bet · H001TU2 · 2012-12-07 00:00:00 — av regionens investeringsvolym kan förskotteras via kommuner och landsting.Det är bara två exempel med direkt medfinansiering som jag kommer ihåg på rak arm. Det är och . Jag tror inte att det är vägen framåt.Gratis ost finns bara i ostfällan, och det här är inte gratis ost. Det är en myt och en vanföreställning att man kan köpa sig före. Om det har förekommit bakåt i tiden under tidigare regeringar vet jag inte. Det kan möjligen ha förekommit när vi fick i gång Upptåget och var med och medfinansierade dubbelspår på Ostkustbanan. Då kan vi möjligen ha köpt oss lite före. Men det var under en annan regering.Den här regeringen och vi har inga sådana delar i vår argumentation att man ska köpa sig före. Jag lyfte fram några punkter. Om man till exempel går utöver de vanliga bedömningsgrunderna, bland annat samhällsekonomiska kalkyler, då måste man ha extra tydliga motiveringar för att genomföra medfinansieringen.Det nya planeringssystem som vi diskuterade och fattade ett brett beslut om, där man knyter ihop pengar och planering, är också en garanti för att det inte går att köpa sig före utan att det handlar om välmotiverade investeringar där man förbättrar kvaliteten och förbättrar möjligheten till större investeringsvolymer.Sedan måste jag, fru talman, nämna något apropå den cykeldiskussion som har varit. Jag tillhör dem som cyklar alla årets dagar. Jag har cyklat och . Det ger starka ben. Men det går att som tomte också cykla . Till det senare har jag ingen kommentar.Jag vill bara påminna om utredning om finansieringen av , som till ganska stor del är medfinansierad från regionen och olika intressenter. Långt bort i har man varit med och betalat till den.De kan inte se att det skulle tillföra projektet något. De kan inte påstå - i alla fall inte så tvärsäkert som du - att det skulle vara något bra. Tvärtom är de ganska kritiska till medfinansiering som system, att man använder sig av den modellen över huvud taget.Jag tycker att man ska vara försiktig när det gäller att låna pengar från kommuner och landsting till detta. Medfinansiering där man direkt går in och betalar en del av investeringen tycker jag att man ska undvika. Jag tror inte att det är någon väg att gå.Kommunernas uppgift är framför allt vård, skola och omsorg. Landstingens uppgift är framför allt sjukvård. Sedan finns det också lite grann på marginalen att landstingen har uppgifter inom kollektivtrafik och annat, men det är trots allt en ganska liten del av landstingens verksamhet i och även regionernas verksamhet, för den delen. För kommunerna är det skola, vård och omsorg som måste vara det absolut viktigaste. Det förekommer också en ganska kraftig debatt i många kommuner som är med och till och med lånar pengar till infrastrukturprojekt.Jag tycker inte att det är en väg att gå framåt. Skola, vård och omsorg, javisst, men vi som är verksamma lokalt i kommunerna har ett lokalt utvecklingsansvar. Vi har ett miljö- och klimatansvar. Gör man rätt infrastrukturinsatser är det ett språng för de frågorna utifrån den diskussion som har varit, bland annat om hur man ska öka cyklingen.Visst har varit kritisk. På en del punkter har man naturligtvis väldigt rätt. har tagit tag i en del av de problemen, och regeringen har i propositionen lagt fast ett antal förutsättningar. Det är bra för att komma framåt.Vad ni inte har presenterat är vad ni hade velat ha mer jämfört med propositionen.Det som hände kring - jag var själv med som en av förhandlarna - var ett ganska fantastiskt slutresultat. Långt bort i , precis som du sade, långt bort i , varje enskild kommun, över 40 kommuner och landsting undertecknade ett och samma avtal, eftersom man ansåg att även om man i den egna kommunen inte ens har en järnväg är det bra för sysselsättning, jobb, utbildning och boendemöjligheter för våra invånare. Inte i en enda kommun föll detta, oavsett vilka politiska majoriteter det var.Jag hoppas att ni tänker om. Det är få frågor som är så engagerande