bet · H001UU8 · 2012-11-20 00:00:00 — Stora demonstrationer följde i och andra stora städer. Dessa demonstrationer var omfattande och fredliga till sin karaktär. Säkerhetstjänsten ingrep snabbt mot demonstranterna med stor brutalitet. Många av demonstranterna sårades och dödades av säkerhetstjänst och milis. Den internationella opinionen reagerade kraftigt på regimens brutalitet, och runt om i världen arrangerades många stora demonstrationer och manifestationer för att visa solidaritet med demonstranterna. deltog vid många av dessa demonstrationer i . I efterhand har regimen släpat demonstranter och oppositionella inför rätta i ett rättssystem som inte förtjänar namnet. saknar de anklagade försvarsadvokater, och domarna går regimens ärenden. rapporterar om både tortyr och våldtäkter i de iranska fängelserna. Efter att protesterna slagits ned har repressionen ökat i . Förtrycket har skärpts på flera områden , med ett kraftigt ökat antal avrättningar och arresteringar. Den regimtrogna attackerar allt oftare människor och organisationer som uppfattas som oppositionella. har utsett en specialrapportör för de mänskliga rättigheterna i , men regimen har vägrat honom inresa. bör som enskilt land, såväl som medlem av EU och FN, kräva att alla politiska fångar friges samt att FN:s rapportör för mänskliga rättigheter beviljas inresa. Det som inträffade har på ytan inte förändrat mycket i . Ahmadinejad sitter kvar på sin post som president. Diktaturens makt är till synes obruten. Likafullt har något mycket betydelsefullt inträffat. Det folkliga motståndet mot en diktatur som konsekvent använt sig av våld för att tygla oppositionen har visat sig öppet. Människorna har satt sig över sin rädsla för regimens grymheter. Genom att hundratusentals iranier gått ut på gatorna och visat varandra, regimen och omvärlden att de inte accepterar ett liv i förtryck har de inlett nedräkningen mot ett fritt och demokratiskt . Demonstrationerna har heller inte upphört, tvärtom fortsätter iranier att protestera mot regimen. Inte sällan sker protesterna trots de mycket stora risker som deltagarna tar. Situationen för de mänskliga rättigheterna Demokrati och mänskliga rättigheter är inte förhandlingsbara. Vi försvarar FN:s deklaration om de mänskliga rättigheterna där mötesfrihet, organisationsfrihet, strejkrätt, press- och yttrandefrihet samt allmänna, fria och hemliga val framhålls som nödvändiga beståndsdelar i ett demokratiskt samhälle. Lika stor vikt läggs vid sociala framsteg och förbättrade levnadsvillkor. Det innebär att rätten till arbete, utbildning, bostad, vård, omsorg och kultur är nödvändig för ett människovärdigt liv och ett demokratiskt samhälle. står upp för de mänskliga rättigheterna oavsett var, när eller med vilka motiv de kränks och inskränks. Det är vår utgångspunkt när vi analyserar situationen i . uppfyller inte de nödvändiga krav som måste ställas på en demokrati. Press- och yttrandefriheten är obefintlig, journalister fängslas, oberoende webbsidor blockeras, medier hotas och bokutgivningen är kraftigt reglerad. Oberoende organisationer och rörelser möter stora begränsningar i sin verksamhet, om de får verka över huvud taget. Dödsstraff är vanligt förekommande. Enligt Amnesty avrättades mer än 600 personer i . Två exempel bland många är de unga kurdiska männen Loghman and Zanyar som 22 den dömdes till döden genom offentlig hängning. Rättegången uppfyllde inte kraven på rättssäkerhet och uppges bara ha varat . Zanyar var dessutom bara när han enligt domstolen skulle ha begått det brott han anklagas för. Etniska och religiösa minoriteter etniska minoriteter, bl.a. kurder, azerier, araber och balucher, utsätts för en omfattande diskriminering, och deras möjligheter att uttrycka sitt språk, sin kultur och sin identitet är begränsade. Krav från de etniska minoriteterna på respekt för sina rättigheter möts med omfattande förföljelser, fängslanden och dödsstraff. Religionsfriheten är