bet · GZ01MJU24 · 2012-06-11 00:00:00 — Markanvändning är också av stor betydelse för många viktiga samhällsintressen och näringar, exempelvis jord- och skogsbruk, infrastruktur och energiproduktion. Vidare påverkas även många kulturmiljövärden, turism, friluftsliv och rekreation av hur marken används. Utskottet välkomnar därför regeringens initiativ att ge Miljömålsberedningen ett uppdrag om att ta fram en strategi för långsiktigt hållbar markanvändning så att det finns förutsättningar för att olika intressen och anspråk kan beaktas. Utskottet ser fram emot att ta del av resultatet av Miljömålsberedningens arbete. Mot denna bakgrund föreslår utskottet att motion 2011/12:MJ11 (MP) yrkande 6 lämnas utan vidare åtgärd i den mån den inte kan anses tillgodosedd. När det gäller frågan om redovisningar av åtgärder för att nå miljökvalitetsmålen vill utskottet påminna om beslut om inriktningen för miljöpolitiken och ett effektivare miljömålssystem. Beslutet grundades på regeringens proposition 2009/10:155 Svenska miljömål för ett effektivare miljöarbete m.m. (prop. 2009/10:155, bet. 2009/10:MJU25, rskr. 2009/10:377). I såväl regeringens proposition som utskottets betänkande framhölls att miljömålssystemet ska bli effektivare genom att man och i organisation skiljer uppföljning och utvärdering från uppgiften att utveckla strategier med nya etappmål, styrmedel och åtgärder. Därför tillsattes en parlamentarisk beredning med uppgift att ge råd till regeringen om hur miljökvalitetsmålen kan nås. fick ett utökat ansvar för att samordna myndigheternas miljömålsuppföljning. Utskottet välkomnade att en parlamentarisk beredning tillsattes med uppgift att ta fram beslutsunderlag med förslag till strategier med etappmål, styrmedel och åtgärder. Utskottet ansåg att det är angeläget att etappmål inom miljömålssystemet blir föremål för politisk diskussion och förankring. Enligt den bedömning som utskottet gjorde är den politiska förankringen väsentlig för dels miljömålssystemets legitimitet, dels etappmålens utformning som i sin tur ligger till grund för de åtgärder som vidtas och uppföljningen av resultatet. Av kommittédirektivet till Miljömålsberedningen framgår bl.a. att myndigheterna inom miljömålssystemet regelbundet följer upp och utvärderar möjligheterna att nå miljökvalitetsmålen och generationsmålet. Uppföljningarna visar inom vilka områden det finns fortsatta behov av insatser. Uppföljningarna kommer därför att vara viktiga underlag för regeringen när det gäller vilka tilläggsdirektiv som beredningen ska få (dir. 2010:74). Regeringen har vidare beslutat om ett uppdrag till att göra en fördjupad utvärdering av miljökvalitetsmålen 2012. Inom ramen för uppgift att regelbundet göra en fördjupad utvärdering av möjligheterna att nå generationsmålet och miljökvalitetsmålen har regeringen gett verket i uppdrag att redovisa en samlad fördjupad utvärdering av möjligheterna att nå generationsmålet och miljökvalitetsmålen. Uppdraget ska genomföras i samverkan med andra myndigheter som har ett ansvar i miljömålssystemet. Eftersom bedömningen av måluppfyllelse av miljökvalitetsmålen görs utifrån den förändrade bedömningsgrunden ska beskriva hur de utvecklade bedömningarna av möjligheterna att nå miljökvalitetsmålen genomförts. Vidare ska en slutredovisning av delmålen genomföras eftersom de ersätts med etappmål. ges därför i uppdrag att slutredovisa delmålen som underlag för beslut i frågan. Utvärderingen ska bl.a. innehålla en samlad bedömning av hur miljötillståndet utvecklas och en prognos över möjligheterna att nå generationsmålet, miljökvalitetsmålen och beslutade etappmål. En analys och utvärdering av miljöeffekten av de styrmedel och åtgärder som har införts för att nå miljökvalitetsmålen ingår, dvs. ett svar på frågan om huruvida införda styrmedel och åtgärder har medfört önskat resultat. En analys av synergimöjligheter och de bakomliggande orsakerna till problem som försvårar möjligheterna att nå miljökvalitetsmålen och