bet · GZ01KU3 · 2012-02-07 00:00:00 — Syftet med personvalsinslaget är dels att väljarna ska ges bättre möjlighet att påverka vilka som ska representera dem, dels att förstärka kontakterna mellan väljare och valda. För att göra en avvägning mellan partiernas och väljarnas inflytande över vilka kandidater som ska bli valda på de mandat som partiet har vunnit i valkretsen har det införts en spärr för personrösterna. I riksdagsvalet gäller, , att personrösterna ska motsvara av partiets röster i valkretsen. Bestämmelser om hur ledamöter ska utses finns i 14 kap. vallagen. Enligt 9 § första stycket ska ordningen mellan kandidaterna, när det gäller riksdagsvalet, i första hand bestämmas på grundval av storleken på varje kandidats personliga röstetal. Personligt röstetal ska fastställas bara för en kandidat som fått särskilda personröster som motsvarar av partiets röstetal i valkretsen. Kan inte ett tillräckligt stort antal ledamöter utses på grundval av ett personligt röstetal ska ordningsföljden mellan återstående kandidater bestämmas genom att jämförelsetal beräknas på ett sätt som närmare anges i 10 §. I 11§ finns bestämmelser om dubbelvalsavveckling vid riksdagsval. Där framgår bl.a. att kandidater som har fått mandat i fler än en valkrets eller för mer än ett parti ska tillträda det mandat för vilket deras personliga röstetal är störst i förhållande till antalet röster för partiet. En riksdagsledamot eller en ersättare får, enligt 4 kap. 11 § första stycket regeringsformen, inte lämna sitt uppdrag utan att har medgett det. Enligt andra stycket i samma paragraf ska självmant, när det finns anledning till det, pröva om en ledamot eller en ersättare är behörig enligt 3 kap. 4 § andra stycket, dvs. Den som förklaras obehörig är därmed skild från sitt uppdrag. Vidare får en ledamot eller en ersättare i annat fall skiljas från uppdraget endast om han eller hon genom brott har visat sig uppenbart olämplig för uppdraget. Beslut om detta fattas av domstol. Det sagda framgår av 4 kap. 11 § tredje stycket regeringsformen. Enligt 4 kap. 2 § riksdagsordningen tillsätter inom sig för varje valperiod ett konstitutionsutskott, ett finansutskott, ett skatteutskott och ett erforderligt antal andra utskott. Valet gäller till valperiodens slut. kan även tillsätta utskott för längst den tid som återstår av valperioden. För förtroendevalda på eller landstingskommunal nivå finns bestämmelser i 4 kap. kommunallagen (1991:900). Om valet till fullmäktige har upphävts och omval har ägt rum eller om rättelse har skett genom förnyad sammanräkning och mandatfördelningen mellan partierna därvid har ändrats, upphör uppdragen för de förtroendevalda som har valts av fullmäktige efter det att omvalet eller sammanräkningen har avslutats. Detsamma gäller om extra val till fullmäktige har hållits. När omvalet eller sammanräkningen eller extra valet har avslutats, ska fullmäktige förrätta nytt val av förtroendevalda för återstoden av mandattiden. Detta framgår av 7 §. Om en förtroendevald upphör att vara valbar, upphör enligt 8 § också uppdraget genast. Fullmäktige får dock besluta att en förtroendevald som valts av fullmäktige får ha kvar sina uppdrag under återstoden av mandattiden. Fullmäktige ska, enligt 9 §, befria en förtroendevald från uppdraget när den förtroendevalde önskar avgå, om det inte finns särskilda skäl mot det. Enligt 10 § får fullmäktige återkalla uppdraget för en förtroendevald som valts av fullmäktige, dels om den förtroendevalde har vägrats ansvarsfrihet, dels om den förtroendevalde genom en dom som har vunnit laga kraft har dömts för ett brott för vilket det är föreskrivet fängelse eller däröver. Vidare får fullmäktige, enligt 10 a §, återkalla uppdragen för samtliga förtroendevalda i en nämnd när den politiska majoriteten i nämnden är densamma som i fullmäktige, eller vid förändringar i nämndorganisationen. Förtroendeuppdragen upphör att gälla när val av nya ledamöter och ersättare har