bet · GZ01AU11 · 2012-06-05 00:00:00 — Att vänta minskar inte kostnaderna.Fru talman! Vi blir allt äldre, och 2009 fanns det 550 000 personer i åldern . beräknas det i samma åldersgrupp finnas 870 000 personer, alltså en ökning . Det är inte så långt tills vi är där. Ändå har vi inte gjort speciellt mycket. Vi kan göra mycket mer.Detta talar för sig själv. Vi kommer att bli fler som kommer att få en funktionsnedsättning. Vi vet att när vi blir äldre får många av oss nedsatt rörelseförmåga, hörsel och syn och andra funktionsnedsättningar.Vi vet att allt fler äldre bor kvar hemma och klarar sig själva. En del gör det helt själva, och en del gör det med hjälp av hemtjänst. Om vi då bygger våra bostäder rätt är det något som vi tjänar in stora belopp på.Men man behöver inte ha en funktionsnedsättning, som jag har sagt tidigare, eller vara äldre för att ha nytta av bättre tillgänglighet. Den som kör barnvagn eller kundvagn, bär barn eller matkassar eller lastar in eller ut varor med mera får också en bättre arbetsmiljö. Och det är viktigt då allt fler förväntas finnas kvar i arbetslivet högre upp i åldrarna. Om statsministern får som han vill ska vi vara kvar i arbetslivet ända till vi blir 75 år.Att få in tillgänglighet i diskrimineringslagstiftningen är alltså bra för oss alla. När man bygger nytt eller planerar för framtiden kommer vi med stor sannolikhet att kunna se att det var en god investering som vi gjorde, om vi gör rätt, givetvis. Det är oerhört viktigt att vi tillsammans med handikapporganisationer och experter också ser till att det blir rätt.Olika beräkningar har presenterats med helt olika ekonomiska analyser, och kommer ytterligare en ny rapport om vad det här eventuellt skulle kunna kosta eller om det kommer att kosta.Men vi måste också titta på de vinster som det kan bli om vi alla får tillgänglighet. Till exempel har beräknat köpkraften hos personer med funktionshinder till ca 100 miljoner. Därtill kommer givetvis de som följer med, till exempel kompisar eller en familjemedlem. Det är nog ganska troligt att även de kommer att handla. Det kanske rör sig om 130-140 miljoner, enligt deras beräkning.Vi vet att arbetslösheten är stor, att inträdet i arbetslivet förhindras för unga människor med funktionsnedsättningar och att allt fler unga personer med funktionsnedsättningar tvingas till förtidspension eller aktivitetsstöd. Enligt SCB har det ökat när det gäller 19-åringar mellan 2005 och 2011.Om vi bara kunde minska det något skulle det vara en vinst både för den enskilde och för oss alla.Om arbetsplatser och skolor var tillgängliga för alla skulle fler med funktionsnedsättningar kunna arbeta eller utbilda sig och försörja sig genom eget arbete. Om bara en liten del till kom in i arbetslivet skulle det bli vinster för såväl den enskilde som verksamheten och samhället.Fru talman! Vi vet också att föräldrar till barn med funktionshinder uteblir mycket från arbetslivet eller minskar tiden på grund av att barnen inte har möjligheter att ta sig till skolan eller till fritidsaktiviteter själva. Det krävs att någon vuxen eller förälder följer med.Riksrevisionen har i en rapport räknat fram att det är enorma summor i fråga om produktionsbortfallet för föräldrar som har barn med funktionshinder. Även här skulle vi kunna få vinster i samhället om vi kunde få tillgänglighet för allt fler.Vi måste se på möjligheterna, för det här skapar också nya arbetstillfällen. Vi behöver mer och nya jobb i . Det är saker som ska åtgärdas och planeras, men det kan också skapa möjligheter till nya uppfinningar, såsom teknik, nya hjälpmedel och andra produkter.Vi socialdemokrater vill att regeringen skyndsamt återkommer till med ett lagförslag om bristande tillgänglighet som diskrimineringsgrund. Regeringen behöver inte utreda fler gånger. Det har redan utretts i bland annat utredning Bortom fagert tal. Det finns alltså ingen anledning att fördröja en lagreglering på det här området.Ansvarig minister brukar hänvisa till att frågan bereds i