bet · GZ01KU20 · 2012-06-07 00:00:00 — I samma tidningsartikel görs gällande att styrelsen enligt först var av uppfattningen att eftersom inte hade blivit avskedad skulle han bara ha lön och inget avgångsvederlag. När sedan gjorde gällande att han i praktiken hade blivit avskedad, eftersom han inte fick behålla sitt jobb som vd, och att han därför kvalificerade sig för ett avgångsvederlag, tyckte att hade en poäng. Avtalet skrevs därför som om han hade blivit uppsagd. Enligt ett tillägg till ursprungliga anställningsavtal skulle han dock inte ha rätt till avgångsvederlag alls efter sin 60-årsdag. Vidare skulle arbetsinkomster enligt detta avtal avräknas från avgångsve- derlaget. Riktlinjer för bestämmande av ersättning till vd I regeringens riktlinjer för anställningsvillkor för ledande befattningshavare i företag med statligt ägande, beslutade , anges principer för ersättningen till vissa befattningshavare. Med ledande befattningshavare avses verkställande direktör och andra personer i företagets ledning. Av riktlinjerna framgår bl.a. att den totala ersättningen ska vara rimlig och väl avvägd. Den ska även vara konkurrenskraftig, takbestämd och ända- målsenlig samt bidra till en god etik och företagskultur. Vid uppsägning från företagets sida kan avgångsvederlag enligt riktlinjerna betalas ut med motsvarande högst arton månadslöner. Ersättningen ska minskas med even- tuell inkomst från en ny anställning. Avgångsvederlaget ska enligt riktlin- jerna aldrig betalas längre än till . Enligt riktlinjerna gäller vidare att de statligt ägda aktiebolagen på samma sätt som noterade före- tag och publika aktiebolag ska iaktta de särskilda regler om redovisning av ersättningar till ledande befattningshavare som följer av bl.a. aktiebolagsla- gen. Svensk kod för bolagsstyrning Kollegiet för svensk bolagsstyrning ger ut en kod för bolagsstyrning, vars syfte är att säkerställa att bolag sköts på ett för aktieägarna så effektivt sätt som möjligt och att stärka förtroendet för de svenska börsbolagen genom att främja en positiv utveckling av bolagsstyrningen i dessa bolag. Enligt regel 9 i koden ska ersättningar och andra anställningsvillkor för ledande befattningshavare utformas med syfte att säkerställa bolagets till- gång till befattningshavare med den kompetens bolaget behöver till för bolaget anpassade kostnader och så att de får för verksamheten avsedda effekter. Enligt regel 9.1 ska styrelsen inrätta ett ersättningsutskott som bl.a. ska bereda styrelsens frågor om ersättningsprinciper samt följa och utvärdera tillämpningen av de riktlinjer för ersättningar som årsstämman enligt lag ska fatta. Enligt regel 9.2 ska ledamöterna i ett ersättningsutskott vara oberoende i förhållande till bolaget och bolagsledningen. Frågan om regeringens kännedom om ersättningsavtalet Ansvaret för styrningen av de statliga bolagen låg före valet hos näringsminister och därefter hos finansmarknadsminister . Enligt anmälarna och vissa medieuppgifter satt en tjänsteman från i och i det ersättningsutskott som behandlade frågan om avgångsvederlag. pressekreterare uppgav till TT att regeringen och inte fick någon information från dåvarande styrelseordförande om ersättningsavtalet med . Sådan information borde enligt pressekre- teraren ha lämnats av styrelseordföranden, men detta har inte skett (se bl.a. artikeln Vi kände inte till miljonavtalet på , publicerad ). Även den dåvarande styrelseordföranden har uppgett att han inte informerade regeringen om ersättningsavtalet. Han ska ha sagt att han borde ha tagit reda på vilka avtal som gällde och att han borde ha ringt departementet och stämt av med dem innan vi tecknade avtalet (se artikeln Lögnen som fick huvudena att rulla i ). I samband med en av utskottets tidigare granskningar av regeringens styrning av anförde regeringen att statens ägarförvaltning bl.a. bygger på att tjänstemän inom sitter med i de statliga bolagens styrelser och att en sådan ordning medför kunskap och kompe- tensfördelar. Det är