generationsmålet, t.ex. trender i samhällsutvecklingen, målkonflikter mellan miljökvalitetsmålen och konflikter med andra samhällsintressen, ska också ingå. Utvärderingen ska även innehålla en analys av de internationella faktorer som påverkar möjligheterna att nå generationsmålet och miljökvalitetsmålen och vår rådighet över dessa faktorer. Denna analys bör integreras i bedömningen av respektive miljökvalitetsmål. Vidare bör utvärderingen innehålla underlag för att bedöma inom vilka områden ytterligare insatser behövs för att nå generationsmålet och miljökvalitetsmålen, dvs. områden där det finns behov av att utveckla strategier med etappmål, styrmedel och åtgärder. Med hänvisning till detta avstyrker utskottet motion 2011/12:MJ11 (MP) yrkande 1. Visionen bruka utan att förbruka När det gäller frågan om behovet av en strategi för att stärka den svenska matens mervärde vill utskottet lyfta fram regeringens tidigare nämnda vision bruka utan att förbruka. Av skrivelsen framgår att regeringens övergripande mål är att skapa förutsättningar för fler arbetstillfällen och växande företag i för att därigenom bryta utanförskapet. Genom att skapa goda förutsättningar för de gröna näringarna vill regeringen ge möjligheter för en positiv utveckling på landsbygden med en produktion som är ekonomiskt, miljömässigt och socialt hållbar. Visionen är som tidigare framhållits grunden för regeringens arbete för bättre förutsättningar för företagande inom de gröna näringarna, i syfte att skapa jobb och tillväxt i hela landet. Bruka utan att förbruka beskriver de övergripande politiskt strategiska målen som ligger till grund för planering, genomförande och uppföljning av verksamheten. Regeringen vill utveckla möjligheten att bruka de naturresurser som finns inom de gröna näringarna. Resurserna ska nyttjas för att skapa tillväxt och arbetstillfällen i hela landet. måste resurserna brukas på ett långsiktigt hållbart sätt så att de inte förbrukas. Nyttjandet ska ske på ett miljömässigt hållbart sätt och med höga etiska krav. Utskottet ansluter sig till den redovisade grundsynen att bruka utan att förbruka är utgångspunkten för utveckling av de gröna näringarna. Likaså välkomnar utskottet regeringens avsikt att i budgetpropositionen till även redovisa uppnådda resultat för det nya målet att de gröna näringarna ska bidra till en globalt hållbar utveckling. Utskottet har tidigare framhållit att detta är angeläget för att ska kunna värdera resultaten. Med hänvisning till det anförda anser utskottet att motion 2011/12:MJ9 (S) yrkande 1 kan lämnas utan vidare åtgärd. När det gäller motionsförslaget om ett handlingsprogram för att minska livsmedelskedjans miljöpåverkan konstaterar utskottet att det har behandlat frågan (bet. 2010/11:MJU12 Klimatpolitik m.m.). Utskottet hänvisade till sin beredning av regeringens klimatproposition då det anförde att livsmedelskedjans klimatpåverkan är betydande då matens andel av växthusgasutsläppen uppgår till i storleksordningen . När det gäller resursanvändning uppskattas den svenska livsmedelskedjan använda av all energi. Det är därför angeläget att åtgärder kan vidtas för att minska dess klimat- och miljöpåverkan. Det är viktigt att notera att livsmedelsproduktionen även har stor betydelse för ett flertal andra miljökvalitetsmål utöver miljökvalitetsmålet Begränsad klimatpåverkan. Det är därför väsentligt att inte helt isolera klimatmålet då det kan leda till oönskade effekter beträffande andra miljökvalitetsmål. Utskottet uppmärksammade vidare att har ett särskilt sektorsansvar för miljömålsarbetet, varav klimatpåverkan är en del. uppgift är att i konsumenternas intresse arbeta aktivt för säkra livsmedel, redlighet i livsmedelshanteringen och bra matvanor. Det senare omfattar bl.a. kostråd riktade till storhushåll och privatpersoner. Utskottet ansåg att samordnande och pådrivande roll för livsmedelskedjans klimatpåverkan borde stärkas. Mot denna bakgrund avstyrkte utskottet de då aktuella motionsförslagen. Utskottet finner