bet · GZ01CU14 · 2012-03-20 00:00:00 — har regeringen tagit ytterligare initiativ på området genom ett uppdrag till att utveckla arbetet kring samhällsplanering och bebyggelseutveckling för en miljö som möjliggör och stimulerar till fysisk aktivitet i vardagen, bl.a. avseende tillgänglighet till grönområden. Utskottet vidhåller sin tidigare redovisade uppfattning och avstyrker motionerna. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om planering av handel, bl.a. vad avser externa köpcentrum. Utskottet hänvisar till sina tidigare ställningstaganden i frågan. Jämför reservation 5 (MP, V). I motion 2011/12:C212 föreslår och (båda MP) fyra tillkännagivanden till regeringen med anledning av etableringen av externa köpcentrum. Motionärerna anser att dessa etableringar riskerar att utarma närservicen i bostadsområden. bör enligt motionen framhålla behovet av ett kraftfullt agerande från statens sida för att hävda närservice och det långsiktigt hållbara samhällsbyggandet (yrkande 1). Vidare föreslås att miljökonsekvensbeskrivningar måste föregå etableringar av externa köpcentrum (yrkande 2). I väntan på att förslag om hur etablering av externa köpcentrum permanent kan motverkas bör det införas ett moratorium då man inte tillåter några sådana etableringar (yrkande 3). Slutligen föreslås ett tillkännagivande om behovet av att utreda hur en långsiktigt hållbar miljö- och klimatsmart handelsstruktur med social hänsyn kan se ut (yrkande 4). Enligt motion 2011/12:MJ469 av m.fl. (MP) innebär etableringen av externa köpcentrum ofta ett hot mot och leder till en utarmning av servicen i småkommuner. Mot denna bakgrund föreslår motionärerna ett moratorium då man inte tillåter att några nya externa köpcentrum byggs (yrkande 11). Vidare föreslås överväganden om en ny lagstiftning som föreskriver obligatorisk samordning mellan närliggande kommuner vid planering av externhandel (yrkande 12). Även i motion 2011/12:T419 av m.fl. (V) framhålls olika negativa konsekvenser av externa köpcentrum. Motionärerna framhåller särskilt konsekvenser i frågor om miljön, jämlikheten och jämställdheten. Mot denna bakgrund föreslås ett tillkännagivande om behovet av att införa bestämmelser i som begränsar detaljhandelsanläggningar i externa lägen (yrkande 4). I avvaktan på ändringar i bör enligt motionärerna ett moratorium införas mot etableringen av externa köpcentrum (yrkande 5). Förslag med motsvarande inriktning på restriktioner för etablering av köpcentrum har behandlats och avstyrkts av civilutskottet under en följd av år. I samband med beredningen av förslaget om den nya anförde utskottet bl.a. följande (bet. 2009/10:CU25). Miljö- och klimathänsynen har stärkts i den nya PBL liksom det mellankommunala och regionala samarbetet. Enligt utskottets mening saknas skäl att införa särskilda regler om köpcentrum med den inriktning mot nyetablering och utbyggnad som föreslås i motionen. Det ska uppmärksammas de krav som ställs på miljökonsekvensbeskrivningen om genomförandet av en detaljplan kan antas få en betydande miljöpåverkan på grund av att planområdet får tas i anspråk för ett köpcentrum (4 kap. 34 § nya PBL). Föregående år anförde utskottet bl.a. följande i frågan (bet. 2010/11:CU22). Utskottet vidhåller sin uppfattning att det inte finns skäl att genomföra en översyn av med den förordade inriktningen eller införa ett moratorium för externa köpcentrum. Planeringen av handelsetableringar och de avvägningar som måste göras i dessa sammanhang bör kunna hanteras inom den nya plan- och bygglagens regelverk. Även på detta område kan det naturligtvis finnas behov av metodutveckling och spridning av goda exempel på hur frågor om handel kan hanteras i kommunernas planarbete. har också givit ut flera skrifter om planering och handel. Det kan vidare nämnas att den typ av avvägningar som föranlett motionerna tas upp i den tidigare omnämnda rapporten som styrmedel för att minska samhällets klimatpåverkan (2010). I rapporten redovisas erfarenheter av hur man genom detaljplanering och översiktsplanering kan minska samhällets klimatpåverkan. En av de frågor som särskilt tas upp i rapporten är detaljhandelsstrukturen och hur kommunen kan utforma en handelspolicy. hänvisar till sina tidigare ställningstaganden i den aktuella frågan. Utskottet vidhåller sin uppfattning att det inte finns skäl att genomföra en översyn av med den förordade inriktningen eller införa ett moratorium för externa köpcentrum. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsförslag om en lagstiftning om icke-kommersiella frizoner. Utskottet anser inte att det finns skäl att begränsa kommunernas handlingsfrihet i de frågor om stadsrummets utformning som tas upp i motionen. Jämför reservation 6 (MP, V). I motion 2011/12:C405 hävdar (MP) att en omfattande och påträngande förekomst av ett kommersiellt utbud är ett stort problem i bl.a. och förorter. Det kan gälla exempelvis storskalig utomhusreklam eller påträngande köpbudskap i kommersiella centrum. Motionären anser att det är fråga om en privatisering av det offentliga rummet som begränsar icke-kommersiella aktiviteter och kan hota mötesfriheten. Han ifrågasätter om detta bör ses som en strikt fråga eftersom kommunerna inte förmår stå emot de kommersiella intressena. Mot denna bakgrund föreslås att ska begära att regeringen tillsätter en utredning med uppgift att föreslå lagstiftning och andra åtgärder som underlättar fortlevnad och expansion av icke-kommersiella frizoner i städer och samhällen. Kommunerna kan i samband med planläggning och ärenden om bygglov ta ställning till och besluta i frågor som gäller exempelvis lokalisering och utformning av byggnader avsedda för handel. Enligt föreskrifter som regeringen meddelat med stöd av PBL krävs det också bygglov för att sätta upp, flytta eller väsentligt ändra skyltar eller ljusanordningar i områden som omfattas av en detaljplan (6 kap. 3 § plan- och byggförordningen). I dessa ärenden gäller de krav på utformning och placering med hänsyn till bl.a. stads- och landskapsbilden, natur- och kulturvärdena på platsen och intresset av en god helhetsverkan som framgår av 2 kap. 6 § PBL. Det är kommunerna som, inom ramen för bestämmelserna i bl.a. , i sin planering och i ärenden om bygglov ska ta ställning till frågor om stadsrummets utformning i bl.a. de avseenden som tas upp i motionen. Utskottet delar inte motionärens uppfattning att det finns skäl att begränsa kommunernas handlingsfrihet i dessa avseenden. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsförslag om att underlätta etablering av viss näringsverksamhet i bostadsområden. Utskottet hänvisar till sitt tidigare ställningstagande i den aktualiserade frågan. i (M) föreslår i motion 2011/12:C397 att ska ses över i syfte att stärka den fria etableringsrätten. Motionären anser att det bör vara lättare att etablera viss, icke hälsofarlig, näringsverksamhet i ett område som enligt plan är avsett för bostäder. Utskottet behandlade och avstyrkte ett motsvarande motionsförslag föregående år (bet. 2010/11:CU22) med följande motivering. Som utskottet förstår förslaget syftar motionären bl.a. på den situationen när en byggnad inom planlagt område helt eller delvis tas i anspråk för ett annat ändamål än den senast använts för, exempelvis vid etablering av viss näringsverksamhet i en byggnad som använts för bostadsändamål. En sådan ändrad användning kan stå i strid mot en bestämmelse i detaljplan. I en detaljplan får kommunerna bestämma bl.a. om byggnaders användning (4 kap. 11 § 2). Det krävs bygglov för en ändring av en byggnad som innebär att byggnaden helt eller delvis tas i anspråk för annat ändamål än det som byggnaden senast använts för (9 kap. 2 § första stycket 3 a). Om den bygglovspliktiga åtgärden inte är förenlig med detaljplanen kan en planändring vara nödvändig. Det finns emellertid ett visst begränsat utrymme att ge bygglov för åtgärder som avviker från gällande detaljplan, bl.a. om avvikelsen är liten och förenlig