bet · GZ01KU20d3 · 2012-06-07 00:00:00 — I pressmeddelandet hänvisades till och kommenterades några artiklar i ett visst ämne i dagspressen. ska stödja regeringen i dess uppgift att styra riket och förverkliga sin politik. är och regeringens gemensamma plats för att regeringen ska kunna kommunicera. har härefter, som brukligt i dessa granskningsärenden, kommit in med skriftliga frågor till . Utskottet har bland annat ställt frågor om processen kring publiceringen av ett pressmeddelande som publicerats på regeringens hemsida och som kommenterar publiceringen i den aktuella tidningen. har utskottet ställt frågor om det har förekommit fall där det på hemsida har publicerats pressmeddelanden som kommenterar publiceringar i dagstidningar och andra grundlagsskyddade medier eller som tillgängliggjorts i form av ljudfiler med intervjuer som journalister genomfört med statsministern och med statsråd. Utskottet har också ställt frågor kring de kontakter som förekommit mellan företrädare för Statsrådsberedningen och företrädare för den aktuella tidningen samt frågat vilka tryckfrihetsrättsliga överväganden som gjordes dels inför kontakterna med den aktuella tidningen, dels inför beslutet att publicera det aktuella pressmeddelandet. Jag ska nu försöka svara på dessa frågor, först vad gäller processen kring publicerandet av ett pressmeddelande. Som framgår av yttrande till utskottet tillämpas i huvudsak följande rutiner i Statsrådsberedningen inför det att ett pressmeddelande publiceras på regeringens och gemensamma hemsida, . En pressekreterare skickar ett utkast till pressmeddelande via e-post till Information redaktion, som ligger på . Information granskar texten i pressmeddelandet utifrån sina rutiner och lämnar eventuella förslag till redaktionella justeringar. Genom Information försorg publiceras sedan texten på hemsidan, . 2011/12:KU20 BILAGA DEL 3 UTFRÅGNINGAR Dessa rutiner tillämpades även inför publiceringen av det i granskningsärendet aktuella pressmeddelandet. I det aktuella fallet fattades beslut om pressmeddelandet av pressavdelningen på Statsrådsberedningen. Inför att pressmeddelandet togs fram och publicerades skedde i vanlig ordning samråd bland berörda på statsministerns kansli, och en avstämning gjordes även med rättschefen på . Utskottet har ställt frågor om liknande pressmeddelanden har publicerats tidigare. Vad gäller det har det återfunnits ett antal pressmeddelanden i vilka det finns kommentarer om publiceringar i dagstidningar och andra grundlagsskyddade medier. Dessa har redovisats för i svarspromemorior från till utskottet. Ett exempel är ett pressmeddelande från från som inleds med: Med anledning av en felaktig rubrik i vill kommun- och bostadsministern ge följande kommentar. Sedan följer en förklaring, och följande: I dagens har rubriksättningen om detta en felaktig vinkel. Vad gäller de tryckfrihetsrättsliga aspekter som utskottet frågat om vill jag anföra följande. Som tidigare uttalat ska en allmän utgångspunkt vid kontakter mellan företrädare för statliga myndigheter och medier vara att den redaktionella självständigheten inte träds förnär. Som utskottet också konstaterat är kontakter med massmedierna ett naturligt inslag i arbetet i . Statsrådsberedningens pressavdelning arbetar med kontakter med medier. Det är en bärande del av arbetsbeskrivningen. Min uppfattning är att medarbetarna i är väl medvetna om mediernas självständighet och oberoende. Pressmeddelandet med utskrift av samt ljudupptagning från intervjun publicerades för att bringa klarhet i vad som faktiskt sagts och för att rätta de felaktigheter om politiken som den ursprungliga artikeln i den aktuella tidningen innehöll, detta då ingen rättelse hade publicerats i den aktuella tidningen. Som framgår av svar till utskottet gjordes såväl inför kontakterna med den aktuella tidningen som inför beslutet att publicera det aktuella pressmeddelandet bedömningen att detta var förenligt med gällande regler inklusive regleringen i tryckfrihetsförordningen. Syftet