bet · GZ01SoU8 · 2012-02-14 00:00:00 — 2011/12:SoU8 Barnfattigdom I betänkandet behandlas elva motionsyrkanden om barnfattigdom från den allmänna motionstiden . Barnfattigdom är ett komplext område som berör flera olika politikområden. Som ett led i beredningen av motionerna har socialutskottet därför begärt in yttranden från civilutskottet, socialförsäkringsutskottet, utbildningsutskottet och arbetsmarknadsutskottet. anser att det är viktigt att alla får ta del av tillväxt och välfärd. ska vara ett sammanhållet land med hög grad av jämlikhet mellan medborgarna: därför bör barnfattigdom bekämpas. välkomnar de åtgärder som regeringen har vidtagit inom bl.a. socialpolitiken, arbetsmarknadspolitiken, den ekonomiska familjepolitiken och utbildningspolitiken. Sammantaget bidrar åtgärderna till att minska ekonomisk utsatthet bland barnfamiljer. Samtliga motioner avstyrks. I betänkandet finns två reservationer. Utskottets förslag till riksdagsbeslut 2011/12:So482 av (S), 2011/12:So484 av och (båda S), 2011/12:So485 av m.fl. (S), 2011/12:So486 av m.fl. (S), 2011/12:So502 av (S) yrkande 1, 2011/12:So504 av och (båda S), 2011/12:So514 av (S), 2011/12:So521 av m.fl. (S) yrkande 52, 2011/12:So542 av m.fl. (S), 2011/12:So569 av m.fl. (V) yrkande 1 och 2011/12:So658 av m.fl. (MP) yrkande 1. Reservation 1 (S, MP, V) Reservation 2 (SD) Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (C), (S), (M), (M), (S), (M), (M), (S), (S), (S), (C), Per Ramhorn (SD), (V), (S), (FP), (MP) och (KD). Ärendet och dess beredning I betänkandet behandlas elva motionsyrkanden om barnfattigdom från den allmänna motionstiden . har berett civilutskottet, socialförsäkringsutskottet, utbildningsutskottet och arbetsmarknadsutskottet tillfälle att yttra sig över motionsyrkandena. Yttrandena återfinns i bilagorna 25. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om barnfattigdom. Jämför reservationerna 1 (S, MP, V) och 2 (SD). Motioner från allmänna motionstiden I motion So521 av m.fl. (S) yrkande 52 begärs ett tillkännagivande om barnfattigdom. Motionärerna anför att det ska råda nolltolerans mot barnfattigdom och har som mål att avskaffa barnfattigdomen. Detta är ett långsiktigt mål som ska nås genom att se till att barnens föräldrar får arbete och genom att investera i våra barns och ungas framtid. Motionärerna föreslår insatser på följande områden (se även partimotion Fi240 [S]): Rätt till heltid. Ökad rätt till barnomsorg . Fördela resurser utifrån elevernas behov. Satsning på kultur- och . Förstärkta trygghetssystem och bättre vardagsekonomi (höjt underhållsstöd). Ökade möjligheter till skuldsanering. Sociala investeringar på nivå metodutveckling och försöksverksamhet. I motion So514 av (S) begärs ett tillkännagivande om barnfattigdom. Enligt motionären krävs en kombination av åtgärder för att bekämpa barnfattigdom bl.a. tillräckligt och genomtänkt inkomststöd och nödvändiga tjänster för barnen och deras familjer. I motion So485 av m.fl. (S) begärs ett tillkännagivande om att en nationell handlingsplan mot barnfattigdom bör tas fram. Motionärerna vill se en nationell handlingsplan mot barnfattigdom som fokuserar på att både motverka och förebygga. Även i motionerna So486 av m.fl. (S) och So542 av m.fl. (S) begärs tillkännagivanden om att en handlingsplan borde utvecklas för att minska barnfattigdomen. I motion So504 av och (S) begärs ett tillkännagivande om att regeringen måste vidta åtgärder för att bekämpa barnfattigdomen. Motionärerna ser med oro att tre grupper av barn pekas ut som förlorare i välfärdsutvecklingen: barn med utländsk bakgrund, barn i storstädernas förorter och barn till ensamstående. I motion So502 av (S) yrkande 1 begärs ett tillkännagivande om barn som lever i ekonomiskt utsatta familjer. Det finns ett behov av att analysera förändringar i trygghetssystemen ur ett barnperspektiv, så att de inte får diskriminerande effekter. I motion So658 av m.fl. (MP) yrkande 1 begärs ett tillkännagivande om förslag på en nationell