bet · H001SfU1 · 2012-12-06 00:00:00 — Dessa har kommit betydligt närmare arbetsmarknaden. De har fått arbete och möjlighet att studera och förkovra sig för att komma vidare i arbetsmarknadshänseende.Detta, Shadiye Heydari, tycker jag är en fin julklapp till svenska folket - inte minst till dem som är längst bort från arbetsmarknaden. Vi säger att det inte var bra , Finn . Det fanns brister i systemet. Men ni borde se till att förbättra och utveckla det, inte försämra det som ni har gjort. Vi får gång på gång höra från och Alliansen att det inte var bra under Socialdemokraternas tid. Okej, fine - då vet alla det. Men se då till att förbättra och korrigera de brister som finns i systemet!Det är många som är utförsäkrade, och det är många som lever på sina anhöriga numera. Vi hörde att 40 000-45 000 människor är sjuka och lever på ekonomiskt bistånd. Vilka är de då, om det inte är så att de har varit med i försäkringen? Hälften av dem ser vi har varit med i försäkringen, men de är nu utförsäkrade och lever på ekonomiskt bistånd. Så ska det inte vara. De är ju sjuka. Det är allvarliga brister vi nu ser.När det gäller beroendeskapet är det många som lever på sina anhöriga. Antingen är det make, maka eller barn som försörjer sina anhöriga för att de är utförsäkrade och inte kan få ekonomiskt bistånd. Det kan de inte få på grund av att de äger en båt, en bil eller ett hus som de har jobbat . De klarar dock på grund av sjukdom inte av att arbeta längre. Ja, ekonomiskt försörjningsstöd är en viktig del i det sociala försäkringsskyddet, Shadiye Heydari. Det är den yttersta hjälp man kan få. Det jag försökte påtala var att den ekonomiska försörjningsstödsbördan hos kommunerna har ökat marginellt på grund av eller genom sjukförsäkringsreformen. Det är trots allt ett faktum i de studier som har gjorts. Någonstans mellan av den totala ekonomiska försörjningsstödsbördan kan möjligen tillskrivas sjukförsäkringsreformen. Att några naturligtvis uppbär ekonomiskt försörjningsstöd ska man inte nödvändigtvis se som något negativt. Det är ju positivt att vi använder våra sociala trygghetssystem för att försörja dem som har den allra sämsta ersättningen. Så länge detta inte blir ett permanent försörjningsstöd är inte det tillfälliga ekonomiska försörjningsstödet något problem, framför allt inte om man utvärderar möjligheten att kanske kunna lämna sjukförsäkringen för att komma närmare arbetsmarknaden. Är det sedan så att man inte kan göra det ska man tillbaka till sjukförsäkringen, och i förlängningen kan det innebära att man kvalificerar sig för förtidspension. Det är helt i sin ordning. Att inte se dessa människor och inte hjälpa dem att komma närmare arbetsmarknaden är dock ett svek mot dem.Sist men inte minst använde Shadiye Heydari en stor del av sin tid till att tala om rehabilitering. Det är nog så viktigt; jag delar helt den bedömningen. Då är det dock också viktigt att notera att alliansregeringen genom att genomföra denna reform har satt fokus på rehabilitering, vilket på inget sätt gjordes under de tidigare, socialdemokratiska åren. Vi har en rehabiliteringskedja som knyter an till en rehabiliteringsgaranti, som i sin tur också finansieras med en rehabiliteringsmiljard. Det är alltså ett årligt tillskott för landstingen och samordningsförbunden att utnyttja för att på bästa sätt tillhandahålla rehabilitering. Det är väl i sanning att anstränga sig för att rehabilitering ska vara en central del i sjukförsäkringsreformen. Precis som du säger har försörjningsstödet ökat marginellt. Ja, självklart - dessa människor går ju inte till . De är nämligen inte berättigade till det; de har ju hus. Enligt socialtjänstlagen kan du inte göra det om du äger hus. Du måste sälja huset, båten eller bilen för att du ska få pengar att leva för. De lever därför på sina anhöriga. Det är det Alliansen har skapat.Vad gäller rehabilitering finns det brister i rehabiliteringskedjan. Om det inte finns brister, hur kommer det sig att människor har