bet · GZ01MJU12 · 2012-03-06 00:00:00 — 2011/12:MJU12 Skogspolitik Miljö- och jordbruksutskottets betänkande I betänkandet behandlar utskottet 28 motionsyrkanden som rör skogspolitik från den allmänna motionstiden . Motionerna tar bl.a. upp frågor om skogsvårdslagen, miljöhänsyn vid avverkning, hyggesfritt skogsbruk och skogsskötsel. Vissa motionsyrkanden tar upp samma eller i huvudsak samma frågor som har behandlat tidigare , och dessa behandlas därför förenklat. Utskottet avstyrker samtliga motioner. Betänkandet innehåller elva reservationer och tre särskilda yttranden. Utskottets förslag till riksdagsbeslut avslår motion 2011/12:MJ332 yrkande 3. Reservation 1 (MP, V) Praxis för bedömning enligt skogsvårdslagen avslår motion 2011/12:MJ468 yrkande 7. Reservation 2 (MP) avslår motion 2011/12:MJ468 yrkande 9. Reservation 3 (MP, V) avslår motion 2011/12:MJ468 yrkande 6. Reservation 4 (MP, V) avslår motion 2011/12:MJ468 yrkande 8. Reservation 5 (S, MP, V) Skydd av nyckelbiotoper vid avverkning m.m. avslår motionerna 2011/12:MJ332 yrkandena 7 och 9 i denna del, 2011/12:MJ379 och 2011/12:MJ468 yrkande 5. Reservation 6 (MP) Reservation 7 (V) Fördelar med hyggesfritt skogsbruk avslår motionerna 2011/12:MJ268, 2011/12:MJ332 yrkande 5 och 2011/12:MJ468 yrkande 2. Reservation 8 (MP, V) Åtgärder för att öka andelen hyggesfritt skogsbruk avslår motion 2011/12:MJ468 yrkandena 3 och 4. Reservation 9 (MP) avslår motionerna 2011/12:MJ244, 2011/12:MJ286, 2011/12:MJ332 yrkande 9 i denna del och 2011/12:MJ376 yrkandena 28 och 31. Reservation 10 (S) Reservation 11 (V) Motioner som bereds förenklat avslår de motionsyrkanden som finns upptagna under denna punkt i utskottets förteckning över avstyrkta motionsyrkanden. På miljö- och jordbruksutskottets vägnar Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (S), (M), (M), (S), (M), (M), (S), (FP), (S), (C), (S), (M), (MP), (KD), (SD), (V) och (S). Ärendet och dess beredning I betänkandet behandlar utskottet 28 motionsyrkanden som rör skogspolitik från den allmänna motionstiden . Motionerna tar bl.a. upp frågor om skogsvårdslagen, miljöhänsyn vid avverkning, hyggesfritt skogsbruk och skogsskötsel. Vissa motionsyrkanden tar upp samma eller i huvudsak samma frågor som har behandlat tidigare , och dessa behandlas därför förenklat. generaldirektör informerade utskottet om bl.a. kvaliteten på dagens skogsavverkning. Miljöhänsyn vid avverkning m.m. Utskottets förslag i korthet avslår motioner (M, MP, V) om miljöhänsyn vid avverkning, domstolspraxis för uttolkning av skogsvårdslagen, talerätt för miljöorganisationer, fältbesök, skydd av nyckelbiotoper, landskapsplanering med skogsägare och behovet av en utredning av hur skogsägare påverkas av miljömålen. Jämför reservationerna 1 (MP, V), 2 (MP), 3 (MP, V), 4 (MP, V), 5 (S, MP, V), 6 (MP) och 7 (V). Enligt motion MJ332 (V) yrkande 3 bör skogsavverkningar hanteras under , såsom all annan miljöfarlig verksamhet. Det framhålls att stora brister i miljöhänsyn i det svenska skogsbruket har uppdagats och att en hög andel av de granskade avverkningarna inte uppfyller lagens krav. I motion MJ468 (MP) yrkande 7 anförs att regeringen bör ge i uppdrag att agera mer aktivt för att skapa en praxis för uttolkning av skogsvårdslagen. Det framhålls också att talerätten för miljöorganisationer enligt bör utvidgas till fall av anmälning av avverkning samt beslut om avverkningsanmälan (yrkande 9). I samma motion (yrkande 6) efterfrågas också att i högre utsträckning ska göra fältbesök i skog som anmälts för avverkning. Det framhålls att bristen på fältbesök är ett av skälen till att så många avverkningar inte uppfyller skogsvårdslagens minimikrav på miljöhänsyn och att myndigheterna inte reagerar på detta. Det krävs fältbesök för att föreskrifter ska kunna utfärdas för bättre miljöhänsyn. Enligt motionen bör vidare förutsättningarna för en viss avgiftsfinansiering av fältbesök vid avverkningsanmälningar utredas (yrkande 8). I yrkande 5 