förrättats eller när en ny nämndorganisation träder i kraft. I förarbetena till bestämmelsen anfördes att bl.a. ett ökat antal lokala småpartier kunde tänkas leda till att frekvensen av majoritetsskiften skulle komma att öka (prop. 1993/94:188 s. 45). För det talade även att mandatperioderna hade förlängts från tre till . I propositionen uppmärksammades att det på nivå varken fanns möjlighet till misstroendeförklaring i fullmäktige eller gick att utlysa nyval. Regeringen ansåg därför att det borde vara möjligt att under löpande mandatperiod göra förändringar i nämndernas sammansättning. konstaterade (SOU 2008:125 s. 165 f.) att personvalsdeltagandet successivt minskat sedan möjligheten att avge en särskild personröst infördes. Även det genomslag som personvalet fått när det gäller vilka kandidater som valts är begränsat. Enligt betänkandet har mot den bakgrunden ingående diskuterat olika förändringar rörande personvalet. I diskussionerna har anförts att spärrnivåerna bör sänkas alternativt att några spärrar över huvud taget inte bör finnas. Även möjligheten för väljarna att förfoga över mer än en personröst har diskuterats. Vidare har framförts att det också borde finnas en möjlighet för väljarna att på valsedeln kunna markera sitt stöd för partiets rangordning. Ytterligare alternativ till förändring har förts fram. Det har också hävdats att det finns anledning att helt ta bort personvalsinslaget i valsystemet. stannade för att föreslå att spärren för personrösterna i riksdagsvalet skulle sänkas från . avstyrkte utskottet motionsyrkanden om andra spärrgränser och om att ta bort spärrgränser för personvalen, med hänvisning till att utrett frågan och att dess förslag förts vidare av regeringen (bet. 2009/10:KU19 s. 11 f.). Frågor om partibytares ställning har tidigare behandlats bl.a. vid /07 och . /07 hänvisade utskottet, när det gällde ett yrkande om att en förtroendevald som lämnar det parti han eller hon tillhört vid valtillfället bör kunna tvingas att lämna sitt uppdrag, till att en ledamot bär sitt mandat med det parlamentariska ansvar detta innebär. Utskottet var inte berett att ställa sig bakom de begränsningar som föreslogs i detta avseende och avstyrkte motionen (bet. 2006/07:KU s. 23 f.). Senast behandlades frågan om partibytares ställning (bet. 2009/10:KU19 s. 24 f.). Motionen gällde ändringar i vallagen i syfte att ge partierna ett avgörande inflytande när det gäller avsägelser av ett politiskt förtroendeuppdrag i fullmäktige och riksdag när en person byter parti eller blir politisk vilde . Utskottet pekade på att regeringen i propositionen En reformerad grundlag (2009/10:80) hade föreslagit att det skulle införas en möjlighet att besluta om extra val till fullmäktige i syfte att lösa ett låst politiskt läge i fullmäktige på grund av oklara eller instabila majoritetsförhållanden. Utskottet delade regeringens bedömning om värdet av en sådan möjlighet. I den mån det politiska läget har sin grund i att en ledamot bytt parti, anförde utskottet, kan möjligheten till extra val vara en väg att undgå problem som kan uppstå. Utskottet var dock inte berett att frångå sina tidigare bedömningar där utgångspunkten varit att varje enskild ledamot bär sitt mandat med det ansvar mot väljarna som det innebär. Utskottet var därför inte berett att förorda en ordning som ger partiet ett avgörande inflytande i frågan om att en ledamot ska lämna partiet. När det gäller spärrgränser för personval och partibytares ställning vidhåller utskottet sin tidigare uppfattning. Med hänvisning till att frågor om personval varit föremål för övervägande i och att utredningens överväganden om spärrgränser föranlett en lagändring, ser utskottet inte heller i övrigt anledning till en översyn av personvalet eller frågan om personliga mandat. Följaktligen avstyrker utskottet motionerna 2010/11K285, 2010/11:K300, 2010/11:K385, 2010/11:K407 och 2011/12:K359 (M), 2011/12:K215 (S), 2010/11:K369 (C) och 2011/12:K372 