bet · GZ01MJU21 · 2012-06-04 00:00:00 — Utskottet vill betona att obedövad kastrering av smågrisar ska förbjudas så snart det finns alternativa metoder för att säkerställa kvaliteten på griskött och god djurhållning. I kastreras cirka en och en halv miljoner hangrisar. Det görs innan grisen blivit , helt utan bedövning. Grisen riskerar att få infektioner och bråck av ingreppet. Att den känner smärta är säkert, eftersom nervsystemet är fullt utvecklat även hos en liten gris. Kastreringen görs för att av de könsmogna hangrisarna utvecklar ämnen (skatol, androstenon m.fl.) som ger ett illaluktande kött. Från djurskyddssynpunkt är detta naturligtvis inte acceptabelt. Det gör ont på grisen att bli skuren i utan bedövning. Kastrering utan bedövning bör därför förbjudas. Utskottet noterar att regeringen i skrivelse 2011/12:75, Redogörelse för behandlingen av skrivelser till regeringen, med anledning av ovan nämnda tillkännagivande, anför att ärendet bereds. Regeringen hänvisar till betänkandet Ny djurskyddslag (SOU 2011:75) som remissbehandlas . I betänkandet Ny djurskyddslag framhåller utredaren att ett område där djurskyddsarbetet inom grisproduktionen inte har kommit tillräckligt långt ännu är kastrering av smågrisar utan bedövning. Utredaren konstaterar att presenterar tre alternativa metoder till att kastrera grisar utan bedövning. Vid alla dessa metoder bibehålls kvaliteten på köttet. Metoderna är uppfödning av okastrerade hangrisar, vaccinering mot galtlukt och kastrering efter bedövning utförd av en veterinär eller en djurhållare. har angett att uppfödning av okastrerade hangrisar kan vara ett alternativ för producenter med egen förädling där möjligheten att sätta ett högre pris på den förädlade produkten kan kompensera för en lägre slaktvikt. Utredaren stöder detta. För att detta ska bli ett realistiskt alternativ är det dock viktigt att öka kunskapen och ta fram rådgivning om skötsel- och utfodringsåtgärder. Vidare framhåller utredaren att det också är viktigt att det går att kontrollera slaktkropparna från dessa grisar för att undvika att kött med galtlukt hamnar i butikerna. Utredaren noterar att har ändrat sina föreskrifter för att göra det möjligt för djurägare att själva få bedöva smågrisar före kastrering. Det har även blivit möjligt för veterinärer att lämna ut villkorade läkemedel för bedövning av smågrisar före kastrering. Kursplaner för sådana kurser från två olika organisatörer godkändes av verket respektive . Att ge grisarna lokalbedövning före kastreringen innebär lindring vid operationen men viss smärta kvarstår efter operationen när bedövningen har slutat verka. Behandlingen ska därför ses som en möjlighet i väntan på alternativa metoder som helt ersätter kirurgisk kastrering enligt utredaren. När det gäller långtidsverkande smärtlindring lindrar denna endast mot smärtan efter operationen. Det kirurgiska ingreppet utförs i detta fall fortfarande utan bedövning, och den djurskyddsmässiga nyttan är därför tveksam. Däremot anser utredaren att det är att rekommendera att använda den i kombination med bedövning när så är möjligt. Utredaren instämmer därför i uttalande om att det är tveksamt att använda långtidsverkande smärtlindring som enda behandling vid kastrering. När det gäller vaccinering mot galtlukt anser utredaren, precis som , att det är en metod med stora djurskyddsmässiga fördelar jämfört med kirurgisk kastrering. Den oro som har framförts från grisproducenterna över arbetarskyddet vid vaccinering kan utredaren förstå men anser att om rekommenderad säkerhetsspruta används så är risken mycket liten. Effekten av medlet om en person oavsiktligt sticker sig är också övergående och leder inte till permanent infertilitet. I betänkandet framhålls dock att alla alternativ till den kirurgiska kastreringen innebär en merkostnad för producenterna på minst ca per gris (bedövning utförd av djurhållaren före det att grisen kastreras [2010]). Utredaren håller med i dess slutsatser om att det inte är rimligt att