bet · H001SoU1 · 2012-12-06 00:00:00 — Vårdavgifter och avgifter med anledning av att patienter uteblir från avtalade besök får tas ut enligt grunder som eller kommunen bestämmer, i den mån inte annat är särskilt föreskrivet. När det gäller patienter , tas avgift ut av patientens förmyndare när vården ges eller om hon eller han uteblir från ett avtalat besök. Om det finns flera förmyndare svarar de solidariskt för avgiften. Om det finns särskilda skäl får avgiften tas ut av den underårige. I propositionen föreslås indexreglering av bl.a. högkostnadsskyddet för besök inom den öppna hälso- och sjukvården, slutenvården och läkemedelsförmånerna. Detta sker genom förslag till ändringar i hälso- och sjukvårdslagen (1982:763), lagen (2002:160) om läkemedelsförmåner m.m., lagen om (1993:1651) om läkarvårdsersättning och lagen (1993:1652) om ersättning för sjukgymnastik. Trots att hälso- och sjukvården i huvudsak är skattefinansierad bidrar patientavgifterna till dess finansiering. Det finns behov av att säkerställa att patientavgifternas realvärde behålls , eftersom det bidrar till en hållbar finansiering av hälso- och sjukvården. Utskottet delar därför uppfattningen att högkostnadsskyddet för öppenvård ska indexregleras, liksom den högsta tillåtna avgiften för slutenvård. Syftet med förslagen är att stärka hälso- och sjukvården genom att mer resurser tillförs landstingen. En hållbar finansiering av hälso- och sjukvården bör komma patienterna till del genom en mer kvalitativ och effektiv vård. Utskottet ser även positivt på förslaget att indexreglera högkostnadsskyddet för läkemedel, i syfte att behålla realvärdet av högkostnadsskyddet. En löpande indexering av högkostnadsskyddet bidrar enligt utskottet till en hållbar finansiering av läkemedel. Det är viktigt att poängtera att de personer som konsumerar mest läkemedel även fortsättningsvis endast kommer att betala en mindre del av kostnaderna för dessa. Utskottet tillstyrker de föreslagna lagändringarna och avstyrker motionerna 2012/13:So489 (V) yrkandena 36 och 2012/13:So540 (MP) yrkande 1. Avgifter inom hälso- och sjukvården fastställs av landstingen. Motion 2012/13:So552 (SD) avstyrks. Utskottets förslag i korthet bifaller regeringens förslag till medelsanvisning inom anslaget 1:4 Tandvårdsförmåner m.m. avslår motionsyrkanden om annan medelsanvisning. avslår även motionsyrkanden om att patientkostnaderna i tandvården bör omfattas av ett högkostnadsskydd av samma modell som gäller inom hälso- och sjukvården. Jämför reservation 2 (S, MP). Regeringen föreslår att 6 anvisas inom anslaget 1:4 Tandvårdsförmåner m.m. . Anslagets ändamål är att finansiera det statliga tandvårdsstödet som administreras av . Anslaget omfattar både tandvårdsersättning enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring och tandvårdsstöd enligt lagen (2008:145) om statligt tandvårdsstöd. En mindre del av anslaget används för stöd till på tandvårdsområdet. uppgick anslaget till ca medan utfallet blev ca . Avvikelsen i utfall gentemot budgeterat anslag förklaras bl.a. av en lägre volym besök än beräknat. infördes ett nytt statligt tandvårdsstöd i form av ett allmänt tandvårdsbidrag och ett skydd mot höga kostnader. För att finansiera reformen gjordes en generell ökning av anslaget. ökade anslaget till och , då reformen fick helårseffekt, uppgick anslaget till ca . Regeringen beräknade i budgetpropositionen en satsning om på detta anslag för särskilda stöd till patienter som på grund av långvarig sjukdom eller funktionsnedsättning har ökat behov av tandvård. I syfte att ge såväl tandvårdsaktörer som myndigheter tid att förbereda sig inför den nya reformen har ikraftträdandet senarelagts till . Utgifterna minskar därmed jämfört med vad som har beräknats. lämnade regeringen propositionen om denna satsning till . Av medlen föreslås att tillförs anslaget 1:1 Kommunalekonomisk utjämning inom utgiftsområde 25 Allmänna bidrag till kommuner , för de delar av stödet som ska utföras av landstingen. Utöver detta