bet · GZ01KU10 · 2012-01-10 00:00:00 — för genom departementen en dialog med myndigheterna i syfte att säkerställa att bemyndiganden finns för de åtgärder som myndigheterna vidtar. Den normala rutinen är att myndigheterna kontaktar innan förhandlingar inleds och avtal ingås. Myndigheterna förutsätts agera i enlighet med de bemyndiganden som regeringen lämnar och förväntas vid behov återkomma till . Några särskilda rutiner för att följa upp och kontrollera att en överenskommelse som ingåtts av myndigheten överensstämmer med en preliminär överenskommelse finns därför inte i . Beträffande de fall där det saknas ett särskilt bemyndigande att förhandla om en internationell överenskommelses innehåll anförs att ordet ingå i regeringens bemyndiganden innefattar rätten för en förvaltningsmyndighet att såväl förhandla som slutligt ingå en överenskommelse. Ordet har enligt samma innebörd i regeringsformen. Bemyndigandet som ges till i myndighetsinstruktionen är ett allmänt bemyndigande att ingå överenskommelser. Syftet med överenskommelserna är att reglera det internationella samarbetet för att förbättra de väderprognosmodeller som , och samtliga övriga deltagare i samarbetet, grundar sin löpande prognosproduktion på. Bemyndigandet till MSB är avsett att underlätta för myndigheten att kunna delta i för myndigheten relevanta och intressanta samarbetsprojekt och för ändamålet förhandla och ingå nödvändiga överenskommelser under de knappa tidsramar som ofta är fallet i EU-sammanhang. Eftersom överenskommelserna kan ingås inom vitt skilda ämnen inom myndighetens verksamhetsområde är det betydelsefullt att har möjlighet att lämna synpunkter på ett visst samarbete. Samråd har i enlighet med villkoren i bemyndigandet i dessa fall skett muntligen mellan MSB och ansvarig sakenhet på Försvarsdepartementet. har detta samrådsförfarande utvecklats så att myndigheten skriftligen meddelar Försvarsdepartementet relevanta uppgifter om den kommande överenskommelsen, såsom en bakgrundsbeskrivning av ärendet och vad det är för överenskommelse som myndigheten avser att förhandla om eller ingå. Beträffande bemyndigandet som har getts till i lagen (2007:528) om värdepappersmarknaden anförs att det till följd av bl.a. kravet på samarbete i direktiv /39/EG om marknader för finansiella instrument bedömdes som lämpligt att i lag slå fast skyldighet att samarbeta och utbyta information med behöriga myndigheter i andra medlemsstater. Liknande bestämmelser har även tidigare införts i lag, exempelvis i lagen (2006:531) om särskild tillsyn över finansiella konglomerat och i lagen (2006:1371) om kapitaltäckning och stora exponeringar. När det gäller dessa två lagar finns i de förordningar som kompletterar lagarna bemyndiganden för att ingå internationella överenskommelser. I den förordning förordningen (2007:572) om värdepappersmarknaden som innehåller kompletterande bestämmelser till lagen om värdepappersmarknaden finns det emellertid inte något bemyndigande för att ingå internationella överenskommelser. () tar emot förteckningar över internationella överenskommelser ingångna av förvaltningsmyndigheterna. påminner återkommande förvaltningsmyndigheterna om deras skyldigheter enligt förordningen (1990:1070) om publicering av internationella överenskommelser m.m. att föra en förteckning över ingångna överenskommelser och att skicka förteckningen till . Senast en sådan påminnelse gick ut var , i form av en cirkulärskrivelse till rätts- och expeditionscheferna i samt en skrivelse till berörda myndigheter under . avser att inför kommande årsskifte ta fram en ny påminnelse om myndigheternas skyldigheter enligt förordningen. Det är regeringen som enligt regeringsformen företräder och ingår för landet bindande överenskommelser med andra stater och med mellanfolkliga organisationer. Ett uppdrag till en förvaltningsmyndighet som innebär att regeringen delegerar denna grundlagsfästa uppgift måste därför enligt bl.a. förarbetsuttalanden grunda sig på ett klart och uttryckligt