bet · GZ01KU20d3 · 2012-06-07 00:00:00 — Jag frågade om man hade någon tanke på att ändå se över lagstiftningen eftersom det ju både går att tänka innan och följa upp. När man tänkte innan här tänkte man halvvägs och sade att det här nog får justeras rättsligt. När vi nu har tre så pass stora ägare som det finns frågetecken kring kanske man skulle kunna agera i förväg innan det behöver bli rättsfall. Det kan ju också vara ett smidigare sätt, eftersom man verkar vara väldigt överens om vad man vill uppnå, det vill säga att det inte ska vara företag med stark intressegemenskap med tillverkare som bedriver apoteksverksamhet. Den vägen, alltså att agera i förväg, skulle man kunna gå. Sedan kan man också tänka sig att regelverk som ger stora möjligheter att ändå gå med vinst på den här verksamheten också kan göra att många vill etablera sig och att det alltså inte bara handlar om tydligheten. Socialminister (KD): Tack för den frågan. Något som vi har haft skäl att överväga under hela den här processen är att vi vidtar åtgärder som är proportionella mot problemet, eller ett potentiellt problem. Vi vill ju ha många aktörer. vill vi ha ett regelverk som säkerställer att bara de som agerar inom ramen för det som vi vill åstadkomma kan vara aktuella. Vi startar inget särskilt arbete för att se över lagen i den här delen. Vi har däremot delat ut många olika uppdrag på många myndigheter. är ju, som alla vet, sin egen agendasättare. Om det i någon utvärdering kommer förslag eller synpunkter på att något bör ändras är vi naturligtvis angelägna att göra det. De har tillkommit för att suga upp problem och vidareförmedla dem så att vi kan åtgärda dem. Några ytterligare åtgärder planerar vi inte . i (S): Statsrådet har ju påtalat hur viktigt det är med uppföljning. När anmälan kom in, borde inte statsrådet då ha fått några signaler? Diskuterades det med att man åtminstone ska följa upp detta? Om det kommer signaler via en anmälan, kanske det finns någon grund till den. Socialminister (KD): Min uppfattning är att regeringen och initialt tog höjd för att undvika bekymmer i det här avseendet. Vi identifierade detta som ett möjligt problemområde. Vi säkerställde att vi hade en tydlig lagstiftning för detta så tydlig som den kan vara. Vi delade ut uppgifter på myndigheter för att säkerställa att detta skulle utföras. Därmed är ansvaret fördelat. har ställt sig bakom detta. Även om man som politiker ibland skulle vilja gå ännu längre, är det viktigt att vara tydlig när det gäller vad som är myndighetsutövning. Vi utövar inte det; det har vi särskilda myndigheter som gör. Jag ska inte som minister ta tag i en enskild person eller ett enskilt företag. Vårt instrument är lagstiftning. i (S): Det är ändå regeringen som ansvarar för styrningen av statens myndigheter. Enligt de svar vi har fått förekommer det att man styr sina myndigheter genom ägardirektiv, givetvis. Det är vi i ganska noga med att påpeka. Men man har också kontinuerliga bolagsdialoger. Förs det några minnesanteckningar vid dialoger med ? Socialminister (KD): Det är ju inte en bolagsdialog, utan en myndighetsdialog. är en myndighet som har en särskild roll när det gäller just läkemedel. Visst förs det anteckningar vid samtalen med den myndigheten och andra. i (S): Har frågan om vertikal integrering berörts i samtalen med ? Socialminister (KD): Det kan jag inte svara på. i (S): Om det finns minnesanteckningar angående den frågan, vill gärna ha dem. Socialminister (KD): Jag noterar det. Ordföranden: tackar socialministern med medarbetare för att ni har kommit hit och svarat. Vi ajournerar mötet till 14.00, när utbildningsminister kommer hit. Regeringens ansvar för förseningen av lärarlegitimationsreformen Fråga om utbildningsministerns ansvar för anlitande av ett bemanningsföretag Ordföranden: återupptar vi dagens överläggningar. kommer en utfrågning av utbildningsminister . Frågan handlar om lärarlegitimationerna. Det har kommit in ett par anmälningar till om att vi bör granska