ytterst begränsad i . Sunnimuslimer, bahaier och andra religiösa minoriteter möter stort motstånd från regimen i sina försök att uttrycka sin tro. Rapporterna är många om hur t.ex. sunnimuslimska religiösa ledare fängslats och avrättats . ska som enskilt land, såväl som medlem av EU och FN, uppmärksamma de grova och omfattande kränkningarna av de etniska och religiösa minoriteternas rättigheter i . Fackliga rättigheter och företagens ansvar Fackliga rättigheter är universellt erkända mänskliga rättigheter i arbetslivet. Trots det är det inte tillåtet att organisera sig i eller starta fria och oberoende fackföreningar i , och någon strejkrätt existerar inte. Trots det förekommer strejker och försök att bilda fria och oberoende fackföreningar. Regimen har bemött detta med en allt grövre repression. En av många fackliga aktivister som fängslats är , ordföranden för facket på bussbolaget i , som dömdes till fängelse för hot mot nationens säkerhet och propaganda mot staten. Han släpptes dock efter omfattande internationella protester . Många fackligt aktiva hade inte samma tur. Flera ledare i sitter t.ex. fortfarande fängslade. avrättades den fackligt aktive läraren efter anklagelser om att ha hotat den nationella säkerheten. är drygt 90 svenska företag verksamma i , bl.a. ABB, Tetra , Alfa och . Efter de folkliga protesterna 2009 uppmärksammade nyhetsbyrån att svenska och brittiska sålt övervakningsutrustning till . Enligt oppositionella i bidrog utrustningen från till att regimen kunde spåra upp människor som deltagit i protesterna genom deras telefonsamtal, sms och mejl. Oppositionsjournalisten menade att Det är dödshandel när dessa företag sätter den här teknologin i diktaturers händer. Det är avgörande att även det svenska näringslivet agerar i enlighet med målsättningarna om en ökad respekt för de mänskliga rättigheterna, inklusive de fackliga rättigheterna. Svensk handel och investeringar får aldrig bidra till att stärka regimens grepp om . Den bör inleda en dialog med de svenska företag som är verksamma i om detta. bedriver en omfattande exportfrämjande verksamhet. Det sker i form av rådgivning, exportkrediter och exportgarantier genom organ som , , Ekn, och , Sek. Bland annat Amnesty har kritiserat denna verksamhet för att den inte tydligt kopplas till arbetet med de mänskliga rättigheterna. 2011 utfärdade EKN garantier för svenska företag som investerade i för . Det innebar att detta år kom på fjärde plats, efter , och , när det gäller EKN:s utfärdade garantier. tror inte att ett förbud mot investeringar i eller handel med skulle gynna kampen för demokrati och mänskliga rättigheter. Men vi anser att man måste iaktta stor försiktighet när man handlar med eller investerar i ett land som . exportfrämjande får aldrig bidra till att regimen i gynnas eller att brott mot de mänskliga rättigheterna begås. Tydliga kriterier för mänskliga rättigheter behöver tas fram för exportfrämjande, och verksamheten behöver bli mer transparent. I är förtrycket av kvinnorna institutionaliserat och genomsyrar hela samhället, inklusive lagstiftningen. Under den rådande regimen behandlas kvinnor som en andra klassens medborgare. Kvinnor har inte samma rättigheter som män vad gäller äktenskap, skilsmässa, vårdnaden av barn eller i arvsrätten. Om kvinnor utsätts för brott och kommer till skada utmäts lägre straff än om brottsoffret är en man. Ett vittnesmål från en kvinna i domstol är bara värt hälften av vittnesmålet från en man. Polygami, månggifte, är tillåtet för män men inte för kvinnor. Män har också en odiskutabel rätt att skilja sig från sin hustru, medan kvinnor saknar motsvarande rätt. I förekommer även våld och förtryck i hederns namn, ett samhällsproblem som regimen ignorerar. Trots det omfattande förtrycket av de iranska kvinnorna har utgjort en mycket viktig och stark del av kampen mot den iranska regimen. Regimen har bemött kvinnornas kamp för sina rättigheter med hård repression. En