bet · GZ01TU13 · 2012-05-21 00:00:00 — Regeringen lyfte i uppdraget särskilt fram att fyrstegsprincipen skulle vara den grundläggande utgångspunkten för alla förslag till åtgärder. Utskottet välkomnar detta. Uppdraget utvidgades därefter till att även omfatta åtgärder som kunde genomföras i transportsystemet på det statliga vägnätet samt inom sjöfart och luftfart (dnr N2011/5221/TE). I behov av kapacitetshöjande åtgärder Förslag på lösningar fram och utblick mot (2012:100) har verket sedermera med utgångspunkt från fyrstegsprincipen listat olika möjliga åtgärder i transportsystemet. Utskottet konstaterar att ett stort antal åtgärder föreslås inom de olika stegen 14. I proposition 2011/12:118 Planeringssystem för transportinfrastruktur föreslår regeringen att den formella fysiska planeringen föregås av en förberedande studie som innebär en förutsättningslös transportslagsövergripande analys med tillämpning av fyrstegsprincipen. Utskottet är positivt till denna ansats. Regeringen understryker att den förberedande studien ska behandla vilka typer av åtgärder, oavsett transportslag, som är möjliga för att lösa ett transportproblem och att det är först om den förberedande studien leder fram till att lösningen är en konkret väg- eller järnvägsbyggnadsåtgärd som den fysiska planeringen ska starta. Utskottet ansluter sig till denna uppfattning. Det bör i sammanhanget framhållas att regeringen uttryckligen betonar vikten av att analyser enligt fyrstegsprincipen utförs och att det görs på ett effektivt sätt. Regeringen understryker vidare att för de åtgärder som ska genomföras enligt väglagen eller banlagen och där staten är huvudman eller medverkar med finansiering, måste starten av den fysiska planeringsprocessen bygga på ett ställningstagande av med anledning av förberedande studier. Det klargörs att regeringen avser att ställa tydliga krav på att ska genomföra sådana förberedande studier som innefattar analys enligt fyrstegsprincipen och samråd. Utskottet välkomnar detta och vill i sammanhanget också understryka vikten av att tillämpning av fyrstegsprincipen följs upp. Utskottet noterar därför med tillfredsställelse att det i propositionen framhålls att regeringen med stöd av Trafikanalys får möjlighet att på ett mycket tydligt sätt utvärdera om tillämpar fyrstegsprincipen på avsett vis. Utskottet vill slutligen peka på att arbetet med att utforma en metodik för hur analyser enligt fyrstegsprincipen ska göras har inletts av trafikverken i deras redovisning till regeringen av uppdraget om en ny ekonomisk planeringsprocess. Trafikverken har där lämnat förslag om bl.a. en process för åtgärdsval, som avses vara en kvalitetssäkrad process för att analysera tänkbara åtgärder i transportsystemet enligt fyrstegsprincipen. Utskottet förutsätter att ett fortlöpande arbete kommer att bedrivas inom myndigheten för att säkerställa en ändamålsenlig tillämpning av fyrstegsprincipen. Av redovisningen ovan framgår att fyrstegsprincipen synes vara väl beaktad i den transportpolitiska planeringsprocessen. Utskottet finner därför inga skäl att vidta ytterligare åtgärder på området. Motionsförslagen 2011/12:T10 (MP) yrkande 1, 2011/12:T11 av m.fl. (V) yrkande 1 och 2011/12:T472 av m.fl. (MP) yrkande 15 avstyrks följaktligen. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om prioriteringar inom transportpolitiken. Utskottet pekar bl.a. på att angelägna initiativ vidtagits för att främja jämställdheten inom transportsystemet. Utskottet bedömer vidare att frågor om kollektivtrafikens betydelse är väl uppmärksammade, liksom transportsystemets betydelse för besöksnäringarna. Jämför reservation 12 (MP, V). Målen för transportpolitiken fastställdes av i enlighet med regeringens förslag i propositionen Mål för framtidens resor och transporter (prop. 2008/09:93, bet. 2008/09:TU14, rskr. 2008/09:257). Av relevans för nedan behandlade motioner är det beslutade funktionsmålet tillgänglighet som konkretiseras genom bl.a. följande preciseringar: Regional och interregional tillgänglighet: Tillgängligheten förbättras inom och mellan regioner samt mellan och andra länder. Ett jämställt transportsystem: Arbetsformerna, genomförandet och