bet · GZ01MJU10 · 2012-03-06 00:00:00 — 2011/12:MJU10 Livsmedelskontroll Miljö- och jordbruksutskottets betänkande I betänkandet behandlas sammanlagt 24 motionsyrkanden om livsmedelskontroll från den allmänna motionstiden . Motionerna tar upp frågor om upphandling av livsmedel, märkning av livsmedel, en översyn av livsmedelslagstiftningen samt tillsyn och vägledning. Utskottet föreslår med anledning av två motionsyrkanden ett tillkännagivande om att regeringen med kraft ska verka för att ett förbud mot azofärgämnen som livsmedelstillsats återinförs i inom ramen för . Vidare bör regeringen verka för att en nationell, frivillig överenskommelse träffas med branschen om att branschen ytterligare begränsar användning och saluföring av livsmedel som innehåller azofärgämnen. Slutligen bör regeringen verka för att förbättra tillsynen över det regelverk som gäller azofärgämnen i livsmedel. Övriga motionsyrkanden avstyrks. Vissa motionsyrkanden tar upp samma eller i huvudsak samma frågor som har behandlat tidigare , och dessa behandlas därför förenklat. I betänkandet finns sju reservationer och ett särskilt yttrande. Utskottets förslag till riksdagsbeslut avslår motionerna 2011/12:MJ311, 2011/12:MJ376 yrkande 10 och 2011/12:MJ382 yrkande 41. Reservation 1 (S, V) avslår motionerna 2011/12:MJ223, 2011/12:MJ265, 2011/12:MJ297 yrkande 1, 2011/12:MJ343 och 2011/12:MJ445. Reservation 2 (MP) Reservation 3 (SD) avslår motionerna 2011/12:MJ376 yrkande 5 och 2011/12:MJ426. avslår motion 2011/12:MJ429. Reservation 4 (S, MP, V) tillkännager för regeringen som sin mening vad utskottet anför om åtgärder mot användning av azofärgämnen i livsmedel. Därmed bifaller delvis motionerna 2011/12:MJ256 och 2011/12:MJ382 yrkande 30. avslår motion 2011/12:MJ419. avslår motion 2011/12:MJ442. Reservation 5 (SD) avslår motionerna 2011/12:MJ284, 2011/12:MJ351 och 2011/12:MJ376 yrkande 7. Reservation 6 (S, MP, V) Reservation 7 (SD) Motioner som bereds förenklat avslår de motionsyrkanden som finns upptagna under denna punkt i utskottets förteckning över avstyrkta motionsyrkanden. På miljö- och jordbruksutskottets vägnar Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (S), (M), (M), i (S), (M), (S), (S), (C), (S), (M), (KD), (SD), (V), (M), (S), (FP) och (MP). Ärendet och dess beredning I betänkandet behandlas sammanlagt 24 motionsyrkanden om livsmedelskontroll från den allmänna motionstiden . Motionerna tar bl.a. upp frågor om upphandling av livsmedel, märkning av livsmedel, en översyn av livsmedelslagstiftningen samt tillsyn och vägledning. Utskottet föreslår med anledning av två motionsyrkanden ett tillkännagivande om att regeringen med kraft ska verka för att ett förbud mot azofärgämnen som livsmedelstillsats återinförs i inom ramen för . Vidare bör regeringen verka för att en nationell, frivillig överenskommelse träffas med branschen om att branschen ytterligare begränsar användning och saluföring av livsmedel som innehåller azofärgämnen. Slutligen bör regeringen verka för att förbättra tillsynen över det regelverk som gäller azofärgämnen i livsmedel. Övriga motionsyrkanden avstyrks. Vissa motionsyrkanden tar upp samma eller i huvudsak samma frågor som har behandlat tidigare , och dessa behandlas därför förenklat. I betänkandet finns sju reservationer och ett särskilt yttrande. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden (S, M) om upphandling av livsmedel. Jämför reservation 1 (S, V). I motion MJ376 (S) yrkande 10 efterlyser motionärerna att offentlig verksamhet ska ges möjlighet att gå före genom att upphandla livsmedel som är producerade med god miljöhänsyn, gott djurskydd eller är ekologiskt framtagna. Enligt motion MJ382 (S) yrkande 41 bör rådgivning till kommuner kring upphandling av mat förstärkas. Motionärerna vill se offentlig upphandling som ett verktyg för att genomföra miljöpolitiken. I motion MJ311 (M) uppmärksammar motionärerna att maten inom den offentliga sektorn bör vara nylagad, nyttig och god. Politiker och tjänstemän kan bli