och att det inte är någon hemlighet att ministern och anser att bristande tillgänglighet kan ses som diskriminering. Han har makten över dessa frågor. Ändå förhalar han denna fråga.Men det är inte bara minister som har lovat, utan flera andra regeringspartier lovade förändringar i valrörelsen . Ändå kommer inget förslag fram.Regeringen har faktiskt visat tidigare att de kan förändra väldigt fort om de bara vill, men då handlade det tyvärr om att försämra för människor.Nu har regeringen en ny chans - upp till bevis - att snabbt återkomma med ett bra lagförslag. Det är bra för alla oss människor men speciellt för personer med funktionsnedsättning.Fru talman! Detta betänkande handlar inte bara om bristen på tillgänglighet, utan det handlar också om lönekartläggning, psykosocial arbetsmiljö och diskriminering samt om . Där har vi socialdemokrater reservationer och ett särskilt yttrande. Men är det här den viktigaste frågan att diskutera.Avslutningsvis vill jag yrka bifall till utskottets förslag under punkt 7 och till vår reservation nr 11. Vi debatterar arbetsmarknadsutskottets betänkande AU11, Diskriminering som har samband med kön i fråga om försäkringstjänster m.m.Det finns en motion väckt med anledning av propositionen. I betänkandet behandlas också 67 motionsyrkanden om diskriminering.I propositionen föreslås att det generella undantaget i diskrimineringslagen från förbudet mot diskriminering som har samband med kön vid tillhandahållande av försäkringstjänster tas bort. I stället införs ett särskilt förbud mot att ha olika försäkringspremier och ersättningar för kvinnor och män om skillnaderna grundas på beräkningar där kön används som en faktor.Premier beräknas olika på grund av kön när det exempelvis handlar om livförsäkring, sjukförsäkring, bilförsäkringar och privattecknade pensionsförsäkringar. Försäkringar har således fått undantag från förbudet mot könsdiskriminering. Men i en dom slog fast att den punkt i direktivet som tillåter undantag för försäkringar är ogiltig.Det kommer enligt domstolen att bli förbjudet att ha olika försäkringsvillkor för kvinnor och män. är då skyldigt att anpassa diskrimineringslagen så att den är förenlig med dom.Regeringens förslag är att det nuvarande undantaget i diskrimineringslagen för försäkringar tas bort och att det blir ett förbud mot att ha olika försäkringspremier och ersättningar för kvinnor och män. Kvinnor och män kommer genom ändringen att få lika försäkringar.Den lagändring som föreslås gäller bara nya försäkringsavtal och grundar sig således på en EU-dom. Det ska alltså vara lika behandling enligt EU-domen när det gäller beräkning av och ersättningar.En anpassad diskrimineringslag, förenlig med dom, har också fördelen att den är ytterligare ett steg mot de jämställdhetspolitiska målen, att uppnå jämställdhet mellan kvinnor och män i samhället.Alliansregeringens satsning på att utveckla och stärka jämställdheten inom olika områden är omfattande. Regeringens arbete för en jämställd arbetsmarknad ska även fortsättningsvis ha hög prioritet.Kvinnor och män bör dela makt och inflytande i alla delar av samhällslivet. Kvinnors och mäns kompetens och skaparkraft ska tillvaratas och främjas.I arbetar både kvinnor och män i stor utsträckning jämfört med många andra länder. Allt fler män tar ett aktivt föräldraansvar. Och nyföretagandet bland kvinnor ökar. Det är några exempel.Här har LOV, lagen om valfrihetssystem, betytt mycket. Fler kvinnor startar nu egna företag inom vården. Fler privata alternativ förbättrar också lönesättningen.Sverige lyfts ofta fram som ett föredöme och en förebild när det handlar om jämställdhet, men visst finns det fortfarande brister och mer kvar att göra inom området. Vi måste börja redan i skolan, och vi måste skapa bättre möjligheter att kunna kombinera arbete och familjeliv samt komma till rätta med ojämlika löneskillnader och karriärmöjligheter och en alltför könsuppdelad arbetsmarknad.Det skrivs rätt mycket om handlingsplaner i det här betänkandet, och