bet · GZ01KU2 · 2012-02-02 00:00:00 — 2011/12:KU2 Ändring av viss länsstyrelseverksamhet Ändring av viss länsstyrelseverksamhet Utskottet behandlar i detta betänkande proposition 2011/12:31 Ändring av viss länsstyrelseverksamhet. Regeringen anser att vissa av de verksamheter som länsstyrelserna handhar bör koncentreras till ett mindre antal länsstyrelser. Syftet med detta är att åstadkomma en högre effektivitet och en mer rationell användning av resurserna. Ett syfte är också att stärka rättssäkerheten. De verksamheter som regeringen föreslår ska bli koncentrerade finns inom följande ärendegrupper: medborgarskap, överförmyndare, begravningsfrågor, pantlåneverksamhet, bilskrotning, ensamrätt till sjunket gods, lönegaranti, deponerade medel, Allmänna arvsfonden, häradsallmänningar, bevakningsföretag, lotterier och bitillsyn. Regeringen menar att dessa verksamheter ska koncentreras till länsstyrelserna i , , , , , och . Detta ska enligt propositionen åstadkommas genom att regeringen genom förordningar meddelar föreskrifter om vilka länsstyrelser som är behöriga. För att regeringen ska kunna besluta om förordningar krävs vissa lagändringar. Lagändringarna föreslås träda i kraft . En motion har väckts med anledning av propositionen. Motionärerna (S) yrkar att propositionen ska avslås. Utskottet tillstyrker propositionen och avstyrker motionen. Utskottet anser att det finns skäl att koncentrera de ärendegrupper som regeringen anger och att dessa bör handläggas vid de länsstyrelser som anges i propositionen. Utskottet vill särskilt framhålla vikten av att denna förändring bidrar till stärkt rättssäkerhet genom en ökad enhetlighet i rättstillämpningen. Utskottet bedömer att de enskilda länsstyrelserna inte blir påverkade i någon högre grad. Vidare vill utskottet understryka att ställningstagandet till propositionen inte på något sätt berör eller påverkar framtida ställningstaganden bl.a. om den statliga regionala förvaltningen och om regional indelning. Vidare vill utskottet tydligt markera att de överväganden som krävs för att bedöma ett förslag om en regionbildningsprocess är helt väsensskilda från dem som krävs i samband med den föreliggande propositionen och att utskottet kan komma fram till andra ställningstaganden när regeringen återkommer med förslag kring regionbildningen. I betänkandet finns ett särskilt yttrande (S). Utskottets förslag till riksdagsbeslut Ändring av viss länsstyrelseverksamhet antar regeringens förslag till 1. lag om ändring i lagen (1927:56) om nedsättning av pengar hos myndighet, 2. lag om ändring i , 3. lag om ändring i lagen (1952:166) om häradsallmänningar, 4. lag om ändring i lagen (1974:191) om bevakningsföretag, med den ändringen att det som i regeringens lagförslag tagits in som ett andra stycke i 13 b § i stället ska utgöra sista meningen i denna paragraf. 5. lag om ändring i bisjukdomslagen (1974:211), 6. lag om ändring i lagen (1984:983) om ensamrätt till bärgning, 7. lag om ändring i begravningslagen (1990:1144), 8. lag om ändring i lönegarantilagen (1992:497), 9. lag om ändring i lagen (1994:243) om Allmänna arvsfonden, 10. lag om ändring i lotterilagen (1994:1000), 11. lag om ändring i pantbankslagen (1995:1000), 12. lag om ändring i lagen (2001:82) om svenskt medborgarskap, 13. lag om ändring i lagen (2007:162) om bilskrotningsfonden. Därmed bifaller proposition 2011/12:31 och avslår motion 2011/12:K4. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (MP), Per (M), (S), (M), i (S), (M), (S), (M), (S), (FP), (S), (C), (S), Skånberg (KD), (SD), (V) och (M). Ärendet och dess beredning beslutade regeringen att tillkalla en utredare för att närmare analysera en koncentration och samordning av länsstyrelsernas kärnverksamhet. I uppdraget ingick att lämna förslag på verksamheter som skulle kunna koncentreras till en eller flera länsstyrelser. Utredaren överlämnade departementspromemorian Koncentration av länsstyrelseverksamhet (Ds 2007:28). I promemorian föreslogs en koncentration av ett antal ärendegrupper. I propositionen Offentlig förvaltning för demokrati, delaktighet och tillväxt (prop. 2009/10:175) redovisade regeringen sin bedömning att vissa verksamheter vid länsstyrelserna borde koncentreras till ett bestämt antal färre länsstyrelser enligt förslagen i promemorian. Delar av det som utredaren föreslog om koncentration har redan genomförts. Det gäller frågor om tillsyn av stiftelser som innebär att länsstyrelserna i , , , , , och pekas ut som tillsynsmyndigheter fr.o.m. . genomfördes förändringar på körkorts- och yrkestrafikområdet som bl.a. innebär att länsstyrelsernas tidigare uppgifter inom området förts över till den nya myndigheten . Lagförslagen i propositionen innebär att formuleringar av typen den länsstyrelse som byts ut mot samt att bestämmelser som begränsar redan befintliga hänvisningar till tas bort. Vidare föreslår regeringen att det i de aktuella lagarna förs in en bestämmelse som upplyser om att det i förordning kommer att anges vilka länsstyrelser som ansvarar för uppgiften enligt lagen. I vissa lagar föreslår regeringen också ändringar av språklig och redaktionell karaktär. Regeringen gör bedömningen att förslagen författningstekniskt och även i övrigt är sådana att det skulle sakna betydelse att höra Lagrådet. Av förordningen (2007:825) med länsstyrelseinstruktion framgår att länsstyrelserna ansvarar för den statliga förvaltningen i länen i den utsträckning någon annan myndighet inte har ansvaret för särskilda förvaltningsuppgifter. Länsstyrelsernas generella uppdrag är att verka för att nationella mål får genomslag i länet samordna olika samhällsintressen inom länsstyrelsernas ansvarsområde främja länets utveckling och noga följa länets tillstånd samt underrätta regeringen om vad som händer där samråda med andra statliga myndigheter i och utanför länet. Av förordningen framgår att länsstyrelserna utifrån ett statligt helhetsperspektiv ska arbeta sektorsövergripande och inom myndighetens ansvarsområde samordna olika samhällsintressen och statliga myndigheters insatser. Länsstyrelserna har mycket varierande uppgifter i ett omfattande verksamhetsfält. Uppgifterna finns inom 15 olika utgiftsområden och regleras i ca 500 lagar och förordningar. Inom de olika verksamheterna har länsstyrelserna varierande funktioner. De utövar bl.a. tillsyn, beviljar tillstånd, prövar ansökningar och överklaganden, beslutar om bidrag, lämnar information och ägnar sig åt samordning. I propositionen anges att regeringen i olika sammanhang uttalat att samordningen mellan länsstyrelserna borde öka och att möjligheten att koncentrera viss verksamhet borde undersökas. Önskemål om detta har uttryckts i olika styrdokument, bl.a. i budgetpropositioner, kommittédirektiv och länsstyrelsernas regleringsbrev. Ändring av viss länsstyrelseverksamhet Utskottets förslag i korthet antar regeringens lagförslag och avslår motionen. Utskottet anser att det finns skäl att koncentrera de ärendegrupper som regeringen anger och att dessa bör handläggas vid de länsstyrelser som anges i propositionen. Utskottet vill särskilt framhålla vikten av att denna förändring bidrar till stärkt rättssäkerhet genom en ökad enhetlighet i rättstillämpningen. Utskottet bedömer att de enskilda länsstyrelserna inte blir påverkade i någon högre grad. Utskottet vill understryka att ställningstagandet till propositionen inte på något sätt berör eller påverkar framtida ställningstaganden bl.a. om den statliga regionala förvaltningen och om regional indelning. Vidare vill utskottet tydligt markera att de överväganden som krävs för att bedöma ett förslag om en regionbildningsprocess är helt väsensskilda från dem som krävs i samband med den föreliggande propositionen och att utskottet kan komma fram till andra ställningstaganden när regeringen återkommer med förslag kring regionbildningen. Syftet med koncentration av viss länsstyrelseverksamhet I propositionen anförs att syftet med koncentration av viss länsstyrelseverksamhet är att åstadkomma