handlingsplan mot barnfattigdom. Motionärerna anser att en nationell handlingsplan behöver tas fram i för att kunna ta ett helhetsgrepp på problemet för dels barn som lever i ekonomiskt utsatta familjer, dels barn som lever i annan utsatthet. En sådan handlingsplan ska bl.a. innehålla tidsbestämda mål, åtgärder för att nå målen, uppföljningsmekanismer, resursbesättas samt ges ett tydligt barnrättsperspektiv. I motion So569 av m.fl. (V) yrkande 1 begärs ett tillkännagivande om att lägga fram ett förslag till en handlingsplan mot barnfattigdom. Enligt motionärerna är lösningen på problemet med den ökande barnfattigdomen dels generella satsningar på arbete åt alla, rätt till arbete på heltid, bättre arbetslöshetsförsäkring, sjukförsäkring, föräldraförsäkring och rätt till barnomsorg även på obekväm arbetstid, dels specifika satsningar på ekonomiskt utsatta barnfamiljer t.ex. höjt underhållsstöd, förbättrat bostadsbidrag och förbud mot avgifter i skolan. I motion So482 av (S) begärs ett tillkännagivande om behovet av att snabbt ta fram en åtgärdsplan för att människor inte ska hamna i fattigdom. I motion So484 av och (S) begärs ett tillkännagivande om att regeringen bör tillsätta en utredning som ska se över hur samhällets stöd till ensamstående föräldrar med barn kan förbättras. Förslag till utskottsinitiativ /11 Vid socialutskottets sammanträde föreslog (MP) ett utskottsinitiativ, i vilket det begärdes att regeringen skulle återkomma med förslag på en nationell handlingsplan för att minska barnfattigdomen i . I förslaget till utskottsinitiativ anfördes bl.a. att offensivt bör ta sig an frågan om minskad barnfattigdom dvs. situationen för barn i familjer som lever på låga ekonomiska marginaler. Av protokollet från utskottssammanträdet framgår följande (prot. 2010/11:36): § 11 Fråga om utskottsinitiativ Nationell handlingsplan mot barnfattigdom MP-ledamoten föreslog ett utskottsinitiativ Förslaget delades ut. Utskottet beslutade att inte ta något initiativ. Skälen var följande. Förslaget har delats först under pågående sammanträde. Det behövs tid för att bereda det. Utskottet anser att olika frågor i anslutning till begreppet barnfattigdom är mycket viktiga. En nationell handlingsplan mot barnfattigdom behöver sannolikt omfatta flera olika åtgärder inom flera utskotts beredningsområden. får anledning att återkomma till olika frågor om barnfattigdom vid beredningen av t.ex. budgetpropositionen och motioner. Det finns då möjlighet att aktualisera frågan om nationell handlingsplan. MP- och V-ledamöterna anmälde avvikande mening och ansåg att utskottet borde ha tagit initiativ enligt det framlagda förslaget. Under den allmänna motionstiden remitterades tio motionsyrkanden (S) om barnfattigdom och hushåll med låg ekonomisk standard till socialförsäkringsutskottet.1[ Fyra av dessa yrkanden är likalydande med fyra av de nu aktuella yrkandena.] Yrkandena behandlades inom utgiftsområde 12 Ekonomisk trygghet för familjer och barn i betänkande 2010/11:SfU1 Utgiftsområdena 10, 11 och 12 inom socialförsäkringsområdet (prop. 2010/11:1 utg.omr. 1012, rskr. 2010/11:121122) som godkänt. Mot bakgrund av att ett förslag om utskottsinitiativ väcktes i socialutskottet , remitterades alla generella yrkanden om barnfattigdom till socialutskottet under den allmänna motionstiden . I budgetpropositionen (prop. 2011/12:1 utg.omr. 9 s. 184, bet. 2011/12:SoU1, rskr. 2011/12:) avsattes till fortsatt arbete med att motverka hemlöshet och utestängning på bostadsmarknaden. tillsatte regeringen en nationell samordnare för hemlöshet. Samordnaren kommer att ge kommunerna stöd med att skapa en långsiktig hållbar struktur och fungerande rutiner i arbetet med att motverka hemlöshet. Vräkningar av barnfamiljer utgör ett särskilt fokusområde i samordnarens uppdrag. Regeringen fastställde riksnormen för försörjningsstödet (jfr . För familjer med äldre barn och ungdomar höjs riksnormen mer än vad enbart inflationen motiverar. För exempelvis en ensamstående utan barn