inte skäl att ompröva sitt tidigare ställningstagande och avstyrker därför motion 2011/12:MJ10 (V). Utskottet föreslår att skrivelsen läggs till handlingarna. Utskottets förslag i korthet avstyrker motioner om måluppfyllelse med anledning av Helcomåtagandet (S) och kostnadseffektiva åtgärder för att uppfylla detta åtagande (MP). Jämför reservationerna 6 (S) och 7 (MP, V). Regeringen hänvisar i skrivelsen till den tidigare skrivelsen Åtgärder för ett levande hav (skr. 2009/10:213) när det gäller de förstärkningar, både i lagstiftning och i form av nya och utvidgade åtgärder i landsbygdsprogrammet, som introducerades för att uppfylla åtagande inom Helcoms aktionsplan för . Regeringen framhåller nu att lagstiftningen har ändrats på vissa områden. beslutade regeringen att ändringar av de s.k. nitratkänsliga områdena skulle genomföras. Detta gjordes som en del i den rapportering till kommissionen om en översyn av känsliga områden som varje medlemsland ska göra enligt rådets direktiv /676/EEG. Beslutet innebär att de s.k. nitratkänsliga områdena i utökas. Andelen av den totala åkermarken som ingår i de nitratkänsliga områdena ökar från . Av jordbrukets totala antropogena (från mänsklig aktivitet) belastning av kväve och fosfor på haven kommer från de känsliga områdena. gäller som en följd av beslutet att några områden, särskilt i inlandet, inte längre ingår i de utpekade känsliga områdena. Dessa områden har tagits bort då belastningsberäkningar visar på liten påverkan på ytvatten, grundvatten och havsområden. Att nya områden pekats ut medför att dessa kommer att omfattas av det stora flertalet av de generella bestämmelser som finns angivna i förordningen (1998:915) om miljöhänsyn i jordbruket och föreskrifter och allmänna råd (SJVFS 2004:62) om miljöhänsyn i jordbruket i fråga om växtnäring. Dessa gäller krav på lagringskapacitet, spridningsförbud och spridningsrestriktioner för stallgödsel, mineralgödsel och andra organiska gödselmedel. Bestämmelserna träder i kraft . Enligt rådets direktiv /676/EEG ska varje medlemsland också utarbeta riktlinjer för god jordbrukssed. har utarbetat sådana riktlinjer. Vissa ändringar görs nu främst för att även inkludera riktlinjer för de åtgärder som beslutades . Det finns inom landsbygdsprogrammet olika former av miljöersättningar för minskade växtnäringsförluster från jordbruksmark. Ett sådant exempel är odling av fånggrödor. Att odla en s.k. fånggröda efter skörd av en huvudgröda är en effektiv insats för att minska risken för kväveläckage under nederbördsrika höstmånader. Fånggrödan har förmåga att ta upp och tillgodogöra sig kväve . En utebliven eller senarelagd jordbearbetning innebär i sig en positiv effekt genom att marken inte bearbetas och därmed minskar kvävemineraliseringen och risken för kväveläckage. Landsbygdsprogrammet innehåller miljöersättning till såväl fånggröda som vårbearbetning och en kombination av dessa insatser. Målet för insatsen är . ingick ca i ersättningen, vilket utgör av målet. Genom att anlägga en gräsbevuxen zon, s.k. skyddszon, längs vattendrag och sjöar minskar ytavrinningen från och fältkanten stabiliseras, vilket är särskilt viktigt och vinter då vattenmättnaden vanligtvis är högre. Skyddszoner minskar ytavrinning och därmed växtnäringsläckage från . Även i samband med kraftig nederbörd och snösmältning kan skyddszonen ha en positiv effekt, liksom för att mildra effekterna vid översvämningar vid ett förändrat klimat. Skyddszonen minskar risken för förluster av främst partikelbundet fosfor, men även för partikelbundna växtskyddsmedel. Skyddszoner är även gynnsamma för flora och fauna. Mångfalden av insekter i skyddszonen kan gynnas än mer genom möjligheten att så in insektsfrämjande fröblandningar. Målet för insatsen skyddszoner är . ingick ca i ersättningen, vilket är av målet. Den totala kostnaden för ersättningen till skyddszoner uppgick till ca , vilket även inkluderar kostnader för åtaganden som ingåtts i tidigare programperioder. Vidare finns