bet · GZ01MJU13 · 2012-03-12 00:00:00 — verkar över huvud taget inte ha följt vad som hänt efter ändringen av 28 §. Kan nämna något fall där 28 § varit ett hot mot en viltstam i ? Vad säger är ju att om det skulle visa sig att det inte är ett hot mot rovdjuren skulle ni i vara beredda att ändra er. Därför blir min fråga: Finns det något bevis för att rovdjursstammarna påverkats på ett sådant sätt att deras möjligheter till fortlevnad skulle äventyras? Det skulle det vara intressant att veta.Jag konstaterar bara att anser att det är okej att tamdjur blir dödade när ett rovdjur angriper dem. Som tamdjursägare ska man alltså stillatigande åse det första anfallet. Först efter upprepat anfall ska man kunna ingripa. Jag vill se den tamdjursägare som i ett sådant läge inte gör vad vederbörande kan för att det här ska undvikas och då använder, om den möjligheten finns, även skjutvapen.Jag tror inte att om det gällde hans hund - ifall han har en hund - stillatigande skulle kunna åse ett anfall. Det är icke mänskligt att vi som lagstiftare ska kräva något sådant av medborgarna.En enskild ledamot har skrivit en motion om godsjakten. Men det finns ingen reservation som en följd av motionen. Även inom fisket förekommer godsjakt, att man släpper ut fiskar. Och i den mån exempelvis fåglar släpps ut och de får tillräckligt med tid på sig för att anpassa sig utgör dessa fåglar ett bidrag till den biologiska mångfalden. Det får man inte glömma. När det gäller ändringen av 28 § jaktförordningen sade jag att det finns större hot mot bevarandet av rovdjuren. Det gäller då till exempel vad regeringen säger om licensjakt på vargar och förslagen nu om ny skyddsjakt som jag är rädd blir en ny form av licensjakt.Vänsterpartiets hållning är att tamdjursägare ska ha rätt att försvara sina tamdjur. Hur ska då detta i praktiken gå till? Ska det gå till så att vi har precis samma paragraf som tidigare? , jag kan ärligt säga att inte heller den paragrafen var optimal. Med bättre tid och framförhållning hade vi kanske kunnat ha en utförligare formulering om det. Jag hoppas att vi kan återkomma till den saken. Men så som det nu ser ut är inte heller bra. När man kan skjuta djur utanför hägn blir det väldigt svårt för en polis eller åklagare att leda i bevis att man verkligen sköt för att skydda sina djur. har verkligheten visat att det inte blivit riktigt så illa som vi trodde. Det tycker jag är jättebra. Kanske är det därför att vi ropat "vargen kommer" som det blivit en form av självsanerande effekt.Jag tycker att och alla andra jaktanhängare ska titta lite närmare på detta med skyddsjakt. När jag arbetade som journalist intervjuade jag som väl, skulle jag vilja säga, i det närmaste är en fanatisk jägare. Han verkar älska att jaga. Men han sade till mig: Är det någonting i det här landet som ska förbjudas så är det godsjakten. Det är en helt meningslös verksamhet. Hundratusentals fåglar föds upp för att rika direktörer sedan ska kunna komma och panga på dem.Jag ser inte något viltvårdsargument bakom det här. I stället ser jag bara att starka ekonomiska intressen ligger bakom detta. Lidande blir hundratusentals fåglar. Därför vill vi i ha ett förbud. Jag gläds åt att det finns åtminstone en klok moderat, , som också vill ha det. Det blev nästan ordentligt med nerv i det senaste replikskiftet här.Detta betänkande har redan belysts på många sätt. Det är ett motionsbetänkande som, som vanligt, rör många olika frågor. Men i denna kammare fokuserar vi gärna på något enstaka ämne i varje betänkande. Här är det naturligtvis fjälljakten som varit det stora ämnet. Men det finns också andra delar att belysa. Därför skulle jag vilja nämna några ord om dem.Först skulle jag vilja nämna rennäringen och situationen i för samerna som urfolk med speciella rättigheter. Så ska det förbli. Vi månar om ett liv i samexistens och dialog och om att det sker på ett bra sätt. Här finns det goda intentioner och goda ambitioner. Saker kan göras bättre. Men när jag läser motionen och reservationen från blir jag beklämd. Sedvanerätt och äganderätt ska kunna samverka och samexistera.Herr talman! När det gäller fjälljakten har vi från åtminstone tre av talarna här hört dragningar så jag tänker inte upprepa det sagda. Inte heller hade jag förberett mig på en upprepning. Jag visste att , och skulle ta de här lektionerna ur lite olika perspektiv.Dock kan jag fundera på varför vi inte gemensamt i denna kammare kan läsa texterna som det står där. återgår jag till mitt gamla värv och försöker läsa ganska bokstavstroget. Ur det perspektivet kan jag inte annat än instämma i vad sade i ett tidigare inlägg. Vi strider om påvens skägg. Jag får väl upplysa lyssnarna om att han inte har något skägg och inte får ha det.Därmed kan det konstateras att det finns oerhörda likheter i det vi nu vill åstadkomma. Men alliansföreträdarna säger: Låt oss ta detta i en ordning som möjliggör för oss att få ha egen rådighet över frågorna, nämligen svensk rådighet över jaktfrågor i - ingen annan ska råda över dessa - och