var inte att försöka utöva någon form av påtryckning på den aktuella tidningen. Vad gäller vilka riktlinjer och rutiner det finns inom med avseende på användning av hemsida och publicering av pressmeddelanden vill jag säga följande. har en policy för information och kommunikation, som också har delgivits utskottet. Där framgår vad som gäller för såväl intern som extern information och kommunikation i och vad som gäller kring ansvarsfördelning. Vad gäller de kontakter som förekommit i samband med den i granskningen aktuella händelsen mellan företrädare för regeringen och företrädare för den aktuella tidningen vill jag anföra följande. Kontakter av det slag som är aktuella är att betrakta som brukliga om en artikel innehåller fel eller om risk finns för feltolkning av politiken. Det ansågs rimligt och rätt att chefredaktören för den aktuella tidningen fick information om den kommande publiceringen för kännedom innan pressmeddelandet publicerades. Utskottet har i tidigare granskningar tagit upp frågor liknande den utskottet behandlar . Bland annat har utskottet konstaterat att det är rimligt att statsråd använder sig av de möjligheter som står till buds för att nå ut till allmänheten. Det uttalandet gjordes i ett granskningsärende som rörde ett pressmeddelande i om att dåvarande statsrådet hade avyttrat aktier. Vidare har utskottet tidigare granskat statsråds eller företrädare för kontakter med företrädare för medier före och efter publicering i medier. Som utskottet då har konstaterat är det ett naturligt inslag i arbetet i att ha kontakt med massmedierna. Vi har särskilda medarbetare, medarbetare på pressavdelningarna, för just detta. De är anställda i . Som utskottet har betonat är det vid kontakter mellan företrädare för statliga myndigheter, i detta fall , och företrädare för massmedier viktigt att den redaktionella självständigheten inte träds förnär. I detta ärende har företrädare för publicerat en ljudfil från en intervju som legat till grund för en artikel i en tidning och kommenterat skälet för publiceringen. Kontakter har tagits med företrädare för tidningen för att informera innan så skedde, och någon avsikt att påverka grundlagsskyddade mediers publiceringsbeslut har givetvis inte funnits. Med detta är jag beredd att svara på utskottets frågor. (V): Herr ordförande! Statsministern har ju redogjort för delar av det som tagits upp i den här anmälan, där det alltså handlar om efterspelet till en artikel i om synen på hyresrätter i , då de här artiklarna var publicerade. Flera frågor som har lyfts fram gällde just det som statsministern här har pratat om, kontakterna med medierna och att man inte går över gränsen så att det tangerar risken för censur. Det finns en aspekt till i den här anmälan som statsministern inte har belyst och som jag tycker är en viktig del i frågeställningarna runt det här, och det gäller: Vem är det som styr regeringens hemsida? Och hur gör man åtskillnad mellan partiet och staten? I det här fallet är det så att artikelserien har kommenterats i en radiodebatt där partisekreteraren för bland annat uttrycker: har upprepade gånger försökt tala med er. Det säger hon till Dagens Nyheters chefredaktör. Sedan säger hon: Vi har kontaktat nyhetschefen. Och sedan säger hon: Vi har publicerat våra uppfattningar på regeringens hemsida. Kan statsministern kommentera vilken grund man har för att låta partisekreteraren vara den som styr myndighetens hemsida och vad som skrivs på den? Statsminister (M): Herr ordförande! Pressmeddelandet i detta fall bereddes på det sätt som jag redogjorde för och enligt gängse rutiner. Det var utan någon inblandning av någon funktionär från något politiskt parti. Vad gäller ansvarsförhållandena när det gäller regeringens hemsida finns det en tjänsteman inom som är ansvarig utgivare för de delar där vi lägger upp webbsändningar på hemsidan och i övrigt följer de rutiner jag här har redogjort för. (V): Så partisekreterarens uttalande gällande hemsidan är helt taget ur