uttalanden gällande lärarlegitimationerna. Vi har även en fråga som gäller anlitande av ett bemanningsföretag, vilket gjort. Frågan är om det var riktigt att göra så och om det kan finnas något konstitutionellt problem med att anlita ett bemanningsföretag i samband med att man fattar myndighetsbeslut. Dessutom har utskottet valt att bredda granskningen till att även omfatta frågan varför riksdagsbeslutet att införa lärarlegitimation , från , inte gick att genomföra, vad som ligger bakom och vad det kan handla om. Vi brukar göra så att ministern inleder med att berätta hur han ser på frågorna. Vi ber ministern att även presentera sina medarbetare. Därefter ställer ledamöterna frågor. Utbildningsminister (FP): Herr ordförande! Med mig har jag medarbetare från . Det är expeditionschefen och rättschefen . Lärarlegitimation är en av många viktiga skolreformer som genomförs. Syftet är att tillsammans med ett antal andra reformer höja kvaliteten i den svenska skolan. Bakgrunden i det avseendet är att vi har många lärare i den svenska skolan som undervisar men inte har rätt utbildning. En del har knappt lärarutbildning alls. Andra har lärarutbildning men fel utbildning jämfört med det som de undervisar i. Idén med lärarlegitimation är att strama upp detta. De som till exempel undervisar i historia på högstadiet ska själva ha utbildning i historia avsedd för högstadienivå. Det är idén med lärarlegitimation. Nästa led innebär högre krav på lärarna och därmed högre kvalitet på läraryrket. Idén med reformen, en bland flera andra reformer på gång är till exempel karriärutvecklingsreformen för lärare och en ny lärarutbildning är att öka yrkets attraktionskraft och status genom att vi uppmärksammar och ställer högre kvalitetskrav. Detta sagt som en introduktion. Precis som ordföranden hade även jag uppfattat det så att det är tre olika frågeställningar som utskottet vill diskutera. Jag tänkte ge några synpunkter, i tur och ordning, gällande just de tre frågeställningarna. Det första jag tänkte ta upp gäller bemanningsföretaget, det andra handlar om uttalandena om övergångsregler och det tredje rör förseningen. Låt mig börja med frågan om bemanningsföretag och säga att min uppfattning är att det i det här sammanhanget är en myndighetsfråga. Det är en fråga för . Mitt liksom krav på myndigheterna är rimligen att de ska följa lagar och regler, självklart. Jag vet att det både bland politiska partier och bland arbetsmarknadens parter finns olika uppfattningar om ifall bemanningsföretag är bra eller inte, men det kan inte ligga till grund för mina ställningstaganden som minister, utan har att följa de lagar och regler som finns. Det är tillåtet att i anlita bemanningsföretag. En myndighet som har en häftig arbetsbelastning kan, såvitt jag förstår, under en viss avgränsad tid använda sig av detta. Då uppstår självfallet frågan om myndighetsutövning. Där har , alltså egna ombudsmän, granskat just agerande i detta sammanhang och inte funnit anledning till kritik. Jag uppfattar det så att JO säger att har dragit en korrekt gräns för vad bemanningsföretagen får och inte får göra. Det har dock kommit fram i efterhand. Frågan till mig var när vi fick reda på detta och om jag gjorde någonting då. Svaret är nej, jag gjorde ingenting då, för det är inte en fråga för regeringen utan för . Jag skulle nästan vilja säga att om jag hade lagt mig i skulle utskottet ha kunnat kritisera mig för otillbörlig inblandning i myndighets inre angelägenheter. Det skulle ha varit ministerstyre om jag ringt och sagt att det får hon inte göra. Det är en myndighetsfråga, och sedan kan man gilla eller ogilla det. Om det är lagligt eller inte får andra bedöma. Jag uppfattar att det är lagligt. JO har granskat det och finner att det är korrekt. När det gäller frågan om övergångsbestämmelser eller vad som är det korrekta ordet handlar det om att man genomför en stor förändring av lärarutbildningen. Under vår livstid har det hänt rätt . Det gjordes en stor lärarutbildningsreform , en annan 2001 och görs en tredje. Anta att en lärare är 23, 24, när han eller hon går ut och börjar jobba. När dessa lärare går i pension vid 65 betyder det att de äldsta lärarna som jobbar och kanske går i pension började jobba omkring 1970. De har upplevt fyra olika lärarutbildningssystem. Det i sin tur betyder att när man inför en ny lärarutbildning, med nya behörighetsregler, måste man bedöma om de som utbildade sig ska anses behöriga eller inte. Vi inför nu en ny lärarutbildning. 