föreslås att tillförs anslaget 1:5 Domstolar inom utgiftsområde 4 Rättsväsendet för handläggning av mål avseende statligt tandvårdsstöd. Vidare föreslås att tillförs anslaget 2:1 inom utgiftsområde 10 Ekonomisk trygghet vid sjukdom och funktionsnedsättning, för administration av de delar av det nya stödet som faller inom ramen för det statliga tandvårdsstödet. För ändamålen ovan beräknas anslagen öka på motsvarande sätt . föreslår regeringen att tillförs ytterligare för avskrivningar och räntekostnader kopplade till investeringar i it-stöd. Anslaget 2:1 beräknas för detta ändamål öka med 20142017. Mål för det statliga tandvårdsstödet m.m. Det gällande statliga tandvårdsstödet trädde i kraft och består dels av ett allmänt tandvårdsbidrag i vårdförebyggande syfte, dels ett skydd mot höga kostnader. Regeringens ambition med reformen är att via det allmänna tandvårdsbidraget bibehålla en god tandhälsa generellt samt via högkostnadsskyddet möjliggöra för individer med stora tandvårdsbehov att få tandvård till en rimlig kostnad. Därigenom görs tandvården mer tillgänglig för dem som av ekonomiska skäl är mindre benägna att uppsöka tandvård och som därför får en försämrad tandhälsa. Målet för det statliga tandvårdsstödet är att det ska stimulera den vuxna befolkningen till regelbundna tandvårdsbesök i förebyggande syfte samt möjliggöra att patienterna med de största tandvårdsbehoven får en kostnadseffektiv vård efter vars och ens behov och till en rimlig kostnad. Motioner med anslagseffekt 2013 I kommittémotion 2012/13:So540 av m.fl. (MP) yrkande 7 (delvis) yrkas att till anslaget 1:4 Tandvårdsförmånerna för anvisar mer än regeringen föreslagit. För att behålla en god tandhälsa hos unga är det enligt motionärerna viktigt att den avgiftsfria tandvården inte upphör utan förlängs. Motionärerna föreslår att detta sker stegvis och avsätter medel de kommande tre åren för att införa gratis tandvård . I kommittémotion 2012/13:So496 av Per Ramhorn m.fl. (SD) (delvis) yrkas att till anslaget 1:4 Tandvårdsförmånerna för anvisar mindre än regeringen föreslagit. I partimotion 2012/13:So489 av m.fl. (V) yrkande 1 (delvis) yrkas att till anslaget 1:4 Tandvårdsförmånerna för anvisar mer än regeringen föreslagit. Motionärerna vill se en tandvårdsreform som ska leda fram till ett högkostnadsskydd liknande det som finns inom hälso- och sjukvården. För att inleda arbetet mot ett sådant system görs en satsning på . För att även asylsökande och papperslösa ska ges rätt till tandvård på samma villkor som övriga befolkningen avsätter motionärerna . Motioner utan anslagseffekt 2013 I kommittémotion 2012/13:So557 av m.fl. (S) yrkande 29 begärs ett tillkännagivande om tandvårdsförsäkringen. Motionärerna anför att målsättningen bör vara att patientkostnaderna i tandvården omfattas av ett högkostnadsskydd av samma modell som gäller inom hälso- och sjukvården. Vidare anförs att en viktig insats för att säkra framtida tandhälsa och förebygga framtida kostnader är målsättningen att förlänga den avgiftsfria tandvården. I motion 2012/13:So227 av m.fl. (S) begärs ett tillkännagivande om tandvården. Motionärerna anför bl.a. att tandvård bör jämställas med övrig hälso- och sjukvård och ingå i samma ersättningssystem. I motion 2012/13:So353 av (S) begärs ett tillkännagivande om tändernas betydelse för hälsan. Målet måste enligt motionären vara att tandvården görs till en del av den övriga sjukvården och bekostas på samma sätt. Även i motion 2012/13:So526 av m.fl. (S) begärs ett tillkännagivande om att tandvårdsförsäkringen successivt bör förbättras för att slutligen jämställas med den allmänna hälso- och sjukvårdsförsäkringen. Målen för det statliga tandvårdsstödet är att det ska stimulera den vuxna befolkningen till regelbundna tandvårdsbesök i förebyggande syfte och att det ska möjliggöra att patienterna med de största tandvårdsbehoven får en kostnadseffektiv vård efter vars och ens behov och till en rimlig kostnad. godkände regeringens förslag om ett nytt statligt