därmed jobba på ett sådant sätt att vi använder oss av de utvärderingar som är på gång. När myndigheter säger att man vill ha mer tid brukar oppositionen säga: Vi ska lyssna på myndigheterna och göra som de säger. Men i den här frågan kan vi tydligen strunta i vad våra myndigheter säger. Jag skulle med glädje använda samma argumentation i andra debatter om jag inte vill försöka hålla mig till någotsånär sakliga grunder. Bara genom att säga ordet skogsfrågor skulle jag väl kunna få i gång en annan diskussion. finns det möjligheter att göra undantag för närboende när det gäller att få bättre möjligheter till jakt. Men vi sörlänningar - bland annat jag - gör oss inte besvär. Det tycker jag är alldeles korrekt, alldeles riktigt, liksom att vi fortsätter att jobba med att hitta möjligheter.I reservationstexten på sidorna 29 och 30 - den som vill kan gå in på nya exemplariska hemsida där det blivit mycket lättare att ta till sig dokument när man sitter där hemma och har glömt dokumenten i - är det nu mycket enklare att ta del av en gedigen beskrivning av ämnet.Med detta instämmer jag i vad och sagt rörande det här.En annan oerhört viktig fråga är den om att jakt och viltvård - vård av naturen skulle kunna läggas till - är en central del. Jägarkåren är en viktig aktör i sammanhanget. Inte minst gäller det då det som handlar om älgförvaltning, något som rör utvecklingen av älgstammen och av skogspolitiken. Vidare gäller det hur det ser ut avseende ägarförhållandena. Den som läst senaste numret av kan konstatera att där skriver både skogsägarintressen och jägarintressen samfällt: Låt oss nu se till att göra denna nya möjlighet till någonting bra. Låt oss arbeta med de eventuella barnsjukdomar som finns i alla nya regelverk. Vi ska lösa det här.Mot den bakgrunden är det besynnerligt att likt Socialdemokraterna och hävda att vi från statligt håll ska gå in med styrmedel i frågan. Som framgår av betänkandet löser sig detta alldeles ypperligt av sig självt. Det löser sig också utifrån att jaktintressen och det som hör till jakten omsätter en oerhört stor mängd pengar, kapital.Jag tror att jag har en hälsning till från en partikamrat till mig som också sitter här i lokalen: Du är varmt välkommen till , , för att se vad godsjakt är i praktiken och vad man kan få se av viltvård, som är något som har kommit fram ur detta arbete om det sköts på rätt sätt. Det kan naturligtvis också både skötas och misskötas som allt annat.Herr talman! Jag ska inte förlänga denna debatt ytterligare utan gör som föregående alliansföreträdare och gläder mig åt detta betänkande. Att samtliga medborgare har samma grundläggande fri- och rättigheter men också skyldigheter är en förutsättning för att ett land ska kunna kalla sig demokratiskt. Att samtliga medborgare har samma grundläggande fri- och rättigheter men också skyldigheter är en självklarhet i en rättsstat. En stat som särbehandlar sina medborgare på grundval av etnisk eller kulturell tillhörighet kan inte anses uppfylla de mest grundläggande kraven på en demokrati eller principerna för en rättsstat. 2012 särbehandlas medborgare i just på grund av etnisk eller kulturell tillhörighet. Vi sverigedemokrater anser att den samiska minoriteten, den samiska kulturen och samernas ursprungliga levnadssätt är en naturlig och skyddsvärd del av . Vi sverigedemokrater anser att den samiska minoriteten ska erhålla statens stöd för att bevara sin kultur och särart. Vidare anser vi att den samiska minoriteten ska skyddas från diskriminering och negativ särbehandling. Men skydd från diskriminering och särbehandling ska syfta till att ge samerna samma grundläggande fri- och rättigheter, samma möjligheter, samma del i det svenska samhället som alla andra medborgare, inte mer rättigheter och inte mer möjligheter på någon annans bekostnad. Någonting som vi kan vara helt säkra på är att det då blir någon annans grundläggande fri- och rättigheter som kränks, någon annans möjligheter som begränsas och någon annan som diskrimineras. Så kan vi inte ha det i ett demokratiskt som bygger på rättsstatens principer. var jag uppe i västra och träffade en grupp människor vilkas grundläggande fri- och rättigheter har kränkts, en grupp människor som har diskriminerats just på grundval av sin etniska och kulturella tillhörighet. Jag träffade där en grupp människor där en del kallade sig själva samer och andra inte. Vissa har rösträtt i , andra har det inte. De som kallade sig själva samer hade samtliga ursprung i vad vi brukar benämna jakt- och fiskesamerna som är den ursprungliga samiska befolkningen i den övervägande delen av samernas traditionella utbredningsområde. Gemensamt för dem alla var att de hade diskriminerats på grund av sin etniska och kulturella tillhörighet. De hade diskriminerats av den svenska staten och av den svenska statens förlängda arm, nämligen . Anledningen till att jag var där var att de hade ringt mig och bett mig komma. Jag var inte den första politiker som de hade talat med, långt därifrån. Jordbruksminister och är bara