20-åriga lärarkandidater påbörjar den och ska ut i skolorna, med högre behörighetskrav och legitimation. måste vi naturligtvis ta ställning till de 180 000 lärare i svensk skola som har en äldre lärarutbildning, alltså hur de ska bedömas, om de behöver komplettera ämnena eller inte. Därför behövs någon typ av övergångsbestämmelser. Det korrekta ordet är till och med övergångslösningar, vilket en av mina medarbetare påpekar. Det behövs bestämmelser för att fånga upp vad äldre lärare får och inte får göra. 2011/12:KU20 BILAGA DEL 3 UTFRÅGNINGAR Jag kan säga som så att det inte varit så noga med att följa behörighetsreglerna inom svenskt skolväsen, utan man har tullat rätt mycket på dem. Det är ett av skälen till att vi inför legitimation. Det betyder att det finns en stor grupp lärare som gick en fyraårig lärarutbildning, men de gick aldrig färdigt för , för att ta ett exempel, fick de ett vikariat på högstadieskolan på orten. De gick aldrig färdigt utbildningen utan blev fast anställda och fortsatte att arbeta på skolan. När dessa lärare nu ska legitimera sig krävs examensbevis, vilket de inte har eftersom de inte gick färdigt utbildningen. Plötsligt uppstår ett visst kompletteringsbehov, till exempel ett halvårs utbildning, men de har 1970-talets lärarutbildning, och den finns kvar. Hur ska de kunna komplettera en utbildning som inte finns? Det var det som diskussionen handlade om. Regeringen landade i att man i praktiken kompletterar med ungefär motsvarigheten i dagens utbildning, eftersom den äldre utbildningen inte finns. Det var den sakliga lösningen på problemet. Detta problem förstod naturligtvis utredare och andra redan från början. , när vi började arbeta med behörighetsförordningen, diskuterades detta första gången på , och vi satte i gång arbetet med att skriva förordningar för det . Frågan här gäller mitt uttalande i en Aktuellt-sändning , när jag sade detta . Jag skulle förstås föredra att när jag går ut med en sak ska den vara färdigbearbetad. Det var den inte när jag sade det. dök det upp ett huvudinslag i en nyhetssändning som påtalade problemet, och jag fann det då för gott att säga att vi jobbade med det. Det var en nyhet för vi hade inte sagt något tidigare, men eftersom problemet uppmärksammades och ganska många lärare satt i den sitsen upplevde jag då att det var lämpligt att tala om att vi var införstådda med problemet och tänkte lösa det. Sedan gäller det förseningen, herr ordförande. Till att börja med finns det tre datum i lagstiftningen gällande lärarlegitimation som är relevanta i sammanhanget. Det första datumet är . Då trädde legitimationssystemet i kraft. I samband med det påbörjade utfärdandet av legitimationerna, eller skulle ha påbörjat. Det andra datumet är . Från gäller bland annat bestämmelsen att för att bli fast anställd som lärare, eller tillsvidareanställd som det heter, ska man ha legitimation. Man kan fortfarande jobba som obehörig lärare, som vikarie och så vidare, också , men då kan man inte få fast anställning, vilket man kunnat få. Det datumet måste nu skjutas på. Det tredje datumet, som egentligen är det viktiga i sammanhanget är . Det är slutdatumet för införandet av reformen, och den viktigaste bestämmelse som då träder i kraft är att för att få sätta betyg på elever i svensk skola ska man inneha lärarlegitimation. Det är således en trestegsraket med tre olika datum, och det är mittendatumet, , som man alltså måste skjuta på. Skälet till att vi skjuter på det datumet är att inkom med en