det är viktigt. Arbetsgivarna är skyldiga att upprätta handlingsplaner för jämställdhetsarbetet och jämställda löner. Jämställdhetsplaner är ett viktigt instrument för ett aktivt jämställdhetsarbete, och lönekartläggningsarbetet som finns bidrar till att vi får lönejusteringar som innebär mer jämställda löner. Men som sagt finns det mer att göra. Det är inte rimligt att det fortfarande finns löneskillnader mellan kvinnor och män som utför samma jobb. Det ska vara lika lön för lika arbete.Fru talman! Flera motioner berör diskrimineringsfrågorna inom olika områden. En effektiv och heltäckande lagstiftning är en nödvändig förutsättning för att ska kunna uppnå målet om ett samhälle fritt från diskriminering. är skyddet mot diskriminering på grund av kön, religion eller annan trosuppfattning, funktionshinder och sexuell läggning omfattande och mer omfattande än skyddet mot diskriminering på grund av ålder.Det är viktigt att notera att undersökningar visar att ålder tillsammans med kön är de vanligaste grunderna för upplevd diskriminering i vårt land. Anmälningarna till DO ökar trots att förbudet mot åldersdiskriminering endast gäller för arbetslivsområdet och utbildningsområdet.Vi välkomnar regeringens lagrådsremiss som föreslår att ett förbud mot åldersdiskriminering införs på de områden i samhället där det saknas ett sådant skydd i diskrimineringslagen. Utgångspunkten måste alltid vara den att den enskilde ska bemötas utifrån sina förutsättningar, sina egenskaper och sin förmåga och inte utifrån sin ålder. har en alltmer åldrande befolkning, och då är det viktigt att också motarbeta åldersdiskriminering och bättre ta till vara de äldres kunskaper och erfarenheter.Lika viktigt är att uppmärksamma diskriminering och etnicitet. ska vara ett tolerant och humant samhälle som präglas av mångfald och respekt för individens mänskliga fri- och rättigheter. Här har även vår diskrimineringslagstiftning stor betydelse. Syftet med den lagstiftningen är ju att värna principen om alla människors lika värde och allas rätt att bli behandlade som individer på lika villkor.I oktober 2011 tillsatte regeringen en utredning som skulle titta närmare på hur arbetskraftsdeltagandet bland utrikes födda kvinnor och anhöriga ska öka. Med detta vill jag påstå att regeringen har uppmärksammat många av de utmaningar som förvisso finns och som nämns i ett antal motioner.En annan viktig fråga är diskriminering och hbt, en fråga som aktivt arbetar med både hemma och inom EU. Det viktiga arbetet ska inte hamna i glömska när vi debatterar diskriminering. ska fortsätta att ha en ledande roll i arbetet för hur hbt-personers rättigheter och möjligheter bäst främjas. Även denna fråga bereds såväl inom som inom EU.Fru talman! Att vårt samhälle har en hög tillgänglighetsgrad är en viktig demokrati- och tillgänglighetsfråga. Bristande tillgänglighet påverkar vår vardag och hindrar oss från att vara delaktiga på lika villkor. Bristande tillgänglighet är en fråga om grundläggande mänskliga rättigheter och är, som sades här innan, fastslagen i FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionshinder som har anslutit sig till.Krav på tillgänglighet finns i grundlagen och andra lagar som diskrimineringslagen, , lagen om handikappanpassad kollektivtrafik och genom principer som lagts fram av för den nationella funktionshinderspolitiken.Viktigt är också att framhålla de insatser regeringen gör för att få fler människor med funktionsnedsättning i arbete, in på arbetsmarknaden. Det gäller att förändra attityder och att se förmågan och möjligheter i stället för problem. Stat, kommuner och landsting framför allt måste bli bättre på att anställa människor med funktionsnedsättningar.Frågan om bristande tillgänglighet har utretts genom exempelvis promemorian Bortom fagert tal. Den promemorian var inte tillräcklig. Regeringen lät därför Statskontoret göra en samhällsekonomisk kostnadsanalys av förslagen. Till skillnad från vad som framkom i promemorian Bortom fagert tal