luften? Hon har inte på något sätt varit inblandad i diskussioner runt uppfattning om bostadssituationen i kontra regeringens uppfattning om bostadssituationen i ? Statsminister (M): Nej, herr ordförande, det är helt korrekt. Hon har inte varit involverad i framtagandet av detta pressmeddelande. (V): Jag har en annan fråga, och det gäller pressmeddelandets saklighet. Vi har fått ut riktlinjer för kommunikationen, i och för sig gamla de är , och det har tydligen inte tagits fram några nya men där framgår det att pressmeddelandena ska vara sakliga. Det man har reagerat på i DN-serien är rubriken i förhållande till innehållet i intervjun, det vill säga rubriken att hyresrätter i inte är någon bra idé. har jag inte den exakta formuleringen. Men i regeringens pressmeddelande är rubriken: : Hyresrätter bra idé i city. Var kan man återfinna det i den här texten? Det verkar inte heller stämma överens med intervjun. När kom man fram till det i regeringen, att man tycker att det är en bra idé? Statsminister (M): Herr ordförande! Det är helt riktigt att det måste präglas av saklighet när det gäller allt kommunikationsarbete i . Det är de ansvariga för detta väl medvetna om. Rubriken försökte ju klarlägga vad som är regeringens uppfattning. Intervjun gjordes tydligt i min egenskap av statsminister, och det är viktigt för mig att framföra att vi anser att hyresrätten har en viktig roll, bland annat på bostadsmarknad. (V): Det nämns att det vore bra med hyresrätter på bostadsmarknad generellt om det fungerade som hyresrätter ska fungera. Men det framgår inte någonstans i artikeln och i materialet i övrigt här att regeringen tycker att hyresrätter i city är en bra idé. Jag bara undrar över sakligheten och det korrekta i rubriksättningen, eftersom det är just rubriken man har synpunkter på i . Statsminister (M): Herr ordförande! Det har i andra sammanhang uttryckts att regeringen värdesätter att vi har olika upplåtelseformer på bostadsmarknaden, att det bland annat är av central betydelse att vi har en väl fungerande marknad för hyresrätter. (S): Den springande punkten i det här är väl rent konstitutionellt när partisekreteraren går in i den här frågan om det är ett regeringsärende. Jag skulle vilja fråga statsministern: statsministern till vilka överväganden som gjordes när den moderata partisekreteraren fick företräda, som jag ser det, i radiointervjun ? Statsminister (M): Herr ordförande! Jag vill betona att själva framtagandet av pressmeddelandet gjordes enligt gängse rutiner och utan inblandning av någon partiföreträdare. När olika partiföreträdare uppträder i mediesammanhang, i det här fallet ett radioprogram, föregås det säkert av förberedelser och diskussioner, men dem var jag inte involverad i. (S): När statsministern ser det så här i efterhand, kan inte statsministern tycka att det i det här fallet hade varit lämpligare om en företrädare för regeringen och , eftersom pressmeddelandet kom därifrån, hade företrätt regeringen i intervjun i stället för partisekreteraren? Statsminister : Herr ordförande! Det är viktigt att det inte på något sätt ska tolkas som att denna partifunktionär har haft något inflytande över processen vad avser framtagandet av ett pressmeddelande. Jag tror att alla känner till att det ibland i debatter och uppföljning av diskussioner om det som har skett i regeringen eller förekommer att partisekreterare eller andra partiföreträdare och också representanter från för det enskilda partiet kan uppträda i mediesammanhang för att föra vidare en diskussion om det sakliga innehållet och då mindre om hur den faktiska beredningen av själva pressmeddelandet har gått till. (S): Så kan det naturligtvis vara. Men i den här delen och vid det här tillfället är det kanske precis där det blivit en diskussion om det har varit en sammanblandning på detta sätt. Det är därför jag vill ställa om frågan till statsministern. När han ser det efteråt, hade det inte varit bättre i den här situationen att det varit en tydlig regeringsföreträdare