skrivelse till regeringen , , där de bedömde att de inte kommer att hinna utfärda tillräckligt många lärarlegitimationer för att det hela ska bli riktigt lyckat och kunna träda i kraft år. De föreslog att man skulle skjuta på det. Regeringen har ingen egen väg i sådana processfrågor, utan det är som hanterar hela systemet. Om de gjorde den bedömningen hade jag inget underlag för att göra en annan bedömning utan meddelade att vi avser att skjuta på det datumet. sade vi att vi ganska snabbt måste bestämma ett nytt datum för när reformen i stället ska träda i kraft, men jag var angelägen om att när vi meddelar nytt datum ska det vara så välövervägt som möjligt för att inte behöva skjuta på det ytterligare en gång. Därför var det lite osäkert, och det var då det blev en hel del diskussioner om legitimationsreformen. Det var lite osäkert när det nya datumet skulle bli. Därefter har återkommit och sagt att de gör bedömningen att om vi skjuter på det drygt ett läsår, till , kommer de att hinna utfärda så många lärarlegitimationer att det hela kommer att fungera. Jag gör återigen ingen annan bedömning, utan det kommer snart ett förslag på bord om att fastställa det nya datumet till . Varför sköts det då upp? Ja, anger några skäl i sin skrivelse. Det är två viktiga och två avgörande skäl, totalt fyra skäl kan man säga. Det första som anför är att de fick väldiga problem med digitalt stöd, som det uttrycks, alltså med datorerna. It-systemen fungerade inte som det var tänkt, utan det blev rätt stora besvär. Det har redan kommit in över 100 000 ansökningar som ska katalogiseras och registreras och allt vad det är, så det är naturligtvis avgörande. Det andra är att det, som det uttrycks, har varit mer komplext än hade trott att korrekt bedöma de olika kurser som lärare gått. Om någon gått mattelärarutbildningen är det enkelt; då är man mattelärare, blir behörig och legitimeras som mattelärare. Om en lärare läst en annan kurs som visserligen har något med matte att göra men som kanske inte är en helt rak linje, om han eller hon gått någon kurs med någon annan inriktning, då måste det göras en bedömning ifall det kan kategoriseras som tillräckligt för att man ska vara behörig. Det handlar om många kurser , kurser som inte längre finns. Man måste gå tillbaka, och, säger , man har underskattat omfattningen av detta. Det är väl en korrekt bedömning. 2011/12:KU20 BILAGA DEL 3 UTFRÅGNINGAR Det är de två viktiga skälen. Ytterligare skäl som i någon utsträckning påverkat är att en stor mängd lärare skickat in ofullständiga ansökningar, de har inte korrekta underlag och så vidare. De två första skälen är dock avgörande. Ja, då uppstår frågan, och det är frågan som ställs här: Skulle regeringen ha kunnat förutse det här och att tiden inte räckte till? Återigen ska jag säga att vi naturligtvis har tittat på detta väldigt noga. Regeringen har inget annat underlag att gå på än dem som våra expertmyndigheter, utredningar och experter förser oss med. I första lärarutredningen, som var färdig 2008, gjorde man bedömningar av det här. Den gick ut på remiss. Ingen av dem som möjligen skulle ha kunnat inse att det blir större problem än vad man förutsett, skolmyndigheter och lärosäten, anförde detta. Man resonerade om detta i utredningen det blir ungefär den här omfattningen på arbetet. Och ingen hade någon invändning mot det. Ytterligare en remisspromemoria skickades ut från regeringen . Inte heller då var det någon invändning mot själva tidsplanen för införandet av lärarlegitimation. Det fanns en invändning mot införandet av det som kallas för introduktionsår, men det är en annan sak. Men att tiden inte skulle räcka till för lärarlegitimationer fanns det ingen som på något sätt påstod. Ingen av de myndigheter som har att hantera detta hade någon invändning mot tidsplanen på något sätt eller när det gällde att resurserna inte skulle räcka. Och allra viktigast för mig var att det , alltså för nästan exakt , kom en skrivelse. Ytterligare hade regeringen lagt