bemyndigande. Utskottet vill understryka denna ordning, särskilt när frågan gäller bemyndiganden att slutligt ingå en internationell överenskommelse. Några av de bemyndiganden som omfattas av denna granskning är enligt utskottet alltför generellt formulerade. Detta är framför allt fallet med det nämnda bemyndigandet till . Att ett generellt bemyndigande underlättar för förvaltningsmyndigheten i det internationella samarbetet ändrar inte denna bedömning. Kravet att varje uppdrag till en förvaltningsmyndighet att förhandla om och ingå en internationell överenskommelse ska gå att härleda till ett uttryckligt bemyndigande har betydelse också för förvaltningsmyndigheternas skyldighet att redovisa ingångna överenskommelser till regeringen. Regeringen får annars svårt att kontrollera och följa upp om förvaltningsmyndigheterna har agerat inom ramen för bemyndigandet. Utskottet har i tidigare granskningar konstaterat att det i myndigheternas förteckningar i vissa fall saknas uppgift om bemyndigande eller framstår som oklart vilket bemyndigande som avses (bet. 2004/05:KU10 s. 72). Årets granskning visar att sådana brister fortfarande förekommer och att det inom saknas rutiner för att säkerställa en kontroll av att erforderliga bemyndiganden har förelegat, i de fall förvaltningsmyndigheternas förteckningar inte har angett på vilket bemyndigande myndigheterna grundat sin befogenhet. Vidare konstaterar utskottet att det saknas ett bemyndigande från regeringen till i de två granskade fallen. slår i lagen om värdepappersmarknaden fast att i sin tillsynsverksamhet ska samarbeta och utbyta information med andra myndigheter. Detta utgör inte ett bemyndigande att ingå internationella överenskommelser. Ett sådant ska, mot bakgrund av bestämmelsen i 10 kap. 2 § regeringsformen, vidare ges av regeringen. För vissa andra frågor med anledning av de aktuella EU-direktiven finns bemyndiganden att ingå överenskommelser i förordningar som kompletterar de aktuella lagarna. Detta saknas emellertid i det granskade fallet. 7 Regeringens information i samband med subsidiaritetskontroll Sedan Lissabonfördraget trädde i kraft gäller enligt 10 kap. 6 § riksdagsordningen (RO) att har till uppgift att pröva om ett utkast till en lagstiftningsakt strider mot subsidiaritetsprincipen. Kammaren ska hänvisa ett utkast till berört utskott, som sedan prövar om utkastet strider mot subsidiaritetsprincipen. Under beredningen av ett sådant subsidiaritetsärende kan utskottet begära att regeringen ska informera om sin bedömning av tillämpningen av subsidiaritetsprincipen i det aktuella utkastet. Utskottet granskar i detta avsnitt hur regeringen uppfyller riksdagsordningens bestämmelse om regeringens skyldighet att lämna sin bedömning av tillämpningen av subsidiaritetsprincipen. Granskningen avser perioden . Till grund för granskningen ligger en genomgång av berörda riksdagsutskotts akter i subsidiaritetsärenden för den aktuella granskningsperioden (bilaga 7.1). Vidare finns två svarspromemorior upprättade inom Statsrådsberedningen med svar på frågor från utskottet (bilaga 7.23). Enligt 10 kap. 10 § regeringsformen (RF) ska regeringen fortlöpande informera och samråda med organ som utses av om vad som sker inom ramen för samarbetet i Europeiska unionen. I bestämmelsen anges även att närmare bestämmelser om informations- och samrådsskyldigheten meddelas i riksdagsordningen. Enligt 10 kap. 6 § tredje stycket RO ska regeringen från den dag då utskottet begär det informera om sin bedömning av tillämpningen av subsidiaritetsprincipen i det aktuella utkastet. I förarbetena till bestämmelsen betonas vikten av att, i de fall ett utskott bedömer att ett utkast till lagstiftning aktualiserar en subsidiaritetsprövning, kontrollen av subsidiariteten sker i nära kontakt med regeringen (framst. 