilket också blev beslut (prop. 2006/07:1, bet. 2006/07:FiU1, yttr. 2006/07:SkU1y s. 2426). Skälet till höjningen av beloppsgränsen var att underlätta administration och kontroll av avdragen. Höjningen ingick även som en del i finansieringen av jobbskatteavdraget. En särlösning föreslogs för dagbarnvårdare. Kommunala kostnadsersättningar som betalas ut till dagbarnvårdare blev skattefria, och avdragsrätten för kostnader som täcks av ersättningen togs bort. Även denna regeländring trädde i kraft . I motion 2011/12:Sk247 av (FP) föreslås att omkostnadsersättningar från det offentliga till personer som på frivilligbasis åtar sig uppdrag som god man, övervakare, kontaktperson, stödfamilj för ungdomar etc. görs skattefria för mottagarna för att skapa större incitament för enskilda personer att åta sig dessa frivilliga uppdrag. m.fl. (S) anför i motion 2011/12:Sk354 att höjningen av beloppsgränsen för avdrag allvarligt har försämrat förutsättningarna för rekrytering av frivilligarbetare i kommunerna. Det är ett allvarligt hot, eftersom vi behöver ha fler frivilligarbetare i samhället, inte färre. Första åtgärden måste då vara att förbättra villkoren för dessa personer som sparar stora belopp åt samhället. Bakgrunden till höjningen av beloppsgränsen för avdrag för övriga utgifter var att underlätta administration och kontroll av avdragen. Begränsningen av avdragsrätten bidrar även till finansieringen av jobbskatteavdraget som inneburit en stor skattelättnad för de breda yrkesgrupperna. Utskottet hade inte någon invändning mot förslaget att höja beloppsgränserna för avdrag för resor och övriga utgifter när det behandlades av riskdagen . Beloppsgränsen för övriga avdrag är generell och gäller i princip för alla som har kostnader i sitt arbete. I likhet med motionärerna anser utskottet att personer som åtar sig uppdrag på frivillig basis som kontaktperson, stödfamilj, övervakare, god man etc. utför ett viktigt och värdefullt arbete som bör stödjas av samhället. Utskottet är dock inte berett att föreslå särskilda undantagsregler när det gäller möjlighet till avdrag för övriga utgifter. Att skapa speciella undantagsregler för vissa grupper på skatteområdet leder till krav på att andra grupper också ska särbehandlas. Det leder i längden till ett alltför komplicerat skattesystem. Motionerna avstyrks därför. Gåvor och bidrag till ideella ändamål Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om en utvidgning avdragsrätten för bidrag till ideella organisationer. Jämför särskilt yttrande 1 (V). infördes en skattereduktion för penninggåvor till ideell verksamhet (prop. 2011/12:1, bet. 2011/12:FiU1, yttr. 2011/12:SkU1y). Skattereduktionen är och uppgår till högst för ett beskattningsår. För att den enskilde ska kunna få skattereduktion måste varje gåva uppgå till , och årets sammanlagda gåvor får inte understiga . Detta motsvarar ett underlag för skattereduktion om . Understiger underlaget görs ingen skattereduktion. Förmån av lämnad gåva och gåvor som utdelningsbeskattas ska också berättiga till skattereduktion. Av proposition 2011/12:1 framgår att en fysisk person som vid beskattningsårets utgång har fyllt och är obegränsat skattskyldig under beskattningsåret har rätt till skattereduktion för gåvor. Också de som är begränsat skattskyldiga enligt 3 kap. 18 § första stycket 1, 2 eller 3 IL har rätt till skattereduktion om deras överskott av förvärvsinkomster i och andra länder, uteslutande eller så gott som uteslutande, utgörs av förvärvsinkomster i . Dödsbon har endast rätt till skattereduktion för gåvor som lämnats före dödsfallet. Reformen är konstruerad som en skattereduktion och inte som ett skatteavdrag, vilket medför att lika stora gåvor har samma värde skattemässigt.