hamnat mellan stolarna? Det kan vi nämligen alla vittna om. Det finns alltså brister i rehabiliteringskedjan. Jag säger inte att det var bra då, men vi ska ju se till att förbättra och utveckla det. Jag hoppas nu att den julklapp ni kan ge är att korrigera bristerna i sjukförsäkringssystemet, så att människor kan komma tillbaka till ett arbete. De ska få rehabilitering och ersättning de behöver det för att rehabiliteras tillbaka till ett arbete.Det är mitt önskemål, och det är folkets önskemål. "Människan besitter en inre förmåga att utvecklas och bara genom frihet kan denna förmåga komma till sin rätt. Staten måste tilltro människor kapaciteten och viljan att bära det ansvar som följer med friheten. I vardaglig mening är ofrihet ofta förknippad med liten egenmakt, att ens livsvillkor dikteras av någon annan än en själv. "Dessa kloka ord fann jag i Nya idéprogram . Frihet och utveckling kräver dock rätt förutsättningar. Det är i grund och botten ganska enkelt: Den som tvingas leva med ständig överlevnadsångest - som inte vet om hon har råd med mat, medicin och hyra - har självklart sämre möjligheter än den som har sin försörjning tryggad. Allt fler människor, inte minst unga, lever under prekära, alltså svåra och osäkra, arbets- och levnadsförhållanden. Här finns många grupper, bland andra långtidsarbetslösa, utförsäkrade och timvikarier. De är den moderna tidens daglönare, som är helt utlämnade åt arbetsgivare som kanske eller kanske inte ringer in dem . De saknar egenmakt. Gemensamt för dem som kan anses ingå i prekariatet är just brist på kontroll över livet - egenmakt. Detta har beskrivits väldigt väl i den uppmärksammade , prekariatet, av professor . Han är professor i economic security, alltså ekonomisk säkerhet, och tidigare chef för för socioekonomisk trygghet. Han beskriver i sin bok denna nya underklass som växer fram.Men socialförsäkringssystemen i är utformade för ett industrisamhälle som i snabb takt förändras i grunden. En tredjedel av de arbetslösa i saknar till exempel a-kassa. Situationen är helt ohållbar för miljontals människor i södra där samhällen i snabb takt går mot upplösning. Det är en mycket farlig utveckling. behövs mer än någonsin kreativa människor och entreprenörer som kan klara av alla de stora ekologiska och sociala utmaningar som mänskligheten nu står inför. I detta läge är det viktigare än någonsin att söka nya, moderna lösningar som ger alla människor grundläggande ekonomisk trygghet.Jag citerar vidare ur idéprogram: "Det rättvisa samhället eftersträvar inte att utjämna alla skillnader eller olikheter mellan människor, det bejakar istället att alla får likvärdiga chanser att lyckas." Jag citerar ur Socialdemokraternas partiprogram: "Liksom frihet förutsätter jämlikhet sociala strukturer och ekonomiska villkor, som ger alla lika rätt och lika förutsättningar till utveckling och delaktighet." Jag kan bara instämma.Hur kan vi då se till att människor verkligen får likvärdiga chanser? Professor ser liksom allt fler runt om i världen villkorslös medborgarlön eller basinkomst, som det numera oftast kallas, det vill säga helt enkelt att människor regelbundet får pengar i handen, som en väg framåt. Praktiska försök har genomförts med goda resultat.Behovsprövning är ofta kostsamt och ineffektivt. Riktade subventioner av sådant som mat och bränsle har till exempel i och andra länder visat sig vara ineffektiva och i för låg grad komma de fattiga till godo. Risken för korruption och godtycke är ofta stor.I och i har Sewa, en fackförening för självanställda kvinnor med 1 miljon medlemmar, i samarbete med forskare genomfört pilotförsök med direkt kontantstöd. I fick de fattiga i ett område själva välja om de ville fortsätta få styrt stöd, som subventionerad mat, eller pengar i handen. I åtta byar i fick alla invånare en mindre summa pengar . Utöver grundläggande förnödenheter som mat och medicin kunde många få råd att köpa skrivböcker och annat som behövs för barnens skolgång. Kvinnor har