visade Statskontorets undersökning på mycket långtgående konsekvenser och att en förändrad lagstiftning skulle föra med sig mycket stora kostnader.Man konstaterade att ett förbud mot diskriminering i form av bristande tillgänglighet för personer med funktionsnedsättning kan leda till betydande samhällsekonomiska kostnader inom såväl privat som offentlig sektor. Kostnadernas storlek kommer självklart att avgöras av vilken rättspraxis som skulle utvecklas och i vilken takt man gör samhället mer tillgängligt. Statskontoret skriver också att det är svårt att uppskatta kostnader och intäkter, men man konstaterar som sagt att förslaget kan föra med sig mycket stora kostnader.Man skriver i texten att om detta exempelvis leder till att av fastighetsbeståndet förnyas i stället för som är normalfallet hamnar kostnaderna i storleksordningen 200 miljarder eller en ökning av samhällskostnaderna med 10 miljarder . Statskontoret påpekar också att detta är det minst kostsamma alternativet. Det är viktigt att notera.SKL, Kommuner och Landsting, har haft möjlighet att yttra sig under handläggningen och utskottsbehandlingen av frågan. Det har också haft möjlighet att göra. skriver bland annat att ökad tillgänglighet till fastigheter kan regleras och förbättras i nu gällande plan- och bygglag. Man kan alltså göra väldigt mycket med den lagstiftning som finns. Man skriver också att diskrimineringslagstiftningen bör förtydligas och att kostnaderna är svårbedömda.SKL avvisar utan reservationer förslaget, och alla partier inom Kommuner och Landsting har, om jag har förstått det hela rätt, tyckt likadant. Man menar att om förändringar ska ske så måste kostnaderna först beräknas på ett tillförlitligt sätt. Dessutom bör en ordentlig konsekvensbedömning göras.SKL konstaterar att det fortfarande finns brister i tillgängligheten inom stora delar av samhället, och det fick vi ett bra bevis på i inledningsanförande om kollektivtrafiken. Det finns en lagstiftning, så kommuner och landsting får ta sig i kragen för att rätta till det här.SKL tar också upp finansieringsfrågan och beskriver två vägar. Det handlar om omfattande bidrag från staten om nu skulle gå lagstiftningsvägen, det vill säga finansieringsprincipen, vilket innebär att om staten bestämmer något ska man också se till att finansiera det. Det menar SKL. Alternativet är, skriver man, att kommuner och landsting själva finansierar detta, och det kan resultera i hög kommunalskatt vilket ju påverkar sysselsättning och tillväxt på ett mycket negativt sätt; det känner vi till.Det skulle vara intressant att höra vilket alternativ oppositionen i förespråkar.SKL beräknar också kostnaden till 200 miljarder för sina medlemmar, alltså landets kommuner och landsting, och Statskontoret hävdar, om man läser riktigt noggrant, att kostnaderna kan vara högre än så, men man utgår från det här med 200 miljarder.Vi noterar att flertalet av oppositionspartierna inte har anslagit några medel för detta ändamål. En reform om ökad tillgänglighet är mycket viktig och angelägen, men budgeterar man inte för ett budgetpåverkande förslag tar man inte ekonomiskt ansvar. Jag skulle vilja fråga hur ert samlade förslag på finansiering ser ut. Vem ska betala och hur? Varför vilja lagstifta utan att invänta de beredningar som pågår?Vi är nog överens om att bristande tillgänglighet kan vara ett hinder för att personer med funktionsnedsättning ska kunna delta fullt ut i samhället. En alltmer åldrande befolkning innebär att åldersrelaterade funktionssvårigheter ökar. Vår strävan måste vara att skapa ett mer tillgängligt samhälle.Men det är också så, och det ska vi komma ihåg, att det redan finns lagstiftning, och den måste nog användas bättre. Redan i samt i lagen om handikappanpassad kollektivtrafik finns ju bestämmelser om tillgänglighet. Denna lagstiftning ska givetvis följas, följas upp och utvärderas.Regeringen har också stärkt skyddet mot diskriminering inom flera andra områden, exempelvis för människor med funktionsnedsättning. Alliansen