bet · H001AU2 · 2012-12-07 00:00:00 — Utskottet är positivt till det arbete som pågår i olika forum för att minska gränshinder mellan de nordiska länderna. Utskottet välkomnar också att gränshinderfrågorna kommer att vara högt prioriterade under det svenska ordförandeskapet i och ser fram emot att arbetet i ministerrådet ska leda till ytterligare framsteg. Utskottet finner de krav som uppställs i motion 2012/13:A230 (S) väl tillgodosedda och anser att motionen därför kan avslås. Utskottets förslag i korthet Jämför reservation 16 (S, MP, V). Utskottet behandlar i detta avsnitt motioner från den allmänna motionstiden om bl.a. registrering av arbetsplatsolyckor. Utskottet avstyrker samtliga motioner, bl.a. mot bakgrund av att pågående utredningsarbete inte bör föregripas. bildades genom att och Arbetarskyddsstyrelsen gick samman och bildade en enda myndighet. Av förordningen (2007:913) med instruktion för ansvarar verket för bl.a. tillsynen över att arbetsmiljö- och arbetstidslagstiftningen följs. Vidare ska verket meddela föreskrifter och allmänna råd med stöd av arbetsmiljö- och arbetstidslagstiftningen, ansvara för officiell statistik, ansvara för ett informationssystem om arbetsskador där skillnader i arbetsskador mellan kvinnor och män särskilt ska belysas, följa utvecklingen på arbetsmiljöområdet samt ta de initiativ som detta ger anledning till och utarbeta och sprida information inom arbetsmiljöområdet. Grunden i arbetsmiljölagstiftningen finns i AML. AML är en utpräglad ramlag som trädde i kraft . Den kompletteras av arbetsmiljöförordningen (1977:1166). Därutöver meddelar mer detaljerade bestämmelser i form av föreskrifter och allmänna råd som publiceras i verkets författningssamling AFS. Arbetsmiljöfrågor kan också regleras i kollektivavtal mellan arbetsmarknadens parter på central eller lokal nivå. På området förekommer också olika EU-direktiv. En del av dessa direktiv har lett till ändringar i AML. Till stor del har dock genomförandet skett genom föreskrifter från tidigare Arbetarskyddsstyrelsen och från . anser i motion 2012/13:A395 yrkande 3 i denna del av m.fl. att AML bör ses över så att den tydligt anpassas efter både kvinnodominerade och traditionellt mansdominerade arbetsplatser. Det finns tydliga regelverk som rör byggnadsverksamhet, men inom vård, skola och omsorg finns få regler och AML bör därför ses över. vill i motion 2012/13:A202 av m.fl. att alla tillbud och olyckor som sker på svensk arbetsmarknad ska rapporteras till som ska ha skyldighet att registrera dem (yrkande 10). Det är inte bara av stor vikt för det förebyggande arbetsmiljöarbetet utan även för arbetsmiljöforskningen. Utskottet vill betona betydelsen av ett systematiskt arbetsmiljöarbete som integreras i verksamhetens planering, styrning och drift. Insatser inom arbetsmiljöområdet ska förebygga ohälsa och olycksfall och i övrigt skapa en god arbetsmiljö. Det ska också finnas möjlighet för de anställda att utvecklas och känna trygghet på arbetsplatsen. En god arbetsmiljö och ett bra arbetsmiljöarbete innebär ett arbetsliv där fler får möjlighet att träda in på arbetsmarknaden och där färre slås ut . På arbetsmiljöområdet är lagstiftning det huvudsakliga medlet för att slå fast de grundläggande kraven på arbetsmiljön och arbetsmiljöarbetet. Med anledning av motionsyrkande 2012/13:A395 yrkande 3 i denna del vill utskottet peka på att av regeringen har fått ett uppdrag om en flerårig satsning för att utveckla och förbättra kvinnors arbetsmiljö. Syftet är att öka kunskaperna om kvinnors arbetsmiljö och förebygga ohälsa och utslagning på grund av belastningsskador. Flera stora nationella tillsynsinsatser ska genomföras. Kvinnor svarar för en större andel av sjukfrånvaron än män. Fler kvinnor än män tvingas på grund av hälsoskäl lämna sina jobb . Skador i leder och muskler ligger bakom av kvinnors anmälda arbetssjukdomar och är den främsta orsaken till sjukfrånvaro och utslagning från arbetslivet. De medför stora kostnader för samhälle, företag