som tagit kommentarerna, eftersom det ändå var regeringens politik det handlade om? Vad jag förstår hade statsministern låtit sig intervjuas just i egenskap av statsminister i det här fallet och kanske mindre som partiordförande. Statsminister : Herr ordförande! Det instämmer jag i. Min uppfattning var att jag blev intervjuad som det, och det framgår också väldigt tydligt av artikeln att det är statsministern som svarar. Det är nog kanske alltid att föredra att ansvariga statsråd eller representanter för regeringen tar den här typen av mediediskussioner. Det viktigaste beskedet till är att denna partifunktionär inte var inblandad i framtagandet av detta pressmeddelande. Som jag redogjorde för tycker jag att det är ganska vanligt förekommande att det ibland blir andra representanter riksdagsledamöter, partisekreterare, representanter för ungdomsförbund eller kvinnoförbund som går in i de sakliga diskussionerna där det är sakförhållandet som kommer att diskuteras. Det tycker jag inte är något märkligt. Per (M): Herr ordförande! Jag kan använda detta som en liten checklista. Jag tror att statsministern i sin inledning och i sina svar till de två tidigare frågeställarna har svarat på i princip nästan alla frågorna. Det är alltså korrekt att intervjun gjordes i din egenskap av statsminister? Statsminister : Herr ordförande! Ja, det är min uppfattning. Per (M): Det är också korrekt att ni bad om en rättelse? Statsminister : Herr ordförande! Det är också korrekt. Efter vad jag inhämtat från pressavdelningen på Statsrådsberedningen efterfrågades en rättelse. Jag vill också understryka att det är ganska vanligt förekommande. Per (M): Det är också korrekt att regeringen presenterar regeringens politik på regeringens hemsida? Statsminister : Herr ordförande! Ja, det är helt korrekt. är en hemsida både för och för regeringen och enskilda statsråd. Per (M): Den sista frågan är: Är det statsministerns övertygelse och är han säker på att personalen på är medveten om mediernas självständighet och oberoende? Statsminister : Herr ordförande! Ja, det är min uppfattning. (C): Jag vill fråga statsministern: det praxis inom att det spelas in ljudfiler så att det finns en tydlig dokumentation på vad statsministern har framfört? Är det praxis? Statsminister : Herr ordförande! Ja, det är praxis att vi vid nära nog samtliga intervjuer i olika sammanhang som jag genomför som statsminister gör en egen ljudupptagning i form av ljudfiler av detta. Skånberg (KD): Herr ordförande! Tack för svaren så här långt. Min fråga är: Finns det över huvud taget något i det aktuella ärendet där handlandet avviker från gängse praxis? Statsminister : Herr ordförande! Det är inte något som avviker från gängse praxis. Det har använts pressmeddelanden förut, som också angivits till utskottet. Nytt är att det där ligger en koppling till en ljudfil. Dock tror jag att det ska ses som ett tecken på den tekniska utvecklingen mer än något annat. (FP): Herr ordförande! Statsministern redogjorde inledningsvis för processen inför ett klargörande av det slag som det var tal om i det här fallet. Han berättade då för oss att innan en sådan publicering sker ett samråd med berörda och även med rättschefen. Min enkla fråga är om så var fallet när det gäller den publicering som är aktuell i anmälan. Statsminister : Herr ordförande! Ja, det var så även i det här fallet. (SD): Herr ordförande! I svarspromemorian daterad säger att det i granskningen aktuella pressmeddelandet inte har initierats eller tagits fram i samarbete med något partis funktionär utan anställning i . I ett P1 Morgon-program intervjuas . Hon säger då: Ja, jag har lyssnat igenom ljudfilerna. Vi har dessutom publicerat dem på regeringens hemsida just för att vi tycker att människorna själva ska skapa sig en egen mening om vad faktiskt säger. Det jag undrar är: Kan statsministern berätta vilka som ingår i vi-grup- pen utöver själv och som har möjligheter att publicera saker på regeringens hemsida? Statsminister : Herr ordförande! Det är i enlighet med hur jag i mitt inledningsanförande berättade om gängse rutiner för publicering av ett pressmeddelande som handlar om personal på Information och självständiga enheter som jobbar med press inom . I det här fallet var det också efter samråd med rättschefen i Statsrådsberedningen. Sedan har jag angivit till att någon partifunktionär inte var involverad i framtagandet av detta pressmeddelande. (V): En fråga är hur involverad hon har varit i att ta fram själva pressmeddelandet. Men det handlar också om vem som är företrädare för regeringen och vem som är företrädare för partiet och sammanblandningen mellan stat och parti. I flera sammanhang är i den här debatten så pass initierad i vad som har hänt i att det är svårt att tänka sig att hon inte har varit inblandad. Hon har lyssnat på ljudfilerna. Hon uppger här hur man faktiskt har försökt att ringa till redaktion. Hon verkar vara väldigt väl insatt. Det är kanske inte konstigt att vi ändå får en fundering om stat och parti. Hur har fått all denna information om hon inte har varit inblandad i beredningen av pressmeddelandet? Statsminister : Herr ordförande! Det är därför som det har varit viktigt att redogöra för hur processen ser ut, och efter vad vi har inhämtat så har man följt gängse rutiner också i det här fallet. Därefter har rimligen involverade pratat med inför detta medieframträdande. Då har hon fått redogjort för sig hur rutinerna såg ut i det här fallet. Jag vill återigen säga att det inte är ovanligt att andra partifunktionärer av olika slag som inte har varit involverade i en process inne i sedan är de som tar debatten i olika medier. (V): Nej, det är inte ovanligt om det hade varit en fråga om vad man rent politiskt tycker från ett parti och så vidare och man hade försvarat det. Men här är det ändå utifrån vad regeringen har gjort i ärendet. När Arkelsten blir uppringd och tillfrågad om detta blir hon tydligen också briefad av pressfolket hos regeringen om vad hon bör säga eller inte säga i egenskap av partisekreterare. Det är den sammanblandningen som är det problematiska i detta sammanhang. Statsminister : Herr ordförande! Därför är det också viktigt att påpeka att denna partifunktionär inte har varit involverad i framtagandet av pressmeddelandet. Därmed har rollerna hållits isär. Ordföranden: Jag tror att vi får vara nöjda och färdiga med inledningsdelen i utfrågningen. Vi går då i stället över till frågan om regeringens beredningsskyldighet. Där har under vårens granskning kommit ett antal olika frågor där det under granskningen uppkommit diskussion om regeringen har hanterat beredningsskyldigheten på ett bra sätt. Även i det fallet får statsministern inleda och berätta hur han ser på de frågorna. Statsminister : Herr ordförande och ärade ledamöter! Jag vill förvarna om att det blir en lite längre ingång eftersom jag ska kommentera tre parallella ärenden. Innan vi går in närmare på de enskilda granskningsärendena i detta block om efterlevnad av att så kallad vertikal integration inte ska uppkomma i apoteksbranschen, regeringens hantering av frågor kring införandet av lärarlegitimation samt regeringens agerande rörande samgåendet mellan vill jag inleda med att helt kort nämna något om vad som generellt gäller beträffande fördelningen av regeringsärenden och beredning av sådana ärenden. Detta gör jag då jag förstår att utskottet har uttryckt särskilt intresse kring just dessa aspekter. Som huvudregel gäller enligt regeringsformen att regeringsärenden avgörs av regeringen vid regeringssammanträden. Innebörden av den bestämmelsen är att beslutsfattandet i regeringen är kollektivt och att det finns ett kollektivt ansvar i regeringen för de beslut som fattas. Som de flesta av utskottets ledamöter väl känner till innebär det i det stora antalet regeringsärenden att det faktiska ställningstagandet i ett regeringsärende ofta har gjorts tidigare vid den interna beredningen i . Regeringsärendena är praktiskt taget alltid avgjorda före