bet · GZ01KrU7 · 2012-05-30 00:00:00 — Folkbibliotekens verksamheter kommer därmed att synliggöras och utvecklas genom arbetet med de regionala kulturplanerna. Utskottet konstaterar inledningsvis att Kungl. (KB) har ett nationellt samordnings- och utvecklingsansvar inom biblioteksområdet som bl.a. innebär att utöva nationell överblick, främja samordning och samla in statistik (SFS 2008:1421). I samarbete med en nationell referensgrupp har KB arbetat fram en plan för nationell bibliotekssamverkan. Den innehåller aktivitetspunkter och kommer att ses över. I den nationella referensgruppen ingår bl.a. representanter för folk-, läns- och regionbiblioteken samt Kommuner och Landsting, och Talboks- och . Såsom tidigare anförts har ett förslag till ny bibliotekslag utarbetats inom (Ds 2012:13). Förslaget har skickats ut på remiss med en remisstid som går ut . Den nya lagen föreslås träda i kraft . Förslaget syftar främst till att möta de omvärldsförändringar som skett sedan den nuvarande bibliotekslagens tillkomst och behovet av att lagens tillämpning följs upp. Genom förslaget förstärks viktiga principer som att utlåningen av litteratur ska vara avgiftsfri och att alla ska ha tillgång till biblioteksservice. Ett kvalitetskrav föreslås genom en bestämmelse om att folkbibliotekens utbud och tjänster ska präglas av allsidighet och kvalitet. Särskilt prioriterade grupper, bl.a. barn och ungdomar, lyfts fram. Enligt förslaget ska landsting och kommuner anta biblioteksplaner för sin biblioteksverksamhet. Den närmare utformningen av dessa lämnas åt kommunerna och landstingen att själva bestämma om. Vidare ska regeringen, enligt förslaget, bestämma vilken myndighet som ska ha i uppdrag att ha en nationell överblick och ansvara för samverkan inom det allmänna biblioteksväsendet. Denna myndighet ska också tillsammans med kommunerna och landstingen följa upp hur de biblioteksplaner som antagits har utformats och hur de används. Förslaget innebär bl.a. att den aktuella myndigheten tillsammans med kommunerna och landstingen fortlöpande ska följa upp hur kravet på att biblioteksplaner upprättas efterlevs och vilka eventuella insatser som behöver göras för att förbättra efterlevnaden. Den statliga myndigheten ska, enligt förslaget, inte ges en styrande roll utan utvärderingen av planerna ska ske gemensamt. Uppdraget ska alltså inte ha ett revisions- eller tillsynsansvar för det allmänna biblioteksväsendet. Utskottet välkomnar att ett förslag till ny bibliotekslag nu har skickats ut på remiss. Enligt utskottets uppfattning bör arbetet med ny bibliotekslag inte föregripas. Därmed avstyrks motionerna Kr329 (MP) yrkandena 1, 2 och 6, Kr252 (S) yrkande 1 och Kr307 (V) yrkande 12. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden som syftar till att tillgången till bibliotek ska öka. Enligt bibliotekslagen ska varje kommun i landet ha folkbibliotek. Lagen anger emellertid inte något om omfattningen av biblioteksservicen eftersom principen om det kommunala självstyret var en viktig utgångspunkt vid införandet av lagen. Kommunerna beslutar själva om omfattningen av biblioteksservicen och hur verksamheten ska vara organiserad. Jämför reservationerna 6 (S) och 7 (MP). (S) anför i motion Kr252 att det finns ett behov av stadsdels- och kommunbibliotek, bokbussar och arbetsplatsbibliotek (yrkande 7) för att uppmuntra till läsning. m.fl. (MP) anför i motion Kr329 att det bör finnas minst ett folkbibliotek i regi i varje kommun (yrkande 4). Motionärerna föreslår att ett sådant förtydligande förs in i en kommande bibliotekslag. Samma uppfattning framför m.fl. (MP) i motion MJ469 yrkande 10. Som nämnts i det föregående föreskrivs i bibliotekslagen (1996:1596) att varje kommun ska ha folkbibliotek. Emellertid anger lagen inte något om omfattningen av biblioteksservicen, eftersom principen om det kommunala självstyret var en viktig utgångspunkt då lagen infördes. Kommunerna beslutar således själva om omfattningen av biblioteksservicen