i motion MJ468 (MP) anförs att en nollvision för avverkning av nyckelbiotoper behövs. En nationell nyckelbiotopsinventering bör göras enligt motion MJ332 (V) yrkande 9 delvis. Det framhålls att för att miljöcertifieringen av svenskt skogsbruk ska fungera måste de skogar som har naturvärden av nyckelbiotopsklass identifieras och officiellt registreras som nyckelbiotoper. I samma motion anförs även att myndigheter bör få i uppdrag att landskapsplanera i samverkan med markägarna vid avverkning då det finns ett mycket starkt samband mellan antal arter och yta. I motion MJ379 (M) framhålls behovet av en översyn av hur de nationella miljömålen påverkar skogsägare mot bakgrund av att markägare kan hamna i kläm när myndigheter avstår från att upprätta naturvårdsavtal trots att ett område klassats som intressant ur mångfaldssynpunkt, eftersom virkesmarknaden då inte vill befatta sig med virket från området. Utskottet konstaterar inledningsvis att varje kommun har att utöva tillsyn över miljö- och hälsoskyddet enligt 9 kap. , med undantag för sådan miljöfarlig verksamhet som kräver tillstånd. har att utöva tillsyn över att skogsvårdslagen följs och är samrådsmyndighet för skogsbruksåtgärder enligt 12 kap. 6 § . I de fall bedömer att en skogsbruksåtgärd som kommit till kännedom kan innebära fara för miljön ges den aktuella kommunen tillfälle att yttra sig eller vidta andra åtgärder. Detta gäller även åtgärder som kan beröra vattenskyddsområden (7 kap. 2122 §§ ) eller som kan anses vara en deponi (15 kap. ). Grunderna för svensk skogspolitik och ansvarsfördelningen i fråga om densamma redogjorde utskottet för i sitt betänkande 2010/11:MJU13 Skogspolitik. I det sammanhanget anförde utskottet att regeringen i propositionen En skogspolitik i takt med tiden (prop. 2007/08:108, bet. 2007/08:MJU18), vilken antogs av , gjorde bedömningen att grunderna för den skogspolitik som beslutade om 1993 bör ligga fast. Regeringen betonade också skogens roll för klimatet, behovet av en ökad skoglig tillväxt samt behovet av en förbättrad generell hänsyn vid avverkning. fastställdes två jämställda mål för skogspolitiken ett produktionsmål och ett miljömål. Utöver tillkomsten av de två jämställda målen avreglerades politikområdet genom att bidrag avskaffades och skogsägarna i betydande utsträckning fick frihet under ansvar att själva bedriva ett långsiktigt hållbart skogsbruk. I det nämnda betänkandet konstaterade utskottet att skogsvårdslagens två jämställda mål för produktion respektive miljö är centrala för det svenska skogsbruket och att skogsvårdslagen tillsammans med sektorsansvaret innebär att myndigheterna och skogsbruket har ett gemensamt ansvar för de åtgärder som krävs för att bevara skogslandskapets natur- och kulturmiljövärden. För skogsbrukets del innebär detta i praktiken att hänsyn till natur- och kulturmiljövärden ska tas vid varje avverkningstillfälle i enlighet med skogsvårdslagen. gav regeringen i uppdrag att utarbeta en kunskapsplattform i fråga om vad som krävs för att uppnå en högre måluppfyllelse när det gäller hållbart skogsbruk. Utskottet har tagit del av och och miljöpolitiska mål brister, orsaker och förslag på åtgärder i vilken uppdraget från regeringen redovisas. I uppdraget ingick att beskriva utförandet av dagens skogsbruk i relation till beslutade mål för naturvård och miljö inom skogs- respektive miljöpolitiken och att beskriva orsaker till de brister som påvisats. Utskottet noterar att slutsatserna efter den genomförda dialogen om orsakerna till bristerna bl.a. visar att målbilden för vilken miljöhänsyn som ska uppnås ser olika ut och att den nuvarande uppföljningen inte ger tillräcklig vägledning i fråga om bristerna. I rapporten framhålls att skogsvårdslagen utgör den miniminivå som skogsägare har att uppfylla i sitt skogsbrukande. För att uppfylla de skogspolitiska målen krävs dock att skogsägarna i genomsnitt har ambitioner på en högre nivå än vad som uppnås genom att enbart följa