och individer. Inom ramen för satsningen kommer att samla och sprida kunskap om hur belastningsskador kan förebyggas. Det sker genom kommunikationsinsatser, seminarier och konferenser. Bättre inspektionsmetoder ska utvecklas för att tidigt upptäcka och förebygga riskerna för belastningsskador. Uppdraget ska redovisas i en slutrapport . Detta arbete bör avvaktas innan eventuella lagändringar övervägs. När det gäller frågan om statistik som tar upp i sin motion 2012/13:A202 yrkande 10 noterar utskottet att det formellt sett är som styr hur statistiken förs i medlemsländerna. För att undvika dubbelregistrering ska en och samma olycka bara tas med i statistiken en gång. Därför registreras inte alla olyckor som faktiskt inträffar i i den svenska statistiken. Till exempel ingår inte olyckor som drabbar tillfälligt utstationerade arbetstagare som utför arbete i . Dessvärre framgår av Arbetsmiljöstatistik Rapport 2012:2 att personer som tillfälligt utför arbete i och som har en utländsk arbetsgivare anses ha ökat . Det finns ingen tillförlitlig statistik över skador i denna grupp då de inte omfattas av den svenska arbetsskadeförsäkringen och en arbetsskadeanmälan därmed inte behöver göras till den svenska . Uppgifterna som finns om antalet dödsolyckor för utländsk arbetskraft är däremot tämligen tillförlitliga. Åren 20092011 var det sammanlagt 16 dödsolyckor, av totalt 171, som drabbade personer anställda inom utländska företag som kom till kännedom. Vanligast är fartygsolyckor samt olyckor i trafiken och på byggarbetsplatser. Regeringen har tillsatt en parlamentarisk kommitté om utstationering på svensk arbetsmarknad (dir. 2012:92). Av direktiven framgår bl.a. att kommittén ska utvärdera och bedöma tillämpningen av uppgift att tillhandahålla information och arbetstagarorganisationernas skyldighet att lämna in kollektivavtalsvillkor till . Verket ska vid behov föreslå lagändringar och andra åtgärder. Utskottet anser att pågående arbete inte bör föregripas. Mot bakgrund av vad som ovan anförts anser utskottet att motionerna 2012/13:A202 (V) yrkande 10 och 2012/13:A395 (MP) yrkande 3 i denna del bör avslås. Utskottets förslag i korthet Jämför reservation 17 (V). Utskottet behandlar i detta avsnitt en motion från den allmänna motionstiden om uppdrag. Utskottet avstyrker motionen med hänvisning till att den får anses skäligen tillgodosedd genom pågående arbete. inrättades 2000 efter regeringens förslag i proposition 1999/2000:32 Lönebildning för full sysselsättning. blev 2006 föremål för en utvärdering som resulterade i betänkandet God sed vid lönebildning Utvärdering av (SOU 2006:32). Enligt förordningen (2007:912) med instruktion för ansvarar statliga medlingsverksamheten och har till uppgift att verka för en väl fungerande lönebildning. Utöver de uppgifter som följer av MBL ska bl.a. samråda med parterna om de samhällsekonomiska förutsättningarna för förhandlingarna och utifrån de rapporter om samhällsekonomin som upprättar uppmärksamma lönebildningsproblem och tillvarata och upprätthålla den samsyn som finns på arbetsmarknaden om den konkurrensutsatta sektorns lönenormerande roll. ska också analysera löneutvecklingen från ett jämställdhetsperspektiv och följa frågan om diskriminering i lönesättningen på andra grunder än kön. ska vidare vid sina överläggningar med arbetsmarknadens parter om kommande och pågående avtalsförhandlingar fästa uppmärksamheten på vikten av att de centrala kollektivavtalen konstrueras så att de främjar de lokala parternas arbete med lönefrågor ur ett jämställdhetsperspektiv. Institutet ska i detta arbete samråda med . anser i motion 2012/13:A219 yrkande 1 av m.fl. att uppdrag bör förändras. uppdrag är att bidra till en väl fungerande lönebildning, där den konkurrensutsatta industrin sätter märket för löneökningstakten. Myndigheten ska även verka för jämställda löner. Partiet menar att det är uppenbart att de båda målen i praktiken kommit att stå i motsättning till varandra. Utskottet vill inleda