allt ansvar och alla kostnader enbart ska belasta grisföretagarna. Ett ökat ansvar och en mer aktiv roll måste framför allt tas av slakteribranschen och detaljhandeln för att utvecklingen ska föras framåt. framhåller att den dominerande inställningen vid framtidsdiskussioner i internationella sammanhang är att den kirurgiska kastreringen av grisar måste upphöra och att hangrisar bör födas upp okastrerade. Utredaren håller med om detta, och denna åsikt bedöms också vara den som dominerar i landet. landsbygdsminister har också tillsammans med jordbruksministrarna i , , och lämnat en deklaration om att obedövad kastrering av smågrisar bör förbjudas så snart alternativa metoder för att säkerställa kvaliteten på griskött finns. Näringen har också ställt sig bakom det frivilliga positionsdokument som många organisationer inom EU:s medlemsländer gemensamt har undertecknat. Detta innebär att efter ska kastrering endast ske antingen med bedövning vid själva ingreppet eller med smärtlindring efteråt (NSAID). Från ska inte kirurgisk kastration genomföras alls förutsatt att vissa lösningar för detta finns framme. Utredaren anser inte att endast smärtlindring efter ingreppet är acceptabelt från djurskyddssynpunkt. Som utredaren ser det så går inte det positionsdokument som näringen ställer sig bakom tillräckligt långt eftersom smärtlindring är det enda som krävs fram till . Konsekvensen blir att grisar även fortsättningsvis kommer att kastreras utan bedövning trots att det finns tillgängliga alternativ. Utredaren anser därför att man bör gå ett steg längre än vad har föreslagit i sin rapport. I denna anger verket att näringen ges möjlighet att på eget initiativ arbeta för att ersätta den obedövade kastreringen. Utredaren anser att det i stället behöver fastställas ett slutdatum för när obedövad kastrering inte längre ska vara tillåten. Utredaren föreslår att detta datum bör ligga från det att den nya lagen träder i kraft för att ge näringen möjlighet att ersätta den obedövade kastreringen med de tillgängliga alternativen. Därefter bör obedövad kastrering vara förbjuden. Utskottet delar utredarens åsikt att det slutliga målet är att helt upphöra med kastrering av grisar. En god indikation om när detta mål ska uppnås är näringens positionsdokument som pekar ut som slutdatum. Utredaren föreslår i sitt lagförslag att i princip all reglering av djurslagsfrågor förs ned till myndighetsnivå. Med utgångspunkt i detta anser utredaren att i sina föreskrifter ska föra in ett datum från det att den nya lagen träder i kraft när det gäller förbud att kastrera obedövade grisar. Utskottet noterar även att regeringen i vårändringsbudgeten (prop. 2011/12:99) anför att ett arbete, som bl.a. innefattar subventionering av bedövningsmedel, kommer att påbörjas för att förbättra djurskyddet vid kastrering av grisar. För att arbetet ska kunna påbörjas behöver ändamålet för anslaget ändras eftersom man bedömer att denna typ av djurskyddsfrämjande åtgärder inte ryms inom anslagets nuvarande ändamål. I propositionen föreslår regeringen därför att anslaget 1:6 Djurhälsovård och djurskyddsfrämjande åtgärder även bör få användas för djurskyddsfrämjande åtgärder som avser bl.a. hållande och skötsel av djur. Mot bakgrund av det anförda föreslår utskottet att motion 2011/12:MJ365 (S) nu lämnas utan vidare åtgärd. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden (M, MP) om slaktmetoder. Jämför reservation 17 (MP, V). Enligt motion 2011/12:MJ404 (M) slaktas de flesta hönsdjur maskinellt vilket kan vara oerhört stressande för djuren. Därför bör man se över möjligheten att öka användandet av metoden CAK (Controlled Atmosphere Killing) i hela . I motion 2011/12:MJ219 (MP) anförs att det bör göras en översyn av de svenska slaktreglerna ur djurskyddssynpunkt mot bakgrund av att den nya EU-förordningen om slakt börjar gälla 2013. Som utskottet har anfört i betänkande 2009/10:MJU12 nåddes en politisk överenskommelse om en ny förordning om skydd av djur för avlivning