uppgår riksnormen till , dvs. en höjning med . För en ensamstående förälder med två barn på 11 och uppgår riksnormen till , dvs. en höjning med . För sammanboende med två barn på 11 och uppgår riksnormen till , dvs. en höjning med . Interpellationer och skriftliga frågor anförde statsrådet (KD) följande i svar på interpellationerna 2010/11:260 och 261 om barnfattigdom (prot. 2010/11:68): har frågat socialministern om han avser att ta fram en handlingsplan mot barnfattigdom och att i samarbete med SKL verka för att kommunerna tar fram lokala handlingsplaner mot barnfattigdom. har frågat socialförsäkringsministern om vilka åtgärder han avser att vidta för att minska barnfattigdomen och förbättra den ekonomiska situationen för ensamstående föräldrar. Arbetet inom regeringen är så fördelat att det är jag som ska svara på interpellationerna. Regeringen anser att barns ekonomiska situation är en mycket viktig fråga och arbetar brett med åtgärder inom flera områden som tillsammans förbättrar inkomsterna för barnfamiljer. Ensamstående föräldrars situation har särskilt uppmärksammats av regeringen, och flera satsningar inom den ekonomiska familjepolitiken har genomförts och föreslås komma ensamståendehushållen till del. Regeringen avser att föreslå en höjning av det särskilda bidraget inom bostadsbidraget från , något som kommer alla barnfamiljer med bostadsbidrag till del. Även höjningen av flerbarntilläggen hjälper hushåll med stor försörjningsbörda. Ensamståendehushållen löper högre risk att ha relativt låg ekonomisk standard eftersom det finns enbart en löneinkomst i hushållet. Barnfamiljernas viktigaste inkomstkälla är förvärvsarbete, vilket innebär att åtgärder som skapar bättre förutsättningar för arbete är den viktigaste åtgärden för att möjliggöra en god ekonomisk standard för barn. Att fler föräldrar får vara med i arbetsgemenskapen är viktigt för att våra barn ska må bra. Regeringen har reformerat arbetsmarknadspolitiken och inriktat resurserna på de personer som är i störst behov av dem. En rad insatser har vidtagits, exempelvis nystartsjobb för dem som saknat arbete under . En annan åtgärd som regeringen vidtagit för att förstärka arbetslinjen är etableringsreformen för nyanlända invandrare som trädde i kraft . Skattesänkningar gör det mer lönsamt att arbeta för låg- och medelinkomsttagare. Regeringen har också förenklat regler och sänkt kostnaderna för att anställa personal, vilket gör det enklare för företag att anställa. De åtgärder regeringen vidtagit för ökad sysselsättning, tillsammans med förbättringar inom bland annat familjepolitiken, är i sig handlingsplaner som tillsammans med satsningar på exempelvis utbildning bidrar till att minska ekonomisk utsatthet bland barnfamiljer. Ett nästa steg är att inleda samtal med barnrättsorganisationerna och att lyssna på deras förslag till förbättringar. Det är i kommuner och landsting som de flesta verksamheter som rör barn finns. Det är också där beslut fattas som har direkt inverkan på barns vardag och deras livssituation. Kommun- och landstingssektorn spelar en stor roll för att minska skillnaderna i uppväxtvillkor mellan barn som lever i hushåll med olika inkomstnivåer. Viktiga delar av den generella välfärden utgörs av sjukvård för barn och ungdomar och av subventionerad och högkvalitativ förskola och skola. För att stödja kommun- och landstingssektorn har regeringen höjt det generella statsbidraget med . Kommunala handlingsplaner kan vara ett verktyg i arbetet mot ekonomisk utsatthet bland barn. Sådana initiativ är positiva, men det är upp till kommunerna själva att bedöma vilka insatser som behöver genomföras utifrån egna kommunala förutsättningar och det kommunala självstyret. besvarade statsrådet (KD) en skriftlig fråga om barnfattigdom (fr. 2010/11:621). Statsrådet anförde följande: har frågat mig vilka åtgärder jag avser att vidta för att garantera att alla barn får en god uppväxt med goda ekonomiska förutsättningar. Barns ekonomiska situation är en viktig