miljöersättning för anläggning av våtmarker eftersom de i hög grad bidrar till att minska växtnäringsförlusterna från . Målet för anläggning av våtmarker är . har beviljats medel, vilket ger en måluppfyllelse med . Den totala kostnaden för ersättningen för anläggning av våtmarker uppgick för perioden till ca . Greppa näringen är också en insats som syftar till att minska jordbrukets förluster av växtnäringsämnen. Detta är ett projekt som innebär att jordbrukare får riktad rådgivning om att minska jordbrukets förluster av växtnäringsämnen. Greppa näringen har utvidgats och kan alla lantbrukare som tillhör målgruppen upp till , och få kostnadsfri rådgivning. har uppnått konkreta resultat, bl.a. har projektet uppskattats minska kväveutlakningen med åtminstone och fosforförlusterna med . Det pågår vidare försöks- och utvecklingsprojekt för att kunna avgöra hur rådgivningen om miljöförbättrande åtgärder bör riktas regionalt, men också för att bättre kunna avgränsa områden där åtgärder, t.ex. odling av fånggröda och vårbearbetning, kan vara kostnadseffektiva att genomföra. Bland annat krävs god information om åkermarkens jordart. Odling av fånggröda med efterföljande vårbearbetning har en god utlakningsbegränsande effekt på jordar med låg lerhalt, men kan vara olämplig på mer lerhaltiga jordar på grund av risken för markpackningsskador. Information om jordarten har även betydelse för var i det är kostnadseffektivt att vidta åtgärder mot erosion genom t.ex. anläggning av skyddszoner längs med vattendrag. En bra jordartskarta för den svenska åkermarken är också viktig för de beräkningar som görs av växtnäringsförluster genom rotzonsutlakning och som i sin tur ligger till grund för de svenska beräkningarna av fosfor- och kväveförluster till haven. En omfattande satsning görs nu för att förbättra kunskapen om de svenska odlingsjordarna. Genom att samla in jordprover från ca 13 000 provpunkter ska en mer detaljerad jordartskarta tas fram för åkermarken. De uttagna proverna kommer även att analyseras med avseende på ett antal växtnäringsämnen, vilket kan ge värdefull information om växtnäringsstatusen i våra jordar. Enligt kommittémotion 2011/12:MJ9 av m.fl. (S) yrkande 3 behöver regeringen återkomma till med uppgifter om måluppfyllelsen för Helcomåtagandet samt om så krävs presentera nya åtgärder för att nå målet. Det behövs en tydlig uppföljning av Helcomåtagandet. Flera av de insatser som utförs inom ramen för t.ex. landbygdsprogrammet når inte målen, exempelvis insatser för fånggrödor och restaurering och anläggning av våtmarker. Det behövs både en ambitionshöjning av de åtgärder som regeringen har initierat och ytterligare åtgärder. En åtgärd som bör analyseras är att använda musselodling för att binda övergödande ämnen i havet. I motion 2011/12:MJ11 av och (båda MP) yrkande 2 uppmärksammas behovet av nya åtgärder för att uppnå regeringens syfte om kostnadseffektiva ekonomiska styrmedel för att minska övergödningen. senaste bedömning är att det inte är möjligt att nå miljökvalitetsmålet Ingen övergödning till 2020 med beslutade eller planerade styrmedel. I regeringens skrivelse finns exempel på ersättningar till åtgärder för att minska växtnäringsförluster till vatten, men dessa ersättningar bryter mot en princip som annars gäller i miljöpolitiken, den att förorenaren ska betala. Principen syftar till att det är förorenaren, inte skattebetalarna, som ska betala åtgärder för att minska miljöbelastning genom föroreningar. Inledningsvis vill utskottet redovisa att deltar i flera olika internationella samarbeten om vatten. EU:s vattendirektiv, tillsammans med EU:s direktiv som just nu genomförs, är av stor betydelse för den svenska verksamheten inom vattenområdet. Vattendirektivet rör inlands- och kustvatten och det direktivet rör vatten. Övergödningsfrågan är särskilt utmanande för och här samarbetar både i EU och inom Helcom. EU har antagit en Östersjöstrategi för miljö och konkurrenskraft i regionen. Inom Helcom har parterna