med att slå fast att lönebildningen har en avgörande betydelse för konkurrenskraft, sysselsättning, inflation och andra viktiga delar av den samhällsekonomiska utvecklingen. En väl fungerande lönebildning kännetecknas av att mål som hög sysselsättning, prisstabilitet och en god reallönetillväxt blir möjliga att förena. Utskottet vill med anledning av motion framhålla att vissa förhållanden som är viktiga för jämställdheten i arbetslivet inte vare sig kan eller ska vara föremål för politisk styrning. Utskottet värnar den svenska modellen där parternas ansvar för lönebildningen genom att träffa kollektivavtal är en grundpelare. Statens roll inskränker sig till att skapa förutsättningar genom att lägga grunden för regelverket. uppgifter anges i dess instruktion där det bl.a. framgår att myndigheten ska verka för en väl fungerande lönebildning, i det ingår också att tillvarata och upprätthålla den samsyn som finns på arbetsmarknaden om den konkurrensutsatta sektorns lönenormerande roll. Myndigheten har också som uppgift att analysera löneutvecklingen från ett jämställdhetsperspektiv. Vidare ska i sina överläggningar med arbetsmarknadens parter fästa uppmärksamheten på vikten av att de centrala kollektivavtalen konstrueras så att de främjar de lokala parternas arbete med lönefrågor ur ett jämställdhetsperspektiv. Utskottet vill betona att det i ett läge med ökande varsel, primärt inom den konkurrensutsatta sektorn, är av stort värde att har en lönebildningsmodell där den konkurrensutsatta sektorn är lönenormerande. När varsel riskerar att leda till uppsägningar och arbetslöshet är värnandet av en ansvarsfull lönebildning viktigare . Även om detta ansvar är och bör vara parternas har spelat en betydelsefull, stödjande roll i bevarandet av den svenska lönebildningsmodellen. Utskottet anser inte att möjlighet att stödja parterna bör försvagas genom att myndighetens uppdrag görs mindre tydligt. Utskottet kan inte heller se att myndighetens uppgifter enligt instruktionen innebär en sådan inneboende motsättning som gör gällande i sin motion. Utskottet värdesätter att regeringen har tillsatt Delegationen för jämställdhet i arbetslivet (dir. 2011:80). Delegationen ska sammanställa och tillgängliggöra kunskap om kvinnors och mäns olika villkor och möjligheter i arbetslivet liksom om de förhållanden som är grunden för dessa skillnader. Delegationen ska också stimulera till debatt om hur jämställdhet i arbetslivet kan främjas och lämna förslag på insatser som kan främja jämställdhet i arbetslivet och minska lönegapet mellan kvinnor och män. Uppdraget ska slutredovisas till regeringen . Utskottet anser att delegationens arbete bör avvaktas och att motionen får anses skäligen tillgodosedd. Slutsatsen av det anförda blir att något initiativ från sida inte kan anses påkallat med anledning av motion 2012/13:A219 (V) yrkande 1, som därför bör avslås. Utskottets förslag i korthet Jämför reservation 18 (S). Utskottet behandlar i detta avsnitt motioner från den allmänna motionstiden om rehabilitering. Utskottet avstyrker samtliga motionsyrkanden. Socialdemokraterna gör i motion 2012/13:A392 av m.fl. yrkande 16 bedömningen att nya och helt andra möjligheter än måste erbjudas personer som står långt ifrån arbetsmarknaden och som har behov av stöd och insatser inom ett flertal områden till följd av en komplex problemsituation där arbetslöshet ingår som en del. Genom att slå samman delar av Arbetsförmedlingen och delar av samt tillföra nya resurser till en gemensam organisation vill partiet erbjuda människor en samlad och individuellt utformad handlingsplan för att komma in på eller tillbaka till arbetsmarknaden. När insatsplanen har godkänts och kvalitetssäkrats ska man få en samlad ram av medel, en påse pengar, för att finansiera och upphandla de olika insatser som krävs från myndigheter och kommuner, men även organisationer eller privata aktörer, anpassat efter varje individs särskilda behov. Förslaget innebär både en ambitionshöjning och en