gått samman och köpt symaskiner för att kunna försörja sig långsiktigt. Brist på grundläggande sanitet är ett mycket stort hälsoproblem i som man nu har kunnat lösa i basinkomstbyarna genom att gå samman för att investera i toaletter.De goda resultat som dokumenteras och utvärderas av forskarna har väckt stort intresse bland indiska politiker, även på högsta nivå. premiärminister, , har offentligt presenterat en plan för att rulla ut ett system med direkt kontantstöd över hela landet.I ett annat folkrikt land, , får nu 60 miljoner människor Bolsa Família - ett kontantstöd som betalas ut till familjer bland annat på villkor att föräldrarna skickar sina barn till skolan. São Paulos senator har skrivit den underbara bok som jag visar här. Den handlar om basinkomst, och man kan ladda ned den från nätet. Han har länge drivit frågan om basinkomst för alla. Och det händer saker. Till exempel får alla som har bott i staden do Pinhal i São pengar från en fond. ska alla som bor stadigvarande i få basinkomst enligt en lag som antogs av landets kongress och president . har blivit mindre ekonomiskt ojämlikt. Landets Gini-koefficient minskar nu för första gången.Jag vill också berätta om ett uppmärksammat försök med villkorslös basinkomst som väg ut ur fattigdom och misär i den utfattiga byn i . Varje invånare under pensionsåldern i byn fick mellan en mindre summa utan krav och villkor. En grupp forskare från olika länder följde projektet och utvärderade det. Byn gick snabbt från hopplöshet till framtidstro. Fattigdom, undernäring, arbetslöshet och brottslighet minskade kraftigt. Antalet barn som går i skolan ökade dramatiskt, och deras studieresultat förbättrades. Och det är klart: Det är lättare att lära sig när man inte är hungrig. Farhågan att människor skulle bli lata, passiva och bidragsberoende av att få pengar utan krav på motprestation kom på skam. När byborna slapp den frätande oron för om de skulle ha mat på bordet fick de kraft att på allvar ta tag i och förbättra sina liv. Såväl den demokratiska som den ekonomiska aktiviteten ökade. Bybor startade företag och bildade byråd. Hushållen ökade sitt sparande. De kunde investera för framtiden genom att köpa husdjur och fjäderfä. Kvinnornas ställning stärktes genom att de blev mindre ekonomiskt beroende av män.När de utfattiga människorna i och fick pengar att röra sig med kunde de förbättra sina liv utifrån sina egna behov. De förvaltade förtroendet väl. De fick också värdighet, vilket många har framhållit som kanske allra mest värdefullt. Att lita på att människor själva vet bäst hur de ska skapa sig bättre liv i stället för att bestämma över deras huvuden vad de behöver hjälpas med är alltså inte bara respektfullt utan även effektivt.Professor , som även har arbetat med , berättade när han besökte att han hade talat med några yngre kvinnor i byn. De hade tidigare tvingats prostituera sig för lite mat till sina hungrande familjer. Den som hotas av svält tvingas sälja sig billigt. Med basinkomsten fick de en reell möjlighet att avvisa de män som vill utnyttja deras förtvivlade situation. Och de sade nej när de fick egenmakt - makt över sina liv, bokstavligen, i ett land där av befolkningen är hivsmittad.Att fattiga människor skulle få pengar utan villkor och motprestation väcker trots detta ibland ett djupt känsloladdat och irrationellt motstånd. Kanske beror det på att maktbalansen rubbas till de fattigas och maktlösas fördel och att de privilegierades övertag försvagas.