· GZ01UbU14 · 2012-05-10 16:46:39 — Naturligtvis står vi bakom alla våra yrkanden, men för tids vinnande kommer jag bara att yrka bifall till reservation 43, under punkt 34, som Socialdemokraterna naturligtvis står bakom.Herr talman! I början av detta år kom det ett tackkort från en av de större hamburgerkedjorna i . Med detta tackkort fanns också ett presentkort på som man som ledamot kunde använda om man så ville.Tackkortet handlade om den största satsningen i regeringens budget, nämligen sänkningen av restaurangmomsen, en sänkning som kostar skattebetalarna ungefär 5 ½ miljard kronor.Det är 5 ½ miljard kronor som naturligtvis skulle kunna användas till något helt annat. Socialdemokraterna har för att markera just detta valt att använda större delen av de pengarna till att investera i utbildning och skola. Vi tror nämligen att det ger mer för , för medborgare och för framtid att investera i skolan framför billiga hamburgare och i det här fallet nöjda hamburgerkedjor.Målet för vårt land måste ju vara att ha en skola som håller världsklass. Det handlar om att hålla världsklass i den meningen att alla barn får nå upp till sin fulla potential, att alla barn får lyckas och kan göra sina egna livsval. Det är centralt för att kunna frigöra människor och se till att barnen kan förverkliga sina drömmar, det de själva längtar efter.Men det är också centralt för vårt land. För vad ska leva av om det inte handlar om att konkurrera med andra länder i en global hård konkurrens med kunskap och kompetens?Ja, om inte lyckas ta sig i kragen och se till att vi håller en hög nivå på utbildning och forskning, när det gäller våra unga, och utveckling och innovation återstår egentligen bara en väg, och det är att konkurrera med låga löner och sämre villkor. Den typen av lockrop har ju hörts från en del borgerliga partier. Det har ibland handlat om ungdomar. har det handlat om alla. Det är någonting som vi från Socialdemokraterna starkt motsätter oss. Vi tror nämligen inte att det är en bra väg framåt för vårt land. Vi tror i stället att det är väldigt centralt att vi investerar i vårt utbildningssystem och inte minst i den grundskola som är ämnet för denna debatt.Varje dag möter över en miljon elever engagerade och kompetenta lärare och rektorer i våra skolor. De gör utifrån de förutsättningar de får sitt bästa för att se till att eleverna uppfyller de mål som vi i denna riksdag har satt upp för det svenska skolväsendet. Det finns anledning att framhålla och på många sätt hylla många av de lärare och rektorer som gör heroiska insatser. Det är inte alltför ofta de får höra det i debatten. Det är tyvärr alltför ofta bara det negativa som kommer fram. Jag vill därför passa på att tacka alla lärare och rektorer som gör en ordentlig insats och sitt yttersta utifrån de förutsättningar de får utifrån den politik som förs i detta land.Även om det görs många bra insatser har vi tyvärr sett försämrade skolresultat . Trots ett väldigt högt tonläge från den dåvarande oppositionen och den nuvarande regeringen kan man konstatera att resultaten har fortsatt att försämras i en allt raskare takt, och har det bara gått utför. Det senaste läsåret var det ungefär 13 500 elever som lämnade den svenska utan att kunna välja ett nationellt program på gymnasiet.Vi har alltså allt sämre kunskapsresultat. Detta kombineras också med att det är allt större skillnader i den svenska skolan. Likvärdigheten håller på att försämras. Det blir allt lättare att kunna förutse hur det ska gå för en elev som börjar i förskoleklass bara genom att titta på föräldrarnas utbildningsbakgrund.Detta, herr talman, är en av de största utmaningarna vårt land och denna riksdag står inför. Lyckas vi inte vända denna utveckling kommer många andra av våra ambitioner för vårt land och för de människor som bor här att bli svårare att nå och kan till och med gå om intet.Därför vill vi socialdemokrater investera i det svenska utbildningsväsendet och prioritera