yrkandena 1 och 2 (SD). Begränsad möjlighet till återval som riksdagsledamot Utskottets förslag i korthet Utskottet föreslår att avslår motioner om en begränsad möjlighet till återval som riksdagsledamot () med hänvisning till tidigare ställningstaganden. I motion 2010/11:K289 yrkande 6 (m.fl., MP) och motion 2011/12:K242 yrkande 4 (m.fl., MP) anses att möjligheten till återval som riksdagsledamot bör begränsas. Motionärerna anför bl.a. att ska vara en plats där allas erfarenheter får höras. För att åstadkomma detta borde en lagstadgad rotationsprincip införas så att ingen ska kunna väljas om till riksdagsledamot mer än två gånger i följd. Detta ger fortsatta möjligheter till politiskt engagemang och uppdrag som det garanterar att plats lämnas för fler att ta plats i politiken, menar motionärerna. Av 3 kap. 4 § regeringsformen följer att varje svensk medborgare som är eller har varit bosatt i riket och har fyllt kan vara ledamot av eller ersättare för ledamot. Några andra begränsningar i form av valbarhets- och behörighetsvillkor för riksdagsledamöter och ersättare för dessa finns inte. Utskottet behandlade i betänkande 2000/01:KU11 en motion som syftade till att förtroendevaldas uppdrag skulle kunna tidsbegränsas. Utskottet uttryckte förståelse för de önskemål om större spridning av förtroendeuppdrag som kunde antas ligga bakom förslaget i motionen. Emellertid ansåg utskottet det uteslutet att göra en sådan inskränkning i partiernas nomineringsrätt eller än mindre i väljarnas fria val som skulle bli följden av en reglering enligt motionen. Motionen avstyrktes därmed. Utskottet vidhöll därefter i betänkandena /02:KU13, 2003/04:KU13 och 2006/07:KU11 denna bedömning och avstyrkte därför motioner som rörde samma fråga. Utskottet vill på nytt uttrycka förståelse för de önskemål om större spridning av förtroendeuppdrag som kan antas ligga bakom förslaget i motionerna, men vidhåller sin tidigare uppfattning och avstyrker motionerna 2010/11:K289 yrkande 6 och 2011/12K:242 yrkande 4 (MP). Utskottets förslag i korthet Utskottet föreslår att avslår motioner om fritidspolitikerns roll (MP) med hänvisning till att det i första hand får anses vara en fråga för kommuner och landsting och de politiska partierna. m.fl. (MP), motion 2010/11:K289 yrkande 7, och m.fl. (MP), motion 2011/12:K242 yrkande 5, begär ett tillkännagivande om en handlingsplan för att öka antalet förtroendevalda och stärka fritidspolitikerns roll. Det uppstår lätt en klyfta mellan väljarna och de som väljs till olika uppdrag, och av särskild betydelse för att överbrygga denna klyfta är, enligt motionärerna, fritidspolitikern och dennes roll. De menar att det förhållandet att det inte har blivit fler förtroendevalda skulle kunna bero på att fritidspolitikern lätt hamnar i underläge visavi heltidspolitiker som har betydligt bättre möjlighet att studera frågor och bakgrund och tjänstemän som trots att de inte är valda till något uppdrag har stora möjligheter att påverka beslut som fattas. Kommuner har därför valt att minska antalet förtroendevalda, bl.a. genom sammanslagningar och genom att avskaffa nämndstrukturer, anför motionärerna. Det mål för demokratipolitiken som har beslutat är en levande demokrati där individens möjligheter till inflytande förstärks och de mänskliga rättigheterna respekteras (prop. 2008/09:1 utg.omr. 1 s. 55 f., bet. 2008/09:KU1, rskr. 2008/09:83). I propositionen anförde regeringen bl.a. att målet för demokratipolitiken uppfylls framför allt genom att medborgarens möjligheter till insyn, inflytande och deltagande säkerställs, genom att motverka hot mot demokratin och genom att de mänskliga rättigheterna respekteras. Regeringens viktigaste uppgifter inom området är att stärka och värna demokratin. I budgetpropositionen (prop. 2011/12:1 utg.omr. 1 s. 65) anfördes bl.a. att för att stärka demokratin genom ökad insyn och ökat inflytande, kommer regeringen att fortsätta verka för ett ökat