bet · GZ01SfU8 · 2012-02-20 00:00:00 — 2011/12:SfU8 Rätt till familjeåterförening för tredjelandsmedborgare bosatta i Rätt till familjeåterförening för tredjelandsmedborgare bosatta i behandlar i detta utlåtande kommissionens grönbok om rätt till familjeåterförening för tredjelandsmedborgare som är bosatta i , KOM(2011) 735. Kommissionens syfte med grönboken är att inleda en offentlig debatt om familjeåterförening med fokus på vissa frågor som omfattas av direktivet om rätt till familjeåterförening (2003/86/EG). innehåller 14 frågor om bl.a. direktivets tillämpningsområde, krav för rätt till familjeåterförening, inresa och bosättning för familjemedlemmar, asyl samt frågor kring missbruk av regelverket och procedurfrågor. Kommissionen uppmanar alla intressenter att besvara dessa frågor och tillhandahålla uppgifter om direktivets tillämpning. Baserat på resultatet av detta samråd kommer kommissionen bl.a. att överväga om det är aktuellt att lämna förslag till ändringar av direktivet eller att utforma riktlinjer för tolkningen av detsamma. Utskottet, som inte går in på de specifika frågeställningarna i grönboken, delar regeringens bedömning att ett eventuellt inledande av en omförhandling av direktivet kan befaras leda till en försämring när det gäller rätten till familjeåterförening för tredjelandsmedborgare i EU. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Rätt till familjeåterförening för tredjelandsmedborgare bosatta i lägger utlåtandet till handlingarna. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (M), (S), (M), (M), (S), Finn (M), (S), (FP), Shadiye Heydari (S), (C), (S), (M), (MP), (KD), (SD), (S) och (V). Kommissionen publicerade en grönbok om rätt till familjeåterförening för tredjelandsmedborgare som är bosatta i unionen, KOM(2011) 735. Syftet med grönboken är att inleda en offentlig debatt om familjeåterförening, med fokus på vissa frågor som omfattas av det nu gällande direktivet 2003/86/EG av om rätt till familjeåterförening. Alla intressenter uppmanas att besvara ett antal frågor i grönboken. Kammaren hänvisade , i enlighet med 10 kap. 5 § riksdagsordningen, grönboken till socialförsäkringsutskottet för granskning. Med anledning av grönboken överlämnade regeringen en faktapromemoria (2011/12:FPM72) till . Under beredningen har utskottet hållit en överläggning med regeringen om grönboken. Enligt EUF-fördraget ska och rådet vid utformningen av en gemensam invandringspolitik för EU i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet besluta om villkor för inresa och vistelse, inbegripet sådana villkor som avser familjeåterförening (artikel 79.2a). Genom direktivet om rätt till familjeåterförening gäller gemensamma EU-regler för utövandet av rätten till familjeåterförening för tredjelandsmedborgare. I direktivet anges villkoren för inresa och vistelse för familjemedlemmar från länder utanför EU som återförenas med en medborgare från ett land utanför EU som redan vistas lagligt i en medlemsstat. I grönboken anges att familjeåterförening utgör omkring en tredjedel av all invandring till EU. Cirka 500 000 migranter , eller av samtliga uppehållstillstånd, är tredjelandsmedborgare som återförenas med medborgare från länder utanför EU. Kommissionen anför att direktivet när det antogs endast betraktades som ett första steg i harmoniseringen, och att det efter antagandet kritiserades för att ge en relativt låg grad av harmonisering. Vidare anför kommissionen att det både i Stockholmsprogrammet och i den europeiska pakten för invandring och asyl anges att familjeåterförening är en fråga där EU-politiken bör vidareutvecklas, särskilt med avseende på integrationsåtgärder. Av grönboken framgår att kommissionen i den första rapporten om tillämpningen av direktivet, KOM(2008) 610, har kartlagt nationella genomförandeproblem och brister med direktivet. Kommissionens syfte med grönboken är att inleda ett samråd och en offentlig debatt om familjeåterförening, med fokus på vissa frågor som omfattas av direktivet. Baserat