för invånare, företagare, medier och politiker. Det ser man inte minst på den här långa dagen. Infrastrukturens betydelse för den regionala utvecklingen kan inte nog poängteras. Bra infrastruktur lägger också grunden för ett framgångsrikt näringsliv och en bygd som utvecklas.Därför tycker vi i att det är väldigt glädjande att regeringen nu tar initiativ till en ny planperiod som sträcker sig så långt fram i tiden som till 2024. Jag hoppas också att det kommande arbetet tar intryck av det som väldigt tydligt har framkommit i beskrivning av behov av insatser.Med detta som utgångspunkt vill jag lyfta fram ett resonemang som gäller godstrafik på järnväg och behov av ökad tillgänglighet för besöksnäringen, ett medskick i kommande planeringsprocess.Det är en planeringsprocess som vi i förutsätter kommer att ske i nära samarbete mellan och våra regioner, som har det politiska ansvaret för regional utveckling. I den viktiga dialogen kan vi inte nog understryka vikten av att tänka i stråk för att skapa förståelse för att insatser som görs på andra ställen än i det egna länet också kan ha avgörande betydelse för utvecklingen.Näringslivet välkomnar att betydelsen av effektiva och robusta stråk i med internationella kopplingar till ges en stark fokusering. Det är väl naturligt att det är på det sättet eftersom alla pratar om stora exportberoende. Men är det verkligen så vi prioriterar?Låt mig ge ett exempel från . Alla här uppräknade företag har en gemensam nämnare: , , , , , , , Outokumpo, Arctic Paper, , , Ejendals, ABB, , , Metso, Wasabröd, Billerud, Skog, Tomoku Hus, FM , och . Dessa företag har alla det gemensamt att de är beroende av järnvägen och ligger utmed eller i anslutning till - ett godsstråk från via och , , och väster om till hamn. Tillsammans svarar de för av svensk industris exportvärde, och de är alla beroende av att komma till eller från hamnen i denna lista kan sedan läggas den stora godsmängd vi kan förvänta oss när och kanske också Inlandsbanas godsflöden ökar - eller vart ska gods från norr ta vägen? Sträckan har också varit utpekad som ett av tre prioriterade stråk av Näringslivets Transportråd. Då är det väl ingen tvekan om att godsstråk prioriteras eftersom exportindustrin har så stor betydelse för och för ekonomiska utveckling?Fru talman! Jag ska ge ytterligare ett exempel på ett område som har allt större påverkan på svensk ekonomi. Det handlar om besöksnäringen, som svarar för ett exportvärde som har passerat . Det är en näring som allt fler betraktar som en ny basnäring.Som exempel vill jag lyfta fram norra största friluftsområde: Sälen-Trysil-Idre-Engerdal. Det är ett område som har 4,3 miljoner övernattningar, men det är ett område med väldigt begränsad tillgänglighet. Restid i egen bil är i genomsnitt . Då förstår var och en att det inte går att locka till sig särskilt många nya besökare från platser som har ännu längre restid. Det innebär att det är angeläget att hitta lösningar som ger nya kundgrupper möjligheten att nå destinationen, så att man kan skapa fortsatt tillväxt. Med en utbyggnad av befintlig flygplats till internationell charterflygplats finns förutsättningar att nå en marknad på 200 miljoner människor.Jag kan jämföra med skidorten i norra , som utvecklat chartertrafik och flyger man in över 100 000 internationella besökare. Sälen-Trysil-Idre-Engerdal är en sex gånger större destination än i . I det svensk-norska området finns 365 besöksnäringsföretag som själva säger att de kommer att svara för den framtida driften. Sammantaget beräknar man kunna skapa över 2 000 nya jobb bara på svenska sidan.Då är det väl ingen tvekan om att ökad tillgänglighet till attraktiva besöksmål prioriteras, eftersom besöksnäringen bidrar så positivt till svensk ekonomis utveckling?När planeringsprocessen väl är i gång arbetar med att ta fram jämförande kalkyler för att man ska kunna jämföra olika objekt med varandra i den kommande prioriteringen. Ni känner säkert till begreppen nettonuvärdeskvot