användar- och medborgarinflytande med hjälp av verktyg för e-demokrati. behandlade utskottet en motion om en utredning som skulle undersöka innehållet i fritidspolitikerns uppdrag och samspelet mellan fritidspolitiker respektive heltidspolitiker och tjänstemän för att tydliggöra innehållet i de nämnda uppdragen och ansvarfördelningen dem emellan (bet. 2004/05:KU30 s. 9 f.). I sitt ställningstagande hänvisade utskottet till att , som överlämnade sitt huvudbetänkande , hade genomfört flera undersökningar om förtroendevalda. Undersökningarna omfattade bl.a. förtroendevaldas representativitet, rekryteringen av förtroendevalda, erfarenhet av som ny förtroendevald, tidsåtgång för kommunala förtroendeuppdrag och förtroendevaldas relation till heltidspolitiker och tjänstemän. Utskottet såg då inget behov av en sådan utredning som föreslagits i motionen. I samma betänkande behandlade utskottet en motion som gällde fritidspolitik som merit och statusen för förtroendeuppdrag. Utskottet erinrade om målet i demokratipolitiken om att antalet förtroendevalda borde öka. Hur detta skulle uppnås var dock främst en fråga för kommuner och landsting och de politiska partierna, enligt utskottet som avstyrkte motionen. Motionärernas önskemål om att öka antalet förtroendevalda och stärka fritidspolitikerns roll förtjänar enligt utskottets mening beaktande. Hur detta ska uppnås får dock anses i första hand vara en fråga för kommuner och landsting och de politiska partierna. Utskottet avstyrker därför motionerna 2010/11:K289 yrkande 7 och 2011/12:K242 yrkande 5 (MP). Utskottets förslag i korthet Utskottet föreslår att avslår motioner om skilda valdagar (M) med hänvisning till tidigare ställningstaganden. och (M), motion 2010/11:K242, respektive (M), motion 2011/12:K285, begär ett tillkännagivande om skilda valdagar för valen till respektive kommuner och landsting. De anför bl.a. att med en gemensam valdag riskerar de viktiga lokala och regionala frågorna att hamna i skymundan för rikspolitiken och att skilda valdagar för riksdagsval respektive kommunal- och landstingsval skulle ge mer uppmärksamhet åt de frågor som valet gäller. Enligt 3 kap. 3 § regeringsformen förrättas ordinarie val till . Ordinarie val till hålls, enligt 1 kap. 1 § riksdagsordningen, . Valdag ska vara den 2:a söndagen , enligt 1 kap. 3 § första stycket vallagen i dess lydelse från . Ordinarie val till samt ordinarie val till landstings- och kommunfullmäktige ska hållas . gjorde bedömningen att den nuvarande ordningen med en gemensam valdag för valen till och till kommunerna skulle behållas (SOU 2008:125 s. 176). Utredningen hänvisade till att frågeställningen var väl belyst genom tidigare utredningsarbete, och hade under sin behandling kunnat konstatera att det inte fanns förutsättningar för en bred politisk samsyn av det slag som borde krävas för att genomföra en förändring i denna fråga. () har på uppdrag av regeringen genomfört en studie om valdeltagande vid omval till i och till kommunfullmäktige i kommun, nordöstra valkretsen. Studien redovisas i Demokratisk rapport 11 Valdeltagande vid omvalen 2011. Av rapporten framgår bl.a. att i Västra Götaland sjönk andelen röstande , från . I den nordöstra valkretsen i kommun var motsvarande nedgång , från . Båda dessa minskningar var större än i tidigare svenska omval. SCB anförde bl.a. följande i rapporten. har tidigare beslutat att fyra val skulle göras om. Samtliga dessa omval gällde val till kommunfullmäktige. De val som fick göras om var valet i , i och Åre 1985 och i . I alla dessa fall genomfördes omvalet efter valåret. I det senaste omvalet i ökade valdeltagandet . Det är dock undantaget. I de tre övriga omvalen sjönk valdeltagandet kraftigt jämfört med nivån vid det ordinarie valtillfället. I omvalet i minskade valdeltagandet , i omvalet i och i omvalet i Åre var minskningen . till dessa fyra val är den genomsnittliga minskningen i valdeltagande vid omval . går det inte att se någon