det framför meningslösa skattesänkningar som kanske gör hamburgaren några kronor billigare men som inte leder till så mycket utveckling av vårt land. Vi vill investera i lärarna, för det är trots allt en av de viktigaste faktorerna för hur eleverna lyckas. Det visar såväl nationell som internationell forskning. Det ska handla om utveckling, fortbildning och karriärmöjligheter. Det ska handla om tillgång till de senaste kunskapsrönen i form av handfast forskning, och därför föreslår också Socialdemokraterna att vi ska inrätta ett i vårt land. Det behövs för att ge lärarna ännu bättre villkor och verktyg.Vi vill också investera i rektorerna så att de kan ägna sig åt det som är huvuduppgiften, nämligen det pedagogiska ledarskapet. Vi vet av nationell och internationell forskning att detta är en central punkt, men rektorer i har alldeles för lite tid för det pedagogiska ledarskapet.Det ska också vara möjligt för rektorer som lyckas att kunna utvecklas i sitt ledarskap, till exempel bli utvecklingsledare, och det ska även löna sig i form av villkor, löner och annat.Herr talman! Vi vill också investera i likvärdigheten i den svenska skolan. Vi vill att resurser fördelas efter behov och att man tar hänsyn till vilken startpunkt eleverna har. Vi vill ha en skola som präglas av sammanhållning och inte av den utveckling som vi ser som går mer mot sortering.Vi står inför stora utmaningar. I mycket av den politiska retoriken låter det som att det är avgrundsdjupa skillnader. är det det. är det det inte. Kring många av de punkter jag nu har talat om finns en stor samstämmighet. Kanske skulle vi i den här kammaren ta oss i kragen på de punkter där vi ändå ligger nära varandra och lämna långsiktiga besked till lärare. I frågan om kvaliteten i undervisningen står vi nära varandra. När det handlar om ledarskapet i skolan står vi nära varandra.När det handlar om likvärdigheten och synen på den står vi inte lika nära varandra. Där kan och ska vi naturligtvis ha en ordentlig politisk debatt. Vi står för en skola som ska vara sammanhållen, där vi har blandade elevgrupper. Då måste också systemet göras om. I retoriken låter det som att den borgerliga regeringen också är för detta, men har man röstat ned alla förslag som innebär att man tar hänsyn till elevernas förutsättningar och vill göra något åt de allt större skillnaderna.Herr talman! Jag ska avsluta mitt anförande med att säga: Låt oss över blockgränsen diskutera frågor som handlar om läraryrkets utveckling och om det pedagogiska ledarskapet! Låt oss också ta debatten om de frågor där vi inte är överens som handlar om sortering eller sammanhållning och om att möjliggöra en bättre utveckling när det gäller jämlikhet och likvärdighet i den svenska skolan och inte det som vi nu ser - en skola som dras alltmer isär.Jag hoppas innerligt att vi kan få ett skifte i den politik som förs så att nästa tackkort vi får för en investering och en satsning som den svenska har gjort är ett tackkort från skolor för att vi har investerat i den svenska skolan och inte som under nuvarande regering, tackkort från hamburgerkedjor för att vi har sett till att de får 5 ½ miljard mer i form av momssänkningar som inte gynnar vår nation som det hade gjort om vi hade satsat på skola, utbildning, innovation och forskning i vårt land. nåddes vi av två rapporter som visade att den svenska skolan blir alltmer segregerad. Segregationen är en kunskapssegregation som består i att vissa klassrum presterar mycket bättre än andra klassrum. Det handlar inte om att vissa elever går i andra skolor än andra elever. Låt oss aldrig skylla eleverna för skolans tillkortakommande! Alla skolor kan vara framgångsrika skolor - om de får rätt förutsättningar.I min hemkommun , som styrs av en rödgrön majoritet, har genomsnittsbetyget stigit från 185 poäng 1999 till 201 poäng . Andelen niondeklassare som är behöriga till gymnasiet ligger på i snitt, detta trots att förutsättningarna inte alltid är