förändrad organisation och måste därför enligt Socialdemokraterna byggas upp successivt för att säkerställa kvaliteten både när det gäller bedömningar och insatser. m.fl. (S) föreslår i motion 2012/13:A264 yrkande 2 att eftersom länet har god erfarenhet av samarbete mellan Arbetsförmedlingen och näringslivet bör blir försökslän för en sådan sammanslagen organisation, kallad Kraftsam. Finn m.fl. (M) gör i motion 2012/13:A295 bedömningen att det som kallas förrehabilitering är en insats som Arbetsförmedlingen i samarbete med bör överväga att satsa mer på. Utskottet anser, liksom Socialdemokraterna i motion 2012/13:A392, att en del av en fungerande arbetslinje måste innefatta att de som står längst från arbetsmarknaden ges möjligheter att leva på eget arbete utifrån de egna förutsättningarna. Inte minst den reformerade sjukförsäkringen innebär en ambitionshöjning när det gäller att tidigt se till att människors förmåga till arbete tas till vara och uppmärksamma individers behov av omställning. ställer det höga krav på att samspelet mellan Arbetsförmedlingen och fungerar väl. Socialdemokraterna föreslår i motionen en sammanslagning av delar av dessa myndigheter till en ny organisation med uppdrag att upphandla insatser för att bistå personer som har stora eller komplexa behov som inte kan tillgodoses inom den reguljära arbetsmarknadspolitiken. Utskottet noterar att Arbetsförmedlingen och i den gemensamma underlagsrapporten mellan Arbetsförmedlingen och (S 2010:04) till Parlamentariska socialförsäkringsutredningen konstaterar att det bedrivs en omfattande samverkan mellan de båda myndigheterna. Denna samverkan utgår från uppdrag från regeringen och sker inom de reformer och förändringar som genomförs i socialförsäkringen; de är oftast beroende av särskilt avsatta medel. Att myndigheterna ska samverka är närmast en självklarhet, men samverkan sker företrädesvis i särskilda former, något vid sidan av den övriga verksamheten. I underlagsrapporten sägs att resultat och erfarenheter pekar i riktning mot ett behov av en fördjupad diskussion om begreppen arbetsförmåga och efterfrågan på arbetsmarknaden. Att myndigheterna genom samverkan finner arbetsförmåga hos de försäkrade, är inte samma sak som att de arbetssökande finner ett arbete. Här väcks en fråga om hur samverkan kan utvecklas mellan myndigheterna och arbetsgivare, eller ännu viktigare, hur arbetsmarknaden kan göras mer tillgänglig för personer som har begränsad arbetsförmåga och som har fått ersättning från socialförsäkringen. Den reformerade sjukförsäkringen har, enligt vad som framförs i rapporten, medfört ett utökat behov av samverkan, med ett mer aktivt förhållningssätt, med fler och tidigare övergångar från till Arbetsförmedlingen. De försäkrade kan ha pågående medicinsk vård och behandling eller olika former av stödjande insatser från en kommun. Verksamheten med målgruppen som lämnar sjukförsäkringen på grund av att dagarna tar slut, har därför medfört ett ökat behov av samverkan med vårdgivare och socialtjänst. Detta ökar i sin tur behovet av att den arbetslivsinriktade rehabiliteringen inkluderar parallella insatser från flera aktörer, och att samverkan integreras i ordinarie linjeverksamhet inom samtliga berörda myndigheter och organisationer. Utskottet kan konstatera att och Arbetsförmedlingen löpande samarbetar i bl.a. rehabiliteringskedjan för att underlätta övergången från ersättning via sjukförsäkringen till aktivt arbetssökande och nytt arbete. har myndigheterna ytterligare fördjupat sitt samarbete och vidareutvecklat gemensamma metoder och arbetssätt. Myndigheterna har utvecklat en ny samarbetsmodell för att tillgodose såväl tidiga insatser i rehabiliteringskedjan som att insatserna ska bidra till att rusta människor för inträde i arbetslivet eller för återgång i arbete samt uppmärksamma individer i behov av omställning. har resurserna för rehabiliteringsinsatser kraftigt förstärkts genom en ökning med jämfört med . Satsningen innebär att myndigheterna vid