· GZ01MJU18 · 2012-05-02 13:28:17 — När det gäller hur systemet och prövningen ska se ut är jag inte säker på att vi har samma uppfattning. tycker att det är här i kammaren som vi ska avgöra frågan. Jag tycker att vi måste ha ett system för att avgöra frågorna.Oavsett vilka beslut vi fattar här i kammaren vill vi att alla konsumenter ska slippa farliga kemikalier. Därför måste vi verka inom en större ram, nämligen genom EU-samarbetet. Jag tror inte att ens det räcker. Jag tror att vi måste ha en internationell utblick för att se till att också konsumenter i andra delar av världen kan slippa kemikalier. Vi vet att mycket kemikalier transporteras runt i olika system.Vi måste ta ett helhetsgrepp. För det behöver vi expertis och myndigheter som bistår oss i det viktiga arbetet. Jag tycker att det är vällovligt att lyfter upp de här frågorna som är viktiga för oss alla. och jag var i tillsammans med miljö- och jordbruksutskottet och tittade på bland annat textilindustrin. Vi fick se det avloppsvatten som gick ut från textilfabrikerna; det var alldeles svart. På den fabriken hade man avloppsrening, men det hörde tydligen till undantagen. Jag försökte ställa frågor, och sade att det är bra att ni renar vattnet, men de kemikalier ni använder i processen måste ju ta vägen någonstans. Hur skulle det vara om man använde mindre kemikalier över huvud taget? De svarade att de tar fram det som konsumenterna vill ha. Konsumenterna vill ha svarta och mörka kläder. Då krävs det mycket kemikalier. Det kanske inte är en kunskap som alla svarta-kavaj-bärare här bär med sig naturligt. Om man visste hur mycket kemikalier som används i färgningsprocessen skulle nog många agera annorlunda, men man har inte den kunskapen. Det visar lite på problemet med att lägga allt ansvar på konsumenten i den här frågan. De flesta är inte utbildade kemister, och de har inte varit i på studiebesök. Därför behöver man någon form av reglering, förbud och sådana otäcka saker.Vi föreslår att man ska ha EU-regler för textilier. Vissa ämnen kanske man vill tillåta någonstans i samhället. och talade tidigare om silverjoner. Man kanske vill använda dem inom sjukvården för de bakteriedödande egenskaperna, medan de är ganska meningslösa i underställ där de tvättats bort efter ett antal tvättar. Därför kanske man vill gå in och reglera just textilier och säga att just där ska vi inte ha vissa kemikalier. Skulle inte det vara en bra idé, ? känner jag mig som en riktig miljöbov i min svarta kavaj, medan kavaj inte är svart. Det här är jätteviktiga frågor, men jag kan tycka att när man nu har köpt en svart kavaj ska man använda den riktigt mycket så att man gör rätt för sig.De frågor som tar upp är viktiga, som att det kan finnas andra användningsområden för silverjoner. Jag tror att kan hålla med om att det var bra att få se att man i jobbar medvetet för att komma åt miljöproblemet. Man försöker återvinna en del av kemikalierna genom processer som man har investerat i. Det tror jag är väldigt viktigt. Vi såg många goda exempel på sådana lösningar.Jag tror inte på att förbjuda svart färg. Jag tror inte att det är lösningen. Jag tror att det handlar om att konsumenterna ska kunna göra aktiva val. För det krävs god kunskap. Det är ju skillnad mellan sådant som man evidensbaserat kan se är farligt och sådant som man av andra skäl vill undvika.Där kan konsumenten ändå göra ett val om man vill undvika eller premiera en viss typ av produktion, så att vi får fram nya material där man inte behöver silverjoner för att få bort bakterier, dofter eller någonting annat. Det är alltså ett mycket stort arbete som väntar oss. Det som jag tycker är bra med dessa debatter är att de visar att frågorna engagerar. Jag tror att de också engagerar våra medborgare så att man ska kunna göra rätt val. Framför allt måste vi tänka på och ta reda på vad det är för produkter som vi skickar ut för framtida generationer och om vi inte har gjort vårt jobb. Jag tycker därför att debatten i sig är mycket viktig. Jag får göra ett förtydligande och säga att jag inte vill förbjuda färgen svart och att även jag har en rad svarta kavajer hemma i garderoben som kommer att användas så länge de håller. Att jag har en lila kavaj beror nog mer på att jag är lite våryster än på någonting annat. Det ska jag vara ärlig och säga. Men