bet · GZ01KU9 · 2012-04-24 00:00:00 — 2011/12:KU9 Integritetsfrågor m.m. I betänkandet behandlas 33 motionsyrkanden från de allmänna motionstiderna 2010 och 2011. Motionsyrkandena gäller bl.a. offentlighetsprincipen och skyddet av den personliga integriteten, kränkningar på internet, Datainspektionens uppgifter, behandlingen av personuppgifter inom kriminalvården och en föreslagen lag om allmän kommunikationshemlighet. I betänkandet behandlas också regeringens skrivelse 2011/12:67 Uppgifter hos om misstänkt samröre med samt motioner från de allmänna motionstiderna 2010 och 2011 om sekretessen för de s.k. . Utskottet avstyrker motionerna. I betänkandet finns tre reservationer (SD respektive V) och ett särskilt yttrande (SD). Utskottets förslag till riksdagsbeslut Offentlighetsprincipen och skyddet av den personliga integriteten 2010/11:K276 av (M), 2010/11:K348 av (M) och 2011/12:K334 av (FP). 2010/11:K294 av (M) och 2010/11:K336 av (KD). 2010/11:T275 av (S) yrkande 4, 2011/12:K306 av (M) och 2011/12:K338 av (FP). 2010/11:K236 av (FP), 2010/11:K268 av och (båda M) yrkandena 1 och 2, 2010/11:K320 av (M), 2010/11:K372 av Finn och (båda M), 2011/12:K291 av Finn och (båda M) yrkandena 1 och 2 samt 2011/12:K335 av (FP). 2010/11:K360 av (S) och 2011/12:K342 av (S). Sekretess vid ansökan om tjänst inom offentlig verksamhet 2010/11:K399 av och (båda M). 2011/12:K354 av (SD). Sekretessbrytande bestämmelse vid vanvård av djur 2011/12:K244 av (FP). 2010/11:K417 av Finn och (båda M). Sekretessbrytande bestämmelse för SOS Alarm 2011/12:K369 av m.fl. (S). Lag om allmän kommunikationshemlighet 2010/11:K420 av m.fl. (V) och 2011/12:K315 av m.fl. (V). Reservation 1 (V) Behandlingen av personuppgifter inom kriminalvården 2011/12:K382 av (SD) yrkandena 13. Reservation 2 (SD) Offentlighet i skolor med enskild huvudman 2011/12:K391 av och (båda SD). Reservation 3 (SD) Sekretessen för de s.k. 2011/12:K223 av och (båda SD), 2011/12:K259 av och (båda SD) yrkande 1, 2011/12:K305 av (KD) och 2011/12:K353 av (C) samt lägger skrivelse 2011/12:67 till handlingarna. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (MP), Per (M), (S), (M), i (S), (M), (S), (M), (S), (FP), (S), (C), (S), Skånberg (KD), (SD), (V) och (M). Ärendet och dess beredning I detta betänkande behandlas 33 motionsyrkanden från de allmänna motionstiderna 2010 och 2011 som rör frågor om sekretess och skyddet för den personliga integriteten. Motionsyrkandena gäller bl.a. offentlighetsprincipen och skyddet av den personliga integriteten, kränkningar på internet, Datainspektionens uppgifter, behandlingen av personuppgifter inom kriminalvården och en föreslagen lag om allmän kommunikationshemlighet. I betänkandet behandlas också regeringens skrivelse 2011/12:67 Uppgifter hos om misstänkt samröre med samt motioner från de allmänna motionstiderna 2010 och 2011 om sekretessen för de s.k. . Det allmänna ska enligt 1 kap. 2 § fjärde stycket regeringsformen verka för att demokratins idéer blir vägledande inom samhällets alla områden samt värna den enskildes privatliv och familjeliv. Var och en är vidare, utöver det skydd mot intrång i den kroppsliga integriteten som gällt , genom den grundlagsändring som trädde i kraft i form av ett nytt andra stycke till 2 kap. 6 § regeringsformen, skyddad gentemot det allmänna mot betydande intrång i den personliga integriteten som innebär övervakning eller kartläggning utan samtycke av den enskildes personliga förhållanden. Privatlivet har också grundlagsskydd genom förbudet mot åsiktsregistrering i 2 kap. 3 § regeringsformen. Enligt artikel 8 i Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna (), som har tillträtt, har var och en rätt till respekt för sitt privat- och familjeliv, sitt hem och sin korrespondens. En inskränkning i dessa rättigheter får bara genomföras med stöd av lag och om det är nödvändigt med hänsyn till vissa i artikeln angivna ändamål. Enligt 2 kap. 23 § regeringsformen får en lag eller annan föreskrift inte