Även i det rika landet genomfördes för övrigt under president försök försök med medborgarlön i några mindre städer. Även där kom farhågorna att många skulle avstå från förvärvsarbete för att leva på existensminimum på skam. Tyvärr blåste medborgarlönen bort med de nyliberala vindar som svepte in över senare.Sverige borde lyssna på , som i en resolution uppmanar medlemsländerna att inleda praktiska och omfattande försök med villkorslös basinkomst som ett sätt att motverka fattigdom och social utslagning. Parlamentet motiverar detta bland annat med att olika försök har visat att villkorslös basinkomst är ett effektivt sätt att bekämpa fattigdom och utslagning och ge alla ett anständigt liv. Man påpekar att den är icke-stigmatiserande och har förmågan att förebygga dold fattigdom.Jag ser ingen anledning att tro annat än att människor är lika ansvarsfulla och kreativa i som i , och , bara de får förutsättningar och förtroende. Dessa försök och resolution bygger på en tillitsfull och positiv människosyn. Den står tyvärr i skarp kontrast till det svenska systemet som, om man ser bortom de vackra orden, i praktiken bygger på misstänksamhet och förmynderi. Arbetslinjen har blivit en överideologi som inte ifrågasätts, som den har urartat till att bli alltmer disciplinerande och förnedrande. Politiska problem stöps om till personliga. Individer skuldbeläggs och stigmatiseras fast arbetslösheten är strukturell. Att produktivitetsökningarna medför att allt färre kan producera alltmer är för övrigt ur grön synvinkel inte ett problem utan en möjlighet.Att myndigheter ska tala om för människor vad de ska göra och detaljstyra deras liv borde vara ett system som föll med . Det handlar om grundläggande värderingar, människosyn och vilket samhälle vi vill ha. Vi gröna tror på människors kreativitet och vilja att bidra till samhället. I gällande partiprogram slås fast att alla ska garanteras ekonomisk grundtrygghet som går att leva på oavsett vilken inkomst man har haft och oavsett orsaken till att man saknar inkomst. Kongressen 2008 slog fast att medborgarlön även fortsatt är en vision för Miljöpartiet.Att anförtro även människor i ovillkorad ekonomisk grundtrygghet är förstås en stor förändring. Visserligen har vi redan en mindre basinkomst i livets början och slut - barnbidrag och garantipension - men målet måste vara att basinkomsten ska gå att leva på hela livet.Först då når den full kraft som instrument för att ge människor riktig makt över sina liv och frigöra sin kreativitet. Först då får människor i , även de som inte vunnit en hög vinst i något lotteri, makt att säga nej till hälsovådliga eller samhälls- och miljöfarliga lönearbeten, som att bygga vapen eller gräva ned gifttunnor. Då kan vi äntligen vända den kapplöpning mot botten som präglar arbetsmarknaden. I stället får vi en välkommen och välbehövlig press uppåt. Därför är det så viktigt att separera försörjning från lönearbete.En ofta framförd farhåga är att basinkomst för alla skulle vara för dyrt. Enligt professor är detta "nonsens". Resurser kan omfördelas, hur mycket och vilka varierar givetvis i olika länder. Exempelvis kostar så kallad corporate welfare, bidrag till storföretag, enorma summor. Det handlar om gigantiska subventioner av fossilindustrin, banker som tagit för stora risker, jordbruk i EU. I närmast skänker vi bort våra naturtillgångar i form av mineraler till gruvbolag. Därtill kommer jobbskatteavdrag, nya , sexfilig motorväg förbi och en ökande och vildvuxen flora av skatteavdrag för dem som redan har det gott ställt och så vidare. Har vi råd med allt detta kan vi givetvis välja att prioritera grundtrygghet för alla i stället.Att införa ovillkorad basinkomst skulle dessutom medföra att en hel del kostnader för administration och kontroll skulle försvinna. Behovsprövning är, inte bara i utan även i , ofta ineffektiv och dyr, för att inte tala om förnedrande för den som söker hjälp. Basinkomst kan naturligtvis inte ersätta socialförsäkringssystemen fullt ut, men väl vissa delar av dem.Ekonomen , som leder i , menar för övrigt att basinkomst är en reform som skulle förlösa människors entreprenörsanda och därmed i betydande utsträckning bli självfinansierad.Ett intressant system värt att inspireras av även i är the som funnits . Företag som utvinner naturresurser betalar royalty till en fond vars avkastning dels går till gemensam välfärd, utbildning och sjukvård, dels till en utdelning till alla som bor i . Denna utdelning är inte så stor att den