två av alla de politiker som de hade träffat och framfört sina synpunkter till, politiker från i stort sett alla politiska partier representerade i riksdag. Nästan alla har de förfärats av det de har fått höra, och alla har lovat att ta tag i saken, att se till att få till stånd en förändring och att ta med sig frågan till och där driva den. Alla har de lovat dessa människor upprättelse. Men absolut ingenting har hänt. bemöts de bara med tystnad. Det var löften som inget var värt. De människor som vi talar om utgör ju ingen större väljargrupp. Kanske är det därför. Vad är det dessa människor har varit med om? Dessa människor och deras förfäder har levt i dessa områden i många generationer, i hundratals och kanske . Där har de brukat jorden, jagat, fiskat, tagit ved för bränsle och använt naturens resurser, ofta helt enkelt för att överleva. De är ägare och förvaltare till stora delar av de landområden som har skötts och brukats av dem, deras föräldrar och i sin tur av deras föräldrar i generation efter generation. De är ägare till marken, men de är inte brukare till sina egna marker. Den rätten har i stället den svenska staten tagit ifrån dem och gett den till andra, ofta med kortare historisk anknytning till samma områden. De har äganderätten men inte brukarrätten till sina egna marker. Där jagar och fiskar andra samer, samer som tillhör en sameby, samer som har rätt att äga renar. Jag tänker inte göra detta till en debatt om vem som var först. Vem som efter att inlandsisen hade dragit sig tillbaka var först med att sätta sin fot på ett stycke mark är , tusentals år senare, rätt ointressant och inget som vi kan bygga vår rättskipning på. Men jag ska berätta en liten saga, om talmannen tillåter. Det var en gång en upptäcktsresande som vi kan kalla som tillsammans med sitt manskap seglade norrut uppför kusten i tre skepp. Vi kan kalla dem , och Vende. De sökte en ny och närmare väg till . I stället fann de ett oupptäckt stycke land som beboddes av människor med konstiga kläder, konstiga vanor och som levde nära naturen. Under fördrev man dessa urinvånare, stal deras land och satte urinvånarna i reservat.Därmed var det slut på sagan. Detta var naturligtvis inte sant. Det var inte så det gick till. Den historien härrör från en helt annan världsdel med helt andra kulturer och människor inblandade. Sant är att det har förekommit övergrepp på samer, inte sällan från staten eller kungen, som ofta var samma sak, och deras representanter. Men det var en typ av övergrepp som drabbade många i , oavsett var de bodde och vilken kulturell eller etnisk härkomst de hade. Men den bild som man kan få av en felaktig och snedvriden debatt är ändå en historia, en felaktig sådan, som liknar den korta saga som jag berättade. Viljan att vi i ska ha våra egna "indianer" som ska skyddas från all världens olyckor har överskuggat en korrekt historieskrivning. Sanningen är egentligen att människor med olika etniska och kulturella ursprung har levt i det som utgör renbetesområden i hundratals och kanske tusentals år. Det går inte att fastställa vem som var först och på grundval av detta bestämma vem som har rätt och vem som inte har rätt att bruka marken. Detta är forskarna tämligen överens om att de är oense om. Det finns alltså flera åsiktsriktningar. Vad som däremot är känt är att dagens rendrift med stora årstidsvandrande hjordar i större delen av den svenska fjällkedjan är en relativt ny företeelse. Historiskt sett har ett mindre antal renar i dessa områden ägts av småbrukare, av jakt- och fiskesamer och av andra för transport, för kött och för skinn. Påfundet att renar får ägas endast av samer som är medlemmar i en sameby saknar helt historisk bärighet och är en märklig och diskriminerande konstruktion. Sedvanan att hålla renar i stora hjordar med årstidsvandringar till nya betesmarker har i vissa delar av fjällkedjan funnits . I andra delar av fjällkedjan härrör den från tiden efter kriget mellan och , då många samer som praktiserade den typen av renskötsel antingen fördrevs eller flydde från ryskt område in på svenskt område. Större delen av dagens renskötsel, från norra och upp till , härrör från denna händelse - urminnes hävd. Det faktum att staten har tilldelat en viss grupp samer särskilda privilegier har gjort att svenskar och andra grupper av samer med rätta har känt sig diskriminerade. Med detta vill jag förtydliga att även samerna är svenskar. Detta har gett upphov till stora motsättningar och infekterade konflikter. Svenska medborgare av samisk börd boende i södra och bör inte ha mindre rättigheter än medborgare av svensk börd i dessa områden. Medborgare av svensk, finsk eller annan börd bör inte ha mindre rättigheter än medborgare av samisk börd i norra . Detta borde vara en självklarhet i ett demokratiskt som bygger på rättsstatens principer.Sverigedemokraterna föreslår därför en översyn av rennäringslagen i syfte att garantera att alla medborgare har samma rättigheter och är lika inför lagen.Avslutningsvis yrkar jag bifall till reservation 1.