bet · GZ01MJU10 · 2012-03-06 00:00:00 — I internationella jämförelser lyfts ofta arbete fram som ett gott exempel på kunskap och användarvänlighet. I en omfattande EU-studie om miljövänlig offentlig upphandling placerade sig och på första plats. ligger även i framkant när det gäller socialt ansvarstagande vid upphandlingar och tillgänglighet. I en uppmärksammad dom i kammarrätten fastställdes det att det är tillåtet för myndigheter att ställa djurskyddskrav som går längre än vad kräver. Kraven måste naturligtvis uppfylla till exempel principen att inte diskriminera leverantörer i andra länder. I detta rättsfall var det kommun som vann målet, och där använde man sig av just djurskyddskriterier vid livsmedelsupphandling. Detta är ett utmärkt exempel där rådgivning till kommunerna fungerar som det är tänkt utan lagstiftning. Regeringen införde den så kallade bör-regeln i lagen om offentlig upphandling . Regeln innebär att offentliga upphandlare bör ställa krav om upphandlingens art motiverar detta. När det gäller upphandling av mat kommer bör-regeln väl till hands. Även har satsat stort på kompetensutveckling inom offentlig upphandling av just mat.Tittar vi närmare på vad som faktiskt görs märker vi att det redan pågår ett omfattande arbete för att förbättra den offentliga upphandlingen. Det pågår en utredning som utvärderar om regelverket tillvaratar konkurrens och hur köpkraften används för att förbättra miljön, sociala och etiska hänsynstaganden samt hur små och medelstora företag får ökade möjligheter att konkurrera. Politiken kan hjälpa till med information och stöd. har Kammarkollegiet stått för den största delen av upphandlingsstödet, medan och har stått för de mindre delarna. Detta är inte ett optimalt sätt att arbeta. Därför har det tillsatts en särskild utredning för att titta på hur vi kan samordna upphandlingsstödet så att vi ökar kompetensen och tillgängligheten hos alla parter. Marknaden ligger ofta före politiken. Konsumenterna har värderingar, och marknaden är inte sen att haka på. Där det finns en efterfrågan finns det ett utbud. När det gäller märkning av mat har producenterna kommit längre än lagstiftaren. De flesta producenter märker redan sina varor för att kunderna efterfrågar detta. Frivillig märkning fungerar oftast alldeles utmärkt. Enligt den EU-förordning som det beslutades om förra året blir uppgift om ursprungsland eller härkomstplats obligatorisk för kött av svin, får, get och fjäderfä . För att hjälpa konsumenterna ytterligare har även föreskrifter om att märkningen ska vara på svenska, lätt att förstå och väl synlig. Vi tycker att branschen och EU har kommit långt i sina märkningssystem redan och vill därför inte föreslå några ytterligare förändringar. Förbättrad information om livsmedel på restauranger är bra. Vi ser gärna att regeringen inleder en dialog med branschen om tydligare märkning, och då framför allt ursprungsmärkning av kött. Restaurangbranschen är viktig. Vi äter alltmer färdiglagad mat.Regeringen satsar på regelförenklingar och har arbetat med detta. Restaurangbranschen skapar många jobb, särskilt för ungdomar och för dem som inte etablerat sig eller som är nya på arbetsmarknaden. Vi ser gärna att de restauranger som vill berätta för sina gäster vad maten innehåller gör det. För många seriösa aktörer skulle det dessutom kunna vara en konkurrensfördel.Jag besöker ofta lantbrukare och matproducenter. Det är människor med drivkraft och entusiasm och som är riktigt stolta över de produkter som de tillverkar - produkter som restaurangbranschen sedan lyfter fram och gör till en svensk konkurrensfördel därför att de håller hög kvalitet. Denna höga kvalitet gör unikt.Regeringen har valt att satsa på detta genom Matlandet Sverige.Inom EU finns det tre olika namnskydd för jordbruksprodukter att använda sig av. Vi anser att dessa tre namnskydd räcker. Vi behöver knappast lägga till ytterligare ett nationellt namnskydd. Poängen med ett sådant namnskydd skulle i så fall vara att