2008/09:RS4 s. 53). Vidare framgår av författningskommentaren till bestämmelsen att informationen om regeringens bedömning kan lämnas skriftligen och/eller muntligen av ett statsråd eller en statssekreterare, undantagsvis av en annan tjänsteman från det berörda departementet (s. 63). Under beredningen i utskottet (bet. 2009/10:KU2) inbjöds en rad remissinstanser att yttra sig över riksdagsstyrelsens framställning. bedömde i sitt remissvar att kvaliteten på regeringens yttranden skulle bli högre om tidsfristen för regeringens svar till utskotten förlängdes. Vidare välkomnade att regeringens bedömning av subsidiaritetsfrågan skulle kunna ske i den form som i övrigt används i frågor som är föremål för information och samråd med regeringen (s. 11). remissynpunkter föranledde inte några ändringar eller uttalanden från utskottets sida. följde utskottet (rskr. 2008/09:4041). I betänkandet delade utskottet utredningens bedömning att subsidiaritetsprövningen i huvudsak är en lämplighetsprövning och att prövningen handlar om att fastställa på vilken nivå, unionsnivå eller någon nationell nivå, den föreslagna åtgärden ska ske, inte huruvida den föreslagna åtgärden ska företas eller inte (bet. 2009/10:KU2 s. 13). Av förarbetena framgår att det i subsidiaritetsprövningen med nödvändighet blir lämplighetssynpunkter som dominerar, särskilt när prövningen läggs i händerna på en politisk församling som ett nationellt parlament (framst. 2008/09:RS4 s. 52). Interpellationssvar och svar på skriftliga frågor Vad gäller interpellationssvar och svar på skriftliga frågor framgår av en promemoria upprättad av rättschefen vid (SB PM 1996:2) att både interpellationssvar och svar på skriftliga frågor ska gemensamberedas och delas i enligt riktlinjerna i Statsrådsberedningens promemoria 1997:4. Vidare anges i den förstnämnda promemorian att ett skriftligt frågesvar ska undertecknas av statsrådet (se Ds 1998:52 s. 282). Endast meddelanden till kammarkansli om att interpellationssvar försenas eller uteblir samt att frågesvar dröjer får på det ansvariga statsrådets uppdrag undertecknas av en chefstjänsteman (s. 272 och 281). Förordningen (1996:1515) med instruktion för Av 13 § förordningen med instruktion för framgår att om ett ärende faller inom flera departements verksamhetsområden, ska det handläggas i det departement till vilket ärendet huvudsakligen hör. Av 15 § följer att regeringsärenden som faller inom flera departements verksamhetsområden ska beredas i samråd med övriga berörda statsråd. Detta gäller också inom ett departement när ett ärende berör mer än ett statsråd. Statsrådsberedningens promemoria om samrådsformer i I promemorian (SB PM 1997:4) upprättad av Statsrådsberedningens rättschef (senast reviderad ) anges bl.a. att det normalt inte är några svårigheter att avgöra vilka andra departement än det egna som kan vara berörda av ett ärende och med vilka det behövs en gemensam beredning. Av promemorian framgår även att man i tveksamma fall bör ta kontakt med de andra departementen för att utröna om det finns intresse av gemensam beredning och att om ett annat departement begär det ska en gemensam beredning alltid äga rum (s. 5). I promemorians avsnitt om fasta ärendegrupper för gemensam beredning anges bl.a. att svenska ståndpunkter och instruktioner i EU-frågor omfattas av kravet på gemensam beredning samt att svar på t.ex. frågor och interpellationer och meddelanden i också ska beredas gemensamt eftersom de på samma sätt som regeringsbesluten är ett uttryck för regeringens gemensamma ståndpunkt. I promemorian finns därutöver avsnitt som behandlar bl.a. förfarandet vid en gemensam beredning och meningsskiljaktigheter (s. 1011). När det gäller förfarandet vid en gemensam beredning anges det i promemorian att den gemensamma beredningen som huvudregel ska inledas så tidigt som det är praktiskt möjligt. Den gemensamma beredningen ska alltid äga rum i så god tid före beslutet att de berörda departementen har en reell möjlighet att föra fram sina synpunkter och påverka ärendets handläggning och avgörande. Hur samrådet rent praktiskt ska äga rum (t.ex. om det ska ske muntligen eller skriftligen) får avgöras från fall till