tandvårdsstöd (prop. 2007/08:49, bet. 2007/08:SoU9, rskr. 2007/08:145). Reformen, som trädde i kraft , innebär bl.a. att ett allmänt tandvårdsbidrag och ett skydd mot höga kostnader införts. Tandvården är avgiftsfri för barn och ungdomar t.o.m. det år då man fyller . Tandvårdsbidraget innebär att alla, fr.o.m. det år man fyller , får ett bidrag till regelbundna tandvårdsbesök. godkände regeringens förslag om tandvård för personer med vissa sjukdomar eller funktionsnedsättningar (prop. 2011/12:7, bet. 2011/12:SoU5, rskr. 2011/12:47). Förslagen, som träder i kraft , innebär bl.a. att det införs ett nytt stöd i form av ett särskilt tandvårdsbidrag för patienter med sjukdomar eller funktionsnedsättningar som medför risk för försämrad tandhälsa. Tandvårdsreformen har enligt utskottet medfört att tandvården blivit mer tillgänglig för stora delar av befolkningen. Syftet med det allmänna tandvårdsbidraget är att stimulera en större andel människor till att besöka tandvården och speciellt i de åldersgrupper där besöksfrekvensen tidigare varit låg. Det är därför angeläget att särskilt följa utvecklingen bland de unga vuxna, dvs. personer , då dessa visat en lägre besöksfrekvens än övriga vuxna. Mot bakgrund av det anförda tillstyrker utskottet den föreslagna medelsanvisningen. Motionerna 2012/13:So489 (V) yrkande 1 i denna del, 2012/13:So496 (SD) i denna del och 2012/13:So540 (MP) yrkande 7 i denna del avstyrks. Även motionerna 2012/13:So227 (S), 2012/13:So353 (S), 2012/13:So526 (S) och 2012/13:So557 (S) yrkande 29 avstyrks. 1:5 Bidrag för läkemedelsförmånerna Utskottets förslag i korthet bifaller regeringens förslag till medelsanvisning inom anslaget 1:5 Bidrag för läkemedelsförmånerna. avslår motionsyrkanden om annan medelsanvisning. avslår även motionsyrkanden om nationell kostnadsersättning av speciallivsmedel och om subventionering av insulinpumpar. Jämför reservationerna 3 (SD) och 4 (MP, SD, V) samt särskilda yttrandena 5 (S, MP, V) och 6 (S). Regeringen föreslår att 22 anvisas inom anslaget 1:5 Bidrag för läkemedelsförmånerna . Ändamålet med anslaget är att finansiera det särskilda statsbidraget till landstingen för deras kostnader för läkemedelsförmånerna. Medlen syftar till att ändamålsenliga och säkra läkemedel ska kunna förskrivas till en rimlig kostnad för den enskilde. till landstingen för kostnaderna för läkemedelsförmånerna fastställs genom överenskommelser mellan staten och Kommuner och Landsting (SKL). har inget avtal tecknats . Utbetalningarna till landstingen har i stället skett i form av ändringsbeslut av anslaget 1:5 Bidrag för läkemedelsförmånerna. uppgick anslaget till medan utfallet blev ca . Skillnaden mellan anslagsnivå och utfall förklaras av att staten och SKL tecknade ett avtal som uppgick till . Bidraget utbetalas , i efterhand. I avtalet fanns reglerat att parterna, dvs. och , skulle inleda diskussioner om förutsättningarna för att föra över ersättningen till anslaget 1:1 Kommunalekonomisk utjämning inom utgiftsområde 25 Allmänna bidrag till kommuner. I avtalet kom därför parterna överens om att tillsätta en gemensam arbetsgrupp som bl.a. skulle genomföra en översyn av hur utjämningen kan utformas inom ramen för systemet för kommunalekonomisk utjämning. Gruppen redovisade sin rapport behovsmodell för läkemedel? Högkostnadsskyddet för läkemedel m.m. höjdes från till fr.o.m. . För patienter som hade hunnit påbörja en högkostnadsperiod före ikraftträdandet gällde den gamla bestämmelsen under resterande period. Höjningen innebär ökade intäkter för landstingen. En uppdatering av högkostnadstrappan för läkemedel beräknas ge ca i ökade avgiftsintäkter . För att de ökade avgiftsintäkterna för läkemedel ska komma landstingen till del ökades anslaget 1:1 Kommunalekonomisk utjämning inom utgiftsområde 25 Allmänna bidrag till kommuner med 2012 och med , i samband med budgetpropositionen . Anslaget 1:5 Bidrag för läkemedelsförmånerna minskades i samma omfattning, eftersom landstingens kostnader för läkemedelsförmånerna