och hur verksamheten ska organiseras. Det gäller t.ex. om nya filialbibliotek ska inrättas eller bokbussar inköpas. I förslaget till ny bibliotekslag, som skickats ut på remiss, kvarstår kravet att varje kommun ska ha folkbibliotek (Ds 2012:13). Dessa ska vara tillgängliga för alla och anpassade till kommuninvånarnas behov. Folkbibliotekens verksamhet ska, enligt förslaget, även fortsättningsvis vara ett kommunalt ansvar. I förslaget understryks att bibliotekslagen inte ska föreskriva under vilka former kommunerna ska erbjuda sin biblioteksservice och landstingen bedriva sin biblioteksverksamhet. Enligt utskottets uppfattning bör arbetet med en ny bibliotekslag inte föregripas. Därmed avstyrks motionerna Kr252 (S) yrkande 7, Kr329 (MP) yrkande 4 och MJ469 yrkande 10. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om krav på utbildad personal vid biblioteken med hänvisning till att folkbibliotekens verksamhet är ett kommunalt ansvar. Jämför reservation 8 (MP). m.fl. (MP) anför i motion Kr329 att krav på utbildad personal vid , oavsett driftsform, bör framgå av en reviderad bibliotekslag (yrkande 3). För att biblioteken ska fylla sin funktion både nu och krävs enligt motionärerna välutbildade biblioteksanställda med hög informationskompetens. Pedagogisk kompetens har också blivit allt viktigare då människor, i alla åldrar, individuellt ska söka upp information och tillföra sig ny kunskap. Det är bara drygt hälften av alla biblioteksanställda som är utbildade bibliotekarier . Enligt motionärerna finns det behov av att lyfta fram biblioteksprofessionen i en reviderad bibliotekslag för att skapa förutsättningar för yrkets utveckling (yrkande 15). i ger ett treårigt kandidatprogram. Utbildningen innehåller bl.a. kurser om informationssökning och informations- och kulturanvändning, samt kurser som handlar om hur olika typer av bibliotek är uppbyggda och fungerar i samhället liksom kurser som ger analytiska och forskningsbaserade redskap. Vidare erbjuder ett flertal universitet och högskolor kandidat- och masterprogram för blivande bibliotekarier. I den tidigare nämnda promemorian om ny bibliotekslag understryks att folkbibliotekens verksamhet även fortsättningsvis ska vara ett kommunalt ansvar (Ds 2012:13). Bibliotekslagen ska inte föreskriva under vilka former kommunerna ska erbjuda sin biblioteksservice. I promemorian föreslås en bestämmelse om att folkbiblioteken särskilt ska sträva efter att öka kunskapen om hur informationsteknik på bästa sätt kan användas för kunskapsinhämtning och lärande. Det är en uppgift för kommunerna att utifrån de krav som uppställs i bibliotekslagen ansvara för folkbiblioteken. I detta får anses ligga att svara för att personalen har den kompetens som krävs för att uppfylla kraven. Mot denna bakgrund avstyrks motion Kr329 (MP) yrkandena 3 och 15. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsförslag om att utreda möjligheterna att införa ett lånekort som är gemensamt för alla folkbibliotek i landet. Frågan bör i första hand lösas inom ramen för den kommunala kompetensen. Jämför reservation 9 (SD). I motion Kr319 av m.fl. (SD) föreslår motionärerna att möjligheterna att införa ett nationellt lånekort som kan användas på samtliga bibliotek i landet utreds (yrkande 11). I enlighet med principen om det kommunala självstyret beslutar kommunerna själva om omfattningen av biblioteksservicen och hur verksamheten ska organiseras. Utskottet anförde i bet. 2010/11:KrU8 att det i och för sig kan se fördelar med ett gemensamt lånekort för alla bibliotek i landet, men att frågan i första hand bör lösas inom ramen för den kommunala kompetensen. Utskottet anförde också att det är tänkbart att Kungl. inom ramen för sin nya roll som ansvarigt organ för samordningen av biblioteksväsendet i skulle kunna aktualisera och närmare belysa frågan. Enligt uppgift till kansliet diskuteras frågan om nationellt lånekort inom ramen Kungl. samordningsansvar, i form av ett identitetskort för att kunna använda elektroniska resurser. Motionsyrkandet bör inte föranleda någon åtgärd från sida. Motion Kr319 (SD) yrkande 11 avstyrks därmed. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden som rör digitala bibliotek med hänvisning till bl.a. det kommunala självstyret. Jämför reservation 10 (MP, V). (S) anför i motion Kr252 att själva kärnan och utgångspunkten för biblioteken, boken, måste hitta ett elektroniskt rum eller få en elektronisk form (yrkande 2). Motionären konstaterar vidare att biblioteken står inför ett enormt arbete att digitalisera allt som är skrivet. m.fl. (V) föreslår i motion Kr307 att digitala bibliotek inrättas (yrkande 7) där man utan kostnad kan ladda ned böcker, film, musik och andra medier. ska upphovsmännen få en ordentlig ersättning för detta, liknande det som sker vid lån på de vanliga biblioteken. I motionen framförs att digitala bibliotek skulle kunna vara ett steg på vägen mot ett mer positivt sätt att hantera frågan om teknikutvecklingen och kulturens villkor långt från dagens låsning kring försöken att stoppa fildelningen. Digitala bibliotek med bra ersättningar handlar om att ta politiskt ansvar för kulturekonomin i stort och se till att fler kan leva på att skapa kultur som alla kan ta del av. Ersättningen skulle till en början behöva styras av politiska beslut om totalsumman för stödet, men när systemet stabiliserats bör en ordning inrättas med förhandling mellan upphovsrättsinnehavarna och staten och anslagen räknas upp ordentligt. Motionärerna menar också att det finns starka principiella skäl mot att det offentliga publicerar material utan öppna standarder. I stället skulle standardavtalet kopplas till ett krav på att verket släpps under någon av Creative Commons-licenserna. Det skulle innebära att det alltid är tillåtet att sprida verken även utanför biblioteken så länge det inte sker kommersiellt. m.fl. (MP) anför i motion Kr329 att infrastrukturen för bibliotekens digitala tjänster bör stärkas för en mer samlad och personlig service (yrkande 13) och framhåller att det behövs nationella lösningar för t.ex. bibliotekens digitala tjänster, webbtjänster och andra tekniska plattformar som kan stimulera biblioteksutvecklingen. Exempelvis behövs det en gemensam katalog för samtliga bibliotek i . Motionärerna understryker att formerna för biblioteken behöver följa teknikutvecklingen och att biblioteksväsendets digitala utveckling behöver följa tiden och ligga i framkant. I motionen framförs också att bibliotekens användare genom en samordnad upphandling av exempelvis licenser och offentligt finansierade investeringar i system, nätverk och tekniska standarder enklare kan få tillgång till en mer samlad och personlig service. Bibliotekens möjlighet att avgiftsfritt låna ut olika slags medier ställer krav på gemensamma lösningar när det gäller överenskommelser med rättighetshavare och upphovsmän. När nationella eller regionala tjänster levereras från en webbplats och digitaliseringen nyttjas bättre kan samarbetet med andra och större bibliotek förbättras. I samma motion anförs att en digitalisering av den svenska bibliotekskatalogen också behövs för att biblioteksbussar ska kunna erbjuda digitala medier såsom film, musik, ljud- och e-böcker (yrkande 14). Vidare efterlyser motionärerna i samma motion förslag från regeringen på hur e-boken bättre kan främjas (yrkande 10). I motionen framhålls e-böckernas potential att göra litteratur tillgänglig för fler. Motionärerna understryker dels att det måste bli billigare att låna ut en e-bok, dels att det lokala folkbiblioteket behöver ha större kontroll över katalogen och ha möjlighet att tillföra verk till den, exempelvis verk med lokalanknytning. Som nämnts i det föregående har Kungl. (KB) uppdraget att ha en nationell överblick och främja samverkan och utveckling inom biblioteksväsendet. Myndigheten ska också verka för utveckling och samordning av digitala tjänster och system inom biblioteksväsendet (se SFS 2008:1421). Det