eller samhällsekonomisk kalkyl. Dessa kalkyler ger olika användare av infrastrukturen olika värden. Mest prioriteras persontransporter, därefter kommer gods och slutligen regional utveckling, som nästan inte alls påverkar utfallet i kalkylen.Slutsatsen är att man redan från början förminskar godstransporternas möjligheter att hävda sig i fördelningen av medel för utveckling av nödvändig infrastruktur. Insatser för att stödja regional utveckling har ett ännu sämre läge.Detta sätt att sortera prioriteringarna ger alltid befintliga befolkningscentrum ett försprång i förhållande till att utveckla näringslivets behov av transporter eller att främja utveckling av helt nya geografiska satsningar. Vad är skälet till detta? Tror vi inte på näringslivets förmåga och behov av ökad kapacitet? Det kan väl inte finnas något samband med att många av företagen har sin verksamhet förlagd till landsbygden och orter utanför de stora befolkningskoncentrationerna?Min uppfattning är att det är politikernas roll att aktivt arbeta med samhällets utveckling och att göra de strategiska prioriteringarna. Dessa viktiga ställningstaganden kan aldrig överlåtas till en teknisk kalkyl som via en enkel sortering i ett Excelark slår bort viktiga prioriteringar - viktiga insatser för bas- och exportindustrin och besöksnäringen. Därför ser jag gärna att strategiska prioriteringar får en tyngre roll i framtidens planeringsorganisation.Fru talman! Det tredje området jag vill lyfta fram handlar om vår förmåga att förutse framtiden.I Bergslagen pågår just nu ett långt framskridet arbete med att återuppta brytningen av järnmalm i gruvorna i , Hökberg och Håksberg. Volymmässigt pratar vi malmmängder som är större än i . När nuvarande plan togs fram fanns det ingen som hade en tanke på att det skulle öppna några nya gruvor i och än mindre i Bergslagen.År 2015 beräknas de första malmtransporterna komma i gång med som utlastningshamn för att 2017-2018 vara uppe i full kapacitet. Långsiktigt ser man gärna en utlastningsmöjlighet i Uddevalla-Lysekilområdet. Att under löpande planperiod ta in så stora objekt skapar inte bara svårigheter rent ekonomiskt när det gäller prioriteringar, utan det skapar också osäkerheter för företagens möjligheter att finansiera och planera sin verksamhet.Om vi nu tror att vi inte kan förutse allt som kommer att hända är det min uppfattning att det är nödvändigt att skapa en pott att disponera inför de nya behov som uppstår. Det är behov som inte kan invänta den vanliga planeringscykeln.Fru talman! Avslutningsvis vill jag säga att välkomnar det som sägs i infrastrukturpropositionen om att "strategiska stråk och noder bör vara vägledande för framtida prioriteringar av satsningar på infrastruktur för godstrafiken." Vi är också glada för att frågan om ökad tillgänglighet för attraktiva besöksmål lyfts fram i förslaget.I detta anfrande instämde och (båda C), , och (alla M) samt (FP). Jag ska fatta mig kort. Men jag kände att jag ville gå upp och ställa en fråga.Jag lyssnade noga på . Det var intressant, och det var mycket bra som sade. Men jag satt och funderade. Jag har inte läst någonting om det här i propositionen. Var kommer de här idéerna och de här projekten ifrån?Finns det här verkligen med, eller är det mer ett önsketänkande från sida att de här satsningarna skulle finnas med?Jag håller fullständigt med om att man behöver göra mycket när det gäller . Vi bor ju i varsin ände av , så vi är väl införstådda med att det behöver göras mycket. Det är viktigt för näringslivet. Vi har med det i tänk och i våra förslag och har också räknat på det. Men var hittar jag det i regeringens proposition? Det vi gör nu är inte att gruppera objekten. Det är den processen som vi nu skickar i väg till . Vi ser fram emot att den processen börjar. Och det är det medskicket jag vill göra, precis som jag sade i början. Det handlar om att också ha den här viktningen av det här sättet att planera. Jag tycker själv att vi överlåter alltför mycket åt en teknisk