anser att när det gäller förslaget att införa bristande tillgänglighet för personer med funktionshinder som diskrimineringsgrund är det viktigt att förändringar av regelverk bedöms på ett sätt som omfattar såväl budgeteffekter som samhällsekonomiska effekter i stort.Att förbättra tillgängligheten är mycket angeläget, men det gäller också att ta ekonomiskt ansvar och i så fall anvisa medel till en så stor och omfattande reform som det handlar om. Vi välkomnar att regeringen tar initiativ till att fortsätta arbetet att utreda och komplettera beslutsunderlaget i fråga om bristande tillgänglighet. En av de frågor som diskuteras är huruvida bristande tillgänglighet ska utgöra diskriminering enligt lag. Det är viktigt att reformarbetet fortsätter så att även personer med funktionsnedsättning kan känna full delaktighet i samhället.Med ett genomarbetat och väl underbyggt ekonomiskt beslutsunderlag ökar förutsättningarna att bedöma konsekvenserna av olika förslag till åtgärder. Det är viktigt att beredningsarbetet fullföljs. En av de frågor som diskuterades i är om bristande tillgänglighet enligt lag ska utgöra grund för diskriminering.Fru talman! Vi har viktiga utmaningar framför oss. Samhället bär ett ansvar. Genom att förändra attityder, tillåta människor att växa och skapa tillgängliga miljöer för människor med funktionsnedsättningar kan fler leva det liv de önskar. Det är vårt mål i det fortsatta arbetet för bättre tillgänglighet.Mot bakgrund av att regeringen redan bereder frågan om tillgänglighet yrkar jag bifall till förslaget i utskottsbetänkandet såvitt avser punkterna 1-6 och 8-16. tänker jag inte debattera jämställdhet. Det kan vi göra , . brukar inte vara med i de debatterna.I dag är det oerhört viktigt att vi debatterar hur vi ska komma till rätta med den bristande tillgängligheten. Vi socialdemokrater har alltid tagit ekonomiskt ansvar. Det vet mycket väl. Däremot har ditt parti inte alltid velat ta ett ekonomiskt ansvar. Vi vill också ta ansvar för människor. Det handlar om att människor ska få ett bra liv. Det handlar om att människor ska få rätt att få vara de de är i samhället och få tillgång till samhällets olika delar. Det är både en mänsklig rättighet och en demokratisk rättighet.Tillgängligheten är bra för oss alla, och man kan räkna på bara kostnaderna eller vinsterna.Jag måste ställa ett par frågor till . Handikappförbunden ställde frågor till oss riksdagsledamöter inför valet. De undrade om man kommer att arbeta aktivt för att en ny diskrimineringslag som omfattar bristande tillgänglighet ska träda i kraft . På den listan står det att , , skulle arbeta aktivt i frågan. Ändå har reserverat sig i frågan i arbetsmarknadsutskottet. Hur kommer det sig? Hur kommer det sig att ditt parti inte tycker att det är viktigt att alla ska få tillgodogöra sig sina mänskliga rättigheter i vårt ? Det är oerhört viktiga frågor. Vi jobbar alla för att personer med funktionsnedsättning ska känna större delaktighet, få delta aktivt i samhällslivet, få en bättre fritid, lättare få jobb och så vidare.Samtidigt ska man när en sådan fråga diskuteras ha klart för sig att man kan svara upp mot finansieringen av en sådan reform. Det gäller att se helheten. Det är viktigt att alla åtgärder är underbyggda och att det går att redovisa hur de ska finansieras.Frågan är inte ordentligt utredd. Statskontorets slutsats är att kostnaden kan bli upp till 200 miljarder. Det är fråga om mycket stora kostnader. Departementspromemorian Bortom fagert tal ger en annan bild, att reformen nästan kan finansiera sig själv, vilket jag har svårt att tänka mig. Det är departementets bild.Man måste i det här sammanhanget ta till sig vad SKL, Kommuner och Landsting, talar om. Socialdemokratiska kommunalråd och landstingsråd är oroade. Partiet spretar åt olika håll. Kommun- och landstingsföreträdare för Socialdemokraterna avvisar förslaget och hänvisar till det vi säger, nämligen att frågan måste utredas vidare.Ann-Christin måste svara på hur Socialdemokraterna