det att regeringssammanträdet börjar. De olika regeringsärendena är fördelade mellan de olika departementen. Det är regeringen som bestämmer den fördelningen. Det framgår närmare av förordningen med instruktion för . Som huvudregel gäller att det är chefen för ett visst departement som föredrar ett ärende som hör till hans eller hennes departement. Med uppgiften att föredra ett regeringsärende följer också ansvaret för ärendets beredning. Även statsråd som inte är departementschefer kan, som utskottet känner till, förordnas att föredra ärenden. Ett statsråd som enligt ett så kallat § 5- förordnande ska föredra ett regeringsärende i chefen för departementets ställe har också i stället för departementschefen beredningsansvaret för det ärendet. Det är inte ovanligt att ett ärende faller inom flera av departementens verksamhetsområden. I ett sådant fall sker handläggningen av ärendet i det departement dit ärendet huvudsakligen hör. Beredningen av ärendet sker då i samråd med det eller de statsråd som också berörs av den fråga som aktualiserats i ärendet. Det är vad vi kallar för gemensam beredning. Regeringsformen innehåller ett visst remisstvång, ofta benämnt beredningskrav, för regeringsärenden. Innebörden är att behövliga upplysningar och yttranden enligt den reglering som finns ska inhämtas från berörda myndigheter och andra berörda innan regeringen fattar beslut i ett ärende. Kravet på beredning är inte absolut. Vilka myndigheter som är berörda och i vilken omfattning det är nödvändigt att organisationer och enskilda får tillfälle att yttra sig avgörs av det föredragande statsrådet. Det finns bland annat i regeringsformen och riksdagsordningen också ett krav på att regeringen ska hålla informerad om vissa frågor. fyller som bekant en viktig funktion när det gäller beredningsfrågor. Myndighetens uppgift är enligt regeringsformen att bereda regeringsärenden och att biträda regeringen och statsråden i deras verksamhet i övrigt. I rollen som chef för har en statsminister det yttersta ansvaret för organisation inom ramen för grundlagen och instruktionen för . Detta innebär dock inte att statsministern fattar beslut om hur handläggningen ska gå till i enskilda ärenden. Genom bestämmelser i instruktioner och arbetsordningar har beslutanderätt delegerats till departementschefer och tjänstemän i . Med detta tänkte jag nu kort beröra de tre specifika ärenden som avhandlas inom ramen för detta block. Om det tillåts tänkte jag börja med granskningsärende 18, efterlevnad av att så kallad vertikal integration inte uppkommer i apoteksbranschen. 2011/12:KU20 BILAGA DEL 3 UTFRÅGNINGAR Granskningsärendet berör i huvudsak frågan om vilka åtgärder som regeringen vidtagit för att förhindra otillåten vertikal integration, det vill säga att en aktör exempelvis både tillverkar läkemedel och bedriver detaljhandel med läkemedel, i samband med att apotek som ägdes av avyttrades. Enligt den fördelning av ärenden som framgår av bilagan till förordningen med instruktion för hör bland annat lagstiftningsärenden om apoteksväsendet till . Även hör till . Det är chefen för departementet, det vill säga socialministern, som är det statsråd som föredrar dessa ärenden vid regeringssammanträdena och som ansvarar för beredningen av ärendena. som granskningen avser hörde enligt förordningen med instruktion för bland annat de apoteksbolag som är aktuella i ärendet, det vill säga och dåvarande , till . Det var därmed socialministern som föredrog ärendena rörande dessa bolag vid regeringssammanträdena och som ansvarade för beredningen av ärendena. hör och Apoteksgruppen i , som numera heter, till . Enligt ett så kallat § 5-förordnande är det nu statsrådet som föredrar ärenden som rör dessa bolag. Som framgår av yttrande till utskottet och utskottets promemoria i ärendet finns bestämmelser i en lag, lagen om handel med läkemedel, som syftar till att bland annat förhindra så kallad vertikal integration. Som redogjort för genomfördes den faktiska försäljningen av (OAB).