kalkyl att avgöra. Ja, det är bra tänkt. Jag håller med om det. Det är bra att man gör medskick. Men det räcker inte att göra medskick om man inte skickar med en påse pengar.I har vi insett att det behövs mycket mer pengar till järnväg om vi ska kunna lösa de här problemen och om vi ska kunna göra verklighet av den här visionen - det gäller bland annat Bergslagsbanan.Det är stora pengar. Jag hittar inte utrymme för det i propositionen . Man ser inte hur det kommer att se ut innan den prioriteringen kommer, framåt april, maj.Jag tycker att det handlar mycket om vilken känsla man har i förhållande till utvecklingen när det gäller till exempel besöksnäringen, när det gäller godsdelen i förhållande till mycket av det som händer, när det gäller infrastrukturplanering, när det gäller stora befolkningskoncentrationer och så vidare.Jag tror att det nu är tredje planeringsprocessen som jag medverkar i. Och långsiktigt ser vi att vi får stryka på foten på ett sätt som jag inte tycker är tillfredsställande när det gäller sättet att göra prioriteringar. Det ligger i nästa steg. Det jag tänkte uppehålla mig vid är sjöfarten. Jag tycker att det finns ett stort intresse, när vi diskuterar den transportpolitiska inriktningen för , av att beröra det som berör av vår exportindustri, alltså sjöfarten.Jag noterade att infrastrukturministern inte med ett ord nämnde sjöfartens betydelse. Det beklagar jag djupt med tanke på vad vi har framför oss.Vi har ju en situation där vi har ett svaveldirektiv som väldigt tydligt har markerat att sjöfarten måste ta miljöhänsyn på ett helt annat sätt än vad man har gjort hittills.Man använder sig av bunkeroljan från våra raffinaderier och släpper därmed ut väldigt mycket svaveldioxid i luften. Det är hela 4 000 gånger smutsigare än den diesel som används av lastbilar inom hela EU. Det står sjöfarten för, i norra . Det är naturligtvis ett enormt miljöproblem som vi måste vara med och tackla. Det är det som är skälet till det nya svaveldirektivet från 2015.Men regeringen agerar inte och har framför allt inte agerat fram till att direktivet skulle börja gälla. Man har inte gjort det i form av påtryckningar på sjöfarten. Man har inte gjort det genom att lägga fram program för att göra riktiga miljöinvesteringar - det kan skapa tusentals jobb i . Nej, man har inte gjort ett dugg på det området.Sedan 2007 har man dessutom avstått från att skapa likvärdiga konkurrensvillkor för den svenska sjöfarten. Jag fick uppgifter om att har 136 svenska fartyg flaggats ut från Sverige.Vi har ungefär 114 handelsfartyg och färjefartyg i . Man kan fundera på varför regeringen är så ointresserad av den utvecklingen. Det normala när man diskuterar strukturproblem - och det pågår en strukturomvandling i ett samhälle - är att det handlar om att man går från ett jobb till ett annat, från en teknik till en ny teknik. Men de här transporterna måste finnas även fortsättningsvis. Vi kan ju inte isolera landet för att bara köra vårt gods med järnväg och lastbilar. Vi måste ha det vidare någonstans. Det måste exporteras via handelsfartygen.Trots detta bryr sig regeringen inte om den utveckling som vi har haft under de senaste åren.Jag har noterat att i tidigare debatter här i kammaren har olika företrädare för de borgerliga partierna, även finansministern och infrastrukturministern, sagt att man ska komma med en särskild sjöfartsstrategi. Det har man pratat om . Enligt uppgift kommer det ingen.Jag har noterat att och andra har börjat prata om en handlingsplan. Men vad är det för någonting? Vad kommer den att innehålla? Jag har ingen aning. Man presenterar ingen politik. Man bara pratar - det är oerhört allvarligt - som jobb efter jobb går förlorade.Nu har vi förlorat 5 000 direkta svenska arbetsplatser inom sjöfarten. Det är klart att det också påverkar det maritima klustret, möjligheten för rederinäringen att finnas och möjligheten att det ska finnas jobb inom andra näringar som har direkt anknytning till sjöfarten. Det är en oerhört