görs bl.a. genom att KB deltar i det samordningssekretariat för digitalisering, digitalt bevarande och digital förmedling av kulturarvet som finns vid (Digisam). Inom KB finns en expertgrupp för samordning av digitalisering som ska främja samarbetet på ett nationellt plan och verka för gemensamma standarder och principer för registrering och metadata. I sammanhanget kan nämnas att överlämnade delbetänkandet Avtalad upphovsrätt (SOU 2010:24). Ett slutbetänkande med förslag till ny upphovsrättslag lämnades (SOU 2011:32). Utredningen föreslår bl.a. utvidgade och förenklade bestämmelser om så kallade avtalslicenser. Förslagen i denna del syftar bl.a. till att skapa förutsättningar för att stora mängder material på ett enklare sätt ska kunna tillgängliggöras som upphovsmän och andra rättighetshavare får ersättning för sitt skapande. Utredningens förslag bereds i . Vad gäller frågan om e-böcker konstaterar utskottet att efterfrågan på dessa har ökat kraftigt. Den preliminära sammanställningen av folkbiblioteksstatistik från visar att antalet e-böcker som lånades på folkbiblioteken ökade och . ligger utlåningen av fysiska medier kvar på samma nivå jämfört med föregående mätning. Det går inte att avgöra exakt vad ökningen beror på, troligen finns det flera förklaringar. Den mediala uppmärksamheten kring utlåningen av självbiografi, ett större utbud av e-böcker från förlagen och en ökad försäljning av e-bokläsare och surfplattor kan ha bidragit till ökningen. Vad gäller nyutkommen litteratur kan nämnas att fyra stora bokförlag, nämligen , , och , förmedlar sina bokfiler till biblioteken via det gemensamt ägda Elib. Biblioteken betalar ca per utlånad e-bok till Elib, en summa som täcker bl.a. den upphovsrättsliga ersättningen till författaren. har tagit initiativ till diskussioner med och om bibliotekens förutsättningar att erbjuda låntagarna digitala boktitlar. Det kan nämnas att regeringen, med utgångspunkt i ett förslag från , beslutade om en satsning i syfte att stärka litteraturens ställning, öka läsandet och lyfta fram kvalitetslitteratur. Beslutet gör det möjligt att ge bidrag till kvalitetsutgivning av e-böcker från förlagens befintliga katalog av tryckta titlar. Syftet är att stärka och stimulera den inhemska marknaden. kan stöd sökas för planerad utgivning av e-böcker. Bidrag fördelas, som framgått ovan, av som har att fördela 2012 för detta stöd. Bidraget kan sökas av den som bedriver utgivningsverksamhet av professionell art och som är verksam i . Bidrag kan ges till utgivning av upphovsrättsskyddade titlar som har publicerats i fysisk utgåva men ännu inte i elektroniskt format. Bidrag kan inte sökas för originalutgåvor. Titeln ska ha publicerats i fysisk utgåva tidigare. Stöd kan inte sökas för titlar som inte omfattas av upphovsrätten. Projekt med skanning av böcker pågår både utomlands och i . Det största skanningsprojektet drivs av sökmotorföretaget , som enligt uppgift har skannat 15 miljoner boktitlar, varav 3 miljoner utgörs av äldre titlar som är fria att ladda ned för vem som helst. ser det ut som om projektet av upphovsrättsliga skäl har stoppats av amerikansk domstol. I pågår ett skanningsprojekt i betydligt mindre skala, nämligen Projekt , som är ett ideellt initiativ som drivs av studenternas datorförening vid . Projektet syftar till att göra klassisk nordisk litteratur fritt tillgänglig via Internet. Samtliga boktitlar som skannas inom ramen för projektet är upphovsrättsligt fria. I sammanhanget kan även nämnas att KB, () och 2009 enades om att inleda ett digitaliseringsprojekt, benämnt digitala bibliotek. Inledningsvis ska lyrik, prosa och tidningsartiklar digitaliseras. Materialet ska kunna läsas på webben. SFF och samarbetar med rättighetshavarna och producenterna för att lösa frågor om upphovsrätt. Materialet ska tillhandahållas fritt för läsarna på webben. Utskottet påminner också om den i allt vanligare förekommande open access-modellen där forskare, lärosäten, bibliotek och