dock styrelseordföranden som har ansvaret för att informera ägaren (staten) om frågor av betydelse i bolaget (bet. 2009/10: KU20 s. 250). Den aktuella regeringstjänstemannen slutade vidare, enligt pressekreterare, sin anställning i /2010. ska hon ha lämnat och ordförandeskapet i bolagets ersättningsutskott. Tjänstemannen ska till TT ha uppgett att hon följde regeringens direktiv om hur ersätt- ningar ska vara utformade och att det enda hon hade varit med att disku- tera när det gällde var att han skulle få lön och pension när han slutade som vd. Vid ett möte i ersättningsutskottet antydde , enligt tjänstemannen, att ansåg sig vara avskedad av regeringen. Avtalet om hans ersättning skrevs dock under först och godkändes av styrelsen , dvs. efter det att hon hade slutat både sin anställning inom Regeringskans- liet och sitt uppdrag som styrelseledamot i . Tjänstemannen har uppgett att hon varken har sett avtalet eller haft någon kännedom om dess innehåll. Det var vidare, enligt en muntlig överenskommelse i utskottet, styrelseordföranden uppgift att informera regeringen om avtalet. Tjänstemannen gör vidare gällande att hon, även om hon hade haft kännedom om avtalet, hade varit förhindrad att informera regeringen, efter- som hon då satt i styrelsen som privatperson och inte längre som anställd vid (se nämnda artikel på svt.se). Uppgifter i en interpellationsdebatt och i regeringens skrivelse Finansmarknadsminister anförde, som svar på en interpella- tion från (S), att den uppmärksam- made och felaktiga ersättningen till förre vd allvarligt hade skadat förtroendet för och för staten som ägare. Regeringen hade därefter enligt ministern reagerat kraftfullt genom att inte ge ordföran- den förnyat förtroende, och regeringen avsåg att fortsätta arbeta för att se till att regeringens riktlinjer följs i sin helhet. Han fick själv kännedom om ersättningsavtalet genom sin statssekreterare och såg då till att det gjordes en ordentlig utredning av omständigheterna. När denna utredning var klar kallade han till sig styrelseordföranden . Detta möte slutade med att avgick med omedelbar verkan, sedan han hade fått veta att regeringen inte avsåg att förnya hans förord- nande. När det gäller de statliga styrelserepresentanterna anförde att det är viktigt att företagsledningen, styrelsen och ägarna håller på sina respektive roller. Ägarnas kommunikation med bolaget ska gå via styrelse- ordföranden, inte via den statliga representanten. Den statliga representan- ten är styrelseledamot på samma villkor som alla andra. Finansmarknadsministern uppgav vidare att han hade skickat ett brev till styrelseordförandena i de största statliga företagen där han bad om en redo- görelse för hur ersättningsprinciperna har följts. Vidare har en konsult på regeringens uppdrag följt upp hur riktlinjerna följs i bolagen. redogörelse från regeringen för företag med statligt ägande (skr. 2010/11:140 s. 38 f.) lämnas en kort redovisning av resultatet av denna utvärdering. Utgångspunkten för utvärderingen var huruvida totaler- sättningen till verkställande direktörer och övriga ledande befattningsha- vare varit konkurrenskraftig men inte löneledande. Utvärderingen resulte- rade bl.a. i slutsatsen att utvecklingen för totalersättningen till vd:ar i de statligt ägda företagen har legat under marknadsgenomsnittet. Som svar på frågor från utskottet överlämnades en promemoria som upprättats inom (bilaga A5.2.3). Av svaren framgår i huvudsak följande. Av regeringens riktlinjer för anställningsvillkor för ledande befattnings- havare följer att styrelserna i de statligt ägda företagen, på motsvarande sätt som i noterade företag, ska föreslå bolagsstämman riktlinjer för ersätt- ning till ledande befattningshavare för beslut och därmed tillämpa reglerna för detta, som huvudsakligen finns i 8 kap. 5154 §§ aktiebolagslagen (2005:551), förkortad ABL. Av dessa bestämmelser följer att styrelsen inför varje årsstämma ska upprätta förslag till riktlinjer som ska gälla för tiden