på resultatet av samrådet kommer kommissionen att avgöra om någon konkret uppföljning är nödvändig, såsom ändring av direktivet eller riktlinjer för tolkningen av detsamma. I grönboken ställer kommissionen frågor som gäller krav på referenspersonen (den som är lagligen bosatt i en medlemsstat), exempelvis om den rätta metoden och det bästa sättet att avgöra om en återförening ska ske är att ställa krav på att det ska finnas utsikter för ett varaktigt uppehållstillstånd respektive krav på att personen ska ha fått vänta före en återförening. Kommissionen menar bl.a. att det första kravet ger medlemsstaterna ett tolkningsutrymme som kan leda till rättslig osäkerhet. Vidare ställs frågan om det är legitimt att medlemsstaten har en minimiålder för ingående av äktenskap som skiljer sig från myndighetsåldern i samma land och om det finns sätt att förhindra tvångsäktenskap i samband med familjeåterförening och vilka sätt det i så fall skulle vara. I grönboken ställs också frågor som rör underårigas ansökningar, och om bestämmelserna som reglerar vilka familjemedlemmar som kan komma i fråga för en familjeåterförening är lämpliga och tillräckligt vittomfattande för att ta hänsyn till de olika definitioner av en familj som finns vid sidan av kärnfamiljen. Krav för rätt till familjeåterförening I direktivet finns en frivillig bestämmelse som ger medlemsstaterna möjlighet att kräva att tredjelandsmedborgare följer integrationsåtgärder. Den nya europeiska agendan för integration av tredjelandsmedborgare innehåller specifika rekommendationer till medlemsstaterna om erbjudande av språkkurser som motsvarar migranternas olika behov under integrationsprocessen och om introduktionsprogram för nyanlända migranter. Kommissionen frågar om det vore lämpligt att närmare definiera integrationsåtgärder på EU-nivå och om åtgärder före inresa bör rekommenderas. Hur kan i så fall garantier ges för att åtgärderna inte i praktiken ska leda till otillbörliga hinder för familjeåterförening. När det gäller mottagningskapacitet framgår av grönboken att det kan vara en av de omständigheter som får beaktas vid prövningen av en ansökan. Enligt kommissionen får det dock inte tolkas som att det är tillåtet med ett kvotsystem eller en väntetid för återförening. De särskilda omständigheterna i det enskilda fallet måste beaktas. Kommissionen frågar om det är nödvändigt och motiverat att behålla möjligheten att beakta mottagningskapaciteten. Tredjelandsmedborgare som åtnjuter alternativa skyddsformer är uteslutna från direktivets tillämpningsområde. En av kommissionens frågor är om tredjelandsmedborgare som har subsidiärt skydd bör omfattas av bestämmelserna i direktivet samt om de bör omfattas av de förmånligare bestämmelser som innebär att flyktingar inte behöver uppfylla vissa krav på att referenspersonen har bostad, sjukförsäkring samt stabila och regelbundna försörjningsmedel. En annan fråga är om medlemsstaterna även i fortsättningen bör ha möjlighet att begränsa tillämpningen av direktivets förmånligare bestämmelser till att avse endast flyktingar vars familjeband har etablerats före inresan. Vidare frågar kommissionen om familjeåterförening bör säkras för bredare kategorier av familjemedlemmar som är beroende av flyktingen för sin försörjning, och i så fall i vilken utsträckning. Vilseledande, missbruk och procedurfrågor Kommissionens frågor rör också om det finns tydliga bevis för problem med vilseledande, exempelvis att personen uppgett falska familjeband, och hur omfattande dessa problem i så fall är och huruvida samtal och utredningar, däribland dna-tester, kan bidra till att lösa problemen. Vore det i så fall lämpligt att närmare reglera dessa samtal eller utredningar på EU-nivå? Vidare ställs frågan om det finns tydliga bevis för problem med skenäktenskap och om dessa i så fall har anknytning till direktivets bestämmelser. Kommissionen frågar vidare om den administrativa tidsfrist () för prövningen av ansökan som anges i direktivet är