skogsvårdslagsstiftningen. Med anledning av detta har det för miljöhänsynen utvecklats två nivåer som benämnts lagnivån och rådgivningsnivån. En stor del av utrymmet i dialogen om orsaker har berört dessa nivåer och otydligheten i hur dessa ska uttolkas. Problembilden utökas av att det dessutom är otydligt hur de är kopplade till de miljöcertifieringsstandarder som skogsbruket arbetar efter. Vid jämförelser av uppföljningsresultat uppstår förtroendeproblem då Polytaxuppföljning visar ett annat utfall än företagens uppföljning baserad på miljöcertifieringsstandarder. framhåller därför att myndigheten bl.a. måste öka insatserna för att kvalitetssäkra uppföljningen av miljöhänsyn i Polytax, för att öka tilltron till resultaten. och bedömer att otydlighet när det gäller målbilder är ett mycket centralt problemområde. Här behövs en ökad tydlighet för att arbetet med miljöhänsynen ska kunna fortsätta att utvecklas. har därför åtagit sig att initiera en utökad dialog om mål, lagkrav och uppföljning av miljöhänsyn, vilket görs genom projektet om miljöhänsyn. Innehållet i och upplägget för projektet har tagits fram i samverkan med representanter för skogsbruket, naturvården och andra myndigheter. Projektet om miljöhänsyn har fyra mål: ökad samsyn om sektorsansvaret utvecklade sätt att beskriva målbilder för bra miljöhänsyn väl kända lagkrav för miljöhänsyn uppföljningssystem som kan utgöra grund för en fortsatt utvecklings- och läroprocess. Arbetet i projektet ska till stor del ske i ett antal arbetsgrupper, med brett deltagande från skogsbruket, naturvården och myndigheter. Resultaten från arbetsgrupperna kommer att förankras i en vidare krets vid seminarier. Utskottet kan även konstatera att man i rapporten föreslår att regeringen tilldelar medel till för att den ska kunna genomföra en nyutvecklad rådgivningsinsats som rör miljöhänsyn. I budgetpropositionen tilldelades därför medel för detta ändamål. I övrigt följer regeringen den dialog om miljöhänsyn som inletts, enligt uppgifter från Landsbygdsdepartementet. Utskottet vill även erinra om att en parlamentarisk kommitté, Miljömålsberedningen, har tillsatts på uppdrag av regeringen med uppgift att utveckla strategier med etappmål, styrmedel och åtgärder som leder till att miljökvalitetsmålen och generationsmålet nås. Beredningen ska hantera frågor som berör flera samhällsintressen inom olika politikområden, som därigenom kräver politiska avvägningar eller som rör områden som är särskilt komplexa och kännetecknas av stor osäkerhet. Beredningens övergripande uppdrag gäller t.o.m. . Beredningens arbete ska utvärderas . Beredningen har lämnat två delbetänkanden med förslag till en handlingsplan för att utveckla strategier i miljömålssystemet (SOU 2010:101) och förslag till etappmål (SOU 2011:34). Det framgår av det sistnämnda betänkandet att Miljömålsberedningen bl.a. avser att utveckla etappmål i de föreslagna strategierna för en långsiktig markanvändning med landskapsfokus och för en sammanhållen vattenpolitik. beslutade regeringen att ge Miljömålsberedningen i tilläggsuppdrag (dir. 2011:91) att ta fram ett förslag till en strategi för att uppnå relevanta delar i generationsmålet och miljökvalitetsmålen kopplade till en långsiktigt hållbar markanvändning utifrån ett helhetsperspektiv. Begreppet markanvändning innefattar både användningen av marken, t.ex. skogsbruk, jordbruk, friluftsliv, bebyggelse och transportinfrastruktur, och det sätt som marken inom en sådan brukas när det gäller t.ex. metoder, intensitet och tekniker. Uppdraget ska slutredovisas . Mot bakgrund av det som anförts ovan föreslår utskottet att motion MJ332 (V) yrkande 3 lämnas utan vidare åtgärd. När det gäller rättspraxis och talerätt noterar utskottet att det utöver förslag om en utvecklad dialog om mål, lagnivå och uppföljningsmetoder i rapporten och miljöpolitiska mål brister, orsaker och förslag på åtgärder ges ett antal ytterligare förslag som är centrala för att lösa problemet med skillnader i målbild. Bland annat nämns att det även är mycket viktigt att i ökad omfattning bedriver lagtillsyn om miljöhänsyn, vilket man beslutat i den handlingsplan för effektivare och enhetligare lagtillsyn som myndigheten fastställt. Det framhålls att en ökad lagtillsyn leder till en tydligare praxis för uttolkning av 30 § skogsvårdslagen och verkar normbildande. Utskottet noterar att avser att i ökad utsträckning utnyttja möjligheten att utfärda förbud med stöd av 30 § skogsvårdslagen där det är befogat, vilket också kan bidra till en tydligare praxis för uttolkning av 30 § skogsvårdslagen. Flera förbud innebär att antalet domstolsprövningar kommer att öka genom att vissa av förbuden överklagas. Avgöranden i domstol kommer att visa om uttolkning av lagstiftningen är riktig. Utskottet konstaterar även att landsbygdsministern delar uppfattningen att ett lagområde blir tydligare ju mer domstolspraxis det finns och att han därför välkomnar de domar vi får på det skogliga området, vilket framhölls i hans svar på fråga 2010/11:495 om skogsvårdslagen . När det gäller talerätt för miljöorganisationer anförde ministern i samma svar att regeringen i samband med den utvidgning av miljöorganisationers talerätt som genomfördes har konstaterat att det kan finnas anledning att göra ytterligare överväganden om miljöorganisationers talerätt i syfte att förbättra genomförandet av Århuskonventionen och att det är regeringens avsikt att återkomma i denna fråga. Utskottet konstaterar att talerätt för en miljöorganisation är under prövning i och med att beslut om att gammal fjällskog vid Änokdeltat norr om i kommun får avverkas med stöd av skogsvårdslagen överklagades av som ansåg att beslutet var felaktigt. Förvaltningsrätten i höll med och upphävde tidigare tillstånd eftersom de ansåg att avverkningen var oförenlig med intressen som är av väsentlig betydelse för naturvården. Domstolen framhöll att enligt 18 § skogsvårdslagen får tillstånd till avverkning inte ges om avverkningen är oförenlig med intressen som är av väsentlig betydelse för naturvården eller kulturmiljön. uppfattning är att 18 § är avsedd att användas i yttersta undantagsfall och inskränkas till fall där man kan vara säker på att de höga naturvärdena på ett eller annat sätt får ett varaktigt skydd eller fall där man bedömer att ett sådant skydd inte behövs. Utskottet noterar att det är första gången någonsin som paragrafen prövas. Enligt domstolen har talerätt i det aktuella målet om avverkning. Domstolen hänvisade bl.a. till Århuskonventionen som ger vissa naturvårdsorganisationer rätt att överklaga. har överklagat domen till kammarrätten som har gett prövningstillstånd, men ärendet har ännu inte avgjorts i den instansen. Enligt uppgift avvaktar regeringen kammarrättens bedömning av frågan. Med hänsyn till det ovan sagda avstyrker utskottet motion MJ468 (MP) yrkandena 7 och 9. Beträffande fältbesök konstaterar utskottet att det framgår av rapporten att det under dialogen om orsaker även har lyfts fram frågor som är kopplade till regelverk och tillsyn, t.ex. att i ökad omfattning bör begära kompletteringar om det finns brister i beskrivningen av vilken hänsyn som planeras till naturvårdens och kulturmiljövårdens intressen. beslutade om en handlingsplan för en effektivare och enhetligare lagtillsyn och har ett uppdrag från regeringen som rör regelförenkling. I linje med besluten i handlingsplanen har ett antal utredningar genomförts , t.ex. om hur fältbesök ska prioriteras i samband med handläggning av avverkningsanmälningar. Enligt uppgifter från behöver förslag till förändringar av arbetssätt hanteras inom ramen för denna handlingsplan och inom regelförenklingsuppdraget för att helheten ska kunna beaktas. Den slutliga rapporten med förslag på regelförenklingar inom skogsvårdslagstiftningen är planerad till . Med hänsyn till det arbete som pågår på området föreslår utskottet att motion MJ468 (MP) yrkandena 6 och 8 lämnas utan