meddelas i strid med åtagande på grund av . gäller också som lag i . Tryckfrihetsförordningen (TF) och yttrandefrihetsgrundlagen (YGL) ger varje medborgare rätt att i skrift och i radio, teve och liknande medier uttrycka sina tankar och åsikter och lämna uppgifter i vilket ämne som helst. Av 2 kap. 1 § TF följer att varje svensk medborgare ska ha rätt att ta del av allmänna handlingar till främjande av ett fritt meningsutbyte och en allsidig upplysning. Rätten att ta del av allmänna handlingar får enligt 2 kap. 2 § TF begränsas endast om det krävs med hänsyn till vissa intressen, bl.a. skyddet för en enskilds personliga eller ekonomiska förhållanden. Varje inskränkning i rätten att ta del av allmänna handlingar ska enligt TF anges noga i en bestämmelse i en särskild lag eller, om det anses lämpligare i ett visst fall, i en annan lag som den särskilda lagen hänvisar till. Efter bemyndigande i en sådan bestämmelse får regeringen genom förordning meddela närmare föreskrifter om bestämmelsens tillämplighet. Den särskilda lag som avses är offentlighets- och sekretesslagen (2009:400), förkortad OSL. Kompletterande bestämmelser i vissa avseenden finns i offentlighets- och sekretessförordningen (2009:641). OSL trädde i kraft och ersatte sekretesslagen (1980:100) som upphörde att gälla. Den nya lagen utgör en redaktionell omarbetning av sekretesslagen i syfte att göra regleringen mer lättförståelig och lättillämpad. Någon materiell reform var inte avsedd med den nya lagen. Syftet med personuppgiftslagen (1998:204), förkortad PUL, är enligt dess inledande paragraf att skydda människor mot att deras personliga integritet kränks genom behandling av personuppgifter. Med behandling av personuppgifter avses i lagen varje åtgärd eller serie av åtgärder som vidtas i fråga om personuppgifter, oavsett om det sker på automatisk väg eller inte. Som exempel räknas följande åtgärder upp: insamling, registrering, organisering, lagring, bearbetning eller ändring, återvinning, inhämtande, användning, utlämnande genom översändande, spridning eller annat tillhandahållande av uppgifter, sammanställning eller samkörning, blockering, utplåning eller förstöring. Personuppgiftslagen innehåller vissa grundläggande krav på behandlingen av personuppgifter. Huvudregeln är att behandling av personuppgifter bara är tillåten om den registrerade har lämnat sitt samtycke till behandlingen. Den som är personuppgiftsansvarig ska se till att personuppgifterna behandlas bara om det är lagligt och att de alltid behandlas på ett korrekt sätt och i enlighet med god sed. Personuppgifter får vidare samlas in bara för särskilda, uttryckligt angivna och berättigade ändamål. De personuppgifter som behandlas ska vara adekvata och relevanta i förhållande till ändamålen med behandlingen. (BrB) innehåller ett flertal straffbestämmelser som syftar till att skydda den personliga integriteten. Detta gäller bl.a. bestämmelserna i 4 kap. BrB om brott mot frihet och frid såsom hemfridsbrott, olaga intrång och brytande av post- eller telehemlighet samt bestämmelserna i 5 kap. BrB om förtal och förolämpning. , som i sitt slutbetänkande Skyddet för den personliga integriteten (SOU 2008:3) lämnade förslag på det förstärkta grundlagsskydd som följer av 2 kap. 6 § andra stycket regeringsformen, föreslog också en ny straffbestämmelse om olovlig fotografering. Efter remissbehandling av kommitténs förslag lämnades ett nytt förslag i promemorian Olovlig fotografering (Ds 2011:1). I promemorian föreslogs att brottet olovlig fotografering införs i . Straffbestämmelsen föreslogs omfatta den som, på ett sätt som är ägnat att kränka den enskildes personliga integritet, olovligen fotograferar eller annars med tekniskt hjälpmedel tar upp bild av någon som befinner sig inomhus i en bostad eller på en toalett, i ett omklädningsrum eller i ett annat liknande utrymme. Bestämmelsen föreslogs vidare omfatta olovlig fotografering eller annan bildupptagning som, oavsett plats, sker på ett sätt