forskningsfinansiärer bidrar till att bygga upp öppna publikationsarkiv och ge ut open access-tidskrifter. De frågor som motionärerna tar upp har hög aktualitet. Den tekniska utvecklingen påverkar i hög grad inte bara biblioteken utan hela kulturområdet, som står inför stora möjligheter men också många och stora utmaningar av ett nytt slag. En sådan är upphovsmännens möjligheter att dels nå sin publik, dels få skälig ersättning när deras verk tillgängliggörs. Utskottet konstaterar inledningsvis att i det ovannämnda förslaget till ny bibliotekslag förstärks principerna att utlåning av litteratur ska vara avgiftsfri och att alla ska ha tillgång till biblioteksservice (Ds 2012:13). Utskottet anser att e-boken innebär en ny och viktig möjlighet att förmedla litteratur, information och kunskap till nya generationer och att tillhandahållandet av e-böcker är av central betydelse för bibliotekens möjligheter att fullfölja sitt uppdrag. Utskottet konstaterar att det finns en risk för att biblioteken, om efterfrågan på e-böcker ökar, av kostnadsskäl blir tvungna att bromsa utlåningen. Sammanfattningsvis är det enligt utskottets mening från kulturpolitisk utgångspunkt av stor principiell betydelse hur folkbibliotekens nättjänster kommer att utvecklas och hur bibliotekens roll därmed kan komma att förändras. Dessa frågor torde vara av intresse för folkbibliotek i landets samtliga kommuner, liksom för förlag, distributörer och upphovsmannaorganisationer. Med hänvisning till principen om den kommunala självstyrelsen vill utskottet framhålla att det i första hand är en uppgift för kommunerna och bibliotekens intresseorganisation att driva utvecklings- och framtidsfrågor som rör biblioteken. Det gäller även folkbibliotekens nättjänster och de konsekvenser som dessa för med sig för bl.a. bibliotekens roll som mötesplats och för bibliotekariernas arbetsuppgifter. I sammanhanget vill utskottet påminna om KB:s nya uppdrag som samordnare av biblioteksväsendet i . Detta uppdrag innebär bl.a. att KB ska driva på utvecklingen inom den del av biblioteksväsendet som har en eller regional huvudman. Med hänvisning till det anförda avstyrker utskottet motionerna Kr252 (S) yrkande 2, Kr307 (V) yrkande 7 och Kr329 (MP) yrkandena 10, 13 och 14. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om språkfrågor med hänvisning till bl.a. det arbete som och folkminnen gör. Jämför reservation 11 (SD). (FP) begär i motion Kr272 en uppföljning av lagstiftningen vad gäller ortsnamn och allmänna kartor, på svenska och på nationella minoritetsspråk. Motionären menar att målsättningarna i lagstiftningen delvis är olika, vilket kan få konsekvenser för hur ortsnamn anges på kartor, t.ex. att svensk stavning successivt försvinner från fjällkartor. och (båda SD) begär i motion Kr322 att regeringen tillsätter en utredning i syfte att omarbeta och bygga ut språklagen (yrkande 1) så att medborgarnas rätt att använda det svenska språket i all vardaglig kommunikation tydliggörs. I samma motion anförs att svenskan bör betecknas som officiellt huvudspråk i alla sammanhang (yrkande 2). I motion Kr325 begär och (båda SD) att och folkminnen ska ges ett uttalat uppdrag att bevara, levandegöra och samla kunskap även om finlandssvenskarnas och estlandssvenskarnas dialekter och kulturarv. trädde språklagen (2009:600) i kraft. I lagen anges bl.a. att svenska är huvudspråk i . Det innebär att svenska är samhällets gemensamma språk, som alla som är bosatta i ska ha tillgång till och som ska kunna användas inom alla samhällsområden. I lagen anges även att språket i domstolar, förvaltningsmyndigheter och andra organ som fullgör uppgifter i offentlig verksamhet är svenska. Språket i offentlig verksamhet ska vara vårdat, enkelt och begripligt. I lagen anges också att finska, jiddisch, meänkieli, chib och samiska är nationella minoritetsspråk och att det allmänna har ett särskilt ansvar för att skydda och främja dessa språk liksom det svenska teckenspråket. Även rätten