fram propositionen för . I samband med det gav vi ett förberedande uppdrag till : Det är ni som får ansvaret att utfärda lärarlegitimationer. Fundera igenom hur det ska gå till! Återkom , när ni har gjort en bedömning av detta, till regeringen! De återkom med en skrivelse , . Där skriver man från sida till regeringen att det kommer att komma i gång enligt tidsplanen det fanns inga invändningar mot tidsplanen och tilldelade pengar räcker. Hade där sagt något annat hade vi naturligtvis dragit en annan slutsats. Men jag har, som sagt, inget annat underlag än detta. En myndighet har fått ett ansvar för hela systemet, från början till slut. Ansökningar kommer in. De ska registreras, katalogiseras, sorteras, bedömas och beslutas. Legitimationer ska utfärdas. Det är en myndighet som har totalansvaret. Jag har inget annat underlag att gå på än det som den myndigheten förser mig med. Man säger att det kommer i gång enligt planen det är inga invändningar och pengarna räcker. Men båda dessa bedömningar, att tiden inte var något problem och att pengarna inte var något problem, visade sig sedan vara felbedömningar. , senast, blir det alltmer uppenbart att det är stora problem. Bland annat har man uppmärksammat att it-systemet inte funkar, och man noterar att det är större problem än man bedömt från början. Då återkommer till regeringen och säger: Vi behöver mer pengar. Det får man, och man får precis det man begär i de beslut som togs . Sedan kommer man och säger att tiden inte heller funkar. Vi måste skjuta på det, och då gör vi det. Det är naturligtvis alltid regeringen som ytterst är ansvarig för allt här i . Så är det. Och när det gäller de här reformerna är det regeringen som har lagt fram förslaget för , och har fattat beslut. Det är klart att vi är ansvariga. Men vi har inget annat underlag att gå på än dem som våra expertmyndigheter och expertutredningar förser oss med. Och här har man sagt att den här tidsplanen håller. I den här skrivelsen, ska jag lägga till, skriver också att man har upptäckt att de ansökningar som kommer in kräver mer arbete. Det handlar om att gå igenom gamla kurser och vad de står för. Man har upptäckt och identifierat det problemet. Trots det bedömer man att tidsplanen håller och att pengarna räcker. Jag har naturligtvis funderat mycket på om vi hade kunnat förutse detta. Jag skulle önska att vi hade gjort det. Men jag kan inte ens förstå hur vi skulle kunna ha gjort det, för allt det underlag vi har fått pekar på att detta skulle . Hur som helst då har vi beslutat att det nu ska skjutas på. Jag uppfattar också att man i skolväsendet har ställt in sig på det. är det som gäller. när det var meddelat att reformen skjuts upp men inte var något nytt datum meddelat var det en viss oro som spred sig i skolväsendet. Men i och med att ett nytt datum har spikats är det i praktiken så att alla nu jobbar på. Min bedömning är att reformen, när den väl är genomförd, kommer att bli en mycket viktig del i att lyfta resultaten och kvaliteten i den svenska skolan, och då är det ingen som bryr sig om huruvida den infördes eller 2013. Jag hade gärna sett att vi hade kunnat förutse detta, men jag vet inte riktigt hur det skulle ha gått till. Eftersom anmälan har kommit in från börjar jag att ställa några frågor till utbildningsministern. Det här förhållandet, att inte riksdagsbeslutet har kunnat genomföras fullt ut, är relativt ovanligt i . Vanligtvis brukar besluten från genomföras, och det är sällan som vi behöver ta upp den här typen av frågor. I det här fallet är det ganska markanta skillnader också. Vi pratade med generaldirektör . Då visade det sig att man hade hunnit med att behandla 7 000 och några hundra ärenden, och det har kommit in över 100 000 ansökningar om lärarlegitimation. Man är alltså ganska långt ifrån, får man väl ändå säga, att vara i mål , i alla fall. Jag kommer att ställa några frågor som i första hand handlar om de sakerna. Jag har en fråga som kanske kan verka lite konstig: Vad kommer den här