fråga för regeringen. Lösningarna för att minska ekonomisk utsatthet återfinns inte enbart inom ett ansvarsområde utan regeringens politik utgår ifrån att de samlade insatserna inom flera olika politikområden bidrar till en förbättring av barnfamiljernas möjligheter till en god ekonomisk levnadsstandard. Att föräldrarna har arbete är en central utgångspunkt, regeringen satsar stort för att ge bättre förutsättningar till varaktigt hög sysselsättning och detta kommer även barnfamiljerna till del. Den ekonomiska familjepolitiken bidrar med att höja barnhushållens inkomster med i genomsnitt och spelar en stor roll särskilt för ensamstående med barn. Inom familjepolitiken har flerbarnstillägget höjts och regeringen vill även höja det särskilda bidraget inom bostadsbidraget till . Utöver familjepolitiken finns möjlighet till ekonomiskt bistånd som syftar till att tillgodose barnfamiljer en skälig levnadsnivå. För dem som har behov av försörjningsstöd finns även möjlighet att söka bistånd för till exempel rekreation. Om det finns barn i hushållet bör socialnämnden särskilt beakta barns behov. besvarade statsrådet (FP) en interpellation av Arhe Hamednaca (S) om utrikesfödda kvinnors situation på arbetsmarknaden (ip. 2011/12:78, prot. 2011/12:33). Statsrådet anförde bl.a. följande. Det är viktigt att koppla ihop utrikesfödda kvinnors situation på arbetsmarknaden med den fattigdom som också riskerar att drabba barn. Alltför många av de kvinnor som har flytt eller invandrat till har haft svårt att komma in på arbetsmarknaden. Sysselsättningsgraden för utrikesfödda kvinnor är lägre än för kvinnor som är födda i . Skillnaderna i sysselsättningsgrad mellan män och kvinnor som är utrikesfödda är . Bland dem som kommit till som flyktingar är av männen, men av kvinnorna, förvärvsarbetande efter invandringen. Förutsättningarna för utrikesfödda kvinnor att komma in på arbetsmarknaden är inte bara en integrationspolitisk utan även en jämställdhetspolitisk utmaning. Regeringen har vidtagit ett antal åtgärder för att öka utrikesfödda kvinnors arbetskraftsdeltagande. Etableringsreformen, som trädde i kraft , är ett viktigt steg då den har ett stort jämställdhetsfokus. För att en familj ska få full etableringsersättning ställs krav på att såväl män som kvinnor deltar i etableringsinsatser. Regeringen har gett en särskild utredare i uppdrag att föreslå åtgärder för att öka arbetskraftsdeltagandet och påskynda etableringen på arbetsmarknaden för nyanlända utrikesfödda kvinnor och anhöriginvandrare. Utredaren ska bland annat analysera vilka ekonomiska incitament som påverkar nyanlända utrikesfödda kvinnors och anhöriginvandrares arbetskraftsdeltagande och deltagande i etableringsinsatser samt föreslå åtgärder som ökar möjligheterna att kombinera föräldraskap med arbete och deltagande i etableringsinsatser. Utredaren ska också föreslå åtgärder som säkerställer att nyanlända får en individuellt anpassad etablering som är likvärdig för kvinnor och män. Ett slutbetänkande ska lämnas . Jag anser att en av de största jämställdhetsutmaningarna vi har handlar om att vidta åtgärder för att fler utrikesfödda kvinnor ska kunna ta sig in på arbetsmarknaden och i samhället. De utrikesfödda kvinnorna utgör dessutom en stor arbetskraftsresurs som det svenska samhället behöver bli betydligt bättre på att ta till vara. Pågående arbete inom EU Vid antogs rådsslutsatser om barnfattigdom. Av 18-månadersprogrammet (, , ) framgår att det på rådets dagordning ingår att utforma gemensamma principer och effektiva övervakningsverktyg för att förebygga och bekämpa barnfattigdom. Kommissionen har uttalat en ambition att utforma en rekommendation i frågan. Yttranden från andra utskott konstaterar inledningsvis att de aktuella motionerna inte innehåller några förslag om konkreta åtgärder som faller inom utskottets beredningsområde. Utskottet kommenterar emellertid vissa överväganden i motionerna som tangerar detta område (jfr yttr. 2011/12:CU2y i bil. konstaterar att