som är påträngande, närgånget eller dolt och är ägnat att allvarligt kränka den enskildes personliga integritet som privatperson. I en remiss till Lagrådet behandlade regeringen de förslag som lagts fram i promemorian, med vissa justeringar. I lagrådsremissen föreslogs att ett nytt brott införs i benämnt kränkande fotografering. Syftet är att kriminalisera sådan integritetskränkande fotografering som en person inte ska behöva tåla. För straffansvar ska krävas att fotograferingen sker olovligen, vidare att fotograferingen sker under förhållanden där den fotograferade är särskilt utsatt eller på ett sätt som är påträngande eller dolt. Slutligen ska krävas att gärningen är ägnad att allvarligt kränka den fotograferades personliga integritet. Detta innebär att endast de mest klandervärda fallen av kränkande fotografering ska omfattas av den föreslagna straffbestämmelsen. Straffet föreslogs vara böter eller fängelse i högst . Vidare föreslogs ett undantag från straffansvar om fotograferingen med hänsyn till syftet och övriga omständigheter är försvarlig. Lagrådet har avstyrkt lagförslaget. Lagrådet håller visserligen med om att det finns ett behov av att stärka den personliga integriteten så att det kan vara straffbart att olovligen fotografera eller filma personer i privata förhållanden. Den föreslagna straffbestämmelsen får enligt Lagrådet emellertid anses ta sikte mer på bildernas innehåll än på hur de anskaffats. Dessutom anser Lagrådet att frågan om olovlig upptagning och spridning av integritetskänsliga bilder bör behandlas i ett sammanhang, vilket inte gjorts i det remitterade förslaget. Lagrådet konstaterar att frågan om spridning av integritetskänsliga bilder i stället kommer att behandlas av , som ska redovisa sitt uppdrag . Kameraövervakningsutredning lämnade förslag på en ny kameraövervakningslag, som innehåller bestämmelser som finns i två olika lagar, lagen (1998:150) om allmän kameraövervakning och personuppgiftslagen (1998:204). Integritetsskyddet ska enligt utredningen stärkas genom att särskilda bestämmelser om säkerhet, som tidigare endast gällde kameraövervakning av plats dit allmänheten inte har tillträde, ska gälla för all kameraövervakning som bedrivs enligt lagen. Utredningen föreslog vidare en skadeståndsbestämmelse som innebär att den som bedriver kameraövervakning ska ersätta den övervakade för skada och kränkning av den personliga integriteten som en behandling av bild- och ljudmaterial i strid med lagen orsakar. Förslaget har remissbehandlats och bereds inom . Offentlighetsprincipen och skyddet av den personliga integriteten Utskottets förslag i korthet Utskottet vidhåller tidigare ställningstaganden och avstyrker tre motioner om en översyn av möjligheterna att begränsa offentlighetsprincipen. I några motioner konstateras att offentlighetsprincipen är ett viktigt instrument i bl.a. granskningen av makthavare. Motionärerna menar dock att den missbrukas på ett sätt som skadar den personliga integriteten. I motion 2010/11:K276 av (M) yrkas ett tillkännagivande om att lagstiftningen bör ses över så att den personliga integriteten skyddas på ett bättre sätt. Motionären menar att den tekniska utvecklingen har möjliggjort att detaljrik information om enskilda individer samlas in och bearbetas. De statliga datasystemens lättillgänglighet innebär risker för den personliga integriteten. Som exempel nämner motionären bl.a. att det går att i brottsligt syfte få ut polisers passfoton och tjänstgöringslistor, vilket kan innebära ett direkt hot mot dessa poliser och mot samhället. Känsliga uppgifter och bilder från exempelvis brottsutredningar kan vidare, enligt motionären, läggas ut på webbsidor och laddas ned av vem som helst. I motion 2010/11:K348 av (M) lyfts frågan fram om att djurrättsaktivister ska ha använt offentlig information för att kartlägga bl.a. djuruppfödare och att universitet, forskare och företag som bedriver djurförsök kan kartläggas på samma sätt. I finns det en ordning