demokratisering av förutsätter att all kvinnofientlig lagstiftning avskaffas. modiga kvinnorörelser förtjänar allt stöd. ska i alla sina kontakter med , som enskild stat såväl som medlem i EU och FN, uppmärksamma kvinnornas situation i landet. Inskränkningarna av de mänskliga rättigheterna i omfattar också barns rättigheter. Barnarbete är ett omfattande problem i och det finns rapporter om allt mer trafficking med barn. Även om den lagliga minimiåldern för att ingå äktenskap numera är , kan fäder ansöka om tillstånd för att gifta bort sina döttrar vid ännu lägre ålder och med män som är betydligt äldre än flickorna. Enligt iransk lag blir flickor straffmyndiga och pojkar . Det finns omfattande rapporter om hur barn utsätts för utomrättsliga försvinnanden, arresteringar, tortyr och till och med dödsstraff. har utmärkt sig även bland länder som genomför dödsstraff genom att avrätta barn. Enligt Human Rights Watch avrättades tre barn i . 2011 avrättades tre barn i , och skedde avrättningen offentligt, enligt Human Rights Watch. ratificerade 1994, men med en reservation om att inte kommer att följa konventionen om det kommer i konflikt med nationell lagstiftning och islam. bör såväl som enskilt land som medlem i EU och FN agera för att lever upp till sina internationella åtaganden gällande barns rättigheter. Att få uttrycka sin sexualitet och sin könsidentitet är grundläggande mänskliga rättigheter, rättigheter som också omfattar homosexuella, bisexuella och transpersoner. Detta är rättigheter som allt annat än respekterar samkönade relationer: bestraffas med både fängelse, piskstraff och döden. Det är tillåtet att genomgå könskorrigerande operationer i , men trots det rapporterar att transpersoner trakasseras av polis, fängslas och utsätts för tortyr. Human Rights Watch säger att regimen skapat en terroratmosfär för hbt-personer i hela . Åtskilliga hbt-personer har dömts till döden på grund av sin sexualitet eller könsidentitet, som president hävdar att homosexualitet inte existerar i . avrättades t.ex. tre män i Karounfängelset i för sodomi. Det mest konkreta kan göra för hbt-personer är att upphöra att avvisa hbt-flyktingar tillbaka till landet, vilket skamligt nog sker. har i en rad sammanhang protesterat mot dessa avvisningar. ska i alla sina kontakter med som enskild stat och som medlem i EU och FN uppmärksamma hbt-personers situation i landet. vision är en värld utan kärnvapen; vi arbetar därför för att de nuvarande kärnvapenmakterna ska avveckla sina innehav och mot att fler länder skaffar sig kärnvapenkapacitet. motsätter sig därför att skaffar sig kärnvapen. Det är oklart om har ambitionen att skaffa kärnvapen eller om har kapacitet att göra det. Klart är dock att har dragit sig undan kraven från det internationella atomenergiorganet () om obegränsade inspektioner av landets kärnanläggningar. På grund av detta har FN och EU infört sanktioner mot landet. Sanktionerna har dels varit riktade mot enskilda företag och personer i ledande ställning, dels mot landets oljesektor. EU och har exempelvis infört embargon mot oljesektor. har varit tveksamt till delar av dessa sanktioner. Vi anser att sanktioner generellt bör vara riktade och inte slå mot befolkningen i ett land, erfarenheterna från oljesanktionerna mot förskräcker. Genom de nuvarande sanktionerna har vanliga iranier i stor utsträckning drabbats, bl.a. genom höjda matpriser. Dessutom har iranska medborgare utestängts från vissa högskoleutbildningar i och det har blivit mycket svårt att skicka pengar mellan och . Inom EU har det funnits krafter som velat att unionen ska lämna det multilaterala arbetet och i stället gå före och införa egna striktare sanktioner mot . anser att det är viktigt att frågan om kärnvapenspridning behandlas inom FN och att världssamfundet agerar gemensamt på området. Vi vill stärka och vill att tydligt ska agera för att öka respekten för icke-spridningsavtalet (NPT). har undertecknat NPT