motiverad. Direktivet innehåller två övergripande obligatoriska bestämmelser. Dels ska medlemsstaterna vid prövningen av ansökan ta vederbörlig hänsyn till att underåriga barns bästa ska komma i främsta rummet, dels ska de ta vederbörlig hänsyn till arten av den berörda personens familjeband, familjebandens stabilitet och varaktigheten av vistelsen i medlemsstaten samt till förekomsten av familjemässig, kulturell eller social anknytning till ursprungslandet. Enligt grönboken innebär den senare bestämmelsen att medlemsstaterna måste göra en individuell bedömning av varje enskilt fall. Kommissionen frågar om hur tillämpningen av dessa övergripande bestämmelser skulle kunna underlättas och säkras i praktiken. I regeringens faktapromemoria över grönboken anges att förändringar av familjeåterföreningsdirektivet kan förmodas få effekt på den svenska lagstiftningen. Vidare anges att några tydligt formulerade ståndpunkter från andra medlemsländer eller institutioner inte är kända av regeringen. Regeringens preliminära ståndpunkt i fråga om grönboken är att en omförhandling av familjeåterföreningsdirektivet skulle kunna leda till skärpta bestämmelser. Regeringen förordar därför inte en revidering av direktivet. Redan i samband med kommissionens förslag till direktiv om rätt till familjeåterförening, KOM(2000) 624, yttrade sig utskottet till (yttr. 2000/01:SfU7y). Kommissionen anförde som skäl för direktivförslaget bl.a. att EU måste säkerställa en rättvis behandling av medborgare i tredjeländer som lagligen vistas på medlemsstaternas territorium och att en mer kraftfull integrationspolitik bör syfta till att ge dem rättigheter och skyldigheter som är jämförbara med EU-medborgarnas. För att säkerställa skyddet för familjen och bevarandet eller skapandet av familjelivet, bör det därför införas en rätt till familjeåterförening som erkänns av medlemsstaterna. I sitt yttrande anförde utskottet bl.a. att det finns en klar fördel med direktivförslaget, nämligen att rätten till familjeåterförening i medlemsstaterna kommer att regleras enligt gemensamma regler. Därmed torde rätten till familjeåterförening komma att stärkas i vissa medlemsstater. Utskottet beklagade emellertid att subsidiärt skyddsbehövande på förslag av inte längre omfattades av direktivförslaget. Utskottet anförde vidare att eftersom direktivförslaget, enligt vad utskottet har erfarit, är utformat som ett minimidirektiv blir det möjligt för att ha generösare regler än vad som föreskrivs i direktivet. Trots dessa positiva inslag var utskottet mycket kritiskt till delar av förslaget, bl.a. när det gäller s.k. seriositetsprövning. antog regeringens förslag till genomförande av direktivet i svensk rätt (prop. 2005/06:72, bet. 2005/06:SfU8, rskr. 2005/06:190). Utskottet noterar till en början att avsikten med utskottens granskningsutlåtanden bl.a. är att öka offentligheten kring EU-arbetet. Ansvaret för att avge ett formellt yttrande till kommissionen ligger på regeringen. Mot denna bakgrund ser utskottet ingen anledning att i detalj besvara kommissionens frågor. Syftet med grönboken är att inleda en bredare diskussion om utformningen av direktivets regler och om huruvida en ökad harmonisering inom EU är önskvärd. Kommissionen anger också att denna bredare diskussion kan komma att utmynna i förslag till förändringar av direktivet. Utskottet konstaterar att direktivet bygger på s.k. minimiregler där medlemsstaterna i sin nationella lagstiftning kan ha förmånligare bestämmelser än vad direktivet anger. Utskottet delar regeringens bedömning att en eventuell omförhandling av direktivet skulle kunna leda till en skärpning av bestämmelserna. Enligt utskottets bedömning saknas det således skäl att inleda en omförhandling av direktivet. Utskottet föreslår att lägger utlåtandet till handlingarna. Förteckning över behandlade förslag om rätt till familjeåterförening för tredjelandsmedborgare som är bosatta i unionen, KOM(2011) 735. debatterar vi socialförsäkringsutskottets utlåtande över om rätt