med detaljplanens syfte (9 kap. 31 § 3). Frågan om att vidga utrymmet för planavvikelser har diskuterats i de utredningar som låg till grund för regeringens förslag om den nya . I detta sammanhang har bl.a. frågan om etablering av viss näringsverksamhet berörts. I betänkande (SOU 2008:68) föreslogs en vidgning som innebar möjlighet att medge bygglov till åtgärder som strider mot en detaljplan om åtgärden är godtagbar med hänsyn till dess omfattning och planens syfte. I propositionen En enklare plan- och bygglag (prop. 2009/10:170) föreslogs emellertid endast viss språklig ändring i regleringen av möjligheten till avvikelse från detaljplan. Regeringen bedömde att det inte finns tillräckligt beredningsunderlag för att i sak ändra de nuvarande bestämmelserna om avvikelse från plan. Utskottet är inte berett att föreslå förnyade överväganden i den aktualiserade frågan. Den nya bör ha varit i kraft , och viss erfarenhet bör ha hunnit vinnas av lagens tillämpning, innan det kan bli aktuellt att åter ta upp frågor om bl.a. möjligheten till etableringar som innebär avvikelse från plan. Som framgår ovan behandlade utskottet föregående år ett motsvarande motionsförslag och redogjorde då för de aktuella bestämmelserna i och för övervägandena i frågan vid översynen av lagen. Utskottet är inte heller nu berett att föreslå förnyade överväganden i den aktualiserade frågan. Motion 2011/12:C397 avstyrks. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om bl.a. krav på transportplaner. Utskottet anser inte att motionen ger anledning till något tillkännagivande i den aktualiserade frågan. Jämför reservation 7 (MP, V). Enligt motion 2011/12:T419 av m.fl. (V) måste samhällsplaneringen bidra till en mer miljöanpassad transportsektor. Motionärerna föreslår mot denna bakgrund att regeringen ska återkomma med lagförslag som stärker den regionala samordningen så att miljöbelastande transporter kan minska (yrkande 1). Vidare föreslås att kommuner ska kunna kräva att samhällsbyggare de som bygger nya bostads- eller företagsområden i transportplaner redovisar trafiksnåla transportlösningar (yrkande 2). Motionärerna anger också ett antal exempel på vad dessa transportplaner ska innehålla, exempelvis placering och utformning av hållplatser, placering av byggnader så att avståndet till kollektivtrafik minimeras, säkra p-platser för cyklar, införande av bilpool m.m. Kommunernas planläggning ska ske med hänsyn till bl.a. miljö- och klimataspekter samt mellankommunala och regionala förhållanden (2 kap. 3 § PBL). Denna bestämmelse tillkom i samband med införandet av den nya . I propositionen (prop. 2009/10:170) framhöll regeringen vad gäller denna bestämmelse bl.a. att det är viktigt att den fysiska planeringen samordnas bättre med infrastrukturplaneringen med syfte att uppnå en mer transport- och energieffektiv samhällsbyggnad. Vid kommunernas planläggning och i ärenden om bygglov ska överväganden om bl.a. trafik och trafiklösningar ingå. Det framgår såväl i redovisningen av allmänna intressen som i bestämmelser om de olika planinstrumenten. Det anges således bl.a. att bebyggelse och byggnadsverk ska utformas och placeras på ett sätt som är lämpligt med hänsyn till trafikförsörjning och behovet av en god trafikmiljö (2 kap. 6 § första stycket 6). Frågor om behovet av regional samordning ska uppmärksammas i samband med kommunernas arbete med översiktsplanen. Av översiktsplanen ska framgå bl.a. hur kommunen i den fysiska planeringen avser att ta hänsyn till och samordna översiktsplanen med relevanta nationella och regionala mål, planer och program av betydelse för en hållbar utveckling inom kommunen (3 kap. 5 § 4). När kommunen upprättar ett förslag till översiktsplan eller ändring i planen ska kommunen samråda med samt med de berörda kommuner, regionplaneorgan och kommunala organ i övrigt som har ansvar för regionalt tillväxtarbete och transportinfrastrukturplanering (3 kap. 9 §). I detaljplanearbetet får kommunerna ta ställning till frågor