bet · H001CU1 · 2012-11-20 00:00:00 — Budgeten är en helhet, och det finns ingen motsättning mellan högre ambitioner i bostadsbyggandet och att kunna utnyttja bostäder som står tomma.Vi höjer grundavdraget till den som hyr ut sin bostad från till , och vi vill skapa möjligheter för fler att dra nytta av detta så att bostäder som står tomma kommer dem till del som är i behov av en bostad, till exempel studenter, nyskilda, äldre människor och personer som vill byta arbete.Herr talman! Ett problem som byggföretagen återkommer till - det är dem jag besöker, och det visar sig ofta att bostadsministern redan har varit där när jag kommer dit - är de långa planläggningstiderna med många instanser och alltför mycket överklaganden. Ett annat problem är kostnaderna för att bygga. Inte minst är det skatter av olika slag och kommunala avgifter som man klagar över, i vissa fall kanske med rätta.Det är viktigt att vi stöttar och stimulerar nyskapande och effektiva byggprocesser och på olika sätt främjar det industriella byggandet. menar att det inte får ske till priset av att de bostäder som byggs kommer att anses vara otidsenliga , antingen det gäller valet av byggmaterial, funktionalitet, tillgänglighet eller energiförbrukning. De bostäder som byggs kommer att finnas , och fastighetsekonomin måste bedömas inte utifrån kortsiktiga byggkalkyler utan utifrån hela livscykeln.Det är därför oroande, tycker jag, att det nu antyds att de kommuner och byggherrar som gör det aktiva valet att ställa högre krav skulle vara fel ute. Tvärtom borde vi hylla dem som har en hög ambitionsnivå när det gäller att bygga bostäder och dem som verkar för hållbara bostäder. Ofta är det ju samma företag som har höga ambitionsnivåer när det gäller energikrav och som bygger bostäder.Herr talman! Världens ledare samlas för klimatmöte, och det är i vart fall inte vår utgångspunkt att de som har den lägsta ambitionsnivån där är de som ska sätta standarden för hur övriga länder agerar. Så är det också med energifrågan och bostadsbyggandet. Det hade varit förståeligt om behovet av att enas och begränsa särkrav hade kommit sig av att de generella kraven i sig varit snäva. är det i stället så att varje ansvarstagande politiker och företagare med ett miljöengagemang inför sina väljare, kunder och de förväntade hyresgästerna känner att de för att vara konkurrenskraftiga vill lägga sig på en betydligt högre nivå än byggregler som är på per kvadratmeter.Det är inte så konstigt att kommunerna ställer sig frågande inför att de å ena sidan ska ha höga ambitionsnivåer när det gäller kommunala transporter, kollektivtrafik och avfallshantering medan de å andra sidan ifrågasätts för att de ställer energikrav på sina fastigheter.Det finns andra hinder att peka ut när det gäller det industriella byggandet. Ett sådant är Transportstyrelsens krav på vägtransporternas bredd. Lyssna , ministern: Med dagens krav på en transportbredd begränsas husfabrikerna till ett invändigt mått . Det anses otillräckligt med tanke på hur byggreglerna är utformade när det gäller tillgänglighetskrav och efterfrågan från kunderna. Det tipset, bostadsministern, tar jag inget extra för, utan det bjuder jag på i dag.Herr talman! Det är lätt att ensidigt diskutera utifrån de särskilda förhållanden som råder i storstäderna, men man kan konstatera att det råder brist på hyresrätter i de flesta kommuner. Många småhustillverkare inom till exempel trähusindustrin är bekymrade över att efterfrågan på villor minskar. Det är svårt att få lån, speciellt om man inte har eget kapital att sätta in kontant eller om man vill bygga ett hus på en så kallad svag marknad. läser vi i tidningarna om bankernas höga marginaler på bolånen.Bostadspolitik är mycket mer än det vi har att hantera i den här debatten och i det här utskottet. Det handlar inte minst om finans- och skattepolitik, för att inte tala om vad konjunkturer och finansiell oro i världen betyder.Byggföretagen säger att de hade byggt mer om byggkostnaden och markkostnaden