resultaten av transportpolitiken medverkar till ett jämställt samhälle. Kollektivtrafik, gång och cykel: Förutsättningarna för att välja kollektivtrafik, gång och cykel förbättras. Trafikanalys har enligt sin instruktion i uppdrag att följa hur det nuvarande transportpolitiska målet och dess delmål uppfylls inom transportsektorn. Regeringen redovisar en mål- och resultatuppföljning i samband med budgetpropositionen. I kommittémotion 2011/12:T458 yrkande 6 av m.fl. (V) framhålls behovet av åtgärder för att förbättra jämställdheten i transportsystemet. Motionärerna konstaterar att branschen domineras av män och betonar att systemets utformning i hög grad beror på behoven och värderingarna hos de personer som arbetar och beslutar inom sektorn. För att kvinnor ska få lika stor makt över transportsystemets utformning efterlyses därför lika många kvinnor på ledande poster som män. Motionärerna anser att företag och organisationer medvetet måste arbeta för att få in kvinnor i ledande funktioner, och de förespråkar att inget kön i ledningsgrupper ska ha en representation som understiger . I samma motion anförs att den samhällsekonomiska kalkylmodellen måste ändras så att den dels tar hänsyn till miljöeffekter på ett bättre sätt, dels innefattar en värdering som inte missgynnar kvinnor. Motionärerna anför att många av de ekonomiska värdena i de samhällsekonomiska kalkylerna sätts mer eller mindre schablonmässigt och ofta utifrån mäns värderingar och behov; på så vis värderades t.ex. tidsbesparingar med flyg eller bil högre än tid med buss eller tåg, vilket gynnade projekt som underlättade bil- eller flygresor på bekostnad av de trafikslag och de ärenden som främst utfördes av kvinnor. Motionärerna konstaterar dock att det skett revideringar av den kalkyl som används, men anser att det alltjämt finns delar där fortsatt diskussion behövs. De anmärker bl.a. mot att kalkylmodellen inte tar hänsyn till åtgärder som minskar efterfrågan på transporter, exempelvis en utbyggd cykeltrafik som minskar kravet på dyra väginvesteringar. Motionärerna begär vidare att regeringen i regleringsbrev till påpekar att jämställdhetsperspektivet alltid ska analyseras och bevakas i planering och investeringar som leder till en regionförstoring. Motionärerna anger att det finns en oro för hur regionförstoringen påverkar jämställdheten och miljön och att det därför, om denna förstorning fortsätter, är viktigt att den baseras på ökad kollektivtrafik, sker på villkor som inte missgynnar jämställdhetsarbetet och sker utifrån ett helhetsperspektiv på miljö- och energipåverkan. I partimotion 2011/12:T459 av m.fl. (V) framhålls att det för att öka det kollektiva resandet är viktigt att den enskilda resenären får god service, hög tillgänglighet, trygghet och en trevlig atmosfär. Motionärerna pekar på att kvinnors och mäns uppfattning om offentliga miljöer är olika och bygger på olika riskbedömningar. Motionärerna föreslår i yrkande 5 att ges ett speciellt uppdrag att bygga bort otrygga miljöer, såsom mörka tunnlar och passager, för att på så sätt öka trygghetsupplevelsen för bl.a. kvinnor. m.fl. (FP) konstaterar i motion 2011/12:T242 att regeringen har pekat ut turistnäringen som en av nya basnäringar, och de framhåller att infrastrukturen är av stor betydelse för en god utveckling inom denna växande näring. Motionärerna konstaterar att infrastruktur och tillgänglighet berör regioner och destinationer i högsta grad men att besluten i regel tas på nationell nivå. De framhåller därför vikten av att regeringen tydliggör infrastrukturens betydelse för utveckling av turistnäringen. Även i motion 2011/12:T451 av Per Åsling (C) betonas att det krävs en god tillgänglighet till våra turistiska resmål för att svensk turistindustri ska kunna vara konkurrenskraftig. Motionären påtalar att ett problem som ofta framförs från turistnäringen är att antalet besökare varierar väldigt mycket över året och att det är problem att klara trycket på befintlig infrastruktur; detta gäller såväl för kollektiva transportmedel som för kvalitet och standard på vägnätet. Motionären yrkar därför att ska få i uppdrag att tillsammans med näringslivet och övriga berörda myndigheter