om bl.a. byggnaders placering och utförande, markreservat för trafik- och väganläggningar samt parkering. En närmare prövning av vissa av dessa frågor kan även aktualiseras i ärenden om bygglov. Ett motionsförslag om klimatanpassade transporter i större tätorter behandlades och avstyrktes av utskottet i samband med beredningen av förslaget om den nya (bet. 2009/10:CU25). Utskottet hänvisade bl.a. till kraven enligt 2 kap. 3 § PBL och till att frågan om klimatanpassade transporter tagits upp i ett antal olika utredningar och rapporter med inriktning på klimatfrågor och transportinfrastruktur. Utskottet sade sig avslutningsvis utgå från att frågorna kontinuerligt kommer att bli föremål för regeringens överväganden. Som framgår av redovisningen ovan ingår överväganden om olika transportfrågor som en naturlig del i kommunernas fysiska planering. Det framgår också av bestämmelserna i att planläggning ska ske med hänsyn till bl.a. miljö- och klimataspekterna. Infrastrukturfrågorna kräver, som motionärerna framhåller, ofta en samverkan mellan berörda kommuner. I lagen anges också att kommunen i sitt arbete med översiktsplanen ska samråda med samt med de berörda kommuner, regionplaneorgan och kommunala organ i övrigt som har ansvar för regionalt tillväxtarbete och transportinfrastrukturplanering. har i flera rapporter uppmärksammat hanteringen av frågor om miljöanpassade transporter i samband med fysisk planering och utarbetat vägledning för kommunernas arbete på detta område. Dessa frågor uppmärksammas exempelvis i rapporten som styrmedel för att minska samhällets klimatpåverkan (2009). I den mån förslagen i motionen innebär att ett nytt planinstrument, transportplanen, bör införlivas i delar inte utskottet denna uppfattning. Däremot kan det givetvis finnas anledning för kommunerna att i olika former särskilt uppmärksamma trafikfrågorna utan att dessa är direkt knutna till ett aktuellt planärende. Såväl som andra myndigheter och organisationer har gett ut material som kan ge kommunerna stöd i detta arbete. Exempelvis har tagit fram ett antal rapporter inom ett projekt benämnt Trast (trafik för en attraktiv stad). publicerades Trast-guiden som är avsedd att ge stöd till kommuner av alla storlekar att ta fram en trafikstrategi. Utskottet ser positivt på att frågor om hur den fysiska planeringen kan bidra till energieffektiva och miljöanpassade transportlösningar uppmärksammas i bl.a. det metodutvecklingsarbete som bedrivs av flera myndigheter och organisationer. Den aktuella motionen ger emellertid inte anledning till något tillkännagivande i frågan. Motion 2011/12:T419 yrkandena 1 och 2 avstyrks således. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om behovet av att stärka cykel- och kollektivtrafikens ställning i planeringen. Utskottet konstaterar att de frågor som tas upp i de aktuella motionerna är uppmärksammade genom planlagstiftningens bestämmelser och det arbete med metodutveckling och vägledning som genomförs av myndigheter samt i flera utredningar. Jämför reservation 8 (MP, V). I motion 2011/12:C246 av (MP) framhålls behovet av en fysisk planering som underlättar transporter med cykel och kollektivtrafik. Regeringen bör enligt motionen ta initiativ till att bebyggelseplaneringen i ökad grad utgår från ett fotgängar- och cykelperspektiv (yrkande 2). Vidare bör regeringen utveckla metoder som kan stärka kollektivtrafiken i bebyggelseplaneringen (yrkande 3). Amineh Kakabaveh m.fl. (V) framhåller i motion 2011/12:C403 cykelns fördelar som transportmedel när det gäller miljöpåverkan, hälsoaspekter och ekonomi. Mot denna bakgrund anser motionärerna att i ett tillkännagivande bör framhålla att cykelvägar bör ges en starkare ställning i de planinstrument som finns i (yrkande 9). har tagit ställning till liknande motionsförslag om att genom tillkännagivanden ska framhålla behovet av åtgärder som kan stärka cykel- och kollektivtrafikens ställning i kommunernas planering (se bet. 2009/10:CU25, 2010/11:CU22). har