bättre på att ställa krav vid upphandlingen av mat. Inledningsvis noterar utskottet att Europeiska kommissionen presenterade en grönbok om en modernisering av EU:s politik för offentlig upphandling, KOM(2011) 15, mot bakgrund av att offentlig upphandling utpekats som ett av verktygen för att uppnå för smart och hållbar tillväxt för alla (meddelande KOM(2010) 2020). I 2020-strategin anges att en mer utbredd användning av miljöanpassad offentlig upphandling bör utnyttjas för att stödja övergången till en resurssnål ekonomi med låga koldioxidutsläpp. Regeringen uppmärksammade i sitt svar på grönboken den rättsosäkerhet som kan föreligga när en upphandlande myndighet önskar ställa krav på djurskydd som är mer långtgående än EU:s minimikrav. Regeringen har uppmanat kommissionen att tydligt ange hur sådana målkonflikter ska lösas. Regeringen redovisar i budgetpropositionen (utg.omr. 20) att AB () har fortsatt sitt arbete med regeringens handlingsplan för ökade miljökrav i offentlig upphandling. MSR:s verksamhet består framför allt av utveckling och uppdatering av detaljerade miljökriterier för olika produktgrupper med tillhörande information, för att stödja offentliga upphandlare när det gäller att ställa miljökrav vid offentlig upphandling. MSR deltar som expert i Europeiska kommissionens expertgrupp för miljökrav vid offentlig upphandling. Vidare redovisar regeringen i propositionen att den s.k. bör-regeln införlivades i lagarna om offentlig upphandling , vilket innebär att offentliga upphandlare bör ställa miljökrav och sociala krav om upphandlingens art motiverar detta. Vidare framgår av budgetpropositionen (utg.omr. 23) att såväl upphandlingsansvariga som måltidsanställda vid 14 kommuner genomgick ett utbildningspaket inom måltidsområdet. Även har utökat sina insatser som ska bidra till kompetensutveckling inom offentlig upphandling av mat. Utskottet konstaterar att det pågår ett antal utredningar av offentlig upphandling och den offentliga måltiden. Regeringen gav en särskild utredare i uppdrag att utvärdera upphandlingsregelverket (dir. 2010:86) och utreda om regelverket i tillräcklig mån tillvaratar konkurrensen som det tillåter att köpkraften används till att förbättra miljön, ta sociala och etiska hänsyn och verka för ökade möjligheter för små och medelstora företag. Uppdraget ska redovisas . Utredningen presenterade ett delbetänkande (På jakt efter den goda affären analys och erfarenheter av den offentliga upphandlingen [SOU 2011:73]) med en omvärlds- och problembeskrivning som utvisar utredningens vägval inför det fortsatta arbetet. Utredningen har funnit att upphandling av vissa varor och tjänster är särskilt problematisk och har därför valt att prioritera frågeställningar om bl.a. livsmedelsupphandlingar. Vidare har en särskild utredare fått i uppdrag att utreda hur upphandlingsstödet bör samordnas i syfte att öka kompetens, tillgänglighet, enhetlighet och synlighet gentemot upphandlingsmarknadens aktörer (Ett samordnat och effektivare statligt upphandlingsstöd [dir. 2011:78]). I uppdraget framhålls att det är viktigt att stödet bidrar till att stärka kompetensen såväl hos upphandlande myndigheter eller enheter som hos leverantörer. Detta bör ske genom att i första hand samordna den upphandlingsstödjande verksamheten inom ramen för en befintlig myndighet. Om ingen befintlig myndighet skulle visa sig lämplig kan utredaren även överväga att en ny myndighet inrättas. ansvarar Kammarkollegiet för en övervägande del av arbetet med det allmänna upphandlingsstödet, medan och ansvarar för mindre delar. Utredaren ska bl.a. se över vilka verksamheter som bör samordnas och redovisa såväl de ekonomiska som personella konsekvenserna av samordningen av berörda myndigheters verksamhet samt . Utredaren kan även föreslå andra åtgärder som bidrar till att effektivisera upphandlingsstödet. Uppdraget ska redovisas . Utskottet noterar också att fick i uppdrag att, inom ramen för det nya matlandet, inrätta ett nationellt med syfte att stödja