vidare åtgärd. När det gäller skydd av nyckelbiotoper m.m. erinrar utskottet om vad det anförde i sitt betänkande 2011/12:MJU1 Utgiftsområde 20. Utskottet framhöll då att och fastställde en nationell strategi för formellt skydd av skog 2005 som gäller delmålet om långsiktigt skydd av skogsmark och att och länsstyrelserna gemensamt har beslutat om regionala strategier för skydd av skogar i samtliga län, där den nationella skogsstrategin fått en regional anpassning. Utskottet konstaterade även att det anfördes i proposition 2008/09:214 Hållbart skydd av naturområden att kunskapsläget när det gäller värdefulla skogar är relativt gott, bl.a. tack vare och större skogsägares nyckelbiotopsinventeringar och de särskilda inventeringar av statliga skogar som och länsstyrelserna genomfört. Det påpekades emellertid att det fortfarande finns värdefulla skogar som inte har uppmärksammats i inventeringarna. Utskottet nämnde i sitt betänkande att regeringen gett Miljömålsberedningen i uppdrag att se över miljökvalitetsmålen och generationsmålet och att Miljömålsberedningen har för avsikt att utveckla etappmål i de föreslagna strategierna för en långsiktigt hållbar markanvändning med landskapsfokus och för en sammanhållen vattenpolitik mot bakgrund av att överenskommelsen i om en strategisk plan för biologisk mångfald innehåller en rad målsättningar, bl.a. om skydd av områden. Ett mycket viktigt Nagoya-delmål i detta sammanhang är målet att av mark- och sötvattenytan och av kust- och havsytan på global nivå ska bevaras på olika sätt. I delbetänkandet Etappmål i miljömålssystemet (SOU 2011:34) framhålls att delmålet anger att de skyddade områdena ska utgöra ett fungerande nätverk och att de ska skötas effektivt och vara integrerade i det större landskapet. Detta kommer att kräva stora resurser i form av ökade avsättningar. Enligt delbetänkandet ger det internationella delmålet en tydlig riktning i arbetet, men det måste, enligt överenskommelsen i , anpassas efter nationella behov och prioriteringar, som det övergripande globala delmålet ska beaktas. Detta innebär att av vissa landområden kan behöva skyddas, medan andra områden kan behöva mycket högre andel än så. Hur mycket som behöver skyddas beror i viss mån på hur markanvändningen ser ut i övrigt. Enligt budgetpropositionen (prop. 2011/12:1 utg.omr. 20) bedömer regeringen att arbete med skydd och frivilliga avsättningar av skyddsvärd skog samt förbättrad naturvårdshänsyn vid skogsbruksåtgärder behöver genomföras även fortsättningsvis i avvaktan på nya etappmål för miljökvalitetsmålet. I propositionen anför regeringen vidare att miljöhänsynen och resurserna för att långsiktigt bevara skyddsvärd skog behöver öka. Det framhålls att regeringens satsning på samverkansprogrammet för kompletterande metoder för skydd av värdefull natur, Kometprogrammet, nu genomförs i fem områden som utsetts till pilotområden , södra , , och östra . Enligt uppgifter från Landsbygdsdepartementet ska en redovisning av Kometprogrammet göras för att se om programmet bör utökas geografiskt m.m. Utskottet erinrar om att syftet med projektet är att utforma en kompletterande metod inom områdesskydd som bedöms kunna leda till ökad måluppfyllelse för Levande skogar, att användningen av naturvårdsavtal ska öka, att markägare och skogsbrukets företrädare blir mer aktiva parter i skyddsarbetet och att ett bättre samarbetsklimat mellan markägare och myndigheter uppnås. I budgetpropositionen anför regeringen vidare att gammelskogarna i upptar en begränsad andel av den sammanlagda skogsmarksarealen. I det vetenskapliga underlag som ligger till grund för miljömålspropositionerna bedömdes att av den produktiva skogsmarken med höga naturvärden behövde undantas från skogsbruk på lång sikt för att säkra skogslandskapets biologiska mångfald. omfattas av den produktiva skogsmarken nedanför den fjällnära gränsen av ett formellt skydd. Skogslandskapets naturvärden är huvudsakligen knutna till naturskogar