främja verksamheter. Men så blir det inte för småföretagaren då det blir ytterligare en administrativ börda, och för konsumenten blir det ytterligare en märkning att hålla ordning på. Vi arbetar för mindre byråkrati, inte för mer byråkrati. Vi ser till att hjälper företag med rådgivning om regelverket kring EU:s namnskydd.Fru talman! När det gäller mat kommer EU-reglerna på tal. har ofta hårdare regler än EU. Men ibland ligger EU faktiskt i fas med den politik som också vi vill driva. Ett exempel är märkningen av palmolja. Enligt en EU-förordning från ska alla livsmedel märkas, och detta ska gälla . Därför finns det ingen anledning för oss att föregå det med en egen lagstiftning.När det gäller azofärgämnena har EU en lite liberalare lagstiftning än hade när vi gick med i unionen. EU är en tullunion som verkar för frihandel inom unionens gränser.I EU finns det hinder för länder som försöker använda hälsoargumentet för att förbjuda tillsatser. Import av mat från andra länder ska inte hindras av krav som har politisk bakgrund eller som saknar substans. Vi vill ju också gärna exportera mat till EU.Att ha strängare krav på azofärgämnen i har setts som ett handelshinder. Därför behöver vi gå en omväg för att kunna hävda det här enligt vår försiktighetsprincip. Avslutningsvis: värnar företagare. Vi vill inte att det ska finnas onödiga regler och byråkrati som förhindrar tillväxt och skapar krångel. Därför vill vi att tillsynen från myndigheter ska klara av att garantera en hög matsäkerhet utan att detta blir en börda för företagarna.Politikens uppgift i matfrågorna är att underlätta bra val och konkurrens. För att nå dit behöver vi enklare lagar och regler. Vi står för en livsmedelsproduktion där hänsyn tas till hälsa, miljö och en god djurhållning. Vi politiker ska inte bli alltför klåfingriga när det gäller lagstiftning. Vi måste våga lita på branschen, på att man där på egen hand löser problem och möter upp när det gäller vad konsumenterna vill ha. Vi ska inte heller ge vår livsmedelsindustri konkurrensnackdelar genom onödiga pålagor, och vi ska inte använda skattepengar till onödiga subventioner. En ansvarsfull politik betyder insikt om politikens begränsningar och att man ser till att livsmedelsbranschen får precis rätt mängd tillsyn och regler för att kunna frodas och kunna producera på det säkra och fantastiska sätt som maten i Matlandet görs på. Jag har några frågor till första fråga är: Vad är rätt mängd tillsyn och lagstiftning? Jag funderar väldigt mycket på det du där säger. Frågan är alltså vilken nivå det kan läggas på för att det ska vara "rätt mängd".Åsa talade sig varm för Matlandet . Men trots allt som satsas och allt fokus som regeringen lägger på Matlandet ökar importen av mat till . En av LRF:s käpphästar är att det är ett väldigt tufft konkurrensläge för svensk matproduktion. Inte har det blivit bättre sedan Matlandet infördes! Därför kvarstår frågan: Vad har Matlandet egentligen tillfört den svenska matproduktionen - på vilket sätt har det gett de konkurrensfördelar som talar om?Slutligen: När det gäller offentlig upphandling av mat är min fråga: På vilket sätt har Matlandet gynnat den svenska matproduktionen och den offentliga upphandlingen av mat i ? Var gränsen går när det gäller rätt mängd tillsyn är någonting som våra myndigheter måste bedöma. Jag tror att det är svårt för oss politiker att exakt bestämma vad som är rätt. Vi kan dra upp riktlinjer för var gränsen ska gå och hur det ska gå till. Men exakt vad som är rätt mängd tror inte jag kan bestämmas från talarstolen här i . Det blir lätt väldigt mycket tyckande och väldigt lite fakta. Risken finns att den politiska klåfingrigheten går alltför långt.Pyry tar också upp frågan om matimporten som ett problem. Jag ser matimporten som en möjlighet att också exportera mat. Vi finns i ett land med fantastiska råvaror och måste se även våra möjligheter att exportera mat, alltså se maten som en inkomstkälla för . Får vi det att gå båda vägarna