inom EU vid jordbruksrådet (rådets förordning (EG) nr 1099/2009 av om skydd av djur för avlivning). Förordningen trädde i kraft och ska tillämpas fr.o.m. . I ingressen till förordningen anges: Rekommendationerna att utfasa användningen av koldioxid för gris samt vattenbad för bedövning av fjäderfä ingår inte i denna förordning eftersom det framgick av konsekvensanalysen att sådana rekommendationer inte är ekonomiskt genomförbara i EU. Det är dock viktigt att fortsätta denna diskussion . Kommissionen bör därför utarbeta och lämna en rapport till och rådet om olika bedövningsmetoder för fjäderfä och särskilt om vattenbad för bedövning av flera fåglar . Utskottet konstaterar att EU således ser framför sig en utveckling av de bedövningsmetoder som används . Rådet har uppmanat kommissionen att lämna en rapport om detta, som ska föreläggas och rådet . kan inte införa nya nationella regler om slakt i den mån området är reglerat på EU-nivå. I förordningen ges dock en möjlighet till åtgärder då det sägs att om en medlemsstat, på grundval av nya vetenskapliga belägg, anser det nödvändigt att säkerställa ett mer omfattande skydd av djur för avlivning med avseende på de bedövningsmetoder som avses i bilaga 1, ska den underrätta kommissionen om de planerade åtgärderna. Kommissionen ska då uppmärksamma övriga medlemsstater på detta och ta upp ärendet till behandling och då godkänna eller avvisa de nationella åtgärderna. Enligt uppgifter från är slakt med hjälp av gas att föredra framför många andra slaktmetoder med tanke på att många stressmoment för djuren kan undvikas med denna metod. ser därför positivt på forskning och utveckling av denna metod. Utskottet föreslår mot bakgrund av det anförda att motionerna 2011/12:MJ404 (M) och 2011/12:MJ219 (MP) lämnas utan vidare åtgärd. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande (S) om djurtransporter. I motion 2011/12:MJ372 (S) framhålls att regeringen bör ta nya initiativ för att komma till rätta med de alltför långa djurtransporterna. I betänkande 2010/11:MJU20 gjorde utskottet ett tillkännagivande med följande lydelse: Transporter av levande djur är stressande för djuren på flera sätt: dels själva transporten, dels i- och urlastningen. Djurskyddet samlade in 25 000 namnunderskrifter, som kräver kortare djurtransporter och bättre förhållanden under transporten. Det finns få frågor som har så hög prioritet från djurskyddssynpunkt och som engagerar så många. Det räcker inte med djurskyddskonferenser utan nu krävs handling. Det finns redan många förslag på hur ska driva djurtransportfrågorna framåt. När EU kommer att se över djurtransportsförordningen har en viktig roll när det gäller att kräva åtta timmars maxgräns också för transporter inom EU, som kan vara mycket långa. Därutöver bör ytan som varje djur har till förfogande under transporten ses över och förbudet mot transport av sjuka djur implementeras. För transporter inom är det önskvärt att stödja utvecklingen av lokala och/eller mobila slakterier för att på så sätt kunna minska transporttiderna. Reglerna för nödslakt kan också behöva ses över. Än viktigare är att minska stressen vid i- och urlastning. När formella brister vid djurtransporter upptäcks, ska detta leda till åtal och för att ge transportörerna ekonomiska incitament att förbättra djurens villkor vid transporter bör sanktionsavgifter införas för slaktdjurstransporter med höga dödlighetstal. Regeringen har i skrivelse 2011/12:75 med anledning av ovan nämnda tillkännagivande anfört att ärendet bereds. fick och Nationellt centrum för djurvälfärd vid i uppdrag att ställa samman relevant forskning och lämna förslag till åtgärder om hur man kan minska stressen för djur vid transporter. Uppdraget ska redovisas . Mot bakgrund av det anförda föreslår utskottet att motion 2011/12:MJ372 (S) nu lämnas utan vidare åtgärd. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden (S, FP, SD) om djurskyddstillsyn. Jämför reservation 18 (SD) och särskilda yttrandena 1 (S) och 2 (MP). Flera motioner tar upp djurskyddstillsynen. I kommittémotion 2011/12:MJ376 (S) yrkande 11 anförs att regeringen behöver göra en översyn av systemet för tillsyn av djurskyddet och återkomma till med en plan för hur djurskyddet ska upprätthållas. Även i motion 2011/12:MJ430 (S) framhålls att regeringen bör ta initiativ till att se över tillsynen över djurskyddet. Enligt motion 2011/12:MJ249 (S) behövs en utvärdering av djurskyddstillsynen. I motion 2011/12:MJ334 (FP) efterfrågas en stärkt djurskyddsinspektion. Enligt motion 2011/12:MJ366 (S) vore det lämpligt om regeringen gjorde en utredning om varför förändringen av ansvaret för djurskyddskontrollerna har inneburit en negativ utveckling av antalet kontroller av djurtransporterna. Utifrån utredningens resultat bör regeringen sedan återkomma med förslag på åtgärder för att vända den negativa trenden. Även i motion 2011/12:MJ439 (SD) efterfrågas ökad kontroll av djurtransporter. I motionen anförs därför att tillsammans med andra myndigheter bör få i uppdrag av regeringen att tillse ett markant ökat antal kontroller. Utskottet påminner om att ansvaret för djurskyddskontrollen överfördes från kommunerna till länsstyrelserna . Så som Landsbygdsminister anförde i sitt svar på den skriftliga frågan 2010/11:279 Inspektion av djurskydd, var anledningen till överföringen att det fanns för stora brister i den kommunala djurskyddskontrollen, bl.a. i kvalitet och likvärdighet i kontrollerna. Det fanns också stora variationer i den frekvens med vilken kontrollerna utfördes. Enligt landsbygdsministern utfördes inte en enda kontroll i 40 av landets kommuner . Ministern konstaterade att det inte är ett gott djurskydd. Han framhöll även att statsanslaget för länsstyrelserna tillfördes medel i samband med överföringen av djurskyddskontrollerna till länsstyrelserna. Detta tillägg var för överföringen . För att effektivisera kontrollerna och förbättra djurskyddet infördes ett djurskyddskontrollregister med uppgifter om bl.a. djurförbud. Ministern framhöll att viktiga förutsättningar för ett gott djurskydd är att man har en samlad kunskap om var de djur som ska kontrolleras finns och vilka personer som har djurförbud så att de inte skaffar nya djur på en ny plats. Ministern påpekade emellertid att det har funnits vissa problem vid överföringen av kontrollansvaret. Regeringen tillförde därför mer pengar för djurskyddskontrollerna 2010 och 2011. I vårtilläggsbudgeten 2010 tillfördes länsstyrelserna extra och 25 miljoner i budgetpropositionen . Ministern framhöll att dessa pengar skulle gå till att stärka länsstyrelsernas djurskyddskontroller. Han uppmärksammade även att tillfördes ytterligare i budgeten för att det skulle kunna ge bättre stöd till länsstyrelsernas arbete med att effektivisera och förbättra kontrollerna. Landsbygdsministern upplyste även om att regeringen gett Statskontoret i uppdrag att utvärdera den offentliga djurskyddskontrollen sedan den flyttats från kommunerna till . I uppdraget ingick även att bedöma om resurserna som tilldelats länsstyrelserna har varit tillräckliga och om de har utnyttjats effektivt för att kontrollerna ska kunna leva upp till både nationella krav och . Utskottet konstaterar att enligt Statskontorets redovisning av ovan nämnda uppdrag (djurskyddskontrollens utveckling) genomförs kontroller i alla kommuner och ingenstans i landet kan en djurhållare räkna med att kunna undgå kontroll. Antalet kontroller som resulterar i rättsliga ingripanden har dock ökat markant. Statskontoret framhåller att detta tyder på att djurskyddet arbetar mer träffsäkert och i högre utsträckning genomför kontroller där brister finns. Jurister på länsstyrelserna uppger att beslut, förelägganden och åtalsanmälningar nu håller en högre kvalitet. I samband med reformen minskade antalet kontroller kraftigt. Enligt Statskontoret har det sannolikt till stor del att göra med produktionsstörningar i samband med genomförandet av reformen. Men minskningen kan också bero på att