allvarlig utveckling som vi har kunnat notera.Det är bekymmersamt när man ser hur utvecklingen är i . Vi kan notera att man i andra europeiska länder, i andra EU-länder, har en rakt motsatt utveckling. Ta som ett exempel.De är nu fjärde sjöfartsnation i världen. De har över 600 fartyg. De anställer tusentals människor. De har mycket mindre kust än . De har mycket mindre export än vad har. Ändå är det de som utvecklar sjöfarten medan vi i går bakvägen in utan att tänka på sjöfartens stora betydelse i det här landet.Det är oerhört allvarligt. Det gäller kanske också till exempel möjligheterna att få fram nya industrier, nya företag, ny utveckling och ny forskning när det gäller att reducera svavelutsläppen och hitta andra lösningar på problemet.När man går bort från scenen och avstår från att agera kommer andra att ta över. Vi tappar jobb , och ingen ger besked.Det utlovades en särskild utredning om tonnagebeskattningen. Den skulle ha kommit. Det lovade finansministern här i kammaren, i denna talarstol. Det skulle komma en särskild utredning. Den skulle presenteras var slut. Det kom ingenting.Så är det på område efter område när det gäller sjöfartspolitiken. Och, som sagt, infrastrukturministern nämnde inte sjöfarten med ett ord.Jag kommer från , där man är väldigt beroende av det här. Där jobbar den rödgröna majoriteten i med att utveckla näringen. Man talar om ett särskilt program för maritima kluster, hur det ska kunna utvecklas ytterligare. av dem som jobbar inom det här området jobbar i agerar alltmer självständigt genom Sjöfartsforum. Man har särskilda branschsamtal där rederinäring, fackliga organisationer, myndigheter, universitet och högskolor diskuterar vad man kan göra gemensamt. Men de får ingen respons från regeringen. Regeringen är fullständigt passiv. Jag är förvånad över att de borgerliga riksdagsledamöterna är så passiva och nöjda med utvecklingen.Jag blir oerhört bekymrad när en gammal svensk basnäring lämnas åt andra länder att sköta . Vi vet inte vad det kommer att få för betydelse, men en sak är säker och det är att det blir färre jobb i . Det blir färre jobb inom rederinäringen, färre sjöfartsjobb. Det blir mindre utveckling av miljöpolitiken på sjöfartens område, där det är oerhört viktigt att insatser görs.Jag hoppas att det nästa gång vi har denna debatt kan finnas något förslag från den borgerliga regeringen. I annat fall får vi väl vänta till 2014. (Applåder)I detta anförande instämde , , , , och (alla S). Det är möjligt att infrastrukturministern inte nämnde någonting om sjöfart, men både och jag gjorde det, vad jag kan komma ihåg.Att anklaga regeringen för att vara passiv är direkt felaktigt. De tar naturligtvis frågan på allvar. Jag känner samma frustration som i den här frågan. Utflaggningen har pågått ett tag, och den har också accelererat. Däremot reagerar jag lite grann mot att tar som exempel. Det finns företeelser i som inte heller tycker är särskilt bra. De bygger mycket på sitt internationella register, och det är bland annat därför som har framgång. Den vägen är vi inte inne på i . Därför är kanske inte ett bra land att jämföra med i det här sammanhanget.Det har funnits en tendens att förminska frågan när det blir en diskussion om tonnageskatten. tyckte jag att breddade diskussionen på att bra sätt, så jag ska inte anklaga honom på något sätt. När det gäller tonnageskatten är en utredning om den utlovad. Den processen pågår, så på den punkten kan vi nog se framtiden an med viss tillförsikt.Vi återkommer ganska ofta till siffran av exporten. Problemet är precis det som är inne på, att det är en svensk basnäring. Vi kan säkert exportera till ändå men då på andra flaggade fartyg. Det finns betydligt fler svenskkontrollerade fartyg än svenskflaggade fartyg. Det finns nästan fem gånger så många svenskkontrollerade som svenskflaggade. Jag tror att det är 500-600 fartyg som ägs av svenska rederier.Jag vill inte säga att regeringen är passiv på något sätt. Jag uppfattade inte att talade