är det bara positivt.Matlandet har hjälpt till med att minska byråkratin och den administrativa bördan för våra livsmedelsproducenter. Detta gör det enklare att producera mat i . Kan mer mat produceras i är det positivt. säger att vi inte ska ägna oss åt klåfingrighet och politisk detaljstyrning. Men då är det väl ganska tufft att som politiker själv gå ut och tala om rätt mängd och på något vis låta det innefatta ett uttalande här i kammare. Jag skulle kunna förvänta mig ett svar men får uppenbarligen inget svar.När det gäller Matlandet undrar jag vad du, , anser vara minskad byråkrati och minskade administrativa bördor.Och anser som moderat politiker - mycket ska ju vara avreglerat, och det ska vara så lite stöd som möjligt - att det är skäligt att regeringen går in och satsar på branschen och ger ekonomiskt stöd? efterfrågar stor import och stor export av olika råvaror. I princip ska branschen kunna klara sig själv. Också detta känns lite märkligt.Slutligen när det gäller Matlandet : Anser fortfarande att den offentliga upphandlingen på något vis har påverkats av satsningen på Matlandet ?Jag tycker inte att det räcker att säga att krånglet och byråkratin har minskat. I så fall vill jag gärna få något bevis på det. Jag kan få några bra exempel från på vad det är för typ av administration och byråkrati som minskat . Matlandet är alliansregeringens sätt att lyfta fram våra svenska matproducenter. Det handlar inte bara om att underlätta administrationen - vi har tagit bort ganska mycket av regelbördan för lantbrukare - utan också om ett sätt att lyfta fram svensk kvalitetsmat i ett vidare perspektiv.Vi kan vända på kuttingen lite grann. Skulle ni socialdemokrater om ni kom till makten plocka bort satsningen på Matlandet och ta bort det stödet och den information som vi sprider på ambassader och på matmässor runt om i landet? Vi för där ut information om svensk mat i ett exportperspektiv.Jag talar om att minska byråkrati och klåfingrighet. Men representerar ett parti som vill lägga ytterligare bördor på lantbrukarna, som vill ha ytterligare regleringar, ytterligare tillsyn och ännu mer av märkning av produkterna. Detta gör det svårt, komplicerat, att vara lantbrukare så det vill vi stå emot. Vi vill i stället underlätta för människor och hjälpa dem så att saker kan produceras på ett säkert och bra sätt. Den regering som stöder är den regering som har avskaffat de livsmedelsråd som tagit fram. Detta gjorde regeringen i september 2011.Av den anledningen vill jag till ställa frågan: Tycker inte att en svensk myndighet ska kunna rekommendera mer närodlat och en minskad köttkonsumtion?En andra fråga rör Matlandet som ju debatterats här. Det är bra med satsningar på en ökad svensk livsmedelsproduktion. Men ärligt talat: Om vi går in med offentliga medel måste vi bidra med någonting nytt. Därför handlar förslag om det hållbara Matlandet . Livsmedlen ska produceras på ett mer hållbart sätt än som sker. Det är den formen, sådana livsmedel, som ska kunna få offentligt stöd. Skulle det kunna vara någonting kan tänka sig att stödja?Avslutningsvis nämnde du, , azofärgerna. Vi kommer snart att rösta om att de ska förbjudas. Jag tyckte dock inte att det kändes som att du sade det med någon större entusiasm och emfas. Jag skulle därför vilja veta vad position i denna fråga egentligen är. Kan du klart och tydligt säga att vill förbjuda azofärgämnen i ? Det var många puckar på en gång. Alla lagar vi stiftar ska bygga på fakta och evidens. Gör de inte det måste man gå tillbaka till kärnan och ta fram fakta och evidens för att faktiskt ha råd och rön som våra myndigheter kan gå ut med. Just nu ligger det på att ta fram nya direktiv för hur det ska se ut med rådgivningen, och jag har fullt förtroende för att de kommer att ta fram bra underlag för detta.Jag tycker att det känns tryggt att och vill utveckla Matlandet . Till skillnad från många andra oppositionspartier vill ni fortfarande satsa på den svenska matproduktionen, och det