reformen att kosta? Utbildningsminister (FP): Det beror på vad man räknar in i detta. Om sjuksköterskorna inte hade varit legitimerade hade kostnaderna för att anställa sjuksköterskor varit betydligt lägre. Då hade man kunnat ta in obehöriga. Det kommer att kosta för skolarbetsgivarna att man har legitimation. Det är den stora kostnaden. När det blir brist kan man inte längre ta in obehöriga hur som helst, utan lönenivåerna kommer säkert att stiga. Det tror jag är den stora kostnaden för detta. När det gäller den administrativa kostnaden för utfärdande och hantering av legitimationer har man bedömt att den långsiktiga kostnaden ligger på runt . För det är inte så att man har utfärdat alla legitimationer , utan det kommer naturligtvis nya lärare som ska legitimeras. Det är en permanent kostnad som finns. ska det delvis täckas genom avgifter när man söker legitimation, och nivån på de avgifterna ska bestämmas . När det gäller kostnaden just , som har, har begärt mer medel i samband med att man sade: Vi förskjuter tiden något. De har ännu inte preciserat någon begäran, och det får vi pröva i budgetpropositionen . Men det är klart att det faktum att det blir en mer omfattande prövning av många enskilda fall innebär att kostnaden blir högre än vad det från början var sagt. Så är det. Men exakt vad det blir kan jag inte svara på. Ordföranden: Det fanns väl egentligen inte någon riktigt ordentlig kalkyl av kostnaden från början heller? Utbildningsminister (FP): Det menar jag att det gjorde i lärarutredningen, som kom 2008. Där finns det en bedömning gjord av kostnader för den administration vi nu talar om, av den årliga kostnaden och kostnaden för introduktionsår. Det finns däremot inte för kostnaderna för kommunerna i nästa steg. Men det finns bedömningar och beräkningar i utredningen och naturligtvis i propositionen, när vi lade fram detta. I och med att det nu förlängs och blir omständligare än vad som var tänkt kommer det att ske fördyringar. Hur stora vet vi inte , men det är klart att det blir så. Ordföranden: När vi frågade och diskuterade med generaldirektören i sade hon att den statliga utredning som föregick det här, som kom 2008, som utbildningsministern hänvisar till, bara berörde vad det här arbetet skulle innebära i några få rader. Det står ungefär så här: I den utredningen angavs helt kort att man bedömde att arbetet med att ge legitimation till befintliga lärare inte skulle innebära någon större svårighet. Det var ganska lakoniskt och kort vad som stod i utredningen, menade generaldirektören . Jag har inte själv hunnit kolla, men vi får väl utgå från att det stämmer någorlunda. Det pekar ju på att det kanske inte har gjorts en riktigt ordentlig utredning av den här frågan. Vad skulle det egentligen innebära att genomföra lärarlegitimation i ? Utbildningsminister (FP): Herr ordförande! Med facit i hand är det uppenbart att det har skett en felbedömning. Det är självklart. Det är därför vi skjuter på det. Men jag vill då säga att vi har utredningen . Jag har samma citat här, så det är säkert rätt återgivet. Remisspromemorian skickades ut . Men allra mest, skulle jag säga, finns det en genomgång av detta i den skrivelse som skriver till regeringen . skriver en skrivelse till regeringen. Då har man upptäckt att det är ett mer grannlaga arbete att bedöma många av ansökningarna, för utbildningar som ligger tillbaka i tiden, än vad man tidigare hade bedömt. Men trots det bedömer att tidsplanen kommer att hållas, och tilldelade pengar räcker. Hade då sagt nja, nu bedömer vi att tidsplanen inte håller eller hade man sagt att pengarna inte räcker hade vi naturligtvis vidtagit åtgärder. Men vår myndighet som har ansvar att ratta denna reform skrev till oss. Man var då väl medveten om att det blir mer grannlaga när det gäller en del av de här ansökningarna än vad man tidigare hade insett. Man skrev att tidsplanen håller, och pengarna räcker. Därmed fann vi naturligtvis ingen anledning att göra några dramatiska omläggningar då.