efter årsstämman. Förslaget ska ha ett visst innehåll som anges i lagen, tas in i förvaltningsberättelsen och beslutas av årsstämman. Inför nästkommande årsstämma ska bolagets revisor skriftligen uttala sig om huruvida de beslutade riktlinjerna har följts. I och med att styrelsens för- slag till riktlinjer ska tas in i förvaltningsberättelsen, som ska göras tillgäng- liga för ägarna minst före årsstämman, får ägarna möjlighet att kontrollera att de föreslagna riktlinjerna överrensstämmer med regeringens riktlinjer. Inför årsstämman fattar det ansvariga statsrådet ett beslut om att för- ordna en person som ska företräda ägaren staten på stämman. Beslutet innefattar en detaljerad instruktion att rösta på ett visst sätt i de frågor som ska behandlas vid årsstämman. De riktlinjer som stämman beslutat utgör sedan en ram för vilka ersättningar och förmåner som styrelsen och vd:n får besluta om som riktlinjerna gäller. Det är därige- nom styrelsens ansvar att riktlinjerna tillämpas i bolagen. I enlighet med ABL lämnar och andra statliga bolags reviso- rer inför varje årsstämma ett skriftligt yttrande till styrelsen över om de beslutade riktlinjerna har följts eller inte. skrev dessutom finans- marknadsminister till ordförandena i ett större antal statliga bolag, bl.a. , och uppmanade dem att redogöra för hur riktlin- jerna hade följts för anställda som inte är ledande befattningshavare. Svaren på denna förfrågan visade att bolagen har beslutsordningar och pro- cesser som syftar till att säkerställa att riktlinjerna följs samt att ersättnings- nivåerna i förhållande till andra jämförbara bolag inte bedöms vara löneledande utan präglas av måttfullhet. Enligt statens ägarpolicy (skr. 2011/11:140) finns det i Regeringskans- liet anställda som även är styrelseledamöter i vissa av de statligt ägda bolagen. Denna styrelsemedverkan innebär bl.a. att statens krav på kun- skap om verksamheten tillgodoses och kommunikationen mellan bolagen och ägaren underlättas. Styrelsemedverkan medför även att styrelsen får en kompetens som är relevant för bolaget. Dessa anställda har, i sina egenska- per som styrelseledamöter, samma uppgifter som övriga ledamöter i styrel- sen. Sådan styrelsemedverkan fråntar inte styrelsen som helhet dess ansvar att genom styrelseordföranden bl.a. förmedla information om bolaget till ägaren i frågor av avgörande betydelse. förvaltar 58 statligt ägda bolag. I styrelserna för 40 av dessa bolag ingår ledamöter som är anställda i . Av dessa styrelser har 19 inom sig inrättat s.k. ersättningsutskott, varav 15 har utskottsledamöter som även är anställda i . Det före- kommer däremot inte att anställda i är ordförande i bolagens ersättningsutskott. Det är styrelsen som ansvarar för att ersättning- sutskottet har en sammansättning som svarar mot de regler som ställs upp i svensk kod för bolagsstyrning. När det gäller kravet på oberoende i kodens regel 9.2 bör det enligt promemorian framhållas att utskottsledamö- ternas oberoende gäller i förhållande till bolaget och bolagsledningen, inte till ägaren. Slutligen anförs att regeringen inte kan meddela riktlinjer för anställ- ningsvillkor som blir direkt bindande för de statligt ägda bolagen. Först när årsstämman i enlighet med ABL beslutar om riktlinjer för ersättning blir dessa rättsligt bindande för bolaget. Styrelserna i de statligt ägda bola- gen är därefter ansvariga för att riktlinjer som årsstämman har beslutat tillämpas. Vad som har framkommit i granskningen ger inte anledning till något utta- lande från utskottets sida. Följande reservationer har avgivits till utskottets ställningstaganden. I rubri- ken anges inom parentes vilket avsnitt i utskottets granskning som behand- las i reservationen. Arbetsmarknadsministerns uttalande och agerande i en viss EU- fråga (avsnitt 1.1) av Per (M), (M), (M), (M), (C), Skånberg (KD), (M) och (FP). I regeringsformen och riksdagsordningen finns föreskrifter om regeringens informations- och samrådsskyldighet gentemot i fråga om