och världssamfundet måste nu agera enat för att förmå att leva upp till sina åtaganden enligt avtalet. Rekommendationerna från för nedrustning av nukleära, biologiska och kemiska massförstörelsevapen kan i detta arbete vara viktiga verktyg. ska verka för att respekterar sina åtaganden i enlighet med icke-spridningsavtalet och att frågor om nukleära program hanteras inom ramen för FN. Militära hot från och har och , under presidenttid, mer eller mindre öppet hotat att militärt angripa för att slå ut landets kärnkraftsanläggningar men också för att störta regimen. Det har avslöjats att åtminstone haft långtgående planer på militära attacker mot . Vid ett eventuellt maktskifte i Vita huset skulle risken öka för att skulle stödja en väpnad attack på . har starkt motsatt sig varje tanke om ett militärt ingripande mot . Ett militärt angrepp skulle med största sannolikhet skapa en oöverblickbar humanitär katastrof och leda till en kraftig destabilisering av hela regionen. Vi vet av erfarenhet från och att demokrati inte kan byggas genom bombmattor eller anfallskrig. Vi ser dessutom att hoten om militärt ingripande snarare stärkt regimen. Folkomröstning och humanitära insatser i , punkt 12 (S) av (S), (S), (S), (S), (S) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 12 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2012/13:U306 av m.fl. (S) yrkande 75 i denna del och 2010/11:U274 av (S) yrkandena 1 och 3, 2010/11:U306 av m.fl. (S) yrkande 69, 2011/12:U208 av m.fl. (V) yrkandena 1, 3, 8 och 10, 2011/12:U291 av m.fl. (S) yrkandena 1 och 3, 2011/12:U315 av m.fl. (S) yrkande 73 i denna del, 2012/13:U252 av m.fl. (MP) yrkandena 1 och 2 samt 2012/13:U331 av m.fl. (SD) yrkandena 24. Vi är många i som stött kampen för ett fritt och självständigt . De västsahariska flyktingarna, främst i , är totalt beroende av internationell hjälp för sin överlevnad. Många socialdemokrater har själva besökt flyktinglägren och rapporterat om förfärliga omständigheter. agerande i EU ska vägledas av folkrätten. Folkrätten ska alltid respekteras, också i avtal som rör naturresurser, t.ex. fiske. mellan och avser enbart erkända territorium, dvs. inte det ockuperade , och produkter från ockuperat område ska därmed inte omfattas av samma förmåner som marockanska produkter. Svenska myndigheter, exempelvis tullen, måste se till att varor till inte kommer från ockuperat västsahariskt territorium under falsk marockansk ursprungsmärkning. Folkomröstning och humanitära insatser i , punkt 12 (MP, V) av (MP) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 12 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2011/12:U208 av m.fl. (V) yrkandena 1, 3 och 8 samt 2012/13:U252 av m.fl. (MP) yrkande 1 och 2010/11:U274 av (S) yrkandena 1 och 3, 2010/11:U306 av m.fl. (S) yrkande 69, 2011/12:U208 av m.fl. (V) yrkande 10, 2011/12:U291 av m.fl. (S) yrkandena 1 och 3, 2011/12:U315 av m.fl. (S) yrkande 73 i denna del, 2012/13:U252 av m.fl. (MP) yrkande 2, 2012/13:U306 av m.fl. (S) yrkande 75 i denna del och 2012/13:U331 av m.fl. (SD) yrkandena 24. Ända har befrielserörelsen kämpat för det västsahariska folkets rätt till nationellt självbestämmande. Då var en spansk koloni. Det skedde mycket hastigt. Det genomfördes aldrig någon avkolonisering där den lokala befolkningen tillfrågades om hur den ville se sin framtid. i hade året innan lämnade fastställt att inte kunde ställa anspråk på territoriet. Långt , , hade och ett annat grannland, , ställt sig bakom FN:s generalförsamlings beslut att hade rätt till nationellt självbestämmande. Det västsahariska folket kom aldrig att få sitt krav på självbestämmanderätt tillgodosett. I stället annekterades av grannländerna och . efter det att dessa två stater delat på tvingades att överge , varpå övertog det territorium som försökt att göra till sitt. Det var en ren erövring av ett grannland och en omfattande folkomflyttning av marockaner till genomfördes. Befrielserörelsen , som bildades redan under det spanska väldet, förde en väpnad kamp för sin nationella självbestämmanderätt. förmådde aldrig kontrollera hela . En befäst mur byggdes mellan befriat sahariskt och av ockuperat område. ingicks, efter FN:s medling, en överenskommelse om vapenstillestånd i vilken en fredsplan och en överenskommelse om framtid ingick. och Polisario förhandlade under överinseende av specielle envoyé och kom överens om att landets framtid skulle fastställas i en folkomröstning. har förhalat och saboterat genomförandet av en folkomröstning. Parterna menade till en början att endast de som levde i innan annekterade landet skulle ha rösträtt i en folkomröstning. Den första av FN:s fredsplaner innehöll också denna ståndpunkt, vilken även undertecknades av i . I flera steg har Polisario därefter gjort eftergifter. Polisario har gått med på ett förslag att ska fungera som ett autonomt område med en uppdelning av olika ansvarsområden mellan marockanska och sahariska myndigheter och att det därefter, under det femte året, ska anordnas en folkomröstning. Detta var det sista förslag som lade fram som förhandlare och som antagits av . har dock vägrat att godta FN:s beslut. Polisario beslöt 2005 att frige alla resterande marockanska krigsfångar. har inte svarat med att göra något motsvarande när det gäller de krigsfångar som marockanska armén tagit. Polisario har gjort den ena eftergiften efter den andra för att få till stånd en folkomröstning. har varje gång vägrat att bidra till förverkligandet av en folkomröstning. finns inga fler eftergifter att göra. Av detta måste man dra slutsatsen att inte frivilligt kommer att gå med på någonting annat än en annektering av . , FN:s rapportör mot tortyr, fick ta del av mer än 200 vittnesmål om övervåld från de marockanska ockupationsstyrkornas sida och om ständiga trakasserier mot den västsahariska befolkningen. Vittnesmålen kom både från enskilda och från flera lokala människorättsorganisationer. I samband med besöket angrep marockansk polis en fredlig demonstration som krävde frihet åt och slut på ockupation 30 personer skadades, däribland Brahime Dahane, mottagare av det svenska . Detta skedde under överinseende av två fordon från FN:s övervakningsstyrka som alltså inte har rätt att ingripa. Det som är så oerhört slående är hur världssamfundet låtit bli att ta sitt ansvar i . Enskilda men starka länder har i strid med folkrätten stöttat att fortsätta ockupationen och omvärlden har varit tyst. har dock ett oerhört gott rykte och det beror inte bara på det långvariga och genomtänkta bistånd som getts utan i väldigt stor utsträckning för att vi stått upp för folkrätten och tagit ställning mot ockupationen. spelar en stor roll i konflikten genom vårt ställningstagande inte minst i de aktuella fiskeriavtalen, och vi kan även vara en stark röst för folkrätten och västsahariernas rätt att själva få välja sin framtid. Den bör med kraft agera inom FN för att en folkomröstning om framtid ska komma till stånd. Det måste dock finnas tydliga alternativ där ett av alternativen är självständighet. Att genomföra en folkomröstning om autonomi eller inte är detsamma som att välja mellan begränsat självstyre eller fortsatt ockupation. Det kan knappast anses uppfylla löftet att saharierna själva ska få bestämma sin framtid i en folkomröstning. Vi hoppas att i den processen kan spela en positiv roll. Vi anser att i alla internationella organisationer måste öka sin kritik av den marockanska ockupationen av och av brott mot de mänskliga rättigheterna i . lever tiotusentals västsaharier i flyktingläger i . De har ett hårt liv. Matransonerna är små och näringsfattiga. Den näringsbrist som kan uppstå kan ge skador för livet. Vi kräver att ska ge ett kraftigt ökat humanitärt bistånd till de västsahariska flyktinglägren. Folkomröstning och humanitära insatser i , punkt 12 (SD) av (SD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 12 