behov ska erbjuda förstärkta rehabiliteringsinsatser tidigare och mer systematiskt än . Regeringen bedömer enligt vad som framförs i budgetpropositionen att insatser som vidtas tidigare i sjukfallet bidrar till att förkorta tiden i sjukförsäkringen. avsattes till samarbete mellan och Arbetsförmedlingen och dessa bedöms bli förbrukade i sin helhet. Utgifterna för bedöms behöva vara på samma nivå. Utskottet noterar att samverkan mellan också bedrivs inom ramen för s.k. finansiell samordning (Finsam). Finsam bedrivs av samordningsförbund och är en frivillig samverkan mellan , Arbetsförmedlingen, landsting samt en eller flera kommuner. uppgift är i första hand att verka för att medborgare ska få rehabilitering som ger dem möjlighet att försörja sig själva. Syftet med den finansiella samordningen är att den gör det möjligt för de samverkande myndigheterna att identifiera individernas totala behov av rehabilitering, vilket kan vara svårt för en enskild aktör. Målgruppen är individer som behöver samordnade rehabiliteringsinsatser från flera av de samverkande parterna för att uppnå eller förbättra sin förmåga till förvärvsarbete. Enligt budgetpropositionen har regeringen i större utsträckning ökat styrningen av och Arbetsförmedlingens arbete i samordningsförbunden genom de uppdrag som lämnades i myndigheternas regleringsbrev om att myndigheterna i arbetet i samordningsförbunden ska prioritera unga med aktivitetsersättning. avsattes till samordningsförbundens verksamhet och regeringen gör bedömningen att dessa medel kommer att förbrukas i sin helhet. Regeringen föreslår samma anslagsnivå för . Utskottet välkomnar att samverkan mellan har fått en förstärkt och mer långsiktig medelstilldelning och välkomnar också de berörda myndigheternas gemensamma viljeinriktning att utveckla sitt samarbete med syfte att skapa fler vägar tillbaka till arbetsmarknaden för den enskilde. De senaste årens fördjupade och förstärkta samarbete går enligt vad utskottet kan bedöma i just den riktning som efterlyses i Socialdemokraternas motion. Det är enligt utskottets mening därmed svårt att se ett behov av att genomföra en stor omorganisation och inrätta en ny myndighet. Dagens samarbete mellan Arbetsförmedlingen och fungerar väl och har getts förutsättningar att förbättras ytterligare inom den nuvarande organisationen. Någon ytterligare åtgärd från sida är inte nödvändig. När det gäller motion 2012/13:A295 (M) om s.k. förrehabilitering på folkhögskola noterar utskottet liksom motionärerna att sådana projekt för människor som befinner sig långt från arbetsmarknaden bedrivits på ett antal folkhögskolor med finansiering såväl från som från samverkansförbund inom Finsam. Utskottet anser att det är lämpligt att lämna bedömningen av behovet av olika typer av tjänster och vilka aktörer som kan vara mest lämpade att svara för dessa tjänster till de myndigheter som är ansvariga för arbetet med människor som befinner sig i rehabiliteringskedjan eller på annat sätt är på väg att närma sig arbetsmarknaden från ett utanförskap. Folkhögskolor är en bland flera aktörer som kan vara aktuella i ett sådant sammanhang. Utskottet vill också påminna om Arbetsförmedlingens möjlighet att tillhandahålla tjänster genom ett s.k. valfrihetssystem enligt LOVA. I ett sådant valfrihetssystem tecknar Arbetsförmedlingen kontrakt med alla leverantörer som uppfyller ett antal krav, och deltagaren kan sedan välja den leverantör som han eller hon uppfattar tillhandahåller den lämpligaste tjänsten. Ett exempel är en upphandling som gjorts av sysselsättningsplatser med rehabiliterande inslag för personer med psykisk funktionsnedsättning. Utskottet noterar att regeringen, exempelvis genom arbetsmarknadsministerns svar på en skriftlig fråga (2011/12:590) , framfört att regeringen anser att Arbetsförmedlingen i ökad utsträckning bör tillhandahålla valfrihetssystem i lämpliga arbetsmarknadspolitiska verksamheter. Utskottet är av samma åsikt som regeringen i detta avseende och anser inte att