utskottet hänvisat dels till de överväganden som kommunerna enligt ska göra i olika trafikfrågor i samband med planläggning och ärenden om lov, dels till det arbete med metodutveckling och vägledning som sker inom flera myndigheter vad gäller de aktuella frågorna. Föregående år redogjorde utskottet för bl.a. olika regeringsuppdrag inriktade på frågor om cykeltrafik m.m. Utskottet hänvisade bl.a. till den utredning som regeringen tillsatt i syfte att öka cykeltrafiken och göra den säkrare (dir. 2010:93) samt till ett regeringsuppdrag till och Transportstyrelsen om att utarbeta en strategi och handlingsplan för ökad och säker cykling. I kommunernas bebyggelseplanering ingår givetvis frågor om hur bl.a. cykel- och kollektivtrafikens behov ska tillgodoses som en viktig del. Det är också utskottets uppfattning att dessa frågor uppmärksammas alltmer i planeringsprocessen. Det gäller exempelvis frågor om hur cykeltrafiken bättre ska kunna beredas plats i stadsmiljöer som inte från början är planerade med separata cykelbanor och andra säkra trafiklösningar. Vid planering av nya bostadsområden får det förutsättas att cykel- och kollektivtrafikens behov ges särskild uppmärksamhet. När det gäller motionärernas önskemål om att kommunerna ska få stöd i sitt arbete genom metodutveckling m.m. har utskottet, som framgått ovan, vid tidigare behandlingar konstaterat att breda insatser redan görs på detta område. Detta görs både på de berörda myndigheternas egna initiativ och på uppdrag av regeringen. Den ovan omnämnda ska redovisas . Myndighetsuppdraget till att utarbeta en strategi och handlingsplan för ökad och säker cykling redovisades till regeringen . Som framgått ovan i avsnittet om planering av grönområden fick i uppdrag av regeringen (S2011/6087/PBB) att ansvara för ett samverkansprojekt med syfte att samordna och utveckla arbetet kring samhällsplanering och bebyggelseutveckling för en miljö som möjliggör och stimulerar till fysisk aktivitet i vardagen, bl.a. avseende tillgänglighet till grönområden och tätortsnära friluftsområden samt säkra, trygga och attraktiva gång- och cykelbanor. En slutlig redovisning ska lämnas till . kan sammanfattningsvis konstatera att de frågor som tas upp i de aktuella motionerna är uppmärksammade genom planlagstiftningens bestämmelser och det arbete med metodutveckling och vägledning som genomförs av myndigheter samt i flera utredningar. Något behov av de föreslagna tillkännagivandena kan därför inte anses föreligga. Motionerna avstyrks således. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsförslag om en förändrad parkeringsnorm för studentbostäder. Utskottet konstaterar att den fråga som tas upp i motionen redan getts särskild uppmärksamhet genom ett regeringsuppdrag och att flera kommuner redan tillämpar en parkeringsnorm motsvarande vad som förordas av motionärerna. Jämför reservation 9 (S, MP, V). I motion 2011/12:C348 tar m.fl. (S) upp olika frågor om studentbostäder. Motionärerna hänvisar till att kommunerna kan ställa krav på att det finns parkeringsplatser för att bevilja bygglov för nya studentbostäder och att detta leder till högre byggkostnader. Mot denna bakgrund föreslås att den s.k. parkeringsnormen förändras så att det blir möjligt att bygga studentbostäder utan andra parkeringsplatser än för handikappade (yrkande 6). Ett motsvarande motionsförslag behandlades av civilutskottet föregående år (bet. 2011/12:CU22). Utskottet redogjorde då för bestämmelserna om parkering i och anförde mot denna bakgrund följande. Som framgår av de ovan återgivna bestämmelserna om parkering i den nya får kommunen genom bestämmelser i detaljplan ta ställning till frågor om behov och utformning av parkeringsplatser. Många kommuner har utarbetat s.k. parkeringsnormer som riktlinjer för de krav som bör ställas för parkeringsförsörjningen i samband med planläggning och ansökan om bygglov. Dessa normer är avsedda att förenkla handläggningen av ärenden men har ingen direkt rättslig