de bästa hos alla elever.Men det visar att det går. Det visar också att det inte finns några genvägar till en bättre skola.Herr talman! har en rad åtgärder som skulle kunna bidra till en bättre skola för att möta varje ung människa utifrån deras förutsättningar. Precis som visat är språket en nyckel. Satsningar på modersmålsundervisning, tvåspråkig undervisning och lässtrategier i alla årskurser möjliggör för fler att hänga med i skolan. Språket behöver inte vara en orsak till att man halkar efter, tvärtom. Det bör vara en resurs i lärandet.I det betänkande som vi har att debattera har en del reservationer som gäller just språkinsatser i skolan. Vi har också reservationer gällande den allt viktigare elevhälsan.Men jag tänkte prata om två reservationer, en om studie- och yrkesvägledning och en om praktisk arbetslivsorientering som Alliansen också väljer att avslå.Miljöpartiet anser att det är viktigt att eleverna ges förutsättningar att göra väl underbyggda val till gymnasiet. Det skulle bidra till en mer motiverad skolgång och färre avhopp från gymnasiet.Elever ställs inför allt fler val i skolan . spelar därför en stor roll för att rätt förutsättningar ska ges i val av enskilda kurser, framtida utbildning eller yrkesval. För att minska avhoppen i gymnasiet kommer en förstärkning att vara viktig, inte bara i gymnasiet utan också i grundskolan.Den nya skollagen har förtydligat kravet på studie- och yrkesvägledning för huvudmännen. Bra, men vi vill satsa på en utveckling av yrket för att förbättra förutsättningarna att utveckla verksamheten. Det ger fler elever förutsättningar att göra kloka val och få ut mer av sin skolgång.Vi vill se en översyn och en uppdatering av de allmänna råden för studie- och yrkesvägledning och ett stimulansbidrag för att implementera och följa upp dessa. Det har vi avsatt pengar för i vår budget.En meningsfull och hanterbar kunskapsskola förutsätter en studie- och yrkesvägledning av högsta klass. har dock väldigt lite hänt. I går det två studie- och yrkesvägledare på tusen elever. Bara några fler än hälften av dem är utbildade till detta. Det ger ingen god grund för kvalitet.I gymnasiet ser vi samma mönster. Två studie- och yrkesvägledare per tusen elever. Några fler har en utbildning i yrket. Det håller inte. Här behöver göras insatser. efterlyser handling från regeringens sida.Det är bra att det finns en skärpning i skollagen, men det räcker inte. Regeringen säger sig vara orolig över de allt fler avhoppen i gymnasiet. Men i stället för att göra insatser för att fler ska göra kloka val och sedan fullfölja sin utbildning vill regeringen och utbildningsministern sänka kraven och ge dem som är trötta och slutar ett diplom ändå. Så mycket för kunskapsskolan! Gäller inte den för alla barn?Herr talman! Något annat som är viktigt för en meningsfull skola är den praktiska arbetslivsorienteringen. Den behöver utvecklas.Den praktiska arbetslivsorienteringen inom skolan syftar till att ge eleverna kontakt med arbetslivet. reglerades formerna för arbetslivsorientering i i läroplanen. I dagens målstyrda skola anges läroplan för att skolans mål är att varje elev ska ha inblick i närsamhället och dess arbets- och föreningsliv. Låg mig säga att det är långt kvar innan vi når det målet.Kommuner som slutat med prao för elever i hänvisar till att det är svårt att få fram praoplatser. Allt tyder på att det har sin orsak i att skolan inte prioriterar praoverksamheten snarare än ett bristande intresse från arbetsgivarna. Skolan bör i samarbete med arbetsgivarnas organisationer utveckla och inte avveckla den praktiska arbetslivsorienteringen.Vi behöver göra mycket mer för att stärka kopplingen mellan arbetsmarknaden och skolan. Vi behöver göra det långt innan eleverna hoppar av eller kommer ut med mössa i handen men med ofullständiga betyg från gymnasiet.Man kan tycka att det är i linje med både arbetslinjen och läroplanen. Riksdagsledamoten har till min glädje motionerat om