en högre effektivitet och en mer rationell användning av resurser, såväl ekonomiska som personella. Ett syfte är också att säkerställa en väl fungerande rättssäkerhet. Regeringen skriver att i propositionen Offentlig förvaltning för demokrati, delaktighet och tillväxt (prop. 2009/10:175) definierades kravet på rättssäkerhet som att förvaltningen ska fatta materiellt riktiga beslut på grundval av gällande lagar och andra författningar samt att enskilda ska ha möjlighet att få sin sak prövad i domstol. Förutsägbarhet och likabehandling var också viktiga delar av rättssäkerheten. Regeringen bedömer att förutsättningarna är goda för att uppnå syftet med en koncentration av uppgifter när följande kriterier är uppfyllda: Det finns ett behov av likformigt utförande. Sambandet med kärnverksamhet är begränsat. Verksamheten har en begränsad betydelse för uppdrag enligt 2 § länsstyrelseinstruktionen. Besöksfrekvensen är låg. Behovet av externa besök är begränsat. Behovet av lokalkännedom är begränsat. Verksamheten har en liten omfattning och hög komplexitet. I propositionen anges det att även om samtliga dessa kriterier är uppfyllda innebär det inte med nödvändighet att syftet med koncentrationen uppfylls eller att det är lämpligt att koncentrera verksamheten. Vilka verksamheter bör koncentreras? I propositionen redovisas en analys av ett antal verksamheter utifrån de kriterier som nämns ovan. Regeringen drar slutsatsen att hantering av ärenden som rör följande verksamheter bör koncentreras: ensamrätt till sjunket gods Dessa verksamheter hanteras av alla 21 länsstyrelser och sysselsatte ca 56 årsarbetskrafter, vilket utgör av det totala antalet anställda vid länsstyrelserna. Gemensamt är att omfattningen av respektive verksamhet är mycket ringa. Regeringen menar att normalt utförs en uppgift bättre ju mer frekvent den utförs, och att en uppgift som regel kan anses bli bättre utförd om flera personer arbetar med samma frågor så att de har möjlighet att utbyta erfarenheter med varandra. Vad gäller ärenden som innebär myndighetsutövning bör dessa utföras på ett likformigt sätt över hela landet. finns en samordning av vissa av uppgifterna, och det finns enligt regeringen anledning att tro att samordningsvinsterna skulle bli ännu större vid en koncentration av dessa verksamheter till ett färre antal länsstyrelser. Förslaget kan enligt regeringen inte medföra någon större risk för att de länsstyrelser som blir av med verksamheter, som saknar starkare samband med andra uppgifter för , förlorar kompetens som är betydelsefull inom andra verksamhetsområden. I propositionen skriver regeringen att skäl som talar mot att koncentrera vissa verksamheter kan vara att enskilda som har anledning att besöka ska kunna finna denna inom ett rimligt avstånd samt behovet av lokalkännedom och lokal närvaro. Behovet av att besöka en länsstyrelse torde dock enligt regeringen vara begränsat då medborgare och företag blir allt mer vana att söka information via internet och sköta sina myndighetskontakter via e-post eller telefon. Länsstyrelserna har också en gemensam webbplats där medborgare och företag kan få information om vilken länsstyrelse de ska vända sig till. Vad gäller lokalkännedom och lokal närvaro anför regeringen att det råder olika förutsättningar exempelvis genom att länen har olika storlek och olika antal kommuner. I vissa fall, exempelvis ärenden om överförmyndare, är det viktigare att stärka en rättssäker hantering än att behålla närheten till övervakningsobjekten, menar regeringen. Hur ska verksamheterna koncentreras? Regeringen anser att verksamheterna ska koncentreras till länsstyrelserna i , , , , , och . Dessa länsstyrelser har valts för att få en väsentlig reducering av antalet ansvariga länsstyrelser som det inte blir alltför långa avstånd till en länsstyrelse för medborgare och företag. De länsstyrelser som verksamheterna föreslås bli koncentrerade till är huvudsakligen de som har den mest omfattande verksamheten inom respektive