bortsett från denna lilla utvikning tycker jag fortfarande att vi från politiskt håll har ett ansvar att reglera de färger och ämnen över huvud taget som ingår i textilier. Då kanske det inte handlar om att förbjuda vissa färger utan snarare om att de farliga ämnena ska ersättas med bättre ämnen. Där kommer man inte vidare om man bara tänker sig att vi ska stå här i talarstolen och vara engagerade, medan de stora skarorna sitter hemma framför tv-apparaten och lyssnar på detta och tycker att detta är smart och sedan går ut i butikerna och ställer frågor om vilka färger och andra kemikalier som används i processen. Jag tror att vi behöver någon form av regler. Återigen: Skulle det vara så farligt att ha någon typ av textildirektiv eller motsvarande där man sätter upp regler för vilka kemikalier som får ingå i textilier och vilka som inte får ingå? Jag glömde svara på en av de sista frågorna. Det står beskrivet i betänkandet att arbete pågår inom EU - och är pådrivande - för att hitta lösningar på textiliesidan när det gäller vilka kemikalier som används. Det är ett arbete som pågår och som jag inte vill föregripa. vill jag också säga att allt inte var bättre . Det fanns historiskt sett när man hade oerhört mycket farligare ämnen i allt från färger till produktion av olika typer av produkter. Det är bly, arsenik och mycket annat som har funnits och som man har kunnat fasa ut. låter det i debatten som om det inte händer någonting alls. Jag skulle vilja säga att det händer mycket. Det finns också en helt annan typ av vaksamhet och krav från konsumenter som vill veta vad de konsumerar. Jag tycker därför att mycket har hänt, inte minst vad gäller färger. De som under de kommande helgerna ska måla om sina hus och fritidshus kan välja färger som är mycket bättre än vad de var tidigare. Det finns alltså ett medvetande som går långt utöver frågan om textilier och som handlar om alla kemikalier i samhället. Det är mycket bra att konsumenterna är pådrivande. Men sedan måste vi, som sagt, , ha detta system eftersom det är ogörligt att varje konsument ska kunna bedöma exakt hur farligt något är eller om det är farligt. För att göra dessa bedömningar behöver vi våra myndigheter och en expertis så att farliga ämnen i produkter kan bytas ut. Vi har också detta barnperspektiv, som så vällovligt tog upp i sitt anförande. Det är viktigt att vi har ett generationstänkande eftersom det inte är säkert att vi kan fasa ut det som finns kvar i omlopp i vårt samhälle. Det är alltså viktiga frågor. Jag tycker alltså att debatten är viktig. Det finns många olika delar som vi är överens om. Sedan har vi lite åsiktsskillnader i fråga om hur vi ska nå dit och hur snabbt. Men jag lovar att vi är många som kommer att kämpa för ett kemikaliefritt samhälle. Ledamöter och åhörare! Vi skriver 2012, och 2012 är lite av ett jubileumsår för miljöfrågor. hade vi en konferens som hette + 40. Vi lyfte fram vikten av som var den första stora där miljöfrågor lyftes fram. Det är också som skrev sin bok . Den handlade om just det som vi debatterar , nämligen kemikaliefrågor. Vi debatterar kemikaliekontroll utifrån 36 motionsyrkanden från allmänna motionstiden. Men frågan är mycket större än så. lyfte fram frågan om användningen av kemikalier som gjorde att småfåglarna dog. Det var tyst . Jag bor själv på landsbygden, det är vårbruk, och det låter. Det är inte tyst. Vi har kommit någon vart. Utskottet avstyrker samtliga motionsförslag, vilket är lite tråkigt. Det är inte för att de är oviktiga. Det är mycket viktiga frågor. Men frågorna bereds i andra sammanhang. slår man in öppna dörrar, och ibland känns det som handlingskraftigt att fatta beslut här i . Men dessa frågor bereds lite mer grundligt till exempel i Miljömålsberedningen, i regeringen, i Kemikalieinspektionen eller inom EU. Det låter lite tråkigt, men så är det. Vi har beredningskrav i , och blir besluten när de väl fattas mycket bättre och mycket kraftfullare. Jag ska ge ett exempel. fattade regeringen ett antal beslut för att kartlägga åtgärder när det gäller det hormonstörande ämnet bisfenol A. Det har varit uppe lite grann i debatten tidigare. Det handlar bland annat om att förbjuda bisfenol A i förpackningar för livsmedel avsedda för barn . Det är aktuellt framför allt när det gäller lock till barnmatsburkar. Därutöver gav regeringen i uppdrag att utreda ett förbud mot användning av bisfenol A i kvitton och biljetter. Jag talade med en taxichaufför om detta. Han var helt ovetande om att det finns bisfenol A i vissa kvitton. Jag kunde inte svara på om det fanns bisfenol i hans kvitton i taxibilen. Men Kemikalieinspektionen har fått regeringens uppdrag just att kartlägga hur man kan införa ett sådant förbud. Vi har inte kommit så långt än att vi kan säga att vi ska förbjuda. Men Kemikalieinspektionen har fått detta uppdrag. Det har också gått ett uppdrag till olika myndigheter att kartlägga användning av bisfenol A i dricksvattensrör, i leksaker och i barnartiklar. Regeringen har alltså kortsiktigt infört förbud mot bisfenol A i livsmedelsförpackningar för barnmat och gett ett antal ytterligare uppdrag. Vi är alltså inte färdiga. Vi måste ha kunskap innan vi kan stifta lag. Kemikalieinspektionen jobbar på regeringens uppdrag med en handlingsplan för en giftfri vardag. I debatten här har behovet av ett barnperspektiv lyfts fram. Som av en händelse har Kemikalieinspektionen just ett barnperspektiv. Det är en särskilt viktig aspekt i arbetet med en giftfri vardag för att minska barns och ungas utsatthet för skadliga kemikalier. Kemikalieinspektionen håller på med detta arbete och har delredovisat det. Man har utgått från vardagsvaror som många kommer i kontakt med. Man har särskilt pekat ut fyra områden när det gäller vardagsvaror: byggprodukter och inredningar, elektriska och elektroniska produkter, kläder och skor, vilket har varit uppe i debatten, och leksaker och andra produkter avsedda för barn. Arbete pågår alltså. Det är lite tråkigt, men så är det. Miljömålsberedningen, som jag själv har glädjen och äran att sitta i, jobbar just nu med ett betänkande om en strategi för arbete för en giftfri miljö. Miljömålet en giftfri miljö är ett av de svåraste att nå. Det har varit svårt för tidigare regeringar, och det är svårt för den här regeringen. Därför är det ett gemensamt viktigt uppdrag i Miljömålsberedningen att öka takten och att jobba smartare. Ett sätt att jobba smartare är att ta greppet att göra Reach, den europeiska kemikalielagstiftningen, bättre. Det blev inte på det sättet som var den ursprungliga tanken med Reach. Det finns barnsjukdomar, om jag får använda det uttrycket när vi diskuterar kemikalier och barn, också i Reach. Det är därför som Reach ska revideras. Då är min ingång som centerpartist i Miljömålsberedningen att Reach vid revideringen borde bli mer innovationsdrivande. Det finns mycket diskussion både i samhället och här i debatten om enskilda ämnen. Men jag tror att det skulle vara viktigt att kunna pröva ämnen i grupp utifrån deras egenskaper och användningsområden. Då får vi mer driv, och det blir lättare både för företag och för konsumenter, och vi får snabbare fram beslut. Framför allt behöver substitutionsprincipen stärkas. Det har varit uppe i debatten, och det är någonting som jag hoppas att Miljömålsberedningen kan föreslå regeringen att sedan driva i EU-sammanhang.Med detta, herr talman, yrkar jag bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på samtliga motioner. En viktig utgångspunkt för kemikaliekontroll och kemikalielagstiftning är att vi måste ha de mest utsatta och de mest sårbara som måttstock för vårt arbete. Därför är det för mig som kristdemokrat självklart att lyfta in barnperspektivet i sammanhanget, vilket flera talare här före mig har gjort.Det är barnen, de äldre och andra av olika skäl känsliga individer som vi måste utgå från när vi formulerar regler och nivåer för kemikalier och för vad som är tillåtet. Det gäller nationellt, på EU-nivå och globalt.Herr talman! Det är viktigt att vi inte för in nya skadliga kemikalier i kretsloppet. Få av oss har en aning om hur många kemikalier vi omger oss med. Det gäller allt från tvålen, tandkrämen och handduken till färgerna i våra kläder och vad frukt och grönsaker behandlats med för att även efter att ha färdats över halva jordklotet se så fräscha ut när de når våra kök och kylskåp. På det sättet skulle jag kunna fortsätta att räkna upp vad vi omger oss med.