för kontroll av dem som håller djur eller bedriver djurförsök. Offentlighetsprincipen är enligt motionären viktig för att både medier och medborgare ska kunna granska exempelvis de djurförsöksetiska nämndernas beslut. Öppenheten måste dock balanseras mot enskilda personers säkerhet, och verksamheter som har ansetts lagliga måste kunna bedrivas utan risk för hinder eller sabotage. Motionären yrkar en översyn av om och i så fall hur offentlighetsprincipen missbrukas och att man i det sammanhanget eventuellt föreslår åtgärder för att förebygga missbruk . (FP) begär i motion 2011/12:K334 förslag på hur den personliga integriteten ska värnas när uppgifter ur offentliga register används för en systematisk kartläggning av enskilda. Som exempel nämns register där det går att gratis eller mot en avgift få uppgift om exempelvis personers namn, adress, ålder, ekonomiska förhållanden, personnummer, familjemedlemmar, skulder m.m. Sådana uppgifter kan enligt motionären vara relevanta för att man ska få en korrekt bild av en offentlig person, men de kan också användas för en systematisk kartläggning som saknar relevanta motiv. Den enskilde bör få veta att uppgifterna är efterfrågade och bör därför automatiskt underrättas, med uppgift om vem som begärt ut uppgifterna. Om uppgifterna har begärts ut i journalistiskt syfte bör dock identiteten på den som efterfrågat uppgifterna skyddas. I 21 kap. OSL finns bestämmelser om sekretess till skydd för uppgifter om enskildas personliga förhållanden i all offentlig verksamhet. Enligt 1 § gäller sekretess för uppgift som rör en enskilds hälsa eller sexualliv om det måste antas att den enskilde eller någon närstående till denne kommer att lida betydande men om uppgiften röjs. Sekretess gäller också, enligt 3 §, för en uppgift om en enskilds eller en anhörigs bostadsadress, telefonnummer, e-postadress eller liknande uppgifter som kan användas för att komma i kontakt med denne, om det av särskild anledning kan antas att den enskilde eller någon närstående kan komma att utsättas för hot eller våld eller lida annat allvarligt men om uppgiften röjs. Enligt 5 § gäller under vissa förutsättningar sekretess för uppgifter som rör en utlänning, om det kan antas att röjande av uppgiften skulle medföra fara för att någon utsätts för övergrepp eller lider annat allvarligt men. Sekretess kan också enligt 22 kap. OSL gälla för uppgifter om en enskilds personliga förhållanden till skydd för en enskild i verksamhet som avser folkbokföring eller annan liknande registrering av befolkningen, om det av någon särskild anledning kan antas att den enskilde eller någon närstående lider men om uppgiften röjs. I en sådan verksamhet gäller också sekretess för en uppgift i form av en fotografisk bild av den enskilde, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående lider men. Sekretess kan enligt 28 kap. 1 § OSL också gälla för uppgifter om enskildas personliga förhållanden i olika typer av ärenden om ekonomiskt bistånd till enskilda hos , och i domstol och enligt 28 kap. 11 § för motsvarande uppgifter i ärenden om arbetsförmedling och andra arbetsmarknadsåtgärder. I OSL finns också bestämmelser om sekretess för uppgifter om enskildas personliga förhållanden, hälsotillstånd m.m. i bl.a. utbildningsverksamhet, inom forskning och statistik, verksamhet som avser hälso- och sjukvård, och verksamhet som rör skatt. Enligt 2 kap. 14 § tredje stycket TF får en myndighet inte på grund av att någon begär att få ta del av en allmän handling efterforska vem han eller hon är eller vilket syfte han eller hon har med sin begäran i större utsträckning än som behövs för att myndigheten ska kunna pröva om det föreligger något hinder mot att handlingen lämnas ut. Utskottet har tidigare behandlat motionsyrkanden med samma eller liknande innehåll, senast i betänkandena /09:KU8 och 2009/10:KU5. Utskottet konstaterade att offentlighetsprincipen utgör en viktig hörnsten i den svenska demokratin och att en väsentlig del av denna