område. Regeringen menar att ju större en länsstyrelse är desto större är dess förutsättningar att använda och, i den utsträckning det behövs, komplettera befintlig kompetens till de koncentrerade verksamheterna. I propositionen anges att några remissinstanser framhållit att regeringen bör avvakta resultatet av förslag (SOU 2007:10) om framtida regionindelningar innan en koncentration genomförs. betänkande bereds enligt propositionen inom . Regeringen skriver att förslaget till koncentration av länsstyrelseverksamhet är en åtgärd för att effektivisera och stärka rättssäkerheten. De verksamheter som regeringen anser ska koncentreras är av ringa omfattning och specifik karaktär. Regeringen menar att den nu föreslagna koncentrationen inte styr regeringens framtida ställningstagande till betänkande och det kommande betänkandet från Utredningen om översyn av statlig regional förvaltning m.m., inte heller till eventuella framtida regionindelningar. Regeringen anger även att de länsstyrelser som ska utföra den koncentrerade verksamheten kommer att utpekas i författningar som regeringen beslutar. De föreslagna lagändringarna syftar endast till att göra det möjligt för regeringen att åstadkomma koncentrationen genom förordningar. Regeringens förslag innebär även att det i de aktuella lagarna införs en bestämmelse som upplyser om att det i förordning kommer att anges vilka länsstyrelser som ansvarar för uppgifter enligt respektive lag. I propositionen anges att en koncentration av länsstyrelsernas verksamhet med tillsyn av stiftelser redan genomförts på motsvarande sätt. Även i den lagstiftningen infördes lagbestämmelser som upplyser om att det regleras i förordning vilken länsstyrelse som ansvarar för tillsynen. I en departementspromemoria (Ds 2007:28) föreslogs en koncentration även av ärendegrupperna stöd till boende och avfallstransporter. I propositionen anges det att behörig länsstyrelse för dessa ärendegrupper inte anges i lag och att regeringen i ett senare sammanhang avser att besluta om de förordningsändringar som behövs. Regeringen anser att en koncentration av aktuellt slag kräver olika förberedelser. Det bör därför förflyta innan ändringarna träder i kraft. Mot denna bakgrund föreslår regeringen att lagändringarna ska träda i kraft . Regeringen anger att en koncentration av viss länsstyrelseverksamhet till färre länsstyrelser kräver en omfördelning av de ekonomiska resurserna mellan länsstyrelserna. Övergångskostnaderna bedöms bli marginella och rymmas inom ramen för nuvarande anslag. I motion 2011/12:K4 yrkar och (båda S) att avslår propositionen. Motionärerna anser att regeringen bör invänta slutbetänkandet från Utredningen om översyn av statlig regional förvaltning m.m., och därefter bör man ta ställning till frågan om regioner och var handläggningen av olika ärendegrupper bör ligga. Motionärerna menar också att det är felaktigt att påstå att en koncentration av vissa verksamheter inte får någon större inverkan på de länsstyrelser som förlorar vissa typer av ärenden. En koncentration av verksamheter innebär att den pågående urbaniseringen påskyndas och att möjligheterna till ett brett arbetsmarknadsutbud i hela landet minskar. Om regeringen menar allvar med sitt mål för regional tillväxt utvecklingskraft i alla delar av landet med stärkt lokal och regional konkurrenskraft bör enligt motionärerna förslagen i propositionen inte genomföras. Motionärerna förespråkar en aktiv utvecklingspolitik för landsbygden. Utskottet anser att det finns skäl att koncentrera de ärendegrupper som regeringen anger till ett mindre antal länsstyrelser och att dessa ärenden bör handläggas vid de länsstyrelser som anges i propositionen. Utskottet vill särskilt framhålla vikten av att denna förändring bidrar till stärkt rättssäkerhet genom en ökad enhetlighet i rättstillämpningen. Förändringarna innebär att frågan om vilka länsstyrelser som ska ansvara för ärendegrupperna, som i vissa fall regleras i lag, i stället ska regleras på