unions- samarbetet. Regeringen ska bl.a. överlägga med utskotten i de frågor rörande arbetet i EU som utskotten bestämmer samt underrätta EU-nämn- den om frågor som ska beslutas i Europeiska unionens råd och rådgöra med nämnden om hur förhandlingarna i rådet ska föras inför besluten i rådet. Den praxis som utvecklats när det gäller regeringens samråd med innebär att utskottens synpunkter beaktas i samråd med regeringen. Enligt praxis gäller även att det inte anses tillräckligt att regeringen inte gör något som står i strid med synpunkter utan i stället agerar i enlighet med nämndens råd och ståndpunkter. En fråga dock kan utvecklas på ett sätt som gör att regeringen bedömer att en avvikelse från nämndens ståndpunkt är nödvändig. I sådana fall ska dock mycket goda skäl föreligga för att regeringen inte ska företräda nämndens ståndpunkt och regeringen ska tydligt redovisa skälen för avvikelsen i sin återrapport till . Vi konstaterar att arbetsmarknadsministern vid samråd del- gavs att nämndens ståndpunkt inför beslutet om de aktuella rådsslutsat- serna var att för att regeringen ska kunna acceptera rådets slutsatser måste dessa innehålla tydliga skrivningar som klargör att arbetsmarknadens par- ters autonomi och ingångna avtal på arbetsmarknaden respekteras och att alla former av social dumpning ska motverkas. Vi noterar även att reger- ingen överlade i den aktuella frågan med arbetsmarknadsutskottet. Vid överläggningen konstaterade arbetsmarknadsutskottets ordförande att en majoritet av utskottets ledamöter inte stod bakom regeringens då presente- rade ståndpunkt om den inte kompletterades med en skrivning om att motverka social dumpning. Granskningen visar att regeringen i de tidigare förhandlingarna av råds- slutsatserna i hade framfört förslag på de i detta ärende aktuella tilläggen men att inget annat land gett sitt stöd för dessa tillägg. Utöver detta visar granskningen att möjliga tillägg till rådsslutsat- 2011/12:KU20 RESERVATIONER sernas text i linje med utfallet av samrådet med diskuterades och prövades inför rådsmötet med företrädare för andra medlemsstater på tjänstemannanivå men att det stod klart att det fanns ett starkt motstånd från andra medlemsstater mot att öppna texten. Vi noterar även att reger- ingen och arbetsmarknadsministern framgångsrikt verkade för skrivningar om respekten för arbetsmarknadens parters roll, bl.a. i fråga om lönebild- ning. Vid regeringens återrapportering i redovisades vad ministern framförde som ståndpunkt i ministerrå- det samt skälen till regeringens val att lägga ned röst. I sammanhanget kan även konstateras att rådsslutsatser inte är rättsligt bindande utan endast uttrycker en gemensam politisk viljeinriktning. Reger- ingens tolkning av mandat innebar att regeringen valde att lägga ned röst och på så viss markera att inte kunde ställa sig bakom rådsslutsatserna. Vi bedömer att regeringen under de omständigheter som rådde handlade i enlighet med gällande föreskrifter och konstitutionell praxis. Granskningen visar att arbetsmarknadsministerns uttalande vid EU-nämn- dens samråd om att rådsslutsatserna var låsta var ett uttryck för att texten godkänts av Coreper och att det stod klart att krav på tillägg av den art och omfattning som skulle följa av samrådet i i ett så sent skede i praktiken hade inneburit att slutsatserna inte hade kunnat antas på rådsmötet. Vi anser att granskningen inte föranleder något ytterligare uttalande. Regeringens ansvar för förseningen av lärarlegitimationsreformen (avsnitt 2.1) av Per (M), (M), (M), (M), (C), Skånberg (KD), (M) och (FP). Med anledning av den fråga som väcktes i anmälan vill vi inledningsvis påminna om vad utskottet tidigare uttalat, nämligen att ett statsråd ansva- rar för sina uttalanden och därmed även för att de uppgifter som han eller hon förmedlar är korrekta. I detta fall har vi inte funnit belägg för att utbild- ningsministern har brustit i detta avseende. När det gäller beredningen och genomförandet av lärarlegitimationsrefor- men