tycker jag är otroligt positivt. Det gläder mig verkligen. Hur vi ska göra det och hur vi kan fortsätta att utveckla det är jag öppen för en dialog om. Åt det hållet vill nämligen jag också gå. När det gäller azofärger var vi överens om att azofärger inte är bra. Sedan ser vi lite olika på hur man ska göra med lagstiftningen och var lagstiftningen ska ske någonstans. har vi faktiskt hittat en överenskommelse där vi vill trycka på EU lite grann, eftersom vi tycker att EU går långsammare fram än vi skulle vilja. Där är vi överens. Vi kan komma ihåg att det förbud mot azofärgämnen som jag hoppas att röstar för innebär att vi ska1.ha ett nationellt förbud här i och2.verka för ett förbud på . Jag tolkar dock svar som att nu är för även ett nationellt förbud mot azofärgämnen. Om det inte är på det viset tycker jag att det är viktigt för denna debatt att vi får ett tydliggörande. Det har nämligen inte riktigt varit så när vi har diskuterat frågan i utskottet, och det är därför jag tycker att det är viktigt att få ett förtydligande från Moderaterna.Åsa säger att nu ska ta fram nya kostråd. Fast regeringen stoppade ju kostråd, och såvitt jag förstod var det just att man rekommenderade mer närodlat och en minskad konsumtion av kött. Därför vill jag fråga igen: Tycker inte att en svensk myndighet ska kunna ha detta mandat? Förutsatt att det är baserat på en solid grund, vilket det alltid är när våra myndigheter föreslår saker, ska inte en myndighet ha friheten att komma med sådana rekommendationer?Avslutningsvis tycker jag att det är bra att vill utveckla Matlandet så att det verkligen blir ett mervärde för miljön och klimatet. Jag ska därför skicka över vårt förslag om det hållbara Matlandet , så hoppas jag att vi kan rösta igenom det i kammaren. Som jag sade innan ska alla politiska beslut tas med fakta och evidens i grunden. Bygger saker och ting inte på fakta och evidens kan vi inte lagstifta om dem. har fått tillbaka att man ska ta fram mer fakta och evidens inom området. Det ska inte bara vara tyckande och lite politiska vindar som blåser, utan det ska bygga på saker och ting innan vi fattar beslut om det hela. Uppdraget ligger kvar.Jag ser fram emot att läsa om hur vi kan utveckla Matlandet , och jag hoppas verkligen att vi får möjlighet att diskutera detta igen. Det tror jag också att vi kommer att få . Livsmedel är ett område som engagerar många. Vi kan alla förhålla oss till dessa frågor, som omfattar så många perspektiv: hälsa, ohälsa, matglädje, turism, företagande, handel, överlevnad, djurhållning, miljö och klimat, etik, forskning och ibland även kemikalier. Det finns förstås också många andra perspektiv.Betänkandet vi debatterar, Livsmedelskontroll, handlar om motioner från allmänna motionstiden. Jag vill börja med att yrka bifall till förslaget i betänkandet och avslag på reservationerna.Herr talman! Det ligger mycket makt i att vara konsument och ännu mer makt om vi blir aktiva konsumenter. Personliga matvanor är ett område där det är angeläget att skapa goda förutsättningar för medvetna val. Det finns också ett stort intresse för miljö- och klimatfrågor hos konsumenterna även vad gäller livsmedel. Många vill konsumera på ett hållbart sätt. Med anledning av att frågan om klimatpåverkan, kostråd med mera har nämnts i debatten skulle jag vilja passa på att ta tillfället i akt och hänvisa till betänkandet. Det finns nämligen på s. 17 en beskrivning av ett interpellationssvar från : "Landsbygdsministern tydliggjorde att regeringen inte har stoppat arbetet med miljösmarta kostråd. Anledningen till att regeringen drog tillbaka notifieringen av kostråd var att omfattande omarbetningar behövdes och att regeringen bedömde att dessa bäst gjordes av . Kostråden ska vara myndighetens, inte regeringens. "Jag skulle vilja framhålla att det också påtalas att det i förvaltningsanslaget finns pengar avsatta för aktiviteter kring just matens klimatpåverkan - . Även den offentliga sektorn har en viktig roll. har varit inne