tagit fram en gemensam aktionsplan för , Baltic Sea Action Plan, för att uppnå god ekologisk status i . Den miljön i Nordostatlanten diskuteras inom Osparkonventionen. Det är enligt utskottets mening angeläget att kraftsamla i arbetet för ett renare hav och ett hållbart nyttjande av havs- och vattenmiljöer. Enligt utskottets mening är övergödning en särskilt viktig fråga inom jordbruket och som framgår av skrivelsen har en rad åtgärder vidtagits både när det gäller lagstiftning och nya och utvidgade åtgärder i landsbygdsprogrammet. Det kan bl.a. konstateras att det sker en löpande utveckling av de olika formerna för miljöersättningar inom programmet för att minska växtnäringsförlusterna från jordbruksmarker, vilket i sin tur leder till minskad övergödning. Som regeringen framhåller i skrivelsen har belastningen av kväve- och fosforföroreningar till haven söder om minskat . För har utlakningen (rotzonsutlakningen) av kväve minskat och fosforutlakningen . Huvudorsakerna till den minskade belastningen är minskad areal , förbättrat växtnäringsutnyttjande och genomförda åtgärder såsom lagstiftning och åtgärder inom landsbygdsprogrammet. Effekterna av minskad jordbearbetning och anlagda våtmarker inkluderas inte i beräkningarna. Dessa åtgärder har dock enligt bedömts innebära att kväve- och fosforbelastningen minskat med ytterligare kväve respektive fosfor. Förändringar av växtföljderna har uppskattats minska läckaget med ytterligare kväve och fosfor. De förstärkta åtgärder som gjorts efter 2008 genom lagstiftning och i landsbygdsprogrammet har uppskattas ge en minskning av belastningen till haven med mellan 1 600 och kväve och fosfor. Som framgår av skrivelsen har belastningen från åkermarken minskat med för kväve och för fosfor . Förändringen i belastningen beror främst på minskad areal och ändrade grödval och brukningsmetoder. Beräkningarna visar att de sammanlagda svenska vattenburna utsläppen av kväve och fosfor till haven från mänsklig aktivitet motsvarar kväve och fosfor . Av dessa härrör av kvävet och av fosforn från jordbruk. Dessa beräkningar har genomförts av Svensk Miljöemissionsdata (rapport nr 56, 2011). En utvärdering av den svenska åtgärdsplanen för att nå det svenska betinget enligt Helcoms aktionsplan för kommer att göras i samband med Helsingforskonventionens ministermöte . Vid detta möte kommer en revidering av det preliminära betinget att presenteras och, om möjligt, antas. Utskottet har uppmärksammat betydelsen av insatser som styr mot kostnadseffektiva åtgärder för att klara mål och åtaganden inom Helcom (se t.ex. bet. 2010/11:MJU5). Utskottet utgår därför från att regeringen i den kommande utvärderingen beaktar vad utskottet har anfört. När det gäller frågan om ytterligare åtgärder för att nå åtagande inom Helcom kan utskottet redovisa att det inom ramen för LOVA (lokala vattenvårdsåtgärder) pågår några projekt. Enligt uppgift från Landsbygdsdepartementet gäller dessa projekt t.ex. musselodling i som miljöåtgärd, experimentell analys och utvärdering av musselodlingar i övergödda grundområden i vattendistrikt samt biogas och musselodling som en del . Analyser av kostnadseffektiviteten i åtgärder mot övergödningen har tidigare genomförts i olika sammanhang. Bland annat genomförde vattenmyndigheterna omfattande analyser inför besluten om åtgärdsprogram för de olika vattendistrikten för åren 20092015. Vattenmyndigheterna sammanställde tillsammans med () erfarenheter från teoretiska och empiriska studier över effekter och kostnader som kunde förväntas i samband med åtgärder mot övergödning i olika delar av landet. Åtgärder inom jordbruk, vid kommunala avloppsreningsverk och av enskilda avlopp ingår i materialet. Resultaten redovisas bl.a. i en omfattande konsekvensanalys i Åtgärdsprogram Södra vattendistrikt 20092015. Jordbruk liksom andra verksamheter omfattas av miljöbestämmelser som kan sägas vara en tillämpning av principen om att förorenaren ska betala och som ska säkra att tillståndet i miljön