reduceras när avgiftsintäkterna ökar. Hälsoekonomiska bedömningar av medicintekniska produkter Det har skett en snabb utveckling av medicintekniska produkter. Hälso- och sjukvården har tack vare utvecklingen på området möjlighet att erbjuda allt bättre vård. För att de nya produkterna ska komma patienterna till del krävs dock att de tillhandahålls av hälso- och sjukvården. Regeringen vill verka för en ökad kunskapsspridning om nya innovativa produkters kostnadseffektivitet och har därför gett () i uppdrag att göra hälsoekonomiska bedömningar av medicintekniska produkter. De hälsoekonomiska bedömningarna avses vara ett underlag för landstingen vid kliniska beslut och upphandlingar. Förhoppningen är att kunskapsunderlagen, förutom att underlätta vid upphandlingar, även ska bidra till större transparens kring produkters kostnadseffektivitet och priser. Sammantaget väntas de hälsoekonomiska bedömningarna resultera i en mer kunskapsstyrd och likvärdig användning av medicintekniska produkter över landet och därmed en mer jämlik vård. De hälsoekonomiska bedömningarna hos TLV är en pilotverksamhet och pågår till . Speciallivsmedel ökad kunskap om utvecklingen inom området För patienter med vissa diagnoser är livsmedel för särskilda näringsändamål, s.k. speciallivsmedel, ett viktigt behandlingsalternativ. Den som är har rätt till reducering av sina kostnader för inköp av livsmedel för särskilda näringsändamål som förskrivits av läkare med vissa specialistkompetenser. Av förordningen om läkemedelsförmåner m.m. framgår vilka sjukdomar som berättigar till denna prisnedsättning. upprättar en förteckning över vilka livsmedel som får utlämnas till nedsatt pris. Regeringen gav i regleringsbreven och uppdrag inom detta område. ska genomföra en kartläggning av landstingens subventioner av speciallivsmedel för individer . Verket ska vidare beskriva processen för när ett livsmedel förs upp på förteckningen över livsmedel som omfattas av prisnedsättningen. har fått i uppdrag att göra en översiktlig beskrivning av utvecklingen inom speciallivsmedelsområdet . I uppdraget ingår att särskilt beskriva utvecklingen av och tillgången till speciallivsmedel för sådana sjukdomar som berättigar till prisnedsättning av livsmedel enligt lagen om läkemedelsförmåner m.m. Uppdragen ska redovisas till . Motioner med anslagseffekt 2013 I kommittémotion 2012/13:So496 av Per Ramhorn m.fl. (SD) (delvis) yrkas att till anslaget 1:5 Bidrag för läkemedelsförmånerna för anvisar mindre än regeringen föreslagit. (Jfr SD:s förslag till nytt anslag, Återställt högkostnadsskydd.) I partimotion 2012/13:So489 av m.fl. (V) yrkande 1 (delvis) yrkas att till anslaget 1:5 Bidrag för läkemedelsförmånerna för anvisar mer än regeringen föreslagit. I yrkande 2 begärs att beslutar vad som anförs i motionen om en ändring av avgiftsbeloppet i 26 a § hälso- och sjukvårdslagen. Motionärerna föreslår att beloppet när befrielse från avgift inträder i 26 a § hälso- och sjukvårdslagen ändras , vilket är det belopp som gällde före . Som en följd ökar motionärerna anslaget med 2013. Det får också konsekvenser inom utgiftsområde 25. Vidare anvisas för att ungdomar upp till som lider av gluten- eller laktosintolerans ska kunna få ett begränsat bassortiment av vissa livsmedel från . gäller detta för barn . Motioner utan anslagseffekt 2013 I motion 2012/13:So289 av och (båda S) begärs ett tillkännagivande om en nationell plan för att alla med glutenintolerans ska få samma möjligheter till behandling, oavsett var i landet de bor. I motion 2012/13:So323 av (S) begärs ett tillkännagivande om att införa en nationell kostnadsersättning vid fördyrade livsmedelskostnader på grund av sjukdom. I motion 2012/13:So395 av (SD) begärs ett tillkännagivande om att det bör införas en nationell ersättning till alla med glutenintolerans för merkostnader för den glutenfria kosten. I motion 2012/13:So312 av m.fl. (S) begärs ett tillkännagivande om att insulinpumpar ska garanteras inom ramen för läkemedelsförmånen. I