fall. Av promemorians avsnitt om meningsskiljaktigheter framgår bl.a. att den gemensamma beredningen aldrig är avslutad förrän alla parter är överens och att om enighet inte kan uppnås vid kontakter mellan de beredningsansvariga tjänstemännen måste diskussionerna föras upp på politisk nivå. Det innebär att kontakt i första hand tas mellan statssekreterarna och, om nödvändigt, mellan statsråden i de departement som är oense. I den nu aktuella granskningen har utskottet gjort en genomgång av de formella aspekterna av hur regeringen uppfyllt riksdagsordningens bestämmelse om bedömningen av tillämpningen av subsidiaritetsprincipen i aktuella utkast till lagstiftningsakter . Sammanlagt berör granskningen initiativ och förslag till 18 förordningar, 14 direktiv och 6 beslut. Följande initiativ och förslag till förordningar, direktiv och beslut har granskats av utskottet: Initiativ till och rådets direktiv om den europeiska skyddsordern, 2/10, benämnt direktivet om europeiska skyddsordern. Initiativ till och rådets direktiv om rätt till tolkning och översättning i brottmål, 1/10, benämnt direktivet om rätt till tolkning och översättning i brottmål. Förslag till och rådets förordning om Europeiska unionens finansiella bidrag till Internationella fonden för (20072010), KOM(2010) 12, benämnt förordningen om stöd till . Förslag till och rådets förordning om ändring av rådets förordning (EG) nr 2007/2004 om inrättande av en europeisk byrå för förvaltningen av det operativa samarbetet vid Europeiska unionens medlemsstaters yttre gränser (Frontex), KOM(2010) 61, benämnt ändring av Frontexförordningen. Förslag till och rådets förordning om ändring av och rådets direktiv /42/EG om förande av statistik över gods- och passagerarbefordran till sjöss, KOM(2010) 65, benämnt förordningen om statistik över gods och passagerare till sjöss. Förslag till och rådets beslut om inrättande av Europeiska unionens insats för det europeiska kulturarvsmärket, KOM(2010) 76, benämnt beslutet om europeisk kulturarvsmärkning. Ändrat förslag till och rådets förordning (EU) nr / om inrättande av en byrå för den operativa förvaltningen av stora it-system inom området med frihet, säkerhet och rättvisa, KOM(2010) 93, benämnt förordningen om EU-byrå för stora it-system. Förslag till och rådets förordning om ändring av förordning (EG) nr 1905/2006 om upprättande av ett finansieringsinstrument för utvecklingssamarbete, KOM(2010) 102, benämnt förordningen om stöd till bananproducerande AVS-länder. Förslag till och rådets direktiv om bekämpande av sexuella övergrepp mot barn, sexuell exploatering av barn och barnpornografi samt om upphävande av rambeslut /68/RIF, KOM(2010) 94, benämnt direktivet om bekämpande av sexuell exploatering av barn m.m. Förslag till och rådets förordning (EU) nr / om europeisk statistik om turism, KOM(2010) 117, benämnt förordningen om turismstatistik. Förslag till och rådets förordning om europeiska miljöräkenskaper, KOM(2010) 132, benämnt förordningen om europeiska miljöräkenskaper. Förslag till och rådets direktiv om förebyggande och bekämpande av människohandel samt skydd av offer och om upphävande av rambeslut /629/RIF, KOM(2010) 95, benämnt direktivet mot människohandel. Förslag till rådets förordning om genomförande av ett fördjupat samarbete om tillämplig lag för äktenskapsskillnad och hemskillnad, KOM(2010) 105, benämnt fördjupat samarbete om val av lag för skilsmässa. Förslag till och rådets beslut om makroekonomiskt stöd till Republiken , KOM(2010) 302, benämnt beslutet om stöd till . Förslag till och rådets förordning om ändring av förordning (EG) nr 1060/2009 om kreditvärderingsinstitut, KOM(2010) 289, benämnt ändring av förordningen om kreditvärderingsinstitut. Förslag till och rådets direktiv //EU om insättningsgarantisystem [omarbetning], KOM(2010) 368, benämnt det nya insättningsdirektivet. Förslag till och rådets direktiv om villkor för inresa och vistelse för tredjelandsmedborgare inom ramen för företagsintern överföring av