om någonting som regeringen gör. Det fanns inte ett enda förslag. Jag har talat om tonnageskatten, javisst. lovades att en utredning skulle komma. Jag förstår fortfarande inte varför frågan ska utredas en gång till. Vi är i det läget att om vi vill ha svensk sjöfart måste man agera nu och fatta beslut.Jag har tidigare uppmanat finansministern att sätta sig med rederinäringen och reda ut frågan om den latenta skatteskulden eftersom den diskussionen alltid kommer tillbaka, men det sker inte. Det är problemet. Regeringen agerar inte. Om frågan ska utredas en gång till kommer vi kanske inte att ha någon svenskflaggad sjöfart, och då är ju problemet inte så stort längre.Svensk sjöfart har varit framgångsrik med att skapa rimliga arbetsvillkor för befäl och för sjömän i övrigt på båtarna. Man har varit duktig på att jobba med dubbelskrov för att vi inte ska få oljeutsläpp och liknande. Sjösäkerheten har varit en viktig fråga för svensk sjöfart. Man har alltså jobbat med många viktiga frågor. Jag menar att vi tappar den kompetensen och det kunnandet om vi inte bibehåller svensk sjöfart. Därför är det angeläget att komma till rätta med den här frågan.När det gäller de danska fartygen är 608 danskflaggade. Sedan finns det naturligtvis även andra fartyg i . Det är alltså en stor näring. Jag anser att ni, , måste agera mot er egen regering så att det händer någonting på området. Det har det inte gjort vad jag kan se. Låt oss ta detta med tonnageskatten ytterligare ett varv då. Frågan har utretts, men man har konstaterat att den inte är komplett. Det är alltså inte fråga om att börja om från början, utan den utredningen kommer. Det vet jag att den gör.Att branschen själv agerar och tillsammans med fack och andra kommer på gemensamma lösningar är oerhört bra. Det står inte i motsatsställning till regeringens agerande. Tittar vi på vad regeringen gör för att skapa förutsättningar för sjöfarten att få en större roll i transportsystemet är den viktiga frågan om inre sjöfart på väg att lösas. Där har vi i haft ett undantag , och ingen har egentligen tagit tag i det , vilket visar att regeringen faktiskt agerar i vissa frågor. Det handlar kanske mer om transportsätt än om flaggning, men det måste skapas ett regelverk så att det finns förutsättningar även för närsjöfart i . Det är ett exempel på en sådan fråga.Både och jag vet att de två huvudfrågorna är tonnageskatten och bemanningen. I har man löst det med ett internationellt register. Det har vi haft en diskussion om i , och vi är tämligen eniga om att vi inte ska ha ett svenskt internationellt register. Frågan får lösas på något annat sätt. Där har parterna ett stort ansvar för att frågan ska lösas på den nivån, så att man får samma resultat. Det är de två frågorna som måste lösas för att vi ska bli konkurrenskraftiga gentemot andra länder.Nu talar vi om danskflaggade fartyg. Menar att de 608 danskflaggade fartygen ligger utanför det internationella danska registret? Det är bra att erkänner detta med tonnageskatten. Jag måste säga en gång till att det inte är en ny utredning som behövs. Men regeringen bereder för att ta fram ett nytt utredningsförslag. Det innebär att vi inte kommer att ha någon sjöfart i om frågan ska utredas . Det går så oerhört fort . Det är en väldig acceleration på den utflaggning som sker i . Det tycker jag att regeringen bortsett från . Det är ett faktum.Parterna kommer att lösa frågan om bemanningen. De kontakter jag haft med visar att man är ganska övertygad om att man kommer att lösa det tillsammans med redarna. I den frågan behöver vi politiker inte agera, utan de kommer att hantera den.Den andra frågan däremot är en tydlig politisk fråga. Att ha samma konkurrensvillkor för svensk sjöfart som andra sjöfartsnationer i har borde vara en självklarhet. Man behöver inte krångla till den frågan så mycket som man gör från regeringens sida. Jag anklagar inte för det, men jag noterar att regeringen inte agerar.Regeringen talar om att ta fram en sjöfartsstrategi.