förslaget om ett tillkännagivande till regeringen enligt motion 2011/12:So502 (S) yrkande 1 utgår från vissa överväganden med delvis bostadspolitisk inriktning. Det framhålls i motionen att det är viktigt att förebygga segregerade bostadsområden. Vidare anförs att det är ett steg i fel riktning att som den borgerliga regeringen sälja ut allmännyttan för att ombilda den till bostadsrätter. Slutligen hävdar motionären att ambitionen att införa marknadshyror är en medveten politik mot ett mer segregerat samhälle. När det gäller den första frågan, att förebygga segregerade bostadsområden, delar civilutskottet och med all visshet även regeringen motionärens uppfattning. Denna fråga kan emellertid endast till viss del hanteras med bostadspolitiska medel. Det handlar då exempelvis om att ge möjlighet till en blandad bebyggelse med avseende på upplåtelseform och typ av bostäder. Det är en statlig uppgift att utforma de regelsystem som påverkar dessa frågor, men den praktiska tillämpningen i bostadsplaneringen sköts av varje enskild kommun. Inom ramen för det kommunala självbestämmandet och ansvaret för bostadsförsörjningen finns det enligt utskottet stora möjligheter att ta särskilda hänsyn till de lokala förutsättningarna och att ta det helhetsansvar som är nödvändigt för att uppnå en önskad samhällsutveckling. Därutöver pekar civilutskottet på regeringens ambition att hålla byggkostnaderna nere med hjälp av bl.a. regelförenklingar och långsiktigt hållbara förutsättningar. Även den andra frågan som motionären tar upp, dvs. en eventuell försäljning av kommunalt ägda bostäder, är det de enskilda kommunernas sak att ta ställning till. anför slutligen att det finns skäl för ett klarläggande vad gäller det tredje påståendet som enligt motionären bör ligga till grund för tillkännagivandet. De nya villkor för hyressättning som har varit i kraft infördes med brett politiskt stöd i och även med stöd av hyresbostadsmarknadens parter. Vad gäller motion 2011/12:So521 (S), där det nämns att ökade möjligheter bör ges till skuldsanering, anför civilutskottet att det kommer att behandla ett antal förslag med denna inriktning från den allmänna motionstiden. Därför saknas det enligt utskottet skäl att i det nu aktuella sammanhanget ta upp denna fråga. Ytterligare en fråga med anknytning till civilutskottets beredningsområde kommenteras helt kort. Det gäller frågan om vräkning av barnfamiljer som omnämns i motion 2011/12:So486 (S). Vid överväganden på detta område har ibland bestämmelserna i hyreslagen om besittningsskydd och hyresavtalets upphörande samt i utsökningsbalken om avhysning kommit att diskuteras. vill emellertid framhålla att överväganden i den aktuella frågan främst bör inriktas på vräkningsförebyggande åtgärder. Med hänsyn till såväl hyresvärdens som grannars intressen är inte ett förstärkt besittningsskydd särskilt inriktat på barnfamiljer en lämplig åtgärd. Däremot finns bestämmelser i hyreslagen om meddelande till socialnämnden när en uppsägning av en bostadshyresgäst på grund av försummad hyresbetalning har aktualiserats (12 kap. 44 § jordabalken). Det är enligt civilutskottet mycket angeläget att kommunerna senast i detta sammanhang söker medverka till lösningar på den uppkomna situationen, särskilt när dessa ärenden gäller barnfamiljer. kan konstatera att regeringen på flera sätt söker ge stöd till kommunerna i detta arbete. Regeringen har också beslutat om ytterligare insatser på området . En nationell samordnare har tillsatts med uppgift att ge kommunerna stöd när det gäller att skapa en långsiktigt hållbar struktur och fungerande rutiner i arbetet med att motverka hemlöshet. Vräkningar av barnfamiljer utgör ett särskilt fokusområde i samordnarens uppdrag. Vidare har länsstyrelserna fått i uppdrag att hjälpa kommunerna med att särskilt uppmärksamma frågor om hemlöshet i bostadsförsörjningsarbetet. Även i detta uppdrag ingår frågan om barnfamiljer som riskerar att drabbas av vräkning. Mot den redovisade bakgrunden finns