tydlig trend. SCB pekar i rapporten på skillnader mellan de tidigare omvalen och de nu aktuella, och anförde då bl.a. följande. Att valdeltagandet omval var svårt att förutspå berodde även på att det fanns en del betydande skillnader mellan dessa omval och de som ägt rum tidigare. Det gäller framför allt omvalet till i . Detta dels då det avser ett val på en annan politisk nivå än tidigare, dels då det är ett betydligt större omval sett till antalet röstberättigade. När det gäller omval till landsting finns inte motsvarande historik att luta sig mot. Dessutom hör till de landsting som har fått ett utökat ansvarsområde och därför går under beteckningen regioner, vilket är ett förhållandevis nytt inslag i den svenska demokratin. När det gäller antalet personer som hade möjligheten att rösta är skillnaden enorm i förhållande till tidigare omval. De kommuner som har haft omval är små sett till antalet röstberättigade. Omvalet i innebar att ungefär var sjätte röstberättigad i landet fick rösta om. Med den storleken på omvalet fanns möjligheten att valdeltagandets mekanismer skulle skilja sig från tidigare omval. Även omvalet till kommunfullmäktige i skiljer sig från tidigare omval. Visserligen var antalet röstberättigade i paritet med tidigare omval, men omvalet i avsåg endast en av fyra kommunvalkretsar. Det innebar att inte hela kommunen berördes av omvalet. Därmed var även huvuddelen av kommunens mandat redan fördelade och kända för dem som deltog i omvalet, vilket gav en speciell dimension till omvalet. En förändring som fick särskild betydelse för gäller hur röstlängden fastställs. I de tre första omvalen som nämndes ovan gällde samma röstlängd vid omvalet som vid det ordinarie valtillfället. När omvalet i ägde rum hade lagstiftningen förändrats och en ny röstlängd upprättades innan omvalet. Senast frågan om skilda valdagar behandlades, (bet. 2009/10:KU19 s. 14 f.), hänvisade utskottet i likhet med till att frågeställningen är väl känd genom tidigare utredningsarbete. hade under sin behandling kunnat konstatera att det inte fanns förutsättningar för en bred politisk samsyn av det slag som borde krävas för att genomföra en förändring i denna fråga. Utskottet saknade anledning att göra en annan bedömning och avstyrkte följaktligen de då aktuella motionerna. Enligt utskottets mening saknas det alltjämt anledning att ha en annan uppfattning än konstaterande (SOU 2008:125) att det inte fanns förutsättningar för en bred politisk samsyn av det slag som borde krävas för att genomföra en förändring i denna fråga. Utskottet vidhåller således sin tidigare uppfattning och avstyrker motionerna 2010/11:K242 och 2011/12:K285 (M). Utskottets förslag i korthet Utskottet föreslår att avslår ett motionsyrkande om avpolitisering av () med hänvisning till pågående arbete. (M) anser i motion 2011/12:K247 yrkande 1 att bör avpolitiseras. Han anför att består av representanter för partier och i vissa fall även av personer som direkt berörs av beslutet som de är där för att fatta. Det innebär en jävsituation då det riskerar att röstas efter partibok och inte efter fakta i målet, och utformningen är rent objektivt ett hot mot grundläggande demokratiska värden, anför . inrättades i samband med grundlagsreform. Ledamöter och ersättare i nämnden valdes av första gången . Nämnden övertog uppgiften att pröva besvär över allmänna val m.m. från dåvarande Regeringsrätten, . består, enligt 3 kap. 12 § regeringsformen, av en ordförande, som ska vara eller ha varit ordinarie domare och som inte får tillhöra , och sex andra ledamöter. Ledamöterna väljs efter varje ordinarie val, så snart valet har vunnit laga kraft, för tiden till dess ett nytt val till nämnden har ägt rum. Ordföranden väljs särskilt. Utskottet har, inom ramen för sitt arbete med uppföljning och utvärdering, beslutat att tillsätta en grupp inom utskottet, bestående av en representant för respektive parti, med uppgift att genomföra en uppföljning