Även tidigare i vår historia har det funnits kemikalier runt om oss men aldrig i samma omfattning som . En del av kemikalierna är faktiskt naturligt förekommande, som en del talare före mig här berört. De kemikalierna har funnits, kommer att finnas och ska finnas där.Men har vi möjlighet att skapa nya ämnen på ett sätt som ingen kunnat före oss. Vi kan förfina naturliga ämnen på olika sätt. Jag ser att sverigedemokraten redan lämnat vår debatt här. Jag kan ändå inte låta bli att kommentera och uttrycka min oro över den något nonchalanta syn som jag tycker framfördes när det gäller nanopartiklar och ämnen i nanoform. Många av dem är nyttiga, och många av dem kommer att behövas. Men många av dem är också skadliga. vet vi inte tillräckligt mycket om vilka konsekvenser de kan få.Det vi vet - utskottet hade möjlighet lyssna på KemI - var just att ämnen i nanoform har en helt annan påverkan än i den traditionella form som vi är vana vid att se och använda dem. Därför är det viktigt med en restriktiv lagstiftning och med tydlighet om vad som är tillåtet att använda. Detta behöver på internationell nivå, globalt och i EU, jobba med. Det gör vår nuvarande miljöminister på ett förträffligt sätt. Inte minst det som hänt kring det som nämnde om att återigen sätta på kartan renderar för mig och många andra i ett hopp om att vi också fortsättningsvis kan vara de föregångare vi varit.De miljömål som denna kammare beslutat är inte enkla att nå och skulle inte vara enkla att nå. Men det behövs också en konkretion. Det ansvaret har Miljömålsberedningen. Jag har både glädjen och förmånen att få vara representant i det arbetet och kan konstatera att världen inte blir enklare för varje möte i Miljömålsberedningen. Den blir i stället mer komplex och mer svårtydd. Men avsikten med Miljömålsberedningens arbete var väl att vi skulle få tid för att grotta ned oss i frågorna på ett sätt som vi normalt inte kan i denna kammare. Kanske ger vi oss inte heller i andra sammanhang den möjligheten. Dessutom har vi tillgång till svensk och även internationell expertis på området - detta för att tillsammans komma fram till det som måste vara långsiktiga mål och långsiktiga strukturer för att komma till rätta med det hela.Att då, likt Socialdemokraternas företrädare, tala om allt , genast, och om varför det inte hände i går, tycker jag är att ge de här frågorna en annan betoning än de är värda när det gäller det som bör göras. Det har nämligen skett en hel del under processens gång. Myndigheterna är inte stilla i väntan på att vi gör saker i denna kammare. etappmål, i annan tappning och med andra begrepp, gäller. Man jobbar frenetiskt vidare på det här.Herr talman! Viktigt att skjuta in är också att vi som konsumenter kan göra skillnad. Kan vi nu konstatera att det finns kemikalier, till exempel silver i våra träningskläder, kan vi väl göra där som vi gjorde när det gällde klorblekning av papper. Köper vi inte produkterna kommer de inte att finnas på marknaden. Det kommer då att finnas aktörer som ser en affärsmässighet i att lansera saker som produceras på ett annat sätt eller som inte innehåller ämnen som vi ser som skadliga.Det är oerhört väsentligt att vi inte gör som vi höll på att göra när växtskyddsmedel var uppe till diskussion här i kammaren och i medierna. Vi höll på att omöjliggöra för lantbrukare - inte minst i det län som den kollega som kommer in i kammaren kommer från, nämligen län, - att producera livsmedel här i . Vi höll på att förbjuda ämnet och därmed göra två saker: exportera problemet utomlands och omöjliggöra en fortsatt utveckling av lantbruk och företagande i - helt i strid med det övergripande miljömålet om att inte se till att skjuta problemet utanför nationens gränser.Generationsmålet är tydligt: Vi ska se till att städa hemma och internationellt, inte transportera problemen utanför nationens gränser för att sedan påstå att vi löst problemen.Därför är det väldigt viktigt att vi, som tidigare var inne på, tydligt jobbar med framtidens Reach, att Miljömålsberedningen där tar initiativ och ser till att få till stånd att kan driva på så att vi får en översyn som blir tydligare och så att redan befintlig lagstiftning implementeras på ett sådant sätt att vi kan gå vidare med att fasa ut farliga ämnen och farliga grupper av ämnen. Vi har en miljöminister som lovat gå i täten för det arbetet.Med detta, herr talman, yrkar jag bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på samtliga motioner. (Applåder)I detta anförande instämde (KD).