undersöka behovet av att anpassa infrastrukturen för turistresmål som är starkt säsongsbundna eller knutna till ett visst evenemang. I motion 2011/12:T262 av (C) anförs att det med dagens modell för att beräkna infrastrukturprojekts nettonuvärde är väldigt få järnvägsinvesteringar som betraktas som samhällsekonomiskt nyttiga. Motionären lyfter fram exemplet med som blivit en kvantitativ succé sett till resandet men ett kvalitativt misslyckande sett till att man slagit i kapacitetstaket. Motionären framhåller att det ur ett samhällsekonomiskt perspektiv hade varit mycket fördelaktigare att bygga dubbelspår redan från början. För att bättre fånga hållbarhetskriterier och människors beteendeförändringar anser motionären därför att modellen för att beräkna nettonuvärdet av infrastrukturprojekt behöver ses över. m.fl. (MP) lyfter i motion 2011/12:MJ469 fram vikten av att främja kollektivtrafiken och menar att bör ha i uppdrag att prioritera denna. Motionärerna föreslår i yrkande 6 att en utredning tillsätts med avsikt att samla ihop och komma med förslag på hur olika modeller för gemensamma transportsätt kan utvecklas och genomföras samt underlättas och stimuleras. I budgetpropositionen (prop. 2011/12:1 utg.omr. 22 Kommunikationer) framhålls att en viktig del av arbetet för att transportpolitiken ska bidra till ett mer jämställt samhälle är att kvinnor och män finns representerade inom transportsektorns olika delar. Utskottet delar denna uppfattning och vill i sammanhanget understryka att detta inte bara gäller beslutsfattande positioner, utan att det även är väsentligt att erfarenheter och synpunkter från kvinnor respektive män framkommer under exempelvis planering och genomförande av olika åtgärder. Utskottet noterar därför med tillfredsställelse att det i budgetpropositionen framhålls att har som strategi att ta hänsyn till såväl kvinnors som mäns transportbehov på alla nivåer i all sin verksamhet. Ett speciellt fokusområde uppges vara kvinnors och mäns lika inflytande i samråden för nya infrastrukturprojekt. Med rapporten samråd (TRV 2010/88631) som grund har således flera pilotprojekt bedrivits för att få in synpunkter från fler målgrupper. Utskottet konstaterar vidare med tillfredsställelse att det av budgetpropositionen framgår att samtliga transportmyndigheter har uppfyllt målet att ha minst en 40-procentig representation av vardera kön i både ledningsgrupper och styrelser. Det meddelas också att , och är involverade i programmet Staten leder jämt som är tänkt att bl.a. hjälpa myndigheterna att hitta dolda hinder för jämställdhet och möjliggöra för kvinnor och män att göra karriär på lika villkor. Utskottet är positivt till detta. I Trafikanalys rapport av de transportpolitiska målen (rapport 2011:1) anförs att på det hela taget pekar de tillgängliga indikatorerna mot en ökad jämställdhet i transportsektorn. Utskottet välkomnar denna utveckling. Myndigheten pekar dock på att det för att verkligen mäta om transportpolitiken bidrar till ett jämställt samhälle behövs mer avancerade mått på inflytande och behov. Utskottet noterar att sådana mått är under utveckling hos bl.a. . Utskottet vill i sammanhanget också framhålla att det i metoden Samlad effektbedömning () som utarbetat ingår att redovisa fördelningseffekter i termer av hur nyttor fördelar sig mellan olika grupper i samhället. I och med att effekter redovisas grupperat på kön, ålder, geografiskt område, trafikslag, funktionsnedsättning m.m. hanterar metoden de fördelnings- och jämställdhetsfrågor som tas upp i de transportpolitiska målen. Av årsredovisning framgår att SEB-metoden har utvecklats inom ramen för ett projekt om vad som händer med mäns och kvinnors resande vid olika åtgärder. En mall har sedermera tagits fram för analys av fördelningseffekter av infrastrukturåtgärder avseende kön. Utskottet välkomnar detta initiativ. Utskottet vill vidare peka på att inledde en översyn av de värden och principer som myndighetens samhällsekonomiska analyser baseras på. Resultatet av översynen redovisades i rapporten och kalkylvärden för transportsektorn: ASEK 5 (2012:085). Bland de viktigaste områden som uppdaterats i översynen finns tidsvärdena