varit lägre. Det råder snarare brist på konkurrens ute i landet, och man kan undra varför de stora två- och trestaviga byggföretagen mest uppehåller sig i , och och inte exempelvis i , som är en stad som växer. Där bygger man serverhallar åt Facebook i stället. Man kan undra vilka det är som ska bygga på de riktigt svaga bostadsmarknaderna där produktionskostnaden överstiger marknadsvärdet som den nye ägaren sätter nyckeln i låset och flyttar in.Herr talman! Det är därför som vi måste se hela och lyfta fram vad som görs för hela . Den förlängda friheten att betala fastighetsavgift från 10 till , sänkningen av fastighetsavgiften för flerfamiljshus till och att vi dessutom sänker taket för fastighetsavgiften till per lägenhet i flerfamiljshus är åtgärder som vidtagits. Möjligheten som finns att ställa ut kreditgarantier utökas till per kvadratmeter, och att den övre beloppsgränsen tas bort kommer med bättre marknadsföring att få fler att vilja bygga på svaga bostadsmarknader.Jag vill också tillägga att det finns mycket annat som krävs för att utveckla landsbygden. talade till exempel om transporter och infrastruktur. Man ska inte i den övriga politiken skapa större svårigheter för landsbygdsutvecklingen än vad som redan finns. Vi kan se att så sker från många partier, dock inte från Alliansens partier.Jag vill också nämna LIS-områdena och möjligheten att skapa landsbygdsutveckling i strandnära lägen så att kommuner där varje invånare, även små barn, har miltals av stränder att tillgå och bosätta sig vid kan få lov att utnyttja detta för att skapa attraktiva bostäder och landsbygdsutveckling. Det är välkommet, men problemet just nu är att det finns en tröghet hos länsstyrelserna och en osäkerhet hos kommunerna som har dessa ambitioner.Herr talman! Det är glädjande att regeringen tänker sig att skapa klarhet kring detta så att vi får den utveckling vi önskade när vi förändrade strandskyddet. Lite märkligt är det då att , som var emot de förändringar som gjordes under förra mandatperioden, nu vill ha kvar det som det är.Ja, herr talman, det görs mycket och det skulle behöva göras mer. vill stimulera sparandet, och vi vill minska flyttskatterna för att på så sätt öka rörligheten på bostadsmarknaden och låta människor förverkliga sina bodrömmar, oavsett ålder, härkomst och bostadsort.Vi vill ha en långsiktigt hållbar bostadspolitik som tar sikte på kommande generationer, på klimatet och på att skapa goda sociala och hälsosamma miljöer för människor att leva och utvecklas i.Jag yrkar bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på reservationerna. Vi har att debattera civilutskottets budgetbetänkande Utgiftsområde 18 Samhällsplanering, bostadsförsörjning och byggande samt konsumentpolitik. Inledningsvis vill jag yrka avslag på samtliga motioner och bifall till utskottets förslag i betänkandet.Vi har hört hur oppositionen mer eller mindre unisont framfört sina klagovisor högljutt, falskt, i helt olika tonarter och föga samstämmigt. Det är viktigt att vara långsiktig i politiken, speciellt i bostadspolitiken. Vi har inom Alliansen haft på oss att titta på, analysera och successivt lägga fram bostadspolitiken. drabbas vi av omvärlden och lågkonjunkturen. Den tidigare kommandoekonomin, om jag så får säga, som vissa förespråkat har visat sig inte fungera. Vi behöver gå till botten med många av de grundläggande orsakerna till att det inte byggs i den omfattning som vi önskar.Anslagen omfattar totalt ungefär 1,2 miljarder och ska användas för att ge alla människor, i alla delar av landet, en från social synpunkt god livsmiljö där en långsiktig god hushållning med naturresurser och energi främjas samt bostadsbyggande och ekonomisk utveckling underlättas. De är de övergripande målen som regeringen har slagit fast. De långsiktiga målen, långsiktigheten, handlar inte bara om byggande utan också om god hushållning med våra resurser.Om vi tittar på motsvarande mål från oppositionen ser vi att de tagit fram en målsättning som verkar intressant, men om vi tittar på medlen, vad det finns för medel, ser vi att där finns en kraftig statlig inblandning och väsentligt hårdare statlig styrning. För handlar det om en ren planekonomi, kommandoekonomi, där de säger att vi ska bygga 40 000 lägenheter, basta. Hur bra är en sådan politik om det skulle behövas fler?Subventionerna är och har varit universalmedicinen och verkar kunna bli det även framöver. Det intressanta är dock att ingen av parterna på bostadsmarknaden vill ha den politiken. Ingen vill ha subventioner. Varför inte det? Jo, de leder framför allt till fördyrade kostnader. Vi får alldeles för höga kostnader för bostäder, och ingen har råd att bo i dem. Det skapas strukturer, som ingen heller vill ha, med koncentrationer i företag, mindre pluralitet och mindre mångfald när det gäller utbudet av byggande. Det är viktigt att komma bort från det, och har fått i uppdrag att titta på hur konkurrensen fungerar på byggmarknaden.En viktig förutsättning för byggande är att det finns en ordentlig planering. finns en ny plan- och bygglag som tillämpas och implementeras successivt. Det finns ett råd som står för utbildningar. Det finns också en ny instansordning med mark- och miljödomstolar så att vi får en enhetlig domstolsprövning; man ska inte kunna komma fram till tre fyra olika resultat.När det gäller hushållningen med mark och vatten, och speciellt de miljökrav som vi står inför på grund av förändringar i klimatet, vill jag nämna , som har en nollvision för byggande på den goda åkermarken, en viktig resurs för att kunna föda befolkningen i landet. Det kan kanske uppfattas som en begränsning av byggandet, men så ska man inte se det. Snarare handlar det om att vara bättre på hushållning, att använda rätt resurser på rätt plats.Ett bra exempel på den regionala samordningen är , där regeringen jobbar hårt för att få ihop samlade planer som är övergripande på just regional nivå. På så sätt kan man se vem som bygger var och när. har dessutom fått i uppdrag att undersöka hur planeringen i andra länder fungerar. Vad kan vi lära oss av våra nordiska grannländer? Vad kan vi lära oss av ? Deras processer ser annorlunda ut. Där finns mer balans mellan stat, region och kommun. Det ska bli spännande att följa.När det gäller bostadsmarknaderna är det, som påpekades tidigare, viktigt med långsiktighet där konsumenternas efterfrågan möts av ett utbud. För att veta hur marknaden fungerar, varför det inte är på det sättet, är det viktigt att bland annat titta på hur konkurrensen fungerar. Varför fungerar vissa marknader dåligt? Ett exempel på det är alla de svartkontrakt som finns när man fått ett jobberbjudande och därför kommer till . Vad finns det för möjligheter om man inte har kapital? Jo, det är att gå till en svartförmedlare. Ett av de konkreta förslagen från regeringen är att låta privatpersoner hyra ut sin bostad. Det är ett förslag som kortsiktigt kan göra svarta lägenheter vita. Vi får inte glömma bort att det lite grann är som med ROT- och RUT-avdragen, att vi synliggör en marknad, synliggör möjligheter för människor att få tillgång till en bostad. får vi en prissättning som är förutsägbar. Den svarta marknaden är helt oförutsägbar. Så var det också innan vi införde ROT- och RUT-avdragen.En annan viktig sak är att göra en analys av hur marknaden ser ut, hur bostadsmarknaden fungerar ur såväl ekonomiska som socioekonomiska aspekter. har fått i uppdrag att tillsammans med BKN skapa en avdelning för hantering av både socioekonomiska och ekonomiska analyser. Det är viktigt att se varför vi har segregering, vilka orsaker som ligger bakom och hur vi kan komma till rätta med dem.Det finns ett antal saker som mina kolleger har diskuterat och klargjort, och jag är övertygad om att vår minister kommer att ytterligare och mer i detalj diskutera frågorna.Herr talman! Vi har lagt grunden för en långsiktig politik. Det görs analyser för att vi ska få en välfungerande och bra bostadsmarknad i . Det är alltid stimulerande och intressant att lyssna på debatter om bostadspolitik. Jag ska börja med att gå tillbaka i tiden lite grann. och tilläts den nationella bostadspolitiken falla i glömska, vill jag påstå, i . Vi politiker agerade över lag som det brända barnet. Vi skydde elden.Omfattande räntebidrag och statliga regleringar hade präglat bostadspolitiken . 1990-talets lågkonjunktur var ett obehagligt uppvaknande. Då kom baksmällan av inflationsekonomin och subventionspolitiken. Därtill var det en illa tajmad skattereform där skatterna sänktes på arbete och ökade kraftigt på byggande och boende - mitt i en lågkonjunktur.Det här bidrog till att politiken mer eller mindre abdikerade. Lagstiftningen tilläts att föråldras, och den lagstiftning som tillkom var av bevarandekaraktär. Goda föresatser omgärdade åtgärd efter åtgärd som försvårade och fördyrade byggandet. rustade kommunerna ned sina stadsbyggnadskontor. Priset för detta betalar vi . Vi har byggt färre lägenheter än alla jämförbara länder, och bostadsbristen är akut på många håll.Vår huvudstad växer med två fullsatta per dag och tillhör en av de snabbast växande huvudstäderna i . Men bostadsbyggandet följer inte med i utvecklingen. Vi läser nästan i tidningar om unga som tvingas flytta runt till osäkra och mer eller mindre olagliga tillfälliga bostäder. Många är de människor som fått jobb i men är frustrerade över att det inte går att hitta en bostad. Och vi hör om arbetsgivare som har svårt att hitta arbetskraft på grund av bostadssituationen.Det är mot denna bakgrund som regeringen nu är i full färd med att modernisera och rusta upp bostadspolitiken. Vi analyserar och utreder. Vi förnyar lagstiftningen. Vi lägger fram skarpa förslag i den budget vi nu diskuterar. Och vi skapar långsiktigt sunda spelregler för ett ökat byggande, för att rusta för dagens och morgondagens krav.Herr talman! Politiken vilar på tre ben. Det första är att skapa en smidigare bostadsmarknad. Här kan jag till exempel nämna det reformerade hyressättningssystemet, som regeringen tillsammans med parterna på bostadsmarknaden kom överens om under förra mandatperioden. Regeringen har också infört möjligheten att bilda ägarlägenheter när man bygger nytt, och vi utreder de lagtekniska förutsättningarna för att kunna bilda ägarlägenheter i befintligt bestånd.Vi utreder hur hyresrätten kan stärkas i två separata utredningar. I budgetpropositionen föreslår vi sänkt fastighetsavgift för flerfamiljshus och att tiden för presumtionshyra förlängs från dagens 10 till . All nyproduktion blir undantagen från fastighetsavgift de 15 första åren.Det andra benet som politiken vilar på handlar om planprocessen. Vägen från idé till färdigt hus är lång, kantad av hinder och snårig som en kostig. Är det någonstans som tid är pengar så är det vid byggande.Vi har en ny plan- och bygglag och en tydligare instansordning för överklaganden. ser vi över vägen från beslutad detaljplan till färdigt bygge. Vi ska göra den tydligare, effektivare och mer transparent. Vi har också bett samma utredare titta på det tyska exemplet, där planprocesserna under vissa förutsättningar är väsentligt kortare än i . Utredaren, , ska arbeta skyndsamt, och till 2013 ska han ha ett svar på om den tyska modellen är möjlig att införa också i och i så fall hur.Långa handläggningstider hos länsstyrelserna lyfts fram av många som ett problem. I budgetpropositionen ger vi länsstyrelserna och domstolarna extra för att korta handläggningstiderna för överklaganden. Vi kommer också att sätta upp tydliga mål för handläggningstiderna, gemensamma för alla länsstyrelser.På en bostadsmarknad som inte riktigt har fungerat som den ska drabbas till exempel grupper såsom unga och studenter särskilt hårt. Därför får nu i uppdrag att se över regelverket som rör studentbostäder och bostäder för unga under 35 kvadratmeter.Mitt budskap till är tydligt: Ifrågasätt alla regler utom de som kan anses grundläggande för människors hälsa och säkerhet. Är det någonstans man ska kunna göra avsteg från regler är det just i bostäder där unga människor bor av sina liv.Flera utredningar pågår och kommer snart att lämna sina förslag. En av dessa utredare är som tittar på de kommunala särkraven vid byggande. Särkrav kan fördyra och i vissa fall omöjliggöra byggande. Det handlar om att skapa goda förutsättningar för industriellt byggande, att man egentligen använder samma teknik i byggbranschen som i all annan industriell produktion, att man upprepar sig, gör om samma moment i större skala, och därmed förfinas produktionsmetoderna, kvaliteten blir högre och kostnaderna blir lägre. utredning är intressant i det avseendet.Herr talman! Regeringen bedriver en aktiv bostadspolitik. Vi skapar bättre förutsättningar för byggande i landet. Men detta tar också tid.Det tredje benet i politiken handlar om att utnyttja de bostäder vi redan har på ett effektivare sätt. Tusentals lägenheter skulle kunna frigöras om vi gjorde det enklare och mer lockande att hyra ut i andra hand.I budgetpropositionen har vi ett väl balanserat förslag. Jag är medveten om att det inte behandlas i dagens betänkande. Men en seriös bostadspolitik kan inte bortse från det snabbaste sättet att få ut fler lägenheter på hyresmarknaden.Under den här debatten har jag lyssnat på oppositionen. Jag har ställt mig frågan: Finns en samlad opposition? Svaret är tydligt: Nej. Det spretar åt olika håll. Det är olika förslag, ibland motstridiga, och framför allt saknas gemensamma alternativ. Det finns helt enkelt inget regeringsalternativ på oppositionens sida.Nästa iakttagelse jag har gjort är att det finns ingen egentlig analys av det kroniska, strukturella problemet på svensk bostadsmarknad. Varför har man i byggt så lite mätt mot alla andra jämförbara länder ? Det är mindre än OECD-genomsnittet, och mindre än våra nordiska grannländer. Det enda jag ser är att förslag upprepas som har drivits , som antingen inte har fungerat tidigare eller som inte heller då ansågs vettiga att pröva.Nästa iakttagelse jag gör är att de problem som finns är ordrikt men bra beskrivna. Det erkänner jag gärna. Men konklusionen saknas ofta. Vad gör vi åt problemen? Än mer saknas svar på frågan om hur förslagen ska genomföras.Partier som har ambitionen att komma i regeringsställning måste inte bara ha en bra beskrivning av problemet, de måste också ha en idé om vad de vill göra och hur de vill göra. Sedan kanske de också ska fundera över vem de vill göra det med.Med en bristfällig analys eller felaktiga ej genomtänkta åtgärder blir det ingen riktig politik som löser problemen. Låt mig ge ett exempel på det mest konkreta som ändå finns, som åtminstone två oppositionspartier förordar, nämligen subventioner. Jag har fem invändningar mot subventioner. Jag skulle vilja höra oppositionen försöka belägga åtminstone en av de fem invändningarna.Den första invändningen är att pengarna som avsätts inte räcker långt. Det krävs enormt stora summor pengar om subventioner ska ge effekt . Det lilla som kan anas med tanke på de pengar som avsätts och det svagt utformade regelverk som finns är att vid en historisk jämförelse bakåt i tiden i och vid nya beräkningar kommer pengarna inte att räcka långt.Den andra invändningen är att vi har prövat subventioner i . Åtminstone tre varianter har funnits och 2000-talets början. Ändå byggde vi hälften så många lägenheter som finnarna, norrmännen och danskarna gjorde - mindre än OECD-genomsnittet. Varför fungerade inte politiken då? Varför skulle den fungera ?Den tredje invändningen är att om ett sådant subventionssystem genomförs måste vi enligt de EU-regler som finns notifiera detta hos eftersom det kan uppfattas som ett statsstöd. Det kan gå igenom. Kommissionen är generös när det gäller bostadspolitik, men det tar . Vad händer den dagen Socialdemokraterna sitter i en sådan position att man vill notifiera ett subventionssystem hos EU? Jo, byggbranschen kommer att sluta att bygga de bostäder de tror kan bli föremål för subventioner och vänta tills de får veta regelverket. Det