och stimulera kommuner och landsting i deras arbete med att ta fram handlingsprogram för den offentliga måltiden för förskola, skola, äldreomsorg m.m. ska tillhandahålla kunskap inom t.ex. sensorik, måltidskunskap, hållbara matvanor, nutrition, hygien och säkerhet samt angränsande ämnen inom verkets ansvarsområde som kan relateras till den offentliga måltiden. Vid behov ska det nationella kompetenscentrumet för den offentliga måltiden vägleda frågeställare till andra aktörer. Det kan t.ex. gälla offentlig upphandling av mat, hållbar mat, samverkan mellan skola och primärproduktion samt projekt där maten används som ett pedagogiskt verktyg. Uppdraget om offentliga måltider fortlöper . Som en del i för den offentliga måltiden har regeringen gett i uppdrag att i samverkan med stödja arbetet med näringsriktig skolmat och skolmåltidens utformning. En informationssatsning om näringsriktig skolmat ska genomföras. Målgruppsanpassade utbildningsinsatser ska erbjudas till ansvarig personal inom skolkök samt till kostchefer eller konsulter och ansvariga för upphandling av mat i kommunerna. Slutligen har fått ett uppdrag om utformning och behov av nya mål och åtgärder för ekologisk produktion i det kommande landsbygdsprogrammet 20142020 (regeringsbeslut ). Regeringen påpekar att man har har haft mål för ekologisk produktion och konsumtion som sträckte sig fram . De medel som avsätts för att stimulera den ekologiska produktionen finansieras huvudsakligen via det nuvarande svenska landsbygdsprogrammet. Regeringen hänvisar till utskottets rapport /11:RFR1 Uppföljning av ekologisk produktion och offentlig konsumtion där utskottet föreslog att nya mål borde analyseras vidare. konstaterade utskottet att marknaden kommer att kunna utvecklas på egna villkor. Enligt statistik nådde den ekologiska produktionen inte upp till de tidigare gällande målen, och den inhemska efterfrågan är betydligt större än produktionen, vilket innebär omfattande import av ekologiska livsmedel. Mot denna bakgrund har regeringen gett i uppdrag att utreda behovet av nya mål, samt ge regeringen underlag rörande betydelsen av målsättningar för framväxten av en ekologisk produktion och marknad. Mot bakgrund av att det pågår ett omfattande arbete som syftar till att förbättra den offentliga upphandlingen och den offentliga måltiden föreslår utskottet att motionerna MJ376 (S) yrkande 10, MJ382 (S) yrkande 41 och MJ311 (M) lämnas utan vidare åtgärd. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om märkning av livsmedel. Jämför reservationerna 2 (MP) och 3 (SD). I motion MJ223 (FP) framhålls att märkningen av livsmedel ska vara enkel och korrekt så att konsumenterna inte blir vilseförda. För att ge konsumenterna en verklig valfrihet måste märkningssystemet förtydligas. Enligt motion MJ297 (KD) yrkande 1 borde det vara en självklarhet för alla producenter av livsmedel och godis att ha en tydlig innehållsdeklaration på landets eget språk där produkten säljs. I motion MJ426 (C) förordas en obligatorisk ursprungsmärkning för kött-, charkuteri- och mejeriprodukter. En obligatorisk ursprungsmärkning skulle vara ett bra sätt att lyfta fram det svenska jordbruket och sätta fokus på god djurhållning och höga miljökrav. Enligt motion MJ376 (S) yrkande 5 bör regeringen i alla sammanhang arbeta för en förbättrad märkning av livsmedel, både när det gäller produktens ursprung och vilka tillsatser som finns. Det skulle tydliggöra de svenska mervärdena, men också ge en rimlig konsumentinformation. I motion MJ343 (MP) lyfter man fram behovet av tydligt redovisade innehållsförteckningar, såväl på privata som offentligt finansierade restauranger. Regeringen bör därför ta fram ett förslag på hur innehållsdeklarationer på svenska restauranger kan förverkligas. Enligt motion MJ265 (MP) bör det finnas innehållsdeklarationer av mat som serveras i offentliga verksamheter. På så sätt kan verksamhetens negativa miljöpåverkan redovisas och därmed minimeras. Enligt motion MJ445 (SD) bör man ta fram