går att leva på, men den har ändå haft betydelse. är den amerikanska delstaten med minst socioekonomiska skillnader och där inte heller klyftorna ökat nämnvärt sedan 1980.I en tung motion till världens mäktigaste lagstiftande församling, den amerikanska senaten, föreslog två senatorer, , demokrat, och , republikan, 2009 ett system byggt på liknande värderingar, nämligen cap and dividend, utsläppstak med medborgarutdelning. Tanken är att ett tak ska sättas för hur mycket utsläpp av koldioxid får göra inom ett rättvist och hållbart utrymme. Dessa utsläppsrätter skulle auktioneras ut. En del av intäkterna skulle delas ut till alla som bor i och en del gå till statskassan. Enligt en uppskattning som man gjorde då skulle uppemot två tredjedelar av amerikanerna gynnas fördelningspolitiskt. Detta bygger på en mycket positiv och liberal människosyn, att alla har rätt till frukterna av våra gemensamma naturtillgångar. Det handlar inte om bidrag.Fru talman! Det har inte gjorts någon utredning med tillräckliga resurser i , eller praktiska försök, för att utforska hur basinkomst i skulle kunna utformas och finansieras. Därför är det synd, tycker jag, att vi inte fått gehör för vår motion, som föreslår just en sådan framtidsinriktad och innovativ politik. Vi som skrivit motionen vill inte ha dyra och kränkande kontrollapparater som syftar till att på allas bekostnad jaga och sätta åt ett litet fåtal förmodat lata och dumma människor som antas vilja missbruka våra gemensamma trygghetssystem. Om enstaka individer ändå väljer att göra det tycker jag inte det är ett skäl att säga nej till en reform som skulle gynna de allra flesta.Vi vill ha ett samhälle och ett socialförsäkringssystem som utgår från att människor är ansvarsfulla, villiga att bidra till det gemensammas bästa och kapabla att styra sina liv. Ett basinkomstsystem skulle öppna en möjlighet för alla att utveckla sig om vi unnar varandra det och inte misstror varandra, ett samhälle där grundtrygghet, där frihet, trygghet och rättvisa är en rättighet för alla, inte bara ett fåtal. Tack, , för ett intressant inspel! Det här är en budgetdebatt, och det handlar om att titta på vad ditt parti i synnerhet har för tankar om en budgetram och om hur fördelningen inom utgiftsområde 10 ser ut.Vi har hört att ert parti värnar småföretagare i så måtto att man vill ta bort ett sjuklöneansvar från dem som har mindre än tio anställda. Jag föreställer mig att tanken med en sådan reform, som är intressant, är att småföretagare i det läget skulle våga anställa folk som arbetar och bidrar med skatt. Det förslag som ni har hamnar i en viss konflikt med tanken att värna människors integritet och att ha en ekonomisk realitet för att hantera det förslag som du och dina medmotionärer lägger fram.Jag vet att är mycket engagerad i förändring av samhället av stora mått, till exempel förbud mot handel . På vilket sätt skulle då en egenföretagare som bedriver handel och som blir av med sitt sjuklöneansvar enligt ert förslag skulle gynnas av att man förbjuds att handla ? Jag vill ställa en fråga om villkorslös medborgarlön eller basinkomst. Det här är lite grann att damma av det gamla förslaget om friåret, som jag ser det, en sak som värnar och som jag trodde att ni hade lämnat. För mig framstår det mer som en månadspeng för vuxna, med den skillnaden att en månadspeng till ungdomar ibland brukar vara villkorad på vissa sätt. Det här ska vara helt villkorslöst. Att det i sin förlängning skulle avhjälpa hivepidemin i tycker jag är ganska naivt att tro. Det finns inte bara en totalsumma arbeten att utföra. Själva tanken är att man i ett företagande kan expandera och därmed skapa mer utrymme för arbete, som i sin tur ger skatteintäkter som vi kan fördela till välfärden. Hur får ni i er tankesfär ihop detta med de utgifter och de kostnader som det här skulle medföra? Det var många frågor på en gång. Jag tittar på verkligheten och hur det har fungerat. Jag redogjorde för ett antal lyckade försök som