till familjeåterförening för tredjelandsmedborgare som är bosatta inom Europeiska unionen. Kommissionens syfte med grönboken är att inleda en offentlig debatt om familjeåterförening med fokus på vissa frågor som omfattas av direktivet om rätt till familjeåterförening.Vi delar regeringens bedömning att ett eventuellt inledande av omförhandling av direktivet kan befaras leda till en försämring när det gäller rätten till familjeåterförening för tredjelandsmedborgare i EU. Med en allvarlig ekonomisk kris i stora delar av Europeiska unionen, en arbetslöshet som växer sig allt starkare, ser vi med förfäran hur högerextrema och främlingsfientliga partier också växer fram och söker inflytande över politiken. Precis som söker dessa partier ställa människor mot varandra.Herr talman! Inom EU genomförs nu en rad åtgärder för att nå en gemensam asyl- och flyktingpolitik. För de människor som kommer till och söker en är det viktigt att få samma bemötande och ha samma rättigheter och samma skyldigheter oavsett i vilket land de söker asyl. Det är viktigt att flera länder i tar sitt ansvar och att harmoniseringen leder till ett mer rättssäkert och öppet system som värnar asylrätten och mänskliga rättigheter.Men vi ser hur främlingsfientliga krafter i vill annorlunda. Vi är oroade över att de direktiv och förslag som diskuteras och beslutas inom Europeiska unionen riskerar att få en mer restriktiv inriktning. I detta politiska klimat menar vi att en omförhandling av direktivet inte skulle stärka rätten till familjeåterförening för tredjelandsmedborgare.Herr talman! En stor del av migrationen utgörs av anhöriginvandring, det vill säga familjeåterförening, invandring som är förknippad med att anhöriga kan ges möjlighet att leva tillsammans med den som tvingas lämna sitt land av olika skäl.Regeringen införde 2010 ett försörjningskrav som villkor för att uppehållstillstånd ska beviljas en utlänning på grund av anknytning till person i . Försörjningskravet innebär att anknytningspersonen ska kunna försörja sig och ha en bostad med tillräcklig storlek och standard för sig och övriga.Vi menar att detta krav försvårar familjeåterförening. Den familjesplittring som kan bli följden av detta kan knappast ses som ett underlag för ökad integration i det svenska samhället.Herr talman! För att ansöka om återknytning finns det krav på fastställd identitet. Man måste också ha tillförlitliga dokument som visar identitet för att få uppehållstillstånd.Ca 95 procent av de asylsökande från får uppehållstillstånd i . Men för att få tillstånd för att ta en anhörig till måste den asylsökande bevisa den anhöriges identitet. Eftersom har plågats av krig saknas det fungerande myndigheter som kan utfärda sådana tillförlitliga ID-handlingar. De få identitetshandlingar som ändå utfärdas accepteras inte av svenska myndigheter. Därför drabbas somaliska familjer extra hårt.Herr talman! Barn väljer inte själva att bli migranter. Barn väljer inte sina föräldrar eller den situation de befinner sig i. Barnets bästa ska vara vägledande vid beslut som rör barn. Vi har varit tydliga med att lagen måste ändras så att kraven på identitetshandlingar inte hindrar familjer från att återförenas.Vid ett antal tillfällen har regeringen tillsammans med lovat att praxisändringar som påverkar möjligheten till anhöriginvandring ska göras och att lagändringen ska kunna träda i kraft den 1 juli 2012.För oss socialdemokrater är det oförståeligt varför en akut lagändring för ett välkänt problem, som anhöriginvandring, fått dröja så . Även har kritiserat regeringen för denna senfärdighet.Nu vet vi att det kommer ett förslag från regeringen . Vi har stora förväntningar på att denna proposition ska lösa problemet för de familjer som slits mellan hopp och förtvivlan och förvägras rätten att förenas med sina barn och föräldrar. Jag börjar med att yrka bifall till förslaget i socialförsäkringsutskottets utlåtande /12:SfU8 om rätt till familjeåterförening för tredjelandsmedborgare bosatta i är en