det här. I den här frågan önskar jag att hans parti lyssnade lite mer på honom. Men nej, regeringspartiet vill annorlunda och ser inte den kopplingen. Det beklagar jag.Jag står naturligtvis bakom alla våra yrkanden, herr talman, men för tids vinnande yrkar jag bifall till endast reservationerna 15 och 47.I detta anförande instämde (MP). Jag måste säga att jag är förvånad över att jag faktiskt inte fick svar från på mina direkta frågor. är hon inte ens i församlingen. Jag vet inte om det är brukligt, men när man ändå deltar i debatten och någon ställer en fråga försöker man också ge ett svar. Jag tycker till och med att det är ohyfsat.Nåväl, i SVT-reportaget De ojämlika skolorna från konstaterades att skolorna har blivit alltmer ojämlika. Jag vet inte för vilken gång i ordningen vi hör detta. Skolminister intygar att så är det. Han konstaterar också att det är ett misslyckande och att det innebär en stor utmaning för Sverige.Det är så det brukar låta när vi diskuterar svensk skola. Vad som däremot förvånar är när också säger att de ojämlika skolorna framför allt är ett resultat av invandringen. Han konstaterar att många invandrarbarn kommer från länder där det "knappt finns skolsystem". Han säger också att det är "mer svårjobbat" i skolorna som tar emot dessa barn. Så är det. Det är bra att han erkänner det, för kanske kan man då också göra någonting åt problemet.Jag måste säga att jag ändå är förvånad att höra säga något sådant. Jag har själv påpekat detta i den här talarstolen och har kritiserats av just för att jag har sagt det. Därför är det så klart befriande att han säger någonting som jag har påstått, för så är det. Man kan tycka vad man vill, men de senaste decenniernas mass-invandringspolitik och mångkulturalistiska utgångspunkt har skapat ett splittrat och segregerat samhälle. Det är klart att det även slår igenom i den svenska skolan. Jag påstår inte att det är bra, tvärtom. Men inget blir bättre av att vi förnekar eller blundar för verkligheten.Kan då allt skyllas på just invandringspolitiken? Nej, det kan det inte. Det påstår jag inte heller. Det är ingen slump att skillnaderna har ökat när det genomfördes flera stora reformer, framför allt kommunaliseringen men också det fria skolvalet och friskolereformen.Vad gäller det fria skolvalet innebär det att man inte bara ger en elev och en förälder möjlighet att välja skola. Man ger också en möjlighet att välja bort. Så är det. Jag hävdar att den politik, det vill säga den invandringspolitik vi har har förstärkt viljan att välja bort.Jag vet inte om ni känner till det, men det har , tror jag att det var, gått en UR-dokumentär som hette Världens bästa skitskola. Den gick i fyra delar. Det var en väldigt bra dokumentär. I ett av de avsnitten kan man se hur svenska föräldrar i inte bara väljer skola till sina barn utan de väljer också bort - i det här fallet en invandrartät skola. Det framgår med tydlighet att de här föräldrarna inte över huvud taget är intresserade av någon sorts integration. Man ser den skola det handlar om som en problemskola. Där ska barnen inte gå. Man väljer bort snarare än att man väljer något annat. Det är så jag tolkar det.Då kan man diskutera om föräldrarna gör fel. Nej, jag tycker inte att de gör det. Jag hävdar att det är en helt naturlig reaktion. Man vill så klart bara sina barns bästa. Skulden ska inte läggas på föräldrarna i det här fallet utan jag menar att skulden ska läggas på de politiker som har skapat den här situationen.