på just den offentliga upphandlingens roll. ska enligt regleringsbreven stödja kommuner och landsting i deras roll att ta fram handlingsprogram för offentliga måltider i förskolor, skolor, äldreomsorg med mera. Det kan till exempel gälla offentlig upphandling av mat, hållbar mat, samverkan mellan skola och primärproduktion samt projekt där maten används som ett pedagogiskt verktyg.Herr talman! Jag ska nu beröra några andra frågor i betänkandet som också har varit uppe i debatten tidigare. Det gäller märkningen av livsmedel. beslutades om en ny EU-förordning om livsmedelsinformation till konsumenterna. Obligatoriska bestämmelser om ursprung har utvecklats till exempel när det gäller honung, frukt och grönsaker, fisk och nötkött. Genom EU-förordningen kommer uppgift om ursprungsland eller härkomstplats även att vara obligatorisk för kött av svin, får, get och fjäderfä från och med den 13 december 2014.Det är positivt att reglerna för livsmedelsmärkning förtydligas genom den nya förordningen. Kommissionen har fått i uppgift att efter utvärdera konsekvenserna. Utskottet utgår ifrån att regeringen återkommer med förslag i frågan när kommissionens konsekvensrapport har presenterats.När det gäller frågan om märkning av maten som serveras på restauranger anser utskottet att det finns ett värde i förbättrad information till konsumenterna, inte minst när det gäller ursprungsmärkning av kött. Utskottet uppmanar regeringen att inleda en dialog med hotell- och restaurangbranschen i frågan om hur informationen till konsumenterna kan förbättras. Regeringen har gett i uppdrag att analysera hur ett nationellt regelverk som begränsar användningen av industriellt framställda transfettsyror i livsmedel kan utformas. I uppdraget ingår att kartlägga andra länders erfarenheter och effekterna av lagstiftningsförändringar avseende transfettsyror. Vidare ska effekter av andra åtgärder som har vidtagits för att minska andelen transfettsyror belysas. Uppdraget ska redovisas till senast den 2 juli 2012.Märkning av livsmedel är verkligen viktigt, inte minst för dem som kan drabbas av sjukdom genom att äta något de inte tål. Allergiker och gluten- och laktosintoleranta är några av många som betonar vikten av märkning. har föreskrifter om märkning och presentation av livsmedel. Märkningen enligt dessa föreskrifter får inte vara sådan att den på ett avgörande sätt skulle vilseleda köparen. Märkningsuppgifterna ska vara lätta att förstå, väl synliga, klart läsbara och beständiga. De får inte på något sätt döljas, skymmas eller avbrytas av annan text eller illustration. Märkningsuppgifterna ska anges på svenska.Det har skett betydande förbättring . Men det finns alltid en förbättringspotential. I den nya EU-förordningen om livsmedelsinformation till konsumenterna skärps bland annat kraven på läsbarhet. Det är något som många välkomnar. behöver man inte uppfattas som en konstig konsument när man står och lusläser etiketter. Det är allt fler som gör det av olika skäl. finns i många affärer specifikt märkta hyllor för olika typer av . Branschen känner av konsumenternas efterfrågan, och många organisationer bidrar till att lyfta konsumentperspektivet.Behovet av märkta livsmedel kan ha helt olika grund. För en del handlar det om en etiskt eller religiöst baserad diet. För andra är det påtvingat av hälsoskäl.Vi kan konstatera att azofärger fortfarande förekommer, bland annat i godis och snacks. I betänkandet påtalas att användningen av azofärgämnen som livsmedelstillsats är harmoniserad inom EU genom EU-förordning.Utskottet konstaterar i likhet med motionärerna att det är väsentligt att den mat vi äter är säker. Särskilt när det gäller barn och unga är en försiktighetsansats angelägen vid riskvärderingen. Utskottet anser därför att regeringen med kraft ska verka för att ett förbud mot azofärgämnen som livsmedelstillsats återinförs i inom ramen för EU:s regelverk.Vidare bör regeringen verka för att en nationell, frivillig överenskommelse träffas med