blir stopp i bostadsproduktionen.Den fjärde invändningen är att subventioner är osunt för byggföretagarna. De blir uppmuntrade att jaga subventioner och regelverk i stället för att utveckla sitt byggande, kunnande och produktionsmetoder.Den femte invändningen är att erfarenheterna visar att subventionerna ofta går till byggare som ändå hade tänkt bygga. De går rakt ned i byggherrarnas fickor. Man tar skattebetalares pengar och ger dem till byggbranschen. Det är inte en bra politik. Jag vore tacksam om företrädare för oppositionen kunde belägga åtminstone någon av de fem invändningarna.Till sist: Professor på KTH skrev en rapport som han gav namnet Bostadsbyggandets hinderbana. Det är en mycket träffande titel. Han pratade nog för döva öron då, 2002, när det begav sig, men den här regeringen tar itu med just de hindren: planprocesser, bullerhanteringen, riksintressena, överklagandetider, avsaknad av regional planering med mera, med mera.Detta tar tid, och mycket av det regeringen har gjort och gör borde ha gjorts sedan.Regeringen anklagas för att vara passiv. Jag har jämfört med vad som hände 2002-2006, den sista mandatperioden när Socialdemokraterna styrde med hjälp av och . Studera propositionsförteckningar och studera initiativen på det bostadspolitiska området ! Då ser ni höjden av passivitet och förlamning. I den jämförelsen är regeringen oerhört aktiv.Det tar tid att reparera 20-åriga brister. Det tar tid att vända en negativ utveckling. Men resan har inletts, och ett spännande reformarbete har påbörjats. När det gäller subventioner och statligt stöd till byggande har vi i en tioårsplan. Det är , för att man också ska kunna se effekterna. Självklart är det inte den enda politik som vi har. Detta är ett stöd för att sätta i gång byggandet, och vi tror på det.Statsrådet säger att det är EU som bestämmer. Det kan inte vara sant. I har vi en riksdag och ett folk. Vi är folkvalda, och vi kan bestämma själva hur vi vill ha det. Om allt ska anpassas till EU-politik är det farligt för demokratin. Om de bestämmer åt oss är det , men vi har en tioårsperiod för att kunna se effekterna av detta.Vi är medvetna om den analys som har gjorts som visar att jämfört med grannländerna har haft ett rekordlågt bostadsbyggande. Det är en fråga som statsrådet ställer till oss i oppositionen, fast det är er regering som har haft makten . var byggandet rekordlågt, men när ni kom till makten blev det mycket färre bostäder byggda.Plan- och bygglagen - vi har varit med om att förenkla den och så vidare. Men det är inte det enda som är problemet, utan det handlar om kostnader, regler och normer och mycket annat, men också vilken ambition man har i politiken. Det är intressant att höra att förnyelsen inom nu har inneburit att man lämnat femårsplaner och gått över till tioårsplaner.EU:s spelregler måste vi följa. Vi är medlemmar i klubben. Det innebär att man måste anmäla om man ska införa statsstöd, och det godkänns om det inte strider mot EU:s gemensamma spelregler. Det kan man tycka är bra eller dåligt. Amineh Kakabaveh och tycker inte om det. Jag tycker ändå att det är rimligt att man har gemensamma spelregler för att just ha gemensam konkurrens.I detta fall tror jag, om man utgår från att systemet är någorlunda rimligt, att EU kommer att godkänna det. Men det tar tid. Jag försökte bara beskriva att processen tar tid. Och det vakuum som uppstår man går till EU innebär att alla kommer att avvakta med att bygga bostäder.Ni i oppositionen klagar på att det händer för lite, men ni lägger förslag som gör att det blir ännu mer av tidsutdräkt innan man får fart på bostadsbyggandet. Det är det som är problemet. Sedan finns det, som sagt, ytterligare fyra andra invändningar som visar att subventionspolitik inte fungerar.Vi har haft en utveckling med ett kroniskt lågt bostadsbyggande i . Jag bara vädjar till oppositionen att analysera: Vad var det som inte fungerade under dessa ? hade under många av de åren en mycket aktiv del i regeringspolitiken.