administrationen har blivit mer omfattande till följd av att enhetliga och gemensamma rapporterings- och uppföljningssystem har införts, vilket gör att handläggningen av kontroller nu tar . Statskontoret anför vidare att ansvarsöverföringen blottlade en rad icke avslutade eller åtgärdade ärenden som länsstyrelserna nu tvingats ägna mycket tid åt. Minskningen av antalet årsarbetskrafter mellan motsvarar ett produktivitetsökningskrav på . I redovisningen framhålls också att djurskyddskontrollens omfattning har minskat sedan reformen, både vad gäller totalt antal kontroller och antal kontroller per årsarbetskraft. Utskottet noterar att Statskontoret anser att det finns ett stort utrymme för utveckling av djurskyddsarbetet hos såväl som länsstyrelserna. Flera av utvecklingsåtgärderna bedöms vara resursbesparande, medan andra rör möjligheten att arbeta med högre kvalitet och träffsäkerhet i kontrollerna. Detta förutsätter utvecklande åtgärder både inom och mellan kontrollmyndigheterna. Enligt Statskontoret handlar det till stor del om åtgärder för att öka och förtydliga styrningen mot gemensamma mål, skapa utrymme för strategisk planering och förebyggande arbete, öka samverkan och utbyte mellan länen samt förbättra kommunikationen och informationen gentemot omvärlden. Så som Statskontoret påpekar är det formella ansvaret för kontrollen inom djurskyddsområdet på det hela taget redan utpekat. Utskottet noterar att regeringen även gett och länsstyrelserna i uppdrag att inrätta ett råd för samordning av djurskyddskontrollfrågor (beslut ). Rådet ska ha till uppgift att identifiera områden där samsyn och samverkan inom kontrollen brister, identifiera vem som är ansvarig för att vidta åtgärder för att öka samsynen och samverkan, verka för att djurskyddskontrollen utvecklas i syfte att bli mer rättssäker, likvärdig och effektiv. Rådet ska även rapportera resultatet och effekterna av rådets arbete till regeringen. Rådet ska bestå av företrädare från och länsstyrelserna. De närmare formerna för rådets utformning och organisation ska besluta om, efter samråd med länsstyrelserna. Rådets arbete ska slutredovisas , och ska det ges en rekommendation om behovet av en fortsättning av rådets verksamhet. Vidare ska i samarbete med länsstyrelserna vidta åtgärder för att effektivisera kontrollarbetet bl.a. för att öka antalet planerade kontroller och för att åstadkomma ytterligare enhetlighet i handläggningen av kontrollerna. ska och till (Landsbygdsdepartementet) redovisa hur effektiviseringsarbetet fortskrider. I beslutet om uppdraget anför regeringen att en effektiv och rättssäker djurskyddskontroll är avgörande för att uppnå målsättningen att djurskyddet ska vara gott i hela landet. Regeringen bedömer, mot bakgrund av slutsatserna i Statskontorets utvärdering, att det är viktigt att vidta vissa åtgärder för att ytterligare öka styrningen och uppföljningen av djurskyddskontrollen. Statskontoret har lämnat flera förslag till åtgärder för att nå de eftersträvade förändringarna. Regeringen bedömer att de föreslagna åtgärderna kan bidra till det övergripande målet om en god, likvärdig och effektiv djurskyddskontroll över hela landet. Utskottet konstaterar vidare att regeringen i budgetpropositionen , utgiftsområde 23, framhåller att det trots många stora vinster med överflyttning till länsstyrelserna, bl.a. stärkt träffsäkerhet och likvärdighet i kontrollen, kvarstår ett behov av att öka antalet kontroller och effektivisera arbetet. De tillfälliga tillskott som gjorts har varit betydelsefulla, men för att länsstyrelserna ska kunna bygga upp en långsiktigt hållbar organisation för djurskyddskontrollen tillför regeringen medel för att behålla dagens nivå. Regeringen framhåller också att den avser att noggrant följa resursbehovet och återkomma i frågan. Utskottet konstaterar att regeringen i vårändringsbudgeten föreslår att anslaget 5:1 Länsstyrelserna m.m. ökas med , för att säkerställa fortsatta insatser för en god och kvalitativ djurskyddskontroll. I