ett nationellt regelverk för en kvalitetsmärkning av svenska matprodukter med stort kulturhistoriskt värde. Att lyfta fram den svenska matskatten skulle medföra positiva effekter för både besöksnäringen och landsbygdsutvecklingen. föreskrifter om märkning och presentation av livsmedel (LIVSFS 2004:27) gäller märkning och presentation av livsmedel som är avsedda att saluhållas till enskilda konsumenter och till storhushåll. Utskottet konstaterar att märkningen och dess närmare utformning enligt dessa föreskrifter inte får vara sådan att den på ett avgörande sätt skulle kunna vilseleda köparen. Detta gäller även presentationen av livsmedel. De föreskrivna märkningsuppgifterna ska, med vissa undantag, anges antingen på själva förpackningen eller på en etikett som fästs på förpackningen. Märkningsuppgifterna ska vara lätta att förstå, väl synliga, klart läsbara och beständiga. De får inte på något sätt döljas, skymmas eller avbrytas av annan text eller illustration. Märkningsuppgifterna ska anges på svenska. Annat språk får bara användas om stavningen i endast obetydlig omfattning skiljer sig från den svenska. Med det anförda föreslås att motionerna MJ223 (FP) och MJ297 (KD) yrkande 1 lämnas utan vidare åtgärd, i den mån de inte kan anses tillgodosedda. beslutades om en ny EU-förordning (1169/2011) om tillhandahållande av livsmedelsinformation till konsumenterna. I förordningen fastställs allmänna principer, krav och ansvarsområden i fråga om livsmedelsinformation, i synnerhet när det gäller livsmedelsmärkning. Obligatoriska bestämmelser om ursprung har utvecklats t.ex. när det gäller honung, frukt och grönsaker, fisk och nötkött. Till följd av den nya EU-förordningen kommer uppgift om ursprungsland eller härkomstplats även att vara obligatorisk för kött av svin, får, get och fjäderfä fr.o.m. . Utskottet anser att det är positivt att reglerna om livsmedelsmärkning förtydligas genom den nya förordningen. Utskottet välkomnar också att omfattningen av den obligatoriska ursprungsmärkningen har ökat i och med den nya förordningen. Kommissionen har fått i uppgift att inom efter utvärdera konsekvenserna av att uppgifterna har gjorts obligatoriska för ovan nämnda köttslag. Kommissionen ska även utreda vilka konsekvenserna blir om man gör uppgift om ursprungsland eller härkomstplats obligatorisk för följande livsmedel: kött som används som ingrediens; köttslag där det ännu inte är obligatoriskt med ursprungsangivelse; mjölk; mjölk som ingår som ingrediens i mejeriprodukter; obearbetade livsmedel; livsmedel med en enda ingrediens; ingredienser som utgör av ett livsmedel. Dessa utredningar ska beakta konsumenternas behov av att bli informerade, huruvida det är genomförbart att tillhandahålla den obligatoriska uppgiften, en kostnadnyttoanalys av att sådana åtgärder införs, de rättsliga effekterna för den inre marknaden samt effekterna för den internationella handeln. Utskottet utgår ifrån att regeringen återkommer med förslag i frågan när kommissionens konsekvensrapport har presenterats. När det gäller ursprungsmärkning av kött har utskottet tidigare uppmärksammat att det är relativt vanligt med ursprungsmärkning av även annat kött än nötkött i (bet. 2010/11:MJU14). Konsumenterna kan således välja att köpa ursprungsmärkt kött. Det är också fullt möjligt för den som saluför ett livsmedel att informera om t.ex. djurhållningen så länge upplysningen är korrekt och inte vilseledande. har obligatorisk information till konsumenter ansetts stärka konsumentens inflytande i sammanhang där det finns ett särskilt stort allmänintresse, t.ex. utsläpp av koldioxid från bilar. Utskottet har vidare erfarit att en ny svenskmärkning av charkuteriprodukter som innehåller svenskt kött har tagits fram. Det bygger på en gemensam överenskommelse mellan ett stort antal branschaktörer. Märket betyder att all köttråvara i produkten är från gris, nöt, får eller lamm som är fött, uppfött, slaktat och styckat i och att hela produkten är tillverkad och förpackad i . Märkningen