kan vi konstatera att under beredningsarbetet har varken utredare eller remissinstanser, såvitt framkommit under granskningen, uppmärksammat eller diskuterat de problem som senare kom att uppstå vid genomförandet av reformen. Förvisso är det problematiskt att en så pass viktig reform har försenats, men man kan inte begära att regeringen borde förutse problem utöver dem som utredare, remissinstanser och myndigheter pekar på. Vi noterar exempelvis att så sent som i en redovis- ning till regeringen bedömde att tilldelade medel skulle räcka för att genomföra uppdraget. Vidare visar granskningen att när problemen upp- RESERVATIONER 2011/12:KU20 stod under reformens genomförande följde samarbetet mellan och gängse regler och rutiner. Vi konstaterar även att regeringen hörsammat myndighetens önskemål under de olika faserna av genomförandet. Trots att det således inte har förelegat några formella brister i regeringens hantering förutsätter vi att regeringen drar lärdom av det inträffade och beaktar de slutsatser som kan dras av den uppkomna situationen. Vi konstaterar även att det inte är ovanligt att omfattande förändrings- processer tar än beräknat och att genomförandet kan avvika från den ursprungliga planen. Detta är i sig inte anmärkningsvärt. När det gäl- ler lärarlegitimationsreformen uppdagades under införandefasen att det var oerhört mycket mer komplicerat och tidsödande än man hade förutsett att validera kurser från ibland så tillbaka som . Under den tiden har lärarutbildningen förändrats , och det har visat sig vara för- enat med betydande svårigheter att efteråt fastställa innehållet i en del kurser. Vi finner att regeringen har agerat utifrån tillgänglig information och kunskap för att på bästa sätt genomföra lärarlegitimationsreformen. Att reformen inte har kunnat genomföras enligt plan kan inte läggas reger- ingen till last. I övrigt ger inte granskningen anledning till några kommentarer. Regeringens åtgärder vid lämplighetsbedömning av en utländsk affärsmans ägande i (avsnitt 2.3) av Per (M), (M), (M), (M), (C), Skånberg (KD), (M) och (FP). Granskningen visar att varken regeringen eller försett någon annan stats regering eller myndigheter med information eller uppgif- ter om den berörda affärsmannen. Inte heller har regeringen eller Riksgälds- kontoret gett Säkerhetspolisen något uppdrag att granska affärsmannen. har endast genomfört en ägarprövning av den berörda affärsmannen, vilket är i enlighet med kontrollbestämmel- sen som finns i det avtal som tecknades mellan svenska staten och (). fann då inte anledning att erinra mot att affärsmannen blev ägare i det företag som ägde . Regeringen har bedrivit ett omfattande arbete för att undvika en nedlägg- ning av och utskottets granskning har inte visat annat än att detta har skett på ett korrekt sätt. Vi anser att granskningen inte föranleder något ytterligare uttalande. 2011/12:KU20 RESERVATIONER Regeringens åtgärder vid lämplighetsbedömning av en utländsk affärsmans ägande i (avsnitt 2.3) av (SD). Granskningen visar att varken regeringen eller försett någon annan stats regering eller myndigheter med information eller uppgif- ter om den berörda affärsmannen. Inte heller har regeringen eller Riksgälds- kontoret gett Säkerhetspolisen något uppdrag att granska affärsmannen. har endast genomfört en ägarprövning av den berörda affärsmannen, vilket är i enlighet med kontrollbestämmel- sen som finns i det avtal som tecknades mellan svenska staten och (). fann då inte anledning att erinra mot att affärsmannen blev ägare i det företag som ägde . Vidare visar utskottets granskning att den dåvarande näringsministern på ett tidigt stadium hade vetskap om att GM inte hade för avsikt att god- känna den aktuella affärsmannen som ägare till . Såvitt framkommit i granskningen vidarebefordrade hon aldrig dessa uppgifter till Riksgäldskon- toret. Om det i regeringen fanns uppgifter som kunde styrka rykten som fanns kring den aktuella affärsmannen borde de ha delgetts