personal, KOM(2010) 378, benämnt direktivet om företagsintern förflyttning av personal. Förslag till och rådets direktiv om ändring av och rådets direktiv /9/EG om system för ersättning till investerare, KOM(2010) 371, benämnt investerarskyddsdirektivet. Förslag till och rådets direktiv om villkor för tredjelandsmedborgares inresa och vistelse för säsongsanställning, KOM(2010) 379, benämnt direktivet om säsongsanställning. Förslag till och rådets beslut om Europaåret för aktivt åldrande (2012), KOM(2010) 462, benämnt beslutet om Europaåret för aktivt åldrande. Ändrat förslag till och rådets förordning om ändring av rådets förordningar (EG) nr 1290/2005 och (EG) nr 1234/2007 när det gäller utdelning av livsmedel till de sämst ställda i unionen, KOM(2010) 486, benämnt ändringar av förordningar gällande utdelning av livsmedel till de sämst ställda. Förslag till och rådets beslut om inrättande av det första programmet för radiospektrumpolitik, KOM(2010) 471, benämnt beslutet om mångårigt program för radiospektrumpolitiken. Förslag till och rådets direktiv om inrättandet av ett gemensamt europeiskt järnvägsområde, KOM(2010) 475, benämnt direktivet om ett gemensamt europeiskt järnvägsområde. Förslag till och rådets förordning om inrättande av ett program för att stödja den fortsatta utvecklingen av en integrerad havspolitik, KOM(2010) 494, benämnt förordningen om finansieringen av en integrerad havspolitik. Förslag till och rådets beslut om förteckningen över resehandlingar som möjliggör passage av de yttre gränserna och i vilka en visering kan införas samt om införandet av en mekanism för upprättande av denna förteckning, KOM(2010) 662, benämnt beslutet om förteckning över erkända resehandlingar. Förslag till och rådets förordning om inrättandet av en utvärderingsmekanism avsedd att kontrollera tillämpningen av , KOM(2010) 624, benämnt förordningen om utvärdering av . Förslag till rådets beslut om ändring av beslut (2008/203/EG) av om genomförande av förordning (EG) nr 168/2007 vad gäller antagande av ett flerårigt ramprogram för Europeiska unionens byrå för grundläggande rättigheter för 20072012, KOM(2010) 708, benämnt ändring av beslutet om ramprogrammet för för grundläggande rättigheter. Förslag till och rådets förordning om integritet och öppenhet på energimarknaderna, KOM(2010) 726, benämnt förordningen om marknadsintegritet och transparens på el- och gasmarknaderna. Förslag till och rådets förordning om upprättande av en gemensam organisation av jordbruksmarknaderna och om särskilda bestämmelser för vissa jordbruksprodukter, KOM(2010) 799, benämnt förordningen om en samlad marknadsordning. Förslag till och rådets direktiv om användning av PNR-uppgifter för att förebygga, upptäcka, utreda och lagföra terroristbrott och grov brottslighet, KOM(2011) 32, benämnt direktivet om användning av flygpassageraruppgifter för brottsbekämpande ändamål. Förslag till och rådets förordning om ändring av och rådets förordning (EG) nr 562/2006 gemenskapskodex om gränspassage för personer (kodex om Schengengränserna) och konventionen om tillämpning av , KOM(2011) 118, benämnt ändring av kodexförordningen. Ändrat förslag till och rådets förordning om ändring av förordning (EG) nr 1073/1999 om utredningar som utförs av Europeiska byrån för bedrägeribekämpning () och om upphävande av förordning (Euratom) nr 1074/1999, KOM(2011) 135, benämnt förordningen om utredningar som utförs av Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (). Förslag till rådets direktiv om en gemensam konsoliderad bolagsskattebas, (2011) 121, benämnt direktivet om en gemensam konsoliderad bolagsskattebas (). Förslag till och rådets direktiv om bostadslåneavtal, KOM(2011) 142, benämnt direktivet om bostadslåneavtal. Förslag till och rådets direktiv om miniminormer för brottsoffers rättigheter samt stöd till och skydd av brottsoffer, KOM(2011) 275, benämnt direktivet om miniminormer för brottsoffers rättigheter. Förslag till och rådets förordning om ömsesidigt