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2010/11:U306 av m.fl. (S) yrkande 69, 2011/12:U208 av m.fl. (V) yrkandena 1, 3, 8 och 10, 2011/12:U315 av m.fl. (S) yrkande 73 i denna del, 2012/13:U252 av m.fl. (MP) yrkandena 1 och 2, 2012/13:U306 av m.fl. (S) yrkande 75 i denna del och 2012/13:U331 av m.fl. (SD) yrkandena 24 och 2010/11:U274 av (S) yrkandena 1 och 3 samt 2011/12:U291 av m.fl. (S) yrkandena 1 och 3. ställer sig starkt kritiskt till det sätt som har motarbetat en folkomröstning och hanterat den humanitära situationen i området. Därför anser vi att inom ramen för FN och EU bör verka för en ökad press på att inte fortsätta förhala och försvåra en folkomröstning. bör aktivt verka för att skynda på processen med en folkomröstning i . Vi kräver att ockupationen upphör, att en folkomröstning genomförs liksom förhandlingar mellan parterna, att muren på ockuperat område rivs och att de marockanska kränkningarna av mänskliga rättigheter i får ett slut. måste utöka sina relationer med . bör också i alla internationella sammanhang rikta skarp kritik mot den marockanska regeringens politik i den västsahariska frågan när det gäller förbrytelser mot mänskliga rättigheter. Den humanitära situationen för de tusentals flyktingar som befinner sig i flyktingläger i är svår. har vid ett flertal tillfällen, bl.a. i vår biståndspolitik förespråkat ökat stöd till UNHCR och humanitärt arbete till stöd för de stora behov som finns i många flyktingläger. Därför är vår mening att regeringen bör utöka det humanitära biståndet till flyktingläger i . Från Amnesty och Human Rights Watch har rapporter kommit om allvarliga brott mot mänskliga rättigheter i form av bl.a. tortyr och övergrepp från sida riktat mot människor som uttrycker stöd för ett självständigt . och , punkt 13 (MP, V) av (MP) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 13 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2011/12:U208 av m.fl. (V) yrkandena 47 och 2012/13:N206 av m.fl. (V) yrkande 21. EU, främst , men även och , vill ha tillgång till marockanska fiskevatten. inkluderar nu självsvåldigt de fiskevatten som ligger utanför i sin fiskezon. EU bör inte ingå avtal med om fiskevatten eftersom sådana avtal strider mot folkrätten. Detta har också blivit ståndpunkt. Trots det har EU ingått ett sådant folkrättsvidrigt avtal med . Detta avtal förlängdes efter beslut i . Vi kräver att EU:s fiskeavtal med upphävs. bör i annat fall vända sig till för att pröva avtalets förenlighet med internationell rätt. bör i EU verka för att EU fortsättningsvis inte ingår några fiskeavtal med där västsahariska vatten är inkluderade. Det kan för övrigt noteras att betonar att man i sina frihandelsavtal med konsekvent utesluter varor från . Det torde vara rimligt att EU gjorde detsamma i sina avtal med . borde rimligen driva samma krav i EU. mellan och bör upphävas så länge inte bidrar till en fredlig politisk lösning av . Det kan ske med hänvisning till avtalets andra artikel som talar om respekt för demokratiska principer och grundläggande mänskliga rättigheter. och , punkt 13 (SD) av (SD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 13 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2011/12:U208 av m.fl. (V) yrkandena 4, 5 och 7 samt 2012/13:N206 av m.fl. (V) yrkande 21 och 2011/12:U208 av m.fl. (V) yrkande 6. EU, främst , men även och , vill ha tillgång till marockanska fiskevatten. inkluderar nu självsvåldigt de fiskevatten som ligger utanför i sin fiskezon. EU bör inte ingå avtal med om fiskevatten eftersom sådana avtal strider mot folkrätten. Detta har också blivit ståndpunkt. Trots det har EU ingått ett sådant folkrättsvidrigt avtal med . Detta avtal förlängdes efter beslut i . Vi kräver att EU:s fiskeavtal med upphävs. bör i annat fall vända sig till för att pröva avtalets förenlighet med internationell rätt. bör i EU verka för att EU fortsättningsvis inte ingår några fiskeavtal med där västsahariska vatten är inkluderade.