att utveckla och använda det egna modersmålet får stöd i lagen. Av språklagen följer att alla ska ha rätt till språk: att utveckla och tillägna sig svenska språket, att utveckla och bruka det egna modersmålet och det nationella minoritetsspråket och att få möjlighet att lära sig främmande språk. Svenskan är enligt den antagna språkpolitiken och gällande lagar huvudspråk och det samhällsbärande språket i . och folkminnen har i uppdrag att bl.a. sprida kunskap och material om det svenska språket och de nationella minoritetsspråken samt dialekter. Vidare ger myndigheten råd och upplysningar i språkfrågor och arbetar också med uppföljning av språklagen. Med hänvisning till det anförda avstyrker utskottet motionerna Kr272 (FP), Kr322 (SD) yrkandena 1 och 2 och Kr325 (SD). Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om att punktskriften ska få officiell status som läs- och skriftspråk. Staten har tagit ett ansvar för punktskriftens utveckling genom att inrätta punktskriftsnämnden inom Talboks- och . Nämnden har till uppgift att främja och utveckla punktskriften som skriftspråk för synskadade. Jämför reservation 12 (SD). och (båda S) anför i motion Kr271 att synskadade bör ha rätt att lära sig använda punktskrift. bör därför få officiell status för medborgare med synhandikapp. och (båda SD) begär i motion Kr317 ett tillkännagivande om ändringar i språklagen så att även punktskrift omfattas av lagen. I motionen framförs att skrift är en del av ett språk, och att synskadades rätt till denna del av det svenska språket inte är skyddad i svensk lagstiftning. Inför tillkomsten av språklagen (2009:600) föreslog flera handikappförbund att även punktskriften skulle regleras. Regeringen hade visserligen förståelse för detta önskemål men ansåg att punktskriften inte kunde sägas vara ett eget språk och att den därför inte omfattades av syftet med språklagen (prop. 2008/09:153 s. 43). Med anledning av propositionen väcktes en motion med förslag om att regeringen skulle återkomma till med förslag till reglering av punktskriften. Utskottet instämde i regeringens uppfattning att punktskrift inte kan sägas vara ett eget språk och att den alltså inte borde omfattas av språklagen. Motionen avstyrktes således (bet. 2008/09:KrU9 s. 11, rskr. 2008/09:271). Utskottet anser nu liksom tidigare att punktskriften har central betydelse framför allt för dem som är blinda sedan barndomen, men även för andra gravt synskadade som inte har tillgång till vanlig skrift. Staten har också tagit ett ansvar för punktskriftens utveckling genom det särskilda organ, punktskriftsnämnden, som har inrättats vid Talboks- och (TPB). Regeringen har utfärdat föreskrifter för nämnden i förordningen (2010:769) med instruktion för TPB. Enligt dessa har nämnden till uppgift att främja och utveckla punktskriften som skriftspråk för synskadade. Vidare ska nämnden särskilt utarbeta riktlinjer för den svenska punktskriften och medverka till internationellt samarbete inom området. På begäran av TPB ska nämnden ge råd och upplysningar till myndigheten i frågor som rör punktskrift och taktil läsning. Redan det förhållandet att regeringen föreskriver regler i en förordning visar att man från statens sida fäster stor vikt vid punktskriften och dess utveckling. Genom att regeringen utser ordförande, övriga ledamöter och ersättare i punktskriftsnämnden får punktskriftens ställning ytterligare tyngd. och folkminnen har fått i uppdrag att ta fram ett underlag i samråd med flera berörda aktörer för att utveckla formerna för drift och samordning av en nationell språkdatabank. I uppdraget ingår bl.a. att ta fram en behovsanalys och kostnadsberäkning för projektet och att undersöka vilka tillgängliga tjänster som kan användas. Syftet med en nationell språkdatabank är att öka tillgängligheten till information för alla. Det kan t.ex. handla om teknik för automatisk uppläsning av en text så att innehållet görs direkt tillgängligt i talad form för personer med nedsatt syn.