verkan. Regeringen har uppmärksammat den fråga om behovet av parkeringsplatser för studentbostäder som tas upp i motionen. I regleringsbrevet (M2010/4959/A) anges att i en särskild rapport till bl.a. ska redovisa hur kommunerna hanterar frågan om lägre krav på parkeringsplatser för studentbostäder. Utskottet vill framhålla att det torde stå kommunerna fritt att utarbeta särskilda parkeringsnormer för studentbostäder och annat kategoriboende. Det kan vidare konstateras att ett kunskapsunderlag i de frågeställningar som föranlett motionsförslaget kommer att tas fram under innevarande år. Motionen avstyrks mot denna bakgrund. Utskottet vill med anledning av motionen först erinra om att s.k. parkeringsnormer för olika typer av bostäder inte fastställs i plan- och bygglagstiftningen. Det är varje enskild kommun som själv beslutar om man ska använda sig av parkeringsnormer i arbetet med detaljplaner och bygglov samt vilka krav som i så fall anges. Frågan om kommunerna ibland ställer för höga krav på antalet parkeringsplatser vid byggande av studentbostäder har emellertid aktualiserats i olika sammanhang. Det var också bakgrunden till det ovan omnämnda regeringsuppdraget till att redovisa hur kommunerna hanterar den aktuella frågan. redovisade regeringsuppdraget (rapport 2011:28). I rapporten finns en redovisning av hur landets högskolekommuner hanterar frågan om parkeringsplatser och eventuella parkeringsnormer för studentbostäder. Det konstateras bl.a. att majoriteten av högskolekommunerna har en parkeringsnorm, att elva kommuner tillämpar en norm med lägre krav på parkeringsplatser för studentbostäder och att fyra kommuner helt saknar en norm. Enligt den intervjustudie som har genomförts är majoriteten av kommunerna överens om att parkeringsfrågan inte är orsak till att det inte byggs fler studentbostäder. Den aktuella frågan om behovet av parkeringsplatser har vidare uppmärksammats i en analys av förutsättningarna för byggande av studentbostäder som genomfördes av en konsult på uppdrag av . kan således konstatera att den fråga som tas upp i motionen redan har getts särskild uppmärksamhet av regeringen. Det får förutsättas att de berörda kommunerna fortsättningsvis noga överväger vilka krav på parkeringsplatser som behöver ställas i samband med projekt med studentbostäder. I flera kommuner tillämpas en parkeringsnorm motsvarande vad som förordas i den aktuella motionen. Något uttalande från sida i denna fråga kan emellertid inte anses vara lämpligt eller behövligt. Det är förutsättningarna och behoven i de enskilda kommunerna som bör vara utgångspunkten i planeringsarbetet. Motion 2011/12:C348 yrkande 6 avstyrks således. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om hur vissa bullerfrågor bör hanteras i planeringen. Utskottet hänvisar till att regeringen redan har vidtagit olika åtgärder som syftar till att underlätta myndigheternas arbete med att tydliggöra och klarlägga hur bulleraspekter ska beaktas i samhällsplaneringen. I fyrpartimotionen 2011/12:C382 av m.fl. (M, C, FP, KD) behandlas de problem som flygbuller kan förorsaka vid planeringen av nya bostadsområden. Enligt motionen medför den nuvarande tillämpningen av riktvärden för buller från flygtrafik orimliga restriktioner för bostadsbyggande i bl.a. . Enstaka bullertoppar från flygtrafik har lett till att bostadsbyggande inte tillåts i vissa områden. Motionärerna pekar på att och har gjort olika tolkningar av hur riktvärdena ska tillämpas. Motionärerna framhåller vidare att regeringens hittillsvarande åtgärder för att i dialog med myndigheterna skapa tydlighet och transparens i den aktualiserade frågan inte gett avsett resultat. Mot denna bakgrund föreslås att i ett tillkännagivande framhåller att flygbuller inte får hindra angelägen stadsutveckling (yrkande 1). Vidare föreslås att understryker behovet av åtgärder när och i flygbullerfrågan motarbetar varandra på ett sätt som skadar rättssäkerheten för medborgare, kommuner och företag (yrkande 2).