Även om det är så att det fria skolvalet har bidragit till segregationen menar jag att det är omöjligt att gå tillbaka till det system som vi hade innan, då man gick i den skola där man bodde. Även då hade vi någon form av val, kan man säga. De som hade möjlighet att flytta någonstans där det fanns en bra skola kunde också göra det, medan de som var tvungna att bo på ett visst ställe därför att de kanske hade det dåligt ekonomiskt var tvungna att ta den skola som fanns just där.Det fria skolvalet innebär ändå, menar jag, fler fördelar än det innebär nackdelar. Jag ser inte hur vi kan återgå till det system vi hade innan, även om det så klart också finns nackdelar. Det finns ingenting som bara är bra eller bara dåligt. Det finns ofta både och.För att åtgärda den ojämlika skola som vi ändå har fått, och det verkar som om det också blir värre som går, menar jag framför allt, det har jag sagt , det är ingen hemlighet, att skolan ska förstatligas. Jag hävdar att det är den viktigaste åtgärden, förutom så klart att förändra invandringspolitiken. Det är ingen hemlighet att vi tycker det också. Då får vi en helt annan kontroll över resurserna. Då kan staten på ett annat sätt styra resurserna dit där de behövs. är det tyvärr så att en kommun som har det väldigt dåligt ekonomiskt sett ofta är tvungen att skära där det finns pengar. Då skär man också i skolan så klart. Där finns ofta pengar att hämta, tyvärr.Däremot menar jag att friskolereformen ska ses över. Vi måste se över den reformen. Även om vi i grund och botten är positiva till friskolan som idé - det har jag också konstaterat - menar vi att den har gått för långt. Jag vill än en gång påpeka att när man lanserade friskolereformen var tanken att "föräldrakooperativ, speciella ämnesprofiler eller nedläggningshotade glesbygdsskolor" skulle få en chans under ett annat huvudmannaskap.Det är en väldigt sund syn på friskolan som vi delar, absolut. Men så är det inte . är allmän inriktning den absolut vanligaste formen. Friskolorna är så pass många i flera kommuner, till exempel i min egen hemkommun, att de faktiskt hotar helheten. De slår sönder helheten. Det har till och med gått så långt att alla partier, samtliga parter från vänster till höger säger nej till friskoleetableringar. Då måste man från statens sida fundera på om man kanske ska dra i handbromsen och ta sig en allvarlig funderare på att åtgärda det här.Det handlar inte om att vara för eller mot friskolor utan det handlar om att hitta en bra balans. Jag vet att vår utskottsordförande - nu är hon tyvärr inte här - har. ((M): Jo, jag är här!)Förlåt! Jag ber om ursäkt. Förlåt.Ordföranden har sagt att vi skulle vara emot friskolor och därmed försökt placera oss på samma sida som . Det känns lite fel. Vi är inte mot friskolor, och vi är definitivt inte på samma sida som i frågan. Men jag menar att vi måste få diskutera sakerna helt förutsättningslöst. Det är därför vi bland annat har stött utredningen, det vill säga att se över alla reformerna, se på fördelar och nackdelar, och utifrån de resultaten försöka agera och skapa en bra skola.Det finns en rad nackdelar med friskolan. Det finns fördelar också. Jag har föredragit dem innan, och jag behöver inte föredra dem . Allt är inte vare sig bra eller dåligt. Det är oftast en gråzon.Vi måste återgå till friskolereformens ursprungliga intentioner, till exempel den variant man har valt i . Den är bra. Friskolan breddar utbudet. Den tillför något som kanske saknas i den vanliga skolan. Det är så det ska vara. Den ska inte finnas till bara för att slå sönder helheten, vilket den tyvärr ibland gör. Det känns hårt. Jag har alltid varit en anhängare av friskolor. Det känns hårt att behöva erkänna att det jag alltid har varit för faktiskt också innebär nackdelar. Så är det.Björklund menar att kommunerna måste fördela resurserna annorlunda. Han menar att skolor med låga resultat och många invandrarelever måste få mycket mer resurser än andra skolor. Mer resurser i dessa skolor betyder, enligt , att de kan ha fler lärare och högre löner för lärarna. Det betyder också, menar han, att man kan locka till sig de duktigaste lärarna. Han säger också att han vill lägga om skolsystemet för dessa elever. Om jag har tolkat honom rätt ska det komma ett förslag . Jag ser faktiskt fram emot förslaget, och jag ser definitivt fram emot debatten.Jag ställer mig en fråga med tanke på vad säger: Om det inte finns kommunala resurser att