är medborgarnas rätt att ta del av allmänna handlingar. Detta kan gälla även om dessa innehåller uppgifter om enskildas personliga förhållanden. Regleringen i sekretesslagstiftningen innebär en avvägning mellan intresset av offentlig insyn och behovet av sekretesskydd inom olika rättsområden. Enligt utskottets mening var det givetvis angeläget att det finns ett reellt skydd för den enskildes integritet. finns det en risk att ju fler uppgifter som sekretessbeläggs, desto sämre blir medborgarnas insyn i myndigheternas verksamhet. Utan insyn i myndigheters verksamhet finns det en risk att viktiga demokratiska värden och principer sätts ur spel. Utskottet ansåg liksom tidigare att det inte fanns anledning att generellt utreda offentlighetsprincipen. Motionsyrkanden om detta avstyrktes därför (bet. 2008/09:KU8 s. 8). Utskottet delar motionärernas uppfattning att det är viktigt att värna den personliga integriteten vid tillämpningen av offentlighetsprincipen. Utskottet vidhåller dock sin uppfattning att offentlighetsprincipen är en viktig hörnsten i den svenska demokratin och att regleringen i sekretesslagstiftningen innebär en avvägning mellan intresset av offentlig insyn och behovet av sekretesskydd. Utskottet anser fortfarande att en ökad sekretessreglering riskerar att begränsa medborgarnas insyn i myndigheternas verksamhet. Utskottet anser inte att det finns ett behov av en översyn av offentlighetsprincipen. Motionerna 2010/11:K276, 2010/11:K348 och 2011/12:K334 avstyrks. Utskottets förslag i korthet Utskottet avstyrker två motionsyrkanden om en översyn av lagstiftningen om skydd för den personliga integriteten vid behandlingen av personuppgifter på internet. (M) begär i motion 2010/11:K294 en översyn av bl.a. personuppgiftslagen för att den på ett bättre sätt ska skydda enskilda mot kränkningar på internet. Lagstiftningen är enligt motionären föråldrad, och den tekniska utvecklingen, med främst en omfattande publicering av uppgifter om enskilda på diverse nätsajter, har skapat ett behov av ökat skydd. Alltför många publiceringar faller enligt motionären under PUL:s undantag för journalistiskt ändamål. Även (KD) begär i motion 2010/11:K336 en översyn av lagstiftningen som rör kränkningar på internet och brott mot PUL, särskilt med avseende på den drabbades möjligheter att få skadestånd, vilka enligt motionären är för begränsade. Lagstiftningen behöver ses över p.g.a. den tekniska utveckling som skett, där alltmer av den digitala kränkningen sker över nätet och inte i traditionell registerhantering. Vidare bör Datainspektionen få i uppdrag att överväga och utveckla en kvalitetsmärkning av internettjänster med hög integritetsstandard. Med ett sådant verktyg skulle internetsajter och tjänster som arbetar medvetet mot kränkningar på nätet belönas. Även kommunikationen på internet har ett visst skydd av tryckfrihetsförordningens (TF) och yttrandefrihetsgrundlagens (YGL) bestämmelser. Vem som helst kan få grundlagsskydd för sin internetverksamhet på samma sätt som de traditionella massmedieföretagen har för sina webbplatser. Det som krävs är att en ansvarig utgivare utses och att en ansökan om ett utgivningsbevis görs och beviljas. Att TF:s och är tillämpliga på meddelanden på internet innebär att personuppgiftslagens (PUL) tillämpningsområde inskränks eftersom det i 2 § i denna lag sägs att avvikande bestämmelser i annan lag ska ha företräde. Att grundlagsskyddet gäller för kommunikation på internet innebär därmed att bara de brott som räknas upp i brottskatalogen i TF kan beivras och att bara den som enligt grundlagarna bär ensamansvaret kan dömas för ett sådant brott. Integritetsskyddsreglerna i PUL kan därmed tillämpas bara i den utsträckning som de inte kommer i konflikt med bestämmelserna i och YGL. Datainspektionen ska genom sin tillsynsverksamhet bidra till att behandlingen av personuppgifter inte medför otillbörligt intrång i enskildas personliga integritet. Inspektionen ska också säkerställa att