har införts på svenska charkvaror och kommer att tillhandahållas de tillverkare av kött- och charkuteriprodukter som uppfyller märkets kriterier. Utskottet anser det vara av vikt att säkerställa konsumentens tillgång till information i alla sammanhang och uppmanar regeringen att agera därefter. Med hänsyn till det arbete som redan bedrivs när det gäller ursprungsmärkning av livsmedel föreslår utskottet att motionerna MJ376 (S) yrkande 5 och MJ426 (C) lämnas utan vidare åtgärd. När det gäller frågan om märkning av maten som serveras på restauranger anser utskottet att det finns ett värde i förbättrad information till konsumenterna, inte minst gäller det ursprungsmärkning av kött. En obligatorisk konsumentinformation och därmed stärkt konstumentinflytande kan också förväntas stärka konkurrenskraften för seriösa producenter. Konsekvenserna av märkningskrav har analyserats i uppdrag till Jo 2006/1434. Utskottet uppmanar regeringen att inleda en dialog med hotell- och restaurangbranschen i frågan om hur informationen till konsumenterna kan förbättras. Vad gäller frågan om att minimera miljöpåverkan av livsmedel i offentlig verksamhet vill utskottet hänvisa till redogörelsen ovan i denna fråga under avsnittet om upphandling. I sammanhanget kan nämnas de råd om miljösmarta matval och råd om att minska matsvinnet som tillhandahåller. Mot bakgrund av det anförda föreslår utskottet att motionerna MJ343 och MJ265, båda (MP), lämnas utan vidare åtgärd. Nuvarande märkningsdirektiv reglerar märkning av tillsatser i ingrediensförteckningen. De reglerna är genomförda och återfinns i den nya EU-förordningen om livsmedelsinformation till konsumenter som är direkt tillämplig i fr.o.m. . Förordningen innebär bl.a. att kraven på läsbarhet skärps, vilket utskottet välkomnar. När det gäller frågan om att lyfta fram svenska matprodukter vill utskottet påpeka att EU-lagstiftningen erbjuder namnskydd för jordbruksprodukter och livsmedel som kommer från en viss geografisk region (förordning (EG) nr 510/2006 om skydd av geografiska beteckningar och ursprungsbeteckningar för jordbruksprodukter och livsmedel samt förordning (EG) nr 509/2006 om garanterade traditionella specialiteter av jordbruksprodukter och livsmedel). Det finns tre kategorier av namnskydd enligt dessa EU-förordningar. Kategorin Skyddad ursprungsbeteckning anger benämningen på en vara vars produktion och bearbetning har ägt rum inom ett bestämt geografiskt område. Det bör även finnas ett samband mellan varans kvalitet och dess geografiska ursprung. löjrom är exempel på en vara som har skyddad ursprungsbeteckning. I kategorin Skyddad geografisk beteckning ska minst ett steg av produktionsprocessen ha utförts inom ett bestämt geografiskt område (produktion, bearbetning eller beredning). och Skånsk spettkaka är exempel på produkter som har skyddade geografiska beteckningar. Slutligen finns kategorin Garanterad traditionell specialitet. Denna beteckning står för att produkten har egenskaper som härrör från en traditionell ingrediens eller traditionell tillverkningsmetod. Beteckningen kan användas av alla producenter som följer den givna specifikationen för produkten. och Hushållsost har registrerats som garanterade traditionella specialiteter. Enligt vad utskottet har inhämtat anser regeringen att det skulle medföra ökade kostnader för både producenter och myndigheter att utveckla ett nationellt regelverk för märkning av kulturhistoriskt värdefulla produkter parallellt med för namnskydd. Dessutom skulle ett nationellt regelverk ha negativ effekt på regeringens mål att minska den administrativa bördan för svenska företag. I detta sammanhang noterar även utskottet att kommissionen presenterade det s.k. kvalitetspaketet (KOM(2010) 733 och KOM(2010) 738) som omfattar bl.a. handelsnormer för livsmedel och de olika formerna för skyddade beteckningar som baseras på geografiskt ursprung och traditionell produktionsmetod samt övriga certifieringssystem. Syftet med förslaget är att öka primär- och