av val och därvid särskilt beakta administrativa och organisatoriska frågor som rör överklagande av val. Resultatet ska redovisas för utskottet . Den grupp inom utskottet som ska genomföra en uppföljning av val har att särskilt beakta administrativa och organisatoriska frågor som rör överklagande av val. Arbetet kan alltså väntas komma att beröra i olika avseenden. Detta arbete bör enligt utskottets mening avvaktas. Utskottet avstyrker därför motion 2011/12:K247 yrkande 1 (M). Utskottets förslag till riksdagsbeslut och ställningstaganden har föranlett följande reservationer. I rubriken anges vilken punkt i utskottets förslag till riksdagsbeslut som behandlas i avsnittet. Rösträtt m.m., punkt 1 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2010/11:K421 av m.fl. (V) yrkandena 1 och 2, 2010/11:K373 av (KD), 2011/12:K201 av (KD) och 2011/12:K272 av (M) samt 2010/11:K287 av (C), 2010/11:K406 av m.fl. (S), 2010/11:K411 av m.fl. (MP), 2010/11:So543 av m.fl. (MP) yrkande 11, 2011/12:K214 av (SD) yrkandena 13 och 2011/12:K390 av och (båda SD) yrkande 1. Jag anser att bör begära att regeringen lägger fram förslag till en ändring som innebär att rösträtt till följer samma system som rösträtt i kommunalvalen och att rösträtt ska gälla fr.o.m. det år man fyller . Jag är övertygad om att det skulle innebära en större känsla av delaktighet, samhörighet, ökad självkänsla och ett ökat valdeltagande bland dessa kvinnor och män i kommunal- och landstingsval om de kände att de fick fullt förtroende att kunna påverka sin egen vardag genom att tillsätta eller avsätta representanter även på riksplanet. Fördelarna från integrationssynpunkt med en utvidgad rösträtt för den aktuella gruppen väger enligt min mening betydligt tyngre än formella synpunkter på medborgarskapets avgränsning och innebörd. Frågan bör därför övervägas närmare. När det gäller rösträttsåldern vill jag framhålla det olyckliga i att den som fyller efter valdagen måsta vänta till nästa ordinarie val. Valdeltagandet är redan lägre bland förstagångsväljare än bland resten av befolkningen. Den politiska information som kan ges till gymnasieskolans elever under valrörelsen av ungdomsförbund och partier är därför särskilt värdefull. Den mobiliserande effekten av detta arbete försvagas dock av att en stor del av de elever som i klassrummen uppmanas att gå och rösta inte har rösträtt. Därför bör rösträtten enligt min mening gälla fr.o.m. det år man fyller . Rösträtt m.m., punkt 1 (SD) av (SD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2011/12:K390 av och (båda SD) yrkande 1, 2011/12:K214 av (SD) yrkandena 13 och 2010/11:K287 av (C), 2010/11:K373 av (KD), 2010/11:K406 av m.fl. (S), 2010/11:K411 av m.fl. (MP), 2010/11:K421 av m.fl. (V) yrkandena 1 och 2, 2010/11:So543 av m.fl. (MP) yrkande 11, 2011/12:K201 av (KD) och 2011/12:K272 av (M). Jag anser att bör tillkännage för regeringen vad som anförs om att utländska medborgare inte ska ha rösträtt i samt att regeringen ska bereda lagändringar för att åstadkomma detta och återkomma till med sådana förslag. Medborgarskapet förtjänar att ha en högre status än vad det har och genom att förbehålla rätten att avgöra den politiska inriktningen i vårt land, på både lokal och nationell nivå, till dem som är svenska medborgare säkerställer vi också att framtid avgörs av svenska medborgare. Förteckning över behandlade förslag Motioner från allmänna motionstiden 2010/11:K210 av (M): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att valsystemet ska ses över så att mandatfördelningen kan återspegla valresultatet. 2010/11:K242 av och (båda M): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om skilda valdagar för valen till respektive kommuner och landsting. 2010/11:K246 av (M): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om fördelningen av riksdagsmandat till länen. 2010/11:K285 av (M): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att avveckla personvalsspärren.