enligt civilutskottet inte skäl till ett allmänt formulerat tillkännagivande från . konstaterar sammanfattningsvis att det, när det gäller frågor som faller inom utskottets beredningsområde, saknas skäl för att göra ett tillkännagivande till regeringen med anledning av de aktuella motionerna. inleder sitt ställningstagande med att konstatera att hushåll med barn, oavsett om det gäller hushåll med svensk eller utländsk bakgrund, generellt sett har en lägre ekonomisk standard än hushåll utan barn (jfr yttr. 2011/12:SfU3y i bil. Sämst ställt har ensamstående föräldrar, särskilt när det finns flera barn i hushållet. Utskottet anför att de ekonomiska familjestöden har särskilt stor betydelse för sådana hushåll. För att förbättra de sämst ställda hushållens ekonomi höjdes flerbarnstillägget fr.o.m. (prop. 2009/10:99, bet. 2009/10:FiU21, rskr. 2009/10:348). hade socialförsäkringsutskottet anledning att behandla ett flertal motioner om ekonomiskt stöd till hushåll med låg ekonomisk standard. I betänkande 2010/11:SfU1 påpekade utskottet bl.a. att den svenska familjepolitiken i internationell jämförelse ger omfattande ekonomiskt stöd till barnfamiljer både genom direkta bidrag och genom att underlätta för föräldrarna att kombinera arbete och familj. Vidare framhöll utskottet att familjepolitiken är utformad så att barn i hushåll med låg ekonomisk standard får stöd, liksom familjer med sjuka och funktionshindrade barn samt att de inkomstprövade förmånerna främst går till familjer med låga inkomster eller en relativt stor försörjningsbörda. Dessutom ansåg utskottet att det var viktigt att se den ekonomiska familjepolitiken i ett större sammanhang, där olika områden tillsammans ger möjligheter att förbättra barnfamiljernas välfärd. Eftersom barnfamiljernas inkomster i huvudsak kommer från förvärvsarbete har konjunkturläget stor betydelse för hushållens försörjningsmöjligheter. Arbetslöshet eller brist på heltidsarbete samt låg utbildning kan vara orsaker till en låg ekonomisk standard. Enligt utskottet fanns lösningarna på dessa problem inte inom den ekonomiska familjepolitiken utan inom andra områden, såsom arbetsmarknads- och utbildningspolitiken samt samhällsekonomin i stort. I betänkandet framhöll utskottet också att åtgärder i form av transfereringar, skatter och subventioner utanför den ekonomiska familjepolitiken har stor påverkan på barnfamiljernas ekonomi. Bland annat med hänvisning till att regeringen hade aviserat en höjning av det särskilda bidraget för barn som finns inom bostadsbidraget avstyrkte utskottet motionerna i fråga. Detta blev också beslut (rskr. 2010/11:121). anför vidare att regeringen i budgetpropositionen föreslog en höjning av bostadsbidraget fr.o.m. (prop. 2011/12:1). Höjningen motiverades av en vilja att stärka ekonomin för de barnfamiljer som har det sämst ställt, inte minst ensamstående med barn, och därmed öka deras marginaler. Sedan utskottet tillstyrkt och bifallit regeringens förslag (bet. 2011/12:SfU1, rskr. 2011/12:85) höjdes det särskilda bidraget med till för ett barn, med till för två barn och med till för tre eller fler barn. Vidare höjdes bidraget till bostadskostnader till hushåll utan barn. Den genomsnittliga höjningen innebär ca . Även bidraget till bostadskostnader för barnfamiljer höjdes. För en klar majoritet av barnfamiljerna innebär det en höjning med . Vid utskottets behandling av förslaget om höjt bostadsbidrag framhöll utskottet i betänkande 2011/12:SfU1 att den omläggning av politiken som inleddes i samband med regeringsskiftet innebär att en rad åtgärder vidtagits för att stärka möjligheten till egen försörjning genom arbete och minska bidragsberoendet. konstaterade utskottet att bostadsbidragen har en stor betydelse för de ekonomiskt svaga hushållens möjligheter att finansiera sitt boende. Till skillnad från generella bidrag har också bostadsbidragen den fördelen att de är riktade mot en avgränsad grupp och därmed är ett träffsäkert stöd till ekonomiskt utsatta personer.