tänker finansiera reformen. Alla vill väl att det ska hända mer och att frågan ska drivas framåt. Det handlar också om att kunna betala för en så stor reform. Därför är det viktigt att det finns ett bra underlag innan det här skrivs in i lagtexten.Hur tänker Socialdemokraterna finansiera detta? Ska kommunerna stå för notan, eller ska pengarna tas ur statsbudgeten och ges till kommunerna? Det är viktiga frågor. Man kan bara titta på kostnaderna om man vill, men man måste också se vinsterna för personerna i fråga, för samhället och för verksamheterna i övrigt.Jag kan återigen ta upp exemplet med min farmor och farfar. Min farmor blev blind i vuxen ålder. Hon kunde inte lära sig att gå ut på egen hand. Men min farfar kunde hjälpa henne.Sedan tog de av benen för farfar - olyckligtvis, som han själv sade. Han blev rullstolsbunden. Min farfar och farmor flyttade till en lägenhet anpassad för rullstol. Farfar kunde hjälpa min farmor och ta vara på sig själv utan någon större insats från samhället, mer än att de hade en bostad de klarade av att vara i.Det var en enorm vinst för både farmor och farfar, och det var en enorm vinst för kommunen, för oss anhöriga och för samhället. Byggnaden där lägenheten fanns var byggd för funktionsnedsatta. De hade möjlighet att åka ned med hissen, gå till kafeterian och restaurangen. De kunde komma ut på torget. Det var trevligt tyckte min farfar. Men han kunde inte komma in i affären med rullstolen och köpa snus. Det var helidiotiskt även för alla oss andra. Om man gick med en barngrupp snubblade barnen på det konstiga trappsteget mitt ute på trottoaren. Det hade varit bra om den hade tagits bort.Samhällsvinsten blir oerhört mycket värdefullare för den med funktionsnedsättning och för oss anhöriga. Min farfar och farmor fick ett bra liv, trots deras funktionsnedsättningar. Jag kan hålla med mycket av det som har sagts. Det visar att det finns mycket att göra i samhället.Det är viktigt att följa upp vad kommunerna och landstingen gör för till exempel kollektivtrafiken. Kommunal- och landstingsägda trafikbolag måste också se till att det finns en kollektivtrafik som följer lagstiftningen. Det är likadant med byggandet. Det fordras att fler kommuner gör mer än . En del kommuner och landsting gör nog vad de kan och vidtar viktiga åtgärder, men det finns också kommuner som inte gör vad de ska enligt nu gällande lagstiftning.Ann-Christin har beskrivit hur det kan vara med funktionsnedsättning. Det är viktigt att vi strävar framåt och försöker göra förbättringar. Man kan inte komma ifrån att man kan lova hur mycket som helst, men det kommer också en nota där någon ska betala. Vem ska betala, , om vi går direkt lagstiftningsvägen, det blir rättspraxis och sanktionsavgifter för kommuner och fastighetsägare? Det är fråga om enorma samhällskostnader.Det finns säkert också intäkter, och Statskontoret har gjort vissa beräkningar. Det går att göra besparingar på med 2 miljarder. Fler personer med funktionsnedsättning i arbete ger 10 miljarder. Det finns säkert intäkter. Vi vet inte riktigt vad kostnaderna och intäkterna blir. Vi måste jobba vidare med frågan så att vi får en bra kostnadsbild. Det är grunden för fortsättningen. Sedan är vi nog överens att vi måste göra mer för människor med funktionsnedsättningar. Jag börjar med att säga ja till punkt nr 7 i utskottets förslag. Delaktighet eller inte - det är frågan. ska vi debattera diskriminering och bristande tillgänglighet för personer med funktionsnedsättning. Det är viktigt att se tillgänglighet i ett större perspektiv. Tillgänglighet är inte bara ramper eller fasade trottoarer; det handlar om så mycket mer. Det handlar naturligtvis om fysisk tillgänglighet, men också om tillgänglighet som en förutsättning för delaktighet. Tillgänglighet är ett sätt att nå det centrala i handikappolitiken, nämligen delaktighet. Tillgänglighet är en viktig väg för att nå dit.Tillgänglighet är också i hög grad en demokratifråga. är i många delar ett tillgängligt land.