Riksgäldskon- toret. Inget av det som framkommit i granskningen talar dock för att uppgifterna var av sådant slag att de var okända för Riksgäldkontoret och kunde ha legat till grund för dess prövning. Sammantaget visar gransk- ningen inte annat än att regeringen och dåvarande näringsministern agerat på ett formellt korrekt sätt. hantering av en fråga med anledning av bristande järnvägsunderhåll (avsnitt 3.2) av Per (M), (M), (M), (M), (C), Skånberg (KD), (M) och (FP). Inledningsvis konstaterar vi att några regeringsbeslut för att skapa ett utrymme i syfte att öka insatserna för banhållningen aldrig fatta- des. Insatserna belastade i stället anslagskredit. Vidare note- rar vi att inte informerade ansvarigt statsråd om tecknandet av ett s.k. upphörandeavtal av entreprenadkontrakt om banhållning. Avtalet berättigar entreprenören till ersättning med för kostna- der och förluster i anledning av att entreprenadkontraktet upphör . Ersättningen, som är villkorad av bl.a. att entreprenaden godkänns vid slutbesiktning, belastar aktuellt anslag i statens budget. Det ansvariga statsrådet har inför utskottet framfört att det inte hade varit fel av myndigheten att informera henne om den uppkomna situatio- nen, inte minst med tanke på den betydande summan saken gällde. Detta har även framförts till myndigheten. Därigenom har statsrådet tagit sitt RESERVATIONER 2011/12:KU20 ansvar för att säkerställa att väl fungerande kommunikation finns mellan myndigheten och regeringen. I det nu aktuella ärendet har avsaknaden av information till regeringen inte påverkat ärendets utgång. Såväl regeringen som de förvaltningsmyndigheter som lyder under reger- ingen ska, enligt budgetlagen, eftersträva hög effektivitet och god hushåll- ning i sina verksamheter. Det är regeringen som inför ansvarar för hur statens medel används. Om det skulle förekomma fel av systema- tisk karaktär eller återkommande brister i förvaltningsmyndigheternas verk- samhet har regeringen ett ansvar för att tillräckliga åtgärder vidtas för att komma tillrätta med problemen. Vad gäller regeringens utformning av bemyndiganden till i regleringsbrev kan följande anföras. Såvitt granskningen har kunnat visa är det brukligt att det i regleringsbrevet endast anges vissa av de villkor och ändamål som finns i t.ex. budgetpropositioner för bemyndiganden att göra ekonomiska åtaganden för staten, medan andra angivna villkor och ända- mål inte anges. I likhet med utskottet ställer vi oss frågande till en sådan ordning och anser att det kan finnas skäl att se över hur man formulerar bemyndiganden i regleringsbrev. En utgångspunkt inför en sådan översyn bör lämpligen vara att samtliga villkor som följer av riksdagsbeslutet för ett bemyndigande anges i den berörda myndighetens regleringsbrev. Regeringens agerande i fråga om den amerikanska ambassadens övervakning av svenska medborgare i (avsnitt 3.4) av Per (M), (M), (M), (M), (C), Skånberg (KD), (M) och (FP). Granskningen har visat att den s.k. SDU-verksamheten inte har varit känd för regeringen förrän . Det är också klarlagt att varken regeringen eller några svenska myndigheter har sanktionerat eller på något sätt godkänt den nämnda verksamheten, även om fragment av information funnits hos enstaka myndighetsföreträdare. När regeringen fick kännedom om SDU-verksamheten inleddes ett arbete med att ta reda på sakförhållandena. Dessa ansträngningar avbröts dock när åklagare beslutade att inleda dels en förundersökning den 8 novem- ber 2010 om olovlig underrättelseverksamhet, dels en förundersökning om tjänstefel vid polismyndigheten i . Däremot avbröts inte regeringens utrikespolitiska arbete med ärendet. Bland annat förekom kontakter i ärendet mellan och . Det har även förekommit kontakter mellan svenska myndigheter och ambassaden för att klarlägga SDU-verksamhe- tens innehåll och för att informera ambassaden om innehållet i svensk rätt. Justitieministern har uppgivit att regeringen nu anser sig ha en god bild av 2011/12:KU20 RESERVATIONER