ta av, vad händer då? Ingen ska inbilla mig att kommunerna kan öppna skattkistor och sedan ösa ur ett överflöd. Så är det inte. I stället kanske kommunerna tvingas till ytterligare besparingar inom andra områden för att en satsning på skolan ska vara möjlig. Det är inte en hållbar lösning. Då är vi åter tillbaka till att förstatliga skolan. Det vet jag att vill.Om det kommer ett klart förslag, vilket jag förstod det som när uttalade sig i reportaget, ska det bli intressant att läsa det och debattera det.Låt mig sammanfatta. Förstatliga skolan - viktigt. Se över friskolesystemet - jätteviktigt. Ändra invandringspolitiken - definitivt jätteviktigt. Jag menar att allt annat är ett stort svek mot våra barn och ungdomar oavsett ursprung.Jag vill avsluta med att yrka bifall till följande reservationer - de är några, det kommer att bli en del omröstningar, tyvärr: 7, 9, 10, 19, 22, 27, 29, 32, 45, 48 och 52.Jag vill passa på att gratulera utskottsordföranden. Jag fick reda på först i efterhand vad det handlade om. Skillnaderna mellan kommuner och skolor har ökat - likvärdigheten och tanken om en skola för alla har kommit rejält på skam. Den privatiseringsvåg vi ser på skolans område är möjlig tack vare att har de mest generösa reglerna i världen. För går elevers rätt till kunskap före aktieägares rätt till vinst. Därför har vi en rad förslag på hur regelverket behöver förändras.Många kommuner har uttryckt att det är ett problem att , numera Skolinspektionen, mot kommunens vilja kan bevilja etableringen av en fristående skola, trots att det är kommunen som får stå för kostnaden. Vi ser en överetablering av skolor som vi har ett sjunkande elevantal. När kommunens möjlighet att planera rubbas slår det hårt mot undervisningen eftersom resurserna äts upp av lokalkostnader. I en del kommuner har det dessutom fått konsekvensen att kommunala skolor tvingats läggas ned. Detta är inte rimligt, och därför vill vi ändra på den ordningen och ge kommunerna beslutanderätten.Årliga granskningar av utbildningsföretagen visar på samlade vinster som omfattar miljarder kronor. Det är nya rekord . Detta är möjligt eftersom vi i , till skillnad från våra grannländer, exempelvis inte har några regleringar av vilka driftsformer som får gälla, begränsningar av antal skolor som en huvudman får driva eller hur vinsterna ska användas.Den här slappheten får eleverna betala för. Fristående skolor sparar pengar genom att inte ha behöriga lärare. Vinster skapas genom att barnen får äta i klassrummet eller möjligen får en matkupong på eftersom det saknas matsal och personal. Det finns inte tillräckligt med toaletter. Barn med funktionshinder kan avvisas. Skolorna tar in avgifter från föräldrarna, fast man kallar det frivilliga bidrag.Effekterna av konkurrensen för de kommunala skolorna har blivit att man har skurit ned på elevhälsan, studie- och yrkesvägledning samt skolbiblioteken. Klasserna har blivit större och lärartätheten har minskat. Nödvändig upprustning av lokalerna prioriteras ned eller bort helt och hållet. Det här är inte vägen till en likvärdig skola. Jag sitter , tillsammans med några av er, med i den kommitté som ska se över frågan om vinster i fristående skolor. Dess värre visar inga övriga partier på något större mod att ta tag i den här frågan. Man försöker hitta kvalitetskriterier, som det heter, men detta visar sig vara ytterst svårt. För att komma åt problemet med lycksökare inom skolan måste vi attackera vinstintresset, och då kan vi inte tillåta att aktiebolag eller riskkapitalbolag driver skolor vars främsta syfte är att maximera vinster. Kunskap är makt. Därför verkar vi i för att alla barn i skolan ska ha samma möjligheter att skaffa sig kunskap och utvecklas efter sina egna förutsättningar och behov oavsett bakgrund. Det betyder inte att alla ska vara lika. Olikheter måste få utrymme för att skolan ska bli en plats för mångfald och demokratisk samverkan mellan människor i ett jämlikt samhälle.