motion 2012/13:So519 av Per Ramhorn och (SD) begärs ett tillkännagivande om den statliga subventionen av insulinpumpar. Motionärerna anför att beslutet om att slopa den statliga subventionen av insulinpumpar måste omprövas. Bakgrund och tidigare behandling m.m. biföll regeringens förslag till lag om ändring i hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) och förslag till lag om ändring i lagen (2002:160) om läkemedelsförmåner m.m. Förslagen innebär att högkostnadsskyddet för bl.a. besök inom den öppna hälso- och sjukvården höjdes från till och för läkemedel m.m. från till . Beloppen inom högkostnadstrappan för läkemedel höjs proportionerligt lika mycket. Lagförslagen trädde i kraft (prop. 2011/12:1 utg.omr. 9, bet. 2011/12:SoU1, rskr. 2011/12:97). Syftet med förslagen var att stärka hälso- och sjukvården genom att tillföra landstingen mer resurser. Dessutom syftade förslaget till att genom höjt högkostnadsskydd för hälso- och sjukvården förbättra landstingens möjligheter att styra patienterna mot en ändamålsenlig vårdkonsumtion. Enligt 20 § lagen (2002:160) om läkemedelsförmåner m.m. har, om regeringen föreskriver det, den som är rätt till reducering av sina kostnader för inköp av sådana livsmedel för särskilda näringsändamål som förskrivits av läkare med det belopp som vid varje inköpstillfälle överstiger . Enligt 6 § förordningen (2002:687) om läkemedelsförmåner m.m. gäller den nedsättning av priset på vissa livsmedel som föreskrivs i 20 § lagen (2002:160) om läkemedelsförmåner m.m. när ett barn lider av någon av de sjukdomar som anges i bilagan till förordningen.1[ Chrons sjukdom, fenylketonuri, galaktosemi, glutenintolerans, komjölksproteinintolerans, kort tunntarm, laktosintolerans (medfödd och sekundär), kronisk njurinsufficiens, sojaproteinintolerans och ulcerös colit.] ska, enligt 6 § andra stycket samma förordning, upprätta en förteckning över de livsmedel som omfattas av prisnedsättningen. Denna förteckning finns i bilagan till föreskrifter (LVFS 1997:13) om förskrivning av vissa livsmedel. För personer kan landstingen, på frivillig basis, erbjuda landstingssubventioner. Subventionssystemen skiljer sig således åt mellan landstingen när det gäller t.ex. glutenintolerans hos personer . 1999 presenterade sitt betänkande Mat som medicin (SOU 1999:114). I betänkandet presenterades ett förslag om ett nationellt enhetligt förmånssystem avseende speciallivsmedel i öppen hälso- och sjukvård. Enligt uppgift från upprättades en intern promemoria (Speciallivsmedel för barn och vuxna). behandlade motionsyrkanden bl.a. om en nationell plan för alla med glutenintolerans och nationell kostnadsersättning för speciallivsmedel i betänkande 2011/12:SoU1 Utgiftsområde 9 Hälsovård, sjukvård och social omsorg (prop. 2011/12:1, rskr. 2011/12:97). Utskottet anförde följande (s. 22, ingen res. har barn och ungdomar upp till en lagligt grundad möjlighet att få reducering av sina kostnader för inköp av speciallivsmedel. I vissa landsting subventioneras speciallivsmedel för personer , medan det inom andra landsting inte medges någon sådan förmån. Frågan om hur ett förmånssystem för dem som av medicinska skäl är beroende av speciallivsmedel ska utformas har under en lång följd av år varit föremål för översyn och utredningar. Utskottet erinrar om att beslutade om ett tillkännagivande om att regeringen borde återkomma till med ett förslag till nytt förmånssystem. har frågan beretts i utan att något förslag har lämnats. Ett enigt utskott anser att det är otillfredsställande. Utskottet har fått veta att i regleringsbrevet kommer att få i uppdrag att genomföra en kartläggning av landstingens subventioner av speciallivsmedel för individer . ska också beskriva hur processen går till när ett livsmedel förs upp på förteckningen över livsmedel som omfattas av prisnedsättning. Vidare ska myndigheten göra en översiktlig beskrivning av utvecklingen inom speciallivsmedelsområdet . Uppdraget ska, enligt uppgift, redovisas . Utskottet