erkännande av skyddsåtgärder i civilrättsliga förfaranden, KOM(2011) 276, benämnt förordningen om ömsesidigt erkännande av skyddsåtgärder i civilrättsliga förfaranden. Förslag till och rådets förordning om europeisk statistik om trygghet mot brott (Text av betydelse för EES), KOM(2011) 335, benämnt förordningen om europeisk statistik om trygghet mot brott. Förslag till och rådets direktiv om rätt till advokat i straffrättsliga förfaranden och rätt till kontakt med tredje part vid frihetsberövande, KOM(2011) 326, benämnt direktivet om rättigheter vid straffrättsliga förfaranden. Granskningen har förberetts genom att tagit del av berörda riksdagsutskotts akter i subsidiaritetsärenden (se bilaga 7.1). Nedan sammanfattas de iakttagelserna som då gjordes. Antalet tillfällen då regeringens bedömning begärdes Vid totalt 38 tillfällen begärdes regeringens bedömning av tillämpningen av subsidiaritetsprincipen av riksdagsutskotten . Tabell 7.1 Subsidiaritetsärenden mellan och Antalet (och andelen) ärenden där regeringens bedömning begärdes Källa: databas för EU-dokument Lemur samt kanslis genomgång och analys av utskottens protokoll och akter i subsidiaritetsärenden. : Antalet ärenden avser här de subsidiaritetsärenden som har hänvisats av kammaren till de för subsidiaritetsprövningarna ansvariga utskotten under de granskade perioderna. Av tabell 7.1 framgår att andelen subsidiaritetsprövningar där utskotten begärde regeringens bedömning var förhållandevis hög efter det att Lissabonfördraget trädde i kraft men att den har minskat. till hela den granskade perioden har utskotten begärt in regeringens bedömning i vart tredje subsidiaritetsärende. Av de 38 ärendena gällde 17 utkast till unionslagstiftning på område, 10 berörde område, 5 hörde till område och 2 gällde lagstiftning på det nuvarande Landsbygdsdepartementets område (dåvarande ). De återstående fyra ärendena var jämt fördelade på Utrikes-, Social-, Kultur- och Arbetsmarknadsdepartementens områden. Tidsaspekten för avlämnande av regeringens bedömning m.m. Den tidsfrist som regeringen har för att lämna sin bedömning är . Granskningen ger vid handen att denna tidsgräns har efterlevts med några få undantag. Om man undantar två i sammanhanget extrema ärenden1[ Förslagen om direktivet om företagsintern förflyttning av personal, KOM(2010) 378, och om direktivet om säsongsanställning, KOM(2010) 379. I båda dessa fall beslutade det ansvariga utskottet att begära in regeringens bedömning . Kommissionen antog nämnda förslag dock först och kammaren hänvisade förslagen till utskottet . ], är den genomsnittliga tiden för regeringens avlämnande av sin bedömning i de återstående 36 granskade ärendena . När det gäller dessa 36 ärenden lämnade regeringen sin bedömning efter den i riksdagsordningen föreskrivna tvåveckorsfristen vid fem tillfällen. I det första fallet, förslaget om beslut om europeisk kulturarvsmärkning, beslutade kulturutskottet att begära att regeringen skulla informera utskottet om sin bedömning av tillämpningen av subsidiaritetsprincipen i det aktuella förslaget. efter utskottets beslut) överlämnades en faktapromemoria i ärendet till och vid utskottssammanträdet lämnades muntlig information om regeringens bedömning av stabschefen vid utifrån nämnda faktapromemoria. I det andra och tredje fallet, förslagen om det nya insättningsdirektivet och investerarskyddsdirektivet, beslutade finansutskottets presidium2[ beslutade att delegera rätten att fatta beslut om att begära in regeringens synpunkter i subsidiaritetsärenden till presidiet (se § 3 i finansutskottets protokoll 2009/10:45).] att begära in regeringens bedömning av förslagens förenlighet med subsidiaritetsprincipen. efter utskottets beslut) överlämnades promemorior från med regeringens bedömning i båda ärendena. I det fjärde fallet, förslaget om ändring av beslutet om ramprogrammet för för grundläggande rättigheter, beslutade justitieutskottet att begära in information om regeringens bedömning i subsidiaritetsfrågan.