och gammelskogar. Dessa återfinns i fjällnära områden och som restbiotoper nedanför den fjällnära gränsen. Nedanför den fjällnära gränsen utgörs den produktiva skogsmarken endast av gammelskog. I budgetpropositionen betonar regeringen att även om förstärkt miljöhänsyn tas vid skogsbruksåtgärder kan inte gammelskogarnas ekosystem bevaras endast genom detta. Dessa skogar behöver undantas från skogsbruk. Utskottet ser därför positivt på att regeringen i budgetpropositionen framhåller att den kommer att fortsätta arbetet med att ge gammelskogarna ett långsiktigt skydd. Utskottet föreslår mot bakgrund av det som anförts ovan att motionerna MJ468 (MP) yrkande 5 och MJ332 (V) yrkandena 9 i denna del samt 7 lämnas utan vidare åtgärd. När det gäller markägares situation då ett område först pekas ut som intressant ur mångfaldssynpunkt men sedan inte erbjuds skydd av myndigheterna noterar utskottet att landsbygdsminister i sitt svar på interpellation 2010/11:246 om skydd av fjällnära skog med särskilt höga naturvärden anförde att normalt beslutar om bildande av ett biotopskyddsområde om en avverkning bedöms vara oförenlig med intressen som är av väsentlig betydelse för naturvården eller kulturminnesvården, eller så beslutar om att inrätta ett naturreservat. Han betonade att de skogliga värdena, som är många, måste bevaras i alla typer av skogsmark, även s.k. produktionsskogsmark, men också att myndigheter likaväl som regeringen måste göra avvägningar: Vilket är mest väsentligt produktionen, naturvården, något socialt intresse eller ett kulturintresse? Ministern framhöll vidare att det ibland går att samverka och förena de här intressena, dock inte alltid och i de fall de inte går att förena, när man till exempel ska skydda, måste det göras avvägningar. En avvägning som exempelvis kan behöva göras, enligt ministern, är om det är viktigare att använda tillgängliga resurser för att skydda något som vi har en reell brist på, t.ex. skyddad mark i , med de bok- och ekskogsrudiment som bara finns kvar i den delen av landet, än att använda pengarna till att ytterligare skydda områden i en annan del av landet som inte har de allra högsta skyddsvärdena? Ministern drog slutsatsen att om man har en överfull plånbok och har hur mycket pengar som helst, är det klart att man har råd till bådadera, men om man lever i verkligheten och vet att pengarna är begränsade måste man ibland göra avvägningar och välja bort. Mot bakgrund av det anförda anser utskottet att motion MJ379 (M) bör lämnas utan vidare åtgärd. Utskottets förslag i korthet avslår motioner om hyggesfritt skogsbruk (MP, V). Jämför reservationerna 8 (MP, V) och 9 (MP). I motion MJ468 (MP) yrkande 2 framhålls att det finns flera skäl att öka inslaget av hyggesfritt skogsbruk i våra skogar, bl.a. för att bevara den biologiska mångfalden, minska sårbarheten, öka rekreationsvärdena, skapa fördelar för rennäringen och göra landsbygden mer levande. I samma motion anförs att bör använda en del av sina medel för rådgivning riktad till skogsägare som vill ställa om till hyggesfritt skogsbruk (yrkande 3). Vidare framhålls att staten bör agera för att avsättningsmöjligheter för råvaran från hyggesfritt skogsbruk utvecklas (yrkande 4). Enligt motion MJ268 (MP) bör införandet av ett skogsbruk enligt Lübeckmodellen (en naturnära form av kontinuitetsskogsbruk) utredas. I motion MJ332 (V) yrkande 5 framhålls att kalhyggesfritt skogsbruk förordas på en större areal, bl.a. på grund av skogens förmåga att motverka klimatförändringar. Vidare anser motionären att det bör satsas mer på forskning och rådgivning på området. Utskottet erinrar om vad det anförde om hyggesfria metoder i betänkande 2010/11:MJU13. I betänkandet redogjorde utskottet inledningsvis för landsbygdsminister svar på interpellation 2009/10:26 om en ändrad skogsvårdslag. Ministern anförde då bl.a. att skogsvårdslagen inte reglerar vilka specifika metoder som får, eller inte får, användas för att sköta skogen.