branschen om att branschen ytterligare begränsar användningen och saluföringen av livsmedel som innehåller azofärgämnen. Regeringen bör också verka för att förbättra tillsynen över det regelverk som gäller azofärgämnen i livsmedel.Slutligen, herr talman: valfrihet förutsätter god information. Viljan att värna bland annat hälsa, djur, klimat och miljö är viktig och viktig att ta fasta på. Så är även möjligheten att genom sina inköp påverka utvecklingen. Information och märkning är viktigt för allt fler. Men det är även kunskap. Jag tycker att det är glädjande att regeringen arbetar aktivt med att förbättra informationen.Herr talman! Vi får inte glömma bort det globala perspektivet. Den globala handeln är oerhört viktig, inte minst för utvecklingsländerna. Det är alltid en viktig fråga för att framhålla i dessa debatter. Herr talman, riksdagskolleger och åhörare! En del av betänkandet om livsmedelskontroll handlar om upphandling av livsmedel. Jag tänker fokusera mitt anförande på just denna del.Upphandling av livsmedel är otroligt viktigt. Jag tycker personligen att det är viktigt. Det är viktigt för barn, elever, gamla och sjuka som äter i det offentliga köket . Tre miljoner mål mat serveras i det offentliga köket . Det är viktigt för livsmedelsproducenter. Det finns ett stort värde i matkonsumtionen i det offentliga köket och därmed ett stort intresse av att vara leverantör till det.I regeringens vision om som det nya matlandet är de tre miljoner mål mat som serveras i det offentliga köket ett av fem prioriterade områden. Det ska vara god och näringsriktig mat som serveras på skolor och äldreboenden, till exempel. Detta är en funktion i den offentliga verksamheten. Barn behöver näring för att kunna lära sig också . Förhoppningsvis får de frukost hemma. Barn behöver få ett bra mål mat mitt . Gamla på våra äldreboenden behöver näring för att hålla sig friska. De som finns på våra sjukhus behöver näring för att bli friska. Måltiden utgör ofta dagens höjdpunkt på våra äldreboenden. Då ska inte maten bara vara god utan måltiden ska också vara en stor upplevelse.Herr talman! Man kan konstatera att mycket har gjorts men att mycket återstår att göra. Låt oss ta skolan och skolmaten, till exempel. Det har inte varit uppe i debatten här tidigare, men under förra mandatperioden ändrade alliansregeringen skollagen. sades det i skollagen att skolmaten skulle vara avgiftsfri - punkt. står det i skollagen att skolmaten dessutom ska vara näringsriktig. Man kan tycka att det är självklart. Men för den som är offentlig upphandlare är det ett viktigt styrmedel. Det är ett viktigt styrmedel från alliansregeringen och från den här som har antagit skollagen, som anger att upphandling av livsmedel ska styras mot kvalitet och alltså inte bara mot lägsta pris.För mig och är det självklart att upphandlare ska ställa kvalitetskrav på maten. Man ställer kvalitetskrav när vi köper brandbilar och annat. Det är klart att man ska ställa kvalitetskrav också när man köper mat. Maten ska vara näringsriktig, den ska vara god och den ska vara producerad med god miljöhänsyn och gott djurskydd, för att ta några exempel.Men många offentliga upphandlare i kommuner och landsting har känt en osäkerhet, och de har inte vågat ställa krav. Det har funnits en kunskapsbrist. Man vågar inte. För att inte göra fel har man därmed handlat upp livsmedel av en alltför låg kvalitet. Man har inte vågat ställa kvalitetskrav. Därför har regeringen gett resurser till för att stödja offentliga upphandlare när det gäller att ställa miljökrav. Vi har också gett uppdrag till att göra ett nationellt för att stödja kommuner och landsting i att ta fram handlingsprogram. Det är en sak för upphandlaren att ställa krav, men upphandlaren behöver också ha en politisk uppbackning. Mindre än hälften av kommuner och landsting har en livsmedelspolicy. Man behöver ta den politiska backuppen först, och sedan ska man ge upphandlarna stöd och råd. Det gör Miljöstyrningsrådet.Herr talman!