nödvändighet för att invandrare ska ha möjlighet till ett familjeliv och för att de ska kunna leva ett gott liv i ett nytt land, med allt vad det innebär.Sedan 2003 gäller gemensamma EU-regler för invandring som reglerar villkoren för utövandet av rätten till familjeåterförening för tredjelandsmedborgare på EU-nivå. I direktivet anges villkoren för inresa och vistelse för familjemedlemmar från andra länder utanför EU som återförenas med en person som redan vistas lagligt i en medlemsstat.Familjeåterförening utgör omkring en tredjedel av all invandring till EU. Ca 500 000 migranter eller av samtliga uppehållstillstånd gäller tredjelandsmedborgare som återförenas med sina anhöriga.När direktivet antogs betraktades det endast som ett första steg i harmoniseringen och ett blygsam sådant.I både Stockholmsprogrammet och den europeiska pakten för invandring och asyl anges att det är just familjeåterförening som bör utvecklas inom EU. Den politiken är särskilt viktig framför allt med tanke på integrationsåtgärder.Herr talman! I grönboken framgår att kommissionen i den första rapporten om hur direktivet tillämpas har kartlagt olika nationella genomförandeproblem och brister med direktivet. Kommissionens syfte med denna grönbok är också att inleda samråd och en offentlig debatt om familjeåterförening, med fokus på vissa frågor.De slutsatser som kommissionen kommer att dra av debatten och samrådet kommer att avgöra om det blir aktuellt att ändra något i direktivet eller om man ska ändra riktlinjerna för tolkningen av direktivet.Direktivet innehåller två övergripande obligatoriska bestämmelser:1.Vederbörlig hänsyn ska tas till att underåriga barns bästa ska komma i främsta rummet.2.Hänsyn ska tas till arten och stabiliteten av familjebanden för den berörda personen - den som är bosatt i - samt varaktigheten av vistelsen i medlemsstaten och familjemässig, kulturell eller social anknytning till ursprungslandet.Enligt grönboken innebär den senare bestämmelsen att medlemsstaterna måste göra en individuell bedömning av varje fall. Kommissionens fråga är hur de två obligatoriska bestämmelserna ska kunna underlättas och säkras i praktiken.De frågor som ställs i grönboken gäller exempelvis de krav som ställs på referenspersoner - alltså de som är lagligt bosatta i . Kraven handlar om varaktighet på uppehållstillstånd och eventuell väntetid före återföreningen. Just kravet på varaktigt uppehållstillstånd ger medlemsstaterna olika tolkningsutrymme och kan leda till osäkerhet ur ett rättsligt perspektiv.En annan fråga som ställs i grönboken gäller minimiåldern för giftermål och hur man ska kunna förhindra tvångsäktenskap i samband med familjeåterförening, till exempel när myndighetsåldern i medlemsstaten skiljer sig från minimiåldern för äktenskap i ursprungslandet.Det handlar också om frågor som rör underårigas ansökningar och bestämmelserna gällande vilka familjemedlemmar som kan komma i fråga för familjeåterförening, med tanke på de olika definitioner av familj som finns i olika länder.Ytterligare en fråga som grönboken aktualiserar är den frivilliga bestämmelse som ger medlemsstaterna möjlighet att kräva att tredjelandsmedborgare följer integrationsåtgärder i form av exempelvis språkkurser och olika introduktionsprogram.Kommissionen ställer frågan om integrationsåtgärderna ska definieras på EU-nivå, om åtgärder före inresa ska rekommenderas och hur det ska fungera i praktiken, så att det inte blir hinder för familjeåterföreningen.Mottagningskapaciteten hos medlemsstaterna kan vara en omständighet som ska beaktas. Men det är alltså inte tillåtet med kvotsystem eller väntetid för återförening, som vissa länder har haft. Kommissionen ställer också frågan om det är nödvändigt och motiverat att behålla systemet om att ta hänsyn till mottagningskapacitet.Herr talman! De som åtnjuter alternativa skyddsformer är uteslutna från direktivets tillämpningsområde, och kommissionen ställer också frågan om de tredjelandsmedborgare som har alternativt skydd bör omfattas av bestämmelserna, som innebär att flyktingar i praktiken inte behöver uppfylla vissa krav som att referenspersonen har bostad, sjukförsäkring samt stabila och regelbundna inkomster.Ytterligare en fråga som grönboken berör är om medlemsstaterna även i fortsättningen bör ha möjlighet att begränsa tillämpningen av direktivets förmånligare bestämmelser för flyktingar som har familjeband som är etablerade före inresan, liksom om familjåterförening bör säkras för bredare kategorier av familjemedlemmar, till exempel far- och morföräldrar som är beroende av referenspersonerna för sin försörjning, och i vilken utsträckning man i så fall ska ändra det. Det är en av frågorna.Kommissionens frågor rör också om det finns tydliga bevis för missbruk och hur stort det i så fall kan vara. Kan samtal, utredningar och också dna-tester bidra till att lösa dessa problem? Ska i så fall de samtal och utredningar som man gör regleras på EU-nivå?I samband med detta ställer också kommissionen en fråga om det finns tydliga problem med skenäktenskap. Det är alltså totalt 14 frågor som kommissionen har i grönboken.Som jag sade inledningsvis är syftet med grönboken att inleda en bredare diskussion om utformningen av direktivets regler och om en ökad harmonisering inom EU: Det kan leda till förslag om förändringar av direktivet.Herr talman! konstaterar att direktivet bygger på så kallade minimiregler, där medlemsstaterna i sin nationella lagstiftning kan ha förmånligare bestämmelser än vad direktivet anger. Utskottet delar regeringens bedömning att en eventuell omförhandling av direktivet skulle kunna leda till en skärpning av bestämmelserna. Med andra ord: Det saknas enligt socialförsäkringsutskottets bedömning skäl att inleda en omförhandling av direktivet. (Applåder)I detta anförande instämde (M). EU:s medlemsstaters migrationspolitik håller på att harmoniseras. En gemensam migrationspolitik för unionen är under framtagande och berör allt från gränsförvaltning till flyktingmottagande, arbetskraftsinvandring och familjeåterförening. Vi debatterar nu om rätten till familjeåterförening för icke-EU-medborgare som är bosatta i . Kommissionen vill få till en debatt om familjeåterförening och ställer frågor om familjeåterförening i grönboken.EU har tagit steg mot gemensamma regler vad gäller familjeåterförening, men det är inte en total harmonisering eftersom gällande reglering innehåller minimiregler som innebär att enskilda medlemsstater kan ha mer förmånliga regler än vad EU som helhet har gentemot den enskilde.I den migrationspolitiska ramöverenskommelse som regeringen och har slutit konstateras att "flera av EU:s medlemsstater på ett oacceptabelt sätt brister i sin hantering av asylsökande". Vidare påpekas att "EU:s medlemsstater måste dela på ansvaret att erbjuda skydd och ge ett gott mottagande. Enskilda medlemsstater ska inte förhindras att ha en i förhållande till den asylsökande mer generös inställning än den som EU som helhet har. "är en mänsklig rättighet. de gröna ser allvarligt på europeiska försök att inskränka rätten till familjeåterförening genom exempelvis krav på att delta i integrationsåtgärder, försörjningskrav eller krav på att ska ha passerat innan man kan ansöka om familjeåterförening. Att kunna återförenas med sina närmaste är väldigt viktigt för att kunna ta sig in i samhället, lära sig språket, skaffa arbete och bostad eller tillgodogöra sig tortyrbehandling eller annan behandling som man är i behov av. En central princip bör vara att familjer inte ska behöva leva splittrade. träffade jag och i . De har tillsammans med resten av sin familj flytt från på grund av förföljelse. De har tvingats ta sig hit i omgångar. Sist kom den yngste brodern, endast , med hjälp av människosmugglare, och då svårt sjuk i en njursjukdom. Familjen har efter många vändor fått avslag på sin asylansökan i alla instanser, men eftersom mamman i familjen, , är uppskattad farmaceut på ett apotek i satte de sitt hopp till ansökan om arbetstillstånd.