motionen behöver föranleda någon åtgärd. Motionerna 2012/13:A264 (S) yrkande 2, 2012/13:A295 (M) och A392 (S) yrkande 16 avstyrks i den mån de inte kan anses tillgodosedda med det anförda. Utskottets förslag i korthet Jämför reservation 19 (S, V). Utskottet behandlar i detta avsnitt motioner från den allmänna motionstiden om arbetsmarknadens parters roll att stödja sjukskrivna att komma tillbaka i arbete, t.ex. genom att ingå omställningsavtal. Utskottet avstyrker samtliga motionsyrkanden. Socialdemokraterna betonar i motion 2012/13:Sf381 yrkande 10 av m.fl. vikten av att stimulera arbetsmarknadens parters engagemang för att stödja sjukskrivna att snabbt komma tillbaka till arbete, t.ex. genom att ingå omställningsavtal. Parterna på arbetsmarknaden har haft en mycket viktig funktion i att skapa stabilitet, inte bara vad gäller löneavtalen, utan också när det gäller försäkringar och andra trygghetssystem. I motion 2012/13:Sf232 yrkande 7 av m.fl. vill att regeringen ska inleda trepartssamtal med arbetsmarknadens parter för att få till stånd ett omställningsavtal vid sjukdom. Ett sådant avtal skulle kunna öka arbetsgivares drivkraft att underlätta för en sjuskriven att komma tillbaka. Utskottet konstaterar att en majoritet av arbetstagarna på svensk arbetsmarknad omfattas av något trygghets- eller omställningsavtal. De första trygghetsavtalen växte fram mot bakgrund av att privattjänstemännen drabbades av stor arbetslöshet. De trygghets- och omställningsavtal som finns på arbetsmarknaden ser olika ut men en del grundläggande drag i konstruktionen är gemensamma. Till exempel är omställningsavtalen vanligen kollektivavtal enligt definitionen i MBL. Omställningsavtalen är oftast allmänt formulerade och lämnar stort utrymme för utformningen av den faktiska tillämpningen. Huvudregeln är att arbetstagaren ska vara anställd i ett företag eller myndighet som omfattas av ett omställningsavtal. För att personligt och ekonomiskt stöd ska ges till en arbetstagare ska denne normalt sett ha blivit uppsagd på grund av arbetsbrist. Det finns flera olika trygghetsråd på arbetsmarknaden. Varje trygghetsråd är en egen kollektivavtalsstiftelse skapad med gemensamma insatser av respektive arbetsgivarorganisation och dess motparter arbetstagarorganisationerna. Till exempel omfattar TRR omkring 700 000 privatanställda tjänstemän och Trygghetsfonden TSL 900 000 privatanställda arbetare. De statligt anställda omfattas av , och täcks 1,1 miljoner anställda i kommuner och landsting av Omställningsfonden. Både Socialdemokraterna i motion 2012/13:Sf381 yrkande 10 och i motion 2012/13:Sf232 yrkande 7 tar upp frågan om omställningsavtal som inte bara gäller vid uppsägning på grund av arbetsbrist utan också vid sjukdom och sjukskrivning. Utgångspunkten är att arbetsgivare har ett rehabiliteringsansvar för de arbetstagare som är anställda enligt lagen. Det är alltså arbetsgivaren som ska se till att rehabiliteringen kommer i gång och ansvarar för de rehabiliteringsåtgärder som kan genomföras på eller i anslutning till arbetsplatsen. Även arbetstagaren har ett ansvar och det innebär bl.a. att medverka aktivt och positivt i det rehabiliteringsarbete som gäller för honom eller henne. Utskottet anser att den modell där förhållandena på arbetsmarknaden i hög grad regleras genom avtal mellan arbetsmarknadens parter bör värnas. Det är en modell som förutsätter att arbetsmarknadens parter uppträder på ett ansvarsfullt sätt. Parterna har själva i stor utsträckning de verktyg som behövs för att rätta till det som kan uppfattas som obalanser eller brister. Utskottet konstaterar att det kan finnas kollektivavtal om rehabiliteringsfrågor på svensk arbetsmarknad. Utskottet noterar att förhandlingar pågår mellan och för tjänstemän i privat anställning om ett nytt omställningsavtal där bl.a. frågan om visstidsanställda och sjukskrivna ska omfattas av avtalet ingår. Sammanfattningsvis kan utskottet konstatera att omställningsavtal är en fråga för arbetsmarknadens parter.