reglerna för sådan behandling följs. Datainspektionens uppdrag är i regeringens regleringsbrev formulerat så att myndigheten ska upptäcka och förebygga hot mot den personliga integriteten. Verksamheten ska främst inriktas på områden som bedöms vara särskilt känsliga ur ett integritetsperspektiv, nya företeelser och användningsområden av teknik samt områden där risken för missbruk eller felaktig användning bedöms vara särskilt stor. , som avslutade sitt arbete 2008, behandlade publicering av uppgifter på internet i den genomgång av sådan lagstiftning som rör den personliga integriteten som 2007 presenterades i delbetänkandet Skyddet för den personliga integriteten Kartläggning och analys (SOU 2007:22). Kommittén konstaterade att mycket tyder på att integritetskränkningarna på internet har ökat i omfattning men att möjligheterna för den som har utsatts för kränkning att få upprättelse inte har förbättrats utan snarare försämrats. Effekten av lagändringen 2003 blev som nämnts att integritetskränkande meddelanden på internet som omfattas av TF eller YGL bara kan beivras om det rör sig om ett sådant brott som räknas upp i TF:s brottskatalog, såsom förtal, förolämpning eller hets mot folkgrupp. För att exempelvis brottet förtal ska anses vara begånget ska det röra sig om en uppgift som pekar ut någon som brottslig eller klandervärd i sitt levnadssätt eller som annars är ägnad att utsätta någon för andras missaktning. Kommittén konstaterade att en publicering av en bild på någon som är naken, vilket kan upplevas som djupt kränkande för den drabbade personen, normalt inte kan anses innebära att man förmedlar en bild av denne som klandervärd. Kommitténs sammanfattande bedömning i denna del var att vid en samlad bild över integritetsskyddets aktuella tillstånd måste ett minustecken sättas för integritetsskyddets utveckling på området för massmedier och internet. När kommittén i sitt slutbetänkande (SOU 2008:3) gav förslag på lagändringar konstaterades dock att det trots allt finns vissa möjligheter att förhindra integritetskränkande spridning av uppgifter genom bestämmelserna i , YGL och PUL. Behovet av lagstiftning är därför i dessa fall inte lika starkt som när det gäller fotografering och filmning som sker utan samtycke. I denna senare fråga lämnade kommittén, som nämnts inledningsvis i detta betänkande, förslag på lagändring i . , som ska redovisa sitt arbete , ska bl.a. överväga om det generella skyddet för enskildas integritet och privatliv i TF och YGL bör stärkas och vilka effekter detta i så fall skulle få för tryck- och yttrandefriheten. Frågan om spridningen av integritetskänsliga uppgifter i olika typer av medier är en av de frågor som omfattas av kommitténs översyn. En motion om åtgärder mot kränkningar på internet, med ett yrkande som liknar de nu aktuella, behandlades senast av utskottet i betänkande 2009/10:KU5. Utskottet konstaterade då att frågan om integritetsskydd för meddelanden på internet hade varit föremål för den då relativt avslutade genomgång och bedömning och att kommitténs slutsats var att den nuvarande lagstiftningen ger ett visst skydd. Några förslag på lagändringar lämnades inte av kommittén i denna del. Utskottet konstaterade vidare att om den publicering på internet som upplevs som kränkande avser bilder som har tagits utan den fotograferades vetskap kan själva fotograferingen komma att omfattas av det föreslagna smygfotograferingsförbud som då, liksom , bereds inom . Det fanns enligt utskottet inte något skäl att föreslå ett tillkännagivande om en ny översyn av lagstiftningen, varför motionen avstyrktes. Med den snabba tekniska utvecklingen och den ökade användningen av internet öppnar sig möjligheter till informationsinhämtning och opinionsbildning som enligt utskottets mening är en mycket värdefull del av offentlighetsprincipen och den fria åsiktsbildningen. Utskottet konstaterar dock att frågan om behovet av skydd för den enskildes integritet på internet är aktuell och angelägen.