betänkandet Ny djurskyddslag framhåller utredaren att det alltsedan 1988 års djurskyddslag trädde i kraft har riktats kritik mot kontrollen av efterlevnaden av lagen. Olika förslag har också lagts om hur en bättre, effektivare, mer likriktad och rättssäker kontroll kan erhållas. förstatligades kontrollen och flyttades från kommunerna till länsstyrelserna. Så som framhålls i betänkandet har det efter genomförandet av flytten från många olika håll framförts att de avsatta pengarna inte räcker till för den kontrollfrekvens som krävs utifrån en riskbedömning av kontrollobjekten. Det har också efter hand dels gjorts omfördelningar av medlen, dels i omgångar tillförts mer medel från stadsbudgeten till verksamheten. Vidare anför utredaren att trots att kontrollen nu är samlad på färre myndigheter än förut finns det kritik som gäller att behandlingen av djurhållarna inte är likvärdig och rättssäker. , i den statliga regin, måste handläggarna följa de regler som styr myndigheternas arbete för att resultatet ska bli mer rättssäkert, rättvist, likriktat och transparent . Nya administrativa system på grund av flytten kräver dock en inkörningsperiod för att bli effektiva. Utredaren vänder sig emot synen att om bara kontrollen var bättre skulle situationen för djuren också bli bättre. Enligt utredarens åsikt är det alltid djurägaren eller djurhållaren som har ansvaret för djurens välfärd. Kontrollen är endast en försäkran om att detta fungerar. I betänkandet framhålls emellertid att både Kontoret för livsmedels- och veterinärfrågor (FVO) och ser klara förbättringar av kontrollarbete jämfört . Utskottet erinrar om att kommissionen genom FVO utför kontroller i medlemsländerna med syftet att undersöka hur behöriga myndigheter genomför och tillämpar EU-lagstiftningen på området. Enligt betänkandet konstaterar FVO att den offentliga kontrollen är i ett övergångsskede till följd av omorganiseringen från till statlig kontroll. De verktyg och regelverk som behövs för att genomföra kontrollerna finns. Majoriteten av personalen har också den kompetens som krävs enligt FVO. Till följd av omorganiseringen har länsstyrelserna ännu inte utfört tillräckligt många inspektioner utifrån de riskvärderingar och kontrollplaner som de har upprättat. drar i sin analys av djurskyddskontroll slutsatsen att det har blivit en bättre kvalitet och en effektivare kontroll som djurskyddsläget i landet inte har försämrats. Utredaren delar denna slutsats. Mot bakgrund av det anförda föreslår utskottet att motionerna 2011/12:MJ376 (S) yrkande 11, 2011/12:MJ249 (S), 2011/12:MJ430 (S) och 2011/12:MJ334 (FP) lämnas utan vidare åtgärd. När det gäller frågan om tillsynen av djurtransporter erinrar utskottet om landsbygdsminister svar på den skriftliga frågan 2010/11:669 om kontroll av djurtransporter. Landsbygdsministern framhöll följande: har frågat mig vad jag kommer att göra för att antalet kontroller av djurtransporter ska bli fler och förbättras. Regeringen har tillfört länsstyrelserna extra i syfte att förstärka djurskyddskontrollen som helhet. Denna förstärkning omfattar också kontrollen av djur under transport. Jag håller dock med om att det är av största vikt att våra myndigheter kan göra fler och bättre kontroller av djurtransporterna. Jag är övertygad om att förutsättningarna för detta blivit betydligt gynnsammare i och med överflyttningen av ansvaret till länsstyrelserna och jag för en kontinuerlig dialog med myndigheterna i denna viktiga fråga. Utöver den nämnda resursförstärkningen arbetar regeringen också för att på olika sätt öka antalet djurskyddskontroller och kvaliteten och effektiviteten i dem. har för tillförts för arbete med att genom tekniskt, kunskapsmässigt och administrativt stöd skapa mer likvärdiga, rättssäkra och effektiva djurskyddskontroller. Vidare har Statskontoret givits i uppdrag att utvärdera kvaliteten och effektiviteten i djurskyddskontrollen och resurserna för den. I uppdraget ingår även att lämna förslag till eventuella förbättringar.