bygger på just det som skriver i sitt idéprogram, tilltron till att människor är kapabla att ta ansvar och att de vill ta det ansvar som följer med frihet. De vill ha egenmakt och vill inte ha sina livsvillkor dikterade av någon annan än en själv.Jag tycker att det är lite förvånande att Finn mot bakgrund av det - jag utgår från att Finn ställer upp på sitt partis grundvärderingar - inte ser potentialen i detta och hur viktigt det är att man tilltror människor att de faktiskt själva vet vad som är bäst för dem. Jag tycker att till exempel har en stor poäng i att om människor får reella möjligheter att överleva medan de testar sitt företags idé kan många intressanta företag som inte klarar sig ekonomiskt komma i gång därför att man behöver lite . Man kan pröva sin företagsidé och komma vidare. Det här tjänar vi alla på, om vi vill ha en småföretagarvänlig politik. Det tror jag är betydligt viktigare än köpfri söndag, som är en helt annan diskussion. Jag tycker att det är intressant att studera vad som hände i . Jag tror i grund och botten att vi alla människor är ganska lika. Jag tänker på kvinnan som fick sin första basinkomst, månadspeng som Finn lite föraktfullt väljer att kalla det. Hon investerade i en säck mjöl och började baka bröd i sardinburkar som hade kastats bort. Hon har ett blomstrande bageri, och hon har kunnat anställa. Hon har även konkurrenter därför att människor har fått köpkraft, och då får man fart på det lokala näringslivet. Det är den verklighet som jag ser på. Jämförelsen med månadspeng för ungdomar bygger på tanken att även ungdomar kan vara kreativa när de får pengar. Skillnaden är, , att det i så fall betalas av föräldrarna. vill du att skattebetalarna ska bekosta detta. Detta är en budgetdebatt där du refererar, med all respekt, till . Jag tror att , som ser till att vi har sunda statsfinanser här i landet, kanske är en viktigare spelare som har en ekonomisk realitet bakom sig, om än han inte vill missgynna kreativitet. Jag tycker att det är ett problem som vi nu diskuterar det kostnadsutrymme som föreslagit på just utgiftsområde 10 och som överstiger regeringens satsning med 2,5 miljarder.Min fråga är: Vilket vill satsa på, den fördyring som jag upplever att en villkorslös basinkomst trots allt, i alla fall i ett inledningsskede, kommer att innebära jämfört med en satsning i årets budget på 2,5 miljarder riktad mot de insatser ni i partiet verkar prioritera, eller att gå tillbaka till tanken om ett friår, att folk ska arbeta mindre, ha en ersättning av skattebetalarna, och att ekvationen ändå på något sätt ska gå ihop?Tillåt mig att tvivla på att de visionära tankar som nämner, och som kan vara intressanta att belysa på ett djupare plan, går att på ett så radikalt sätt föra in i en budgetprocess, i alla fall innevarande år, att vi skulle kunna lösa den typen av diskussion.Min fråga kvarstår: Vilket prioriterar ni i årets budget, era satsningar på 2,5 miljarder mer än regeringens inom ramen för utgiftsområde 10 eller att införa en villkorslös basinkomst? De står inte i någon motsatsställning till varandra. Jag talar om villkorslös basinkomst på lång sikt. Jag har inte alls talat om att införa det . Frågan behöver utredas grundligt, och sedan måste mindre försök göras innan det görs en stor förändring, precis som man gjort på andra håll, vilket den stora auktoriteten på området, , också talar om. Det är alltså inte fråga om några stora pengar.Det vore förmätet av mig att försöka komma med en fullständig plan på hur det ska finansieras. Jag har pekat på några möjligheter med tanke på de stora utgifter vi har, till exempel att gruvbolagen får bryta mineraler nästan gratis i , de stora jobbskatteavdragen och andra avdrag för människor som redan har det gott ställt. Det finns möjligheter att omdisponera pengar, och det krävs självklart en stor och grundlig utredning för att se de olika möjligheterna.Dessutom tror jag att det krävs praktiska försök. Det är styrkan i det som jag här talat om.