förordningsnivå. Som framgår av propositionen är det fråga om att koncentrera ärendegrupper som är av mindre omfattning. Dessa ärendegrupper sysselsatte av det totala antalet anställda vid länsstyrelserna. Av en promemoria från som inhämtats i ärendet framgår det att ca 17 årsarbetskrafter berörs på de 14 avlämnande länsstyrelserna. Antalet ärenden och personer vid länsstyrelserna som arbetar med dessa frågor varierar från myndighet till myndighet, men gemensamt för dem alla är att omfattningen av respektive verksamhet är mycket ringa. Utskottet bedömer därför att varken de länsstyrelser som inte längre ska handlägga dessa ärenden eller de som tar över ärendegrupper blir påverkade i någon högre grad. vill utskottet understryka att ställningstagandet till den koncentrationen som föreslås i propositionen av vissa mindre ärendegrupper inte på något sätt berör eller påverkar framtida ställningstaganden till betänkande och det kommande betänkandet från Utredningen om översyn av statlig regional förvaltning m.m., samt om eventuella framtida regionindelningar. Utskottet vill tydligt markera att de överväganden som krävs inför att bedöma förslag om en regionbildningsprocess är helt väsensskilda från dem som krävts i samband med föreliggande proposition och att utskottet därmed kan komma till andra ställningstaganden när regeringen återkommer med förslag kring regionbildningen. Med detta tillstyrker utskottet propositionen och avstyrker motionen. Ändring av viss länsstyrelseverksamhet (S) (S), i (S), (S), (S), (S) och (S) anför: Vi socialdemokrater har inget i sak att invända mot det förslag som regeringen har lagt fram. I den verklighet som de små länsstyrelserna lever i och med nuvarande anslagsnivåer är det fullt rimligt. Vårt särskilda yttrande grundar sig på att regeringen blundat för de strukturella problem som dagens länsindelning medför. regionala indelning i län har sin grund i beslut som fattades . Behovet av en modernisering av indelningen har visat sig allt tydligare, inte minst sedan vi blev medlemmar av den europeiska unionen. Försöksverksamhet med att föra över det regionala utvecklingsansvaret från länsstyrelserna till den regionala nivån i och gav positiva erfarenheter. Den dåvarande socialdemokratiska regeringen tillsatte därför 2003 en utredning, , med uppgift att se över hela samhällsorganisationen och föreslå förbättringar av den. Kommitténs slutbetänkande innehöll förslag om ett mindre antal regioner i landet. Kommitténs förslag hade som utgångspunkt att det skulle finnas ett tillräckligt befolkningsunderlag i varje region för att klara hälso- och sjukvården för sina medborgare och inom regionen kunna erbjuda högre utbildning samt bättre förutsättningar att främja tillväxt. Genomförandet av utredningens förslag stötte dock på problem. blev det tydligt att den borgerliga regeringen var djupt splittrad i frågan. i flera landsting och på central nivå avvisade tankar på utökad regional samverkan. När det största partiet med statsministerposten inte är villigt att driva på i regionfrågan är det inte så konstigt att den borgerliga regeringen framstår som handlingsförlamad i frågan. I stället för att ta ett större grepp om regionfrågan tillsatte regeringen ytterligare en utredning kring länsindelningen. Dessutom har man tillåtit några befintliga län att kalla sig region. regeringen utreder utan att våga ta ett helhetsgrepp om regionfrågan gör sig verkligheten påmind. Flera av de mindre länsstyrelserna har uppenbara strukturella problem med att klara av de uppgifter regeringen ålagt dem. Den väg regeringen har valt för att åtgärda dessa problem är med små justeringar i befintlig organisation. Vi menar att det i stället är hög tid att genomföra en reform baserad på grundidén i förslag. Detta skulle innebära en stärkt och bättre samordnad regional nivå genom färre och större regionkommuner som ersätter dagens landsting en så långt det är rationellt gemensam geografi för regionkommuner, län och statliga sektorsmyndigheter