välkomnar detta uppdrag och ser det som ett steg mot att uppfylla intentionen i tillkännagivande . Motionerna [] bör mot denna bakgrund anses vara delvis tillgodosedda. Enligt 7 § lagen (2002:160) om läkemedelsförmåner m.m. beslutar () om ett läkemedel eller en vara ska ingå i läkemedelsförmånerna. behandlade motionsyrkanden bl.a. om att insulinpumpar ska garanteras inom ramen för läkemedelsförmånen i betänkande 2011/12:SoU1 Utgiftsområde 9 Hälsovård, sjukvård och social omsorg (prop. 2011/12:1, rskr. 2011/12:97). Utskottet anförde följande (s. 23, 1 res. S + MP + V): När det gäller frågan om subventionering av t.ex. insulinpumpar, konstaterar utskottet att det är som beslutar om vilka förbrukningsartiklar som ska subventioneras inom ramen för förmånssystemet. Den omprövning som genomförs har initierats av TLV, och den görs i dialog med Kommuner och Landsting. Utskottet anser inte att det finns skäl för att ta något initiativ i frågan. Motionerna [] avstyrks. besvarade socialminister interpellation 2011/12:186 av (S) (prot. 2011/12:62). Socialministern anförde bl.a. följande: I lagen (2002:160) om läkemedelsförmåner finns angivet att det är () som beslutar om vilka förbrukningsartiklar som ska subventioneras inom ramen för förmånssystemet. TLV har även möjlighet att själva initiera omprövningar av redan fattade subventionsbeslut. Den omprövning av insulinpumpar som genomförs har alltså initierats av myndigheten själv. TLV:s beslut om huruvida insulinpumparna fortsättningsvis ska ingå i läkemedelsförmånerna kommer att träda i kraft tidigast . Omprövningen av insulinpumparna görs i dialog med Kommuner och Landsting som själva har aviserat att insulinpumparna fortsatt kommer att vara subventionerade för patienterna. Jag har tillsammans med mina medarbetare informerat mig om det pågående arbetet och kommer fortsättningsvis att följa arbetet noggrant. beslutade TLV att insulinpumpar inte längre ska ingå i läkemedelsförmånerna. Med anledning av beslutet, anförde de följande (): Vi anser att insulinpumpar är bra och viktiga produkter men på grund av att de har för lång hållbarhet kan de inte betraktas som förbrukningsartiklar. Landstingen kommer att fortsätta att ta ansvar för att tillhandahålla insulinpumparna som utesluts ur förmånerna . Avsikten med omprövningen av insulinpumparna har inte varit att spara pengar. Vi har inte gjort någon bedömning om insulinpumparna är kostnadseffektiva. Syftet har istället varit att anpassa det befintliga sortimentet av insulinpumpar inom läkemedelsförmånerna till den praxis som gäller. Landstingens Läkemedelsförmånsgrupp (LFG) har uppgett att landstingen kommer att fortsätta tillhandahålla insulinpumpar till de patienter som har nytta av dem. Genom en mer rationell hantering hoppas landstingen att fler patienter får tillgång till dessa produkter. Vi anser därför att beslutet inte kommer att vara till nackdel för patienterna. Mot bakgrund av ovanstående beslutar vi att insulinpumpar inte ska vara subventionerade och inte ingå i läkemedelsförmånerna. Beslutet träder i kraft . TLV:s beslut har överklagats till förvaltningsrätten av fyra läkemedelsföretag. Förvaltningsrättens dom har ännu inte kommit i dessa ärenden. beslutade TLV att produkten handenhet (insulinpump) inte skulle ingå i förmånssystemet. Beslutet togs mot bakgrund av att TLV inte tyckte att den är en förbrukningsartikel, vilket företaget överklagade till förvaltningsrätten. I sin dom konstaterade förvaltningsrätten att My Life Omnipod handenhet har en garantitid . Även om av insulinpumparna byts ut innan garantitiden har gått ut så är den angivna tidslängden för lång för att det ska kunna anses vara en förbrukningsartikel. Mot denna bakgrund avslog förvaltningsrätten företagets överklagande. TLV har regeringens uppdrag att genomföra hälsoekonomiska bedömningar av medicintekniska produkter fram till (S2012/2788/FS). En av produktgrupperna som ska bedömas är insulinpumpar. Syftet med de hälsoekonomiska bedömningarna är att bidra till