är godtagbart. Det gäller flera EU-direktiv och nationella bestämmelser som . De ersättningar som ges inom ramen för t.ex. landsbygdsprogrammet går till åtgärder som går utöver vad lagstiftaren har pekat ut som en miniminivå. Vad gäller växtnäringsproblematiken kan det i övrigt finnas praktiska svårigheter att hänföra föroreningar till enskilda verksamheter och rum och därmed avgöra vilken verksamhet som är att anse som förorenare. I detta sammanhang bör det uppmärksammas att det pågår många projekt för att åstadkomma ett uthålligt jordbruk. Ett exempel är den ideella föreningen i Balans som bildades . En central del av verksamheten utgörs av pilotgårdar som har stor betydelse när det gäller att utforma ett uthålligt jordbruk. En lönsam växtodling ska kombineras med att man tar ansvar för rent vatten, ren luft och en bra markvård. Odling i Balans syftar till att visa att ekonomi och ekologi går att kombinera på gården. Verksamheten omfattade 17 gårdar 2011, där man bl.a. investerar i ny maskinteknik. Ett sådant exempel är kväve-sensorteknik för att kunna göra en exakt anpassning av kvävegödsling på olika delar av fältet under det enskilda året. Ett annat exempel är utbyggnad av energisystem med förnybar energi. Verksamheten finansieras av ett 20-tal företag och organisationer. Odling i Balans deltar även i ett större projekt, Baltic , som ska leda till en bättre vattenmiljö i . På uppdrag av LRF, som har en ledande roll i projektet, arbetar Odling i Balans med att etablera 125 demogårdar i länderna runt (). Utskottet vill också uppmärksamma att det inom Miljömålsberedningen pågår arbete som har anknytning till bl.a. övergödningsproblematiken. Avsikten är bl.a. att ta fram en strategi för långsiktigt hållbar markanvändning med inriktning på jordbruket och att ta fram förslag om en sammanhållen vattenpolitik. Beredningen har lyft fram behovet av en sammanhållen vattenpolitik för att kunna nå alla de miljökvalitetsmål som rör vattenfrågor. Området behöver ett ökat helhetsperspektiv för att möjliggöra tillräckliga åtgärder inom de mest angelägna områdena. Det finns flera stora utmaningar innan man kan nå miljökvalitetsmålen inom området. präglas området i hög grad av styrning i lager på lager och en komplex administrativ struktur. Beredningen anser att den kan bidra i frågor som kräver politiska bedömningar och överväganden om övergripande strukturella förändringar. åtaganden i internationella samarbeten bör utgöra underlag i arbetet med att ta fram en samlad strategi för en sammanhållen vattenpolitik. Avslutningsvis konstaterar utskottet att åtgärder behöver vidtas inom alla berörda sektorer för att nå de för uppsatta målen och för att uppfylla gjorda åtaganden som innebär en kraftigt minskad övergödning av haven. En ny havs- och vattenmyndighet har inrättats för att tillgodose behovet av ett helhetsperspektiv på dessa frågor och säkra ett mer sammanhållet genomförande av de beslutade åtgärderna. Denna inriktning kompletterad med ett fortlöpande utvecklingsarbete såsom redovisats ovan bör enligt utskottets mening avsevärt förbättra möjligheterna att nå de för våra hav uppsatta miljömålen. Med hänvisning till det anförda föreslår utskottet att motionerna 2011/12:MJ9 (S) yrkande 3 och 2011/12:MJ11 (MP) yrkande 2 lämnas utan vidare åtgärd. Utskottets förslag i korthet avslår motioner om kadmium i mat (S) och om att utreda en skatt på kadmium (MP). Jämför reservationerna 8 (S, MP, V) och 9 (MP, V). Kadmium är en tungmetall som människan till största delen får i sig genom kosten. Det är i huvudsak livsmedel från växtriket som är källan till intaget. Höga halter av kadmium finns också i inälvsmat och skaldjur, men då dessa utgör en liten andel av vår kost bidrar de i lägre grad till intaget. Av skrivelsen framgår att en långvarig exponering för kadmium innebär en hälsorisk. är det känt att kadmium ansamlas i njurarna och kan leda till nedsatt njurfunktion. Intaget av kadmium påverkar även skelettet och ger nedsatt bentäthet.