förstärkt kompetens hos regionkommunerna. Eftersom ett sådant förslag inte kan väckas inom ramen för den föreliggande propositionen vill vi med detta särskilda yttrande ändå peka på vår principiella syn på hur vi får en långsiktigt stark och bärkraftig regional nivå som är redo att möta framtidens utmaningar. Förteckning över behandlade förslag Proposition 2011/12:31 Ändring av viss länsstyrelseverksamhet: antar regeringens förslag till 1. lag om ändring i lagen (1927:56) om nedsättning av pengar hos myndighet, 2. lag om ändring i , 3. lag om ändring i lagen (1952:166) om häradsallmänningar, 4. lag om ändring i lagen (1974:191) om bevakningsföretag, 5. lag om ändring i bisjukdomslagen (1974:211), 6. lag om ändring i lagen (1984:983) om ensamrätt till bärgning, 7. lag om ändring i begravningslagen (1990:1144), 8. lag om ändring i lönegarantilagen (1992:497), 9. lag om ändring i lagen (1994:243) om Allmänna arvsfonden, 10. lag om ändring i lotterilagen (1994:1000), 11. lag om ändring i pantbankslagen (1995:1000), 12. lag om ändring i lagen (2001:82) om svenskt medborgarskap, 13. lag om ändring i lagen (2007:162) om bilskrotningsfonden. 2011/12:K4 av och (båda S): avslår proposition 2011/12:31 Ändring av viss länsstyrelseverksamhet. Regeringen har lagt fram en proposition om länsstyrelsernas organisation. Som vi många känner till är det en pressad organisation som runt om i landet har det ganska tufft för att få verksamheten att gå runt utan att många ärenden blir försenade och med en ekonomi som är ganska ansatt utifrån de uppgifter som man har att genomföra.I den situationen är det viktigt att man ser på effektivitet och rationalitet och gör förändringar som är nödvändiga för att koncentrera verksamheten eller lägga om uppgifterna på olika sätt.Samtidigt är länsstyrelserna inne i en omvandlingsprocess som är ganska omfattande. Regioner ombildas och bildas och tar över en del av länsstyrelsernas verksamhet. I detta svep har redan en del länsstyrelser lagts ned eller flyttats, och organisationen förändras i radikal omfattning.Propositionen handlar dock inte om detta utan om en rad mindre uppgifter som ofta tar en ganska liten del av länsstyrelsernas tid i anspråk. Det är allt från bitillsyn, lotterier, Allmänna arvsfonden och bilskrotning till pantlåneverksamhet och annat. Men det är klart att det är saker som man kan lägga om, koncentrera och få en lite större effektivitet på. Det är syftet med detta.Det märkliga i denna omfattande ombildning av statens regionala organisation är att staten inte riktigt tar ansvar för förändringen. Man har sagt att det ska ske utifrån lokala förutsättningar och att det är en decentraliserad syn på verksamheten. Det är framför allt statsminister som har drivit denna tes. Det har inneburit att man lämnar till andra lokala och regionala företrädare att leda processen att bygga om och omorganisera statens verksamhet. Det är en lite märkligt ordning. Någonstans under vägen måste nog ändå staten vara med och ta ett ansvar för denna omvandlingsprocess.Frågan är om det är ett försök att utan att säga det rakt ut peka ut att staten har en synpunkt på var verksamheterna ska ligga. I propositionen pekas sju län, eller i praktiken sju orter, ut som man vill koncentrera länsstyrelseverksamheten till. Det är ganska precis det antal orter som man annars vill ska leda den regionala organisationen, och enligt de utredningar som har gjorts ska ha sex till åtta regionala centrum och regioner som fördelar både landstingens verksamhet och statens regionala verksamhet.Jag vet inte om det är så, men jag tycker inte att man behöver vara särskilt konspiratoriskt lagd för att få denna tanke när vi vet att det runt om i hela landet diskuteras hur vi ska organisera regionerna, vilka länsstyrelser som kommer att avvecklas, vilka som blir kvar och hur det kommer att påverka landstingens verksamhet.Det knepiga i processen är att regeringen inte riktigt tar ansvar för hur den egna verksamheten ska organiseras .