livsmedelsproducenternas konkurrenskraft både inom EU och på exportmarknaden genom att skapa bättre förutsättningar att tydligare kommunicera varornas fördelar, som t.ex. hög kvalitet eller traditionell tillverkningsmetod. Vid överläggning mellan utskottet och regeringen enligt 10 kap. 4 § riksdagsordningen framfördes att regeringen välkomnar förslagets syfte, vilket bl.a. är att höja statusen på europeiska livsmedel och att genomföra förenklingar av regelverket. Regeringen underströk dock vikten av en minskad reglering och en minskad administrativ börda för primär- och livsmedelsproducenter. Avslutningsvis konstaterar utskottet att enligt sitt regleringsbrev ska använda för rådgivning till livsmedelsföretag om tillämpningen av livsmedelslagstiftningen och regelverket om geografiska ursprungsbeteckningar. Mot bakgrund av det anförda finner utskottet inte skäl att föreslå någon åtgärd med anledning av motion MJ445 (SD). Utskottets förslag i korthet tillkännager som sin mening med anledning av två motionsyrkanden (S, SD) att regeringen med kraft ska verka för att ett förbud mot azofärgämnen som livsmedelstillsats återinförs i inom ramen för . Vidare bör regeringen verka för att en nationell, frivillig överenskommelse träffas med branschen om att branschen ytterligare begränsar användning och saluföring av livsmedel som innehåller azofärgämnen. Slutligen bör regeringen verka för att förbättra tillsynen över det regelverk som gäller azofärgämnen i livsmedel. avslår övriga motionsyrkanden om att se över livsmedelslagstiftningen. Jämför reservationerna 4 (S, MP, V) och 5 (SD). I motion MJ429 (S) påpekas att har gett till känna för regeringen som sin mening att regeringen bör ta initiativ till en lagstiftning som reglerar användningen av transfetter i matvaror. Regeringen bör redovisa hur detta arbete fortskrider. Vidare bör regeringen ta initiativ till en reglering om märkning av produkter som innehåller palmolja. I motionerna MJ382 (S) yrkande 30 och MJ256 (SD) efterfrågas ett förbud mot azofärgämnen som tillsats i livsmedel. I och med medlemskap i blev det tillåtet att använda azofärgämnen, som tidigare hade varit förbjudna, som tillsats. Det finns forskning som pekar på att dessa azofärgämnen kan vara skadliga, och ämnena bör därför åter förbjudas. Enligt motion MJ419 (C) bör regeringen arbeta för att det ska bli tillåtet att producera alkoholhaltiga drycker av trä. Denna form av förädling av den svenska skogen borde tillåtas eftersom spritdrycker gjorda av trä inte är mer skadliga än andra. I motion MJ442 (SD) efterlyses enhetliga nationella regler för att undvika att dricksvatten blir förorenat av parasiter. Att behandla vatten med UV-ljus har visat sig effektivt för att rena vatten från parasiter, men det finns inte något krav på att sådan behandling ska användas i vattenverken. Utskottet konstaterar att regeringen har gett i uppdrag att analysera hur ett nationellt regelverk som begränsar användningen av industriellt framställda transfettsyror i livsmedel kan utformas (regeringsbeslut ). Vid utformningen ska hänsyn tas till EU-rättsliga regler, till internationella överenskommelser och till handelspolitiska konsekvenser. I uppdraget ingår att kartlägga andra länders erfarenheter och effekterna av lagstiftningsåtgärder avseende transfettsyror. Vidare ska effekter av andra åtgärder som har vidtagits för att minska andelen transfettsyror belysas. Uppdraget ska redovisas till . När det gäller frågan om palmolja har utskottet inhämtat att det kommer att vara obligatoriskt att ange att palmolja ingår i ett livsmedel i enlighet med bilaga VII i EU-förordning 1169/2011 om tillhandahållande av livsmedelsinformation till konsumenterna fr.o.m. . Med det anförda föreslås att motion MJ429 (S) lämnas utan vidare åtgärd, i den mån den inte kan anses tillgodosedd. Utskottet konstaterar att vid inträdet i EU hade ett förbud mot användning av azofärgämnen, med undantag för några ämnen i vissa livsmedel som huvudsakligen konsumerades av vuxna.