för personresor (inklusive tjänsteresor) där bl.a. värderingen av restid med tåg har höjts. Utskottet vill särskilt framhålla att det i rapporten konstateras att trots skillnader i resbeteende mellan könen visar de flesta studier att det finns få värderingsskillnader mellan män och kvinnor när effekten av inkomstskillnader rensats bort. De värderingar som skiljer sig åt gäller framför allt olika aspekter av säkerhet och trygghet. Det anförs att denna typ av skillnader kan vara speciellt viktiga att ta hänsyn till ur ett jämställdhetsperspektiv, eftersom skillnaderna kan leda till att kvinnor har sämre tillgång till kollektivtrafik på grund av otrygga anslutningar till den. Det förespråkas följaktligen att miljö (trygghet) vid gånganslutning bör värderas olika för män och kvinnor. Av redovisningen ovan framgår att ett antal angelägna initiativ vidtagits för att främja jämställdheten inom transportsystemet. Utskottet är positivt till utvecklingen på området och avstyrker med anledning av det ovan sagda motionerna 2011/12:T458 (V) yrkande 6 och 2011/12:T459 (V) yrkande 5. Transportsystemets betydelse för besöksnäringarna I motionerna 2011/12:T242 (FP) och 2011/12:T451 (C) framhålls infrastrukturens betydelse för den svenska turistnäringen. Utskottet instämmer i detta och konstaterar också att regeringen i den redogörelse för åtgärdsplaneringen som lett fram till fastställelsen av den nuvarande nationella planen för transportsystemet 20102021 bl.a. uppmärksammar att besöksnäringen är en växande näringsgren där god tillgänglighet kan ha avgörande betydelse. I behov av kapacitetshöjande åtgärder Förslag på lösningar fram och utblick mot (2012:100) framhålls att möjligheterna för turistresor behöver förbättras, både resor med kollektivtrafik och resor med bil; särskilt gäller det under högsäsong och där resströmmarna är omfattande. Verket anför att åtgärder riktade mot besöksnäringens behov i första hand handlar om smärre investeringar i enstaka vägstråk, främst i korsningar och genomfarter, bättre drift och underhåll under högsäsong, möjligheter att styra och vägvisa samt god information. Följaktligen föreslås generella åtgärder för persontrafiken på de starka stråken till stora turistdestinationer för att uppnå hög tillförlitlighet för framför allt tågtrafiken, god kapacitet för båttrafiken, rimliga restider med bil och buss samt rimligt utbud för flygtrafiken. Utskottet välkomnar förslag och förutsätter att regeringen i den infrastrukturproposition som är aviserad vidtar erforderliga åtgärder för att främja besöksnäringens förutsättningar. Utskottet vill också uppmärksamma att fick i uppdrag att tillsammans med Visit leda en samverkansgrupp för destinationsutveckling och ökad tillväxt inom besöksnäringen. Syftet är att samordna och effektivisera alla initiativ som rör turism inom olika myndigheter. I samverkansgruppen ingår bl.a. , , och Transportstyrelsen. Utskottet är positivt till detta initiativ. Mot denna bakgrund avstyrks motionerna 2011/12:T242 (FP) och 2011/12:T451 (C). I motion 2011/12:MJ469 (MP) yrkande 6 efterlyses en ökad fokusering på kollektivtrafik. Utskottet vill med anledning av detta framhålla att kollektivtrafiken är ett viktigt medel för att uppfylla de transportpolitiska målen och därigenom åstadkomma en långsiktigt hållbar tillväxt i hela landet. Kollektivtrafiken ska vara attraktiv och anpassad efter de förutsättningar som råder i landets olika delar; med en väl fungerande kollektivtrafik ges människor en geografisk tillgänglighet på ett energieffektivt och långsiktigt hållbart sätt. Utskottet noterar med tillfredsställelse att det av budgetpropositionen framgår att har fortsatt att arbeta med att förbättra infrastrukturen för kollektivtrafiken, bl.a. genom ett stort antal s.k. trimningsåtgärder för att öka trafikens punktlighet. Utskottet vill vidare framhålla att har tagit fram ett trafikslagsövergripande planeringsunderlag för ett ökat kollektivtrafikresande, med syftet att internt synliggöra hur verket genom sin roll och sina uppgifter kan bidra till en ökad marknadsandel för kollektivtrafiken. Utskottet välkomnar detta initiativ. Utskottet vill också peka på att regeringen beslutade att ge Trafikanalys i uppdrag att bl.a. utvärdera effekterna av den nya lagstiftningen på kollektivtrafikområdet som trädde i kraft (dnr N2010/7904/TE). Det understryks att uppdraget ska genomföras med utgångspunkt i ett medborgar- och kundperspektiv och att det därför är väsentligt att utvärdera reformernas påverkan på trafikutbudets omfattning och kvalitet samt deras effekter på resandet liksom nyttan för resenärerna och deras uppfattning om utbudet. Utvärderingen ska redovisas och slutredovisas till . Utskottet emotser dessa utvärderingar med stort intresse. Utskottet noterar i sammanhanget att Trafikanalys redovisade en handlingsplan över hur myndigheten avser att utföra sitt uppdrag , Marknadsöppningar i kollektivtrafiken Utvärderingsplan 20112014 (rapport 2011:4). Det bör även påminnas om att regeringen gav Trafikanalys i uppdrag att redovisa ett kunskapsunderlag om hur arbetspendlingen ser ut i de tre storstadsregionerna (dnr N2011/393/TE). Regeringen ville bl.a. särskilt få belyst hur utbudet av infrastruktur, fordon, kollektivtrafik och beläggningsgrader ser ur i regionerna. Trafikanalys lämnade rapporten i storstadsregioner en nulägesanalys (rapport 2011:3). Här konstateras att trafikförseningar för dem som pendlar till arbetet i , och kostar samhället ca (ca om man inkluderar miljökostnaderna för utsläpp till följd av resenärernas färdmedelsval). Trafikanalys bedömer att om inte lämpliga åtgärder vidtas kommer de brister som observeras att förstärkas kraftigt under de kommande decennierna. Det skulle avsevärt påverka resenärernas möjligheter till arbetspendling och därmed gå emot inriktningen i de transportpolitiska målen och principerna. I behov av kapacitetshöjande åtgärder Förslag på lösningar fram och utblick mot framhålls att det behövs omfattande åtgärder för att öka kollektivtrafikens marknadsandel. Ett stort antal insatser som rör kollektivtrafiken finns följaktligen bland de föreslagna åtgärderna. Utskottet välkomnar detta och utgår från att regeringen föreslår erforderliga åtgärder även inom detta område i samband med den infrastrukturproposition som är aviserad . Utskottet vill i sammanhanget slutligen också lyfta fram kollektivtrafikbranschens partnersamverkan för en fördubblad kollektivtrafik som inleddes och som har som övergripande målsättning att kollektivtrafikens marknadsandel ska fördubblas . Som ett mål på vägen dit ska antalet resor med kollektivtrafik fördubblas . Bakom denna partnersamverkan står Svensk Kollektivtrafik, , , , Kommuner och Landsting och . Av redovisningen ovan framgår att kollektivtrafikfrågan är väl uppmärksammad arbete. Mot bakgrund av detta avstyrks motion 2011/12:MJ469 (MP) yrkande 6. Med anledning av önskemålet i motion 2011/12:T262 (C) om att se över modellen för att beräkna infrastrukturprojekts nettovärde vill utskottet inledningsvis påminna om att det är uppgift att utveckla och förvalta metoder och modeller för samhällsekonomiska analyser inom transportområdet. Inom ramen för detta arbete leder myndigheten en särskild arbetsgrupp för samhällsekonomiska kalkyl- och analysmetoder (ASEK). ASEK föreslår bl.a. vilka samhällsekonomiska kalkyl- och analysmetoder som bör användas vid analys av olika former av åtgärder inom transportområdet. Arbetsgruppen rekommenderar också vilka viktigare indata som ska användas för trafikprognoser och för samhällsekonomiska analyser (makroekonomiska och socioekonomiska indata, effektsamband och värderingar). Utskottet vill framhålla att ASEK fortlöpande ser över behovet av att revidera och anpassa de befintliga metoderna och modellerna. I detta arbete utgår arbetsgruppen bl.a. från människors och företags beteenden. Som tidigare meddelats har ASEK slutfört en ny översyn på området och redovisat detta i rapporten och kalkylvärden för transportsektorn: ASEK 5. Utskottet förutsätter att ASEK vidtar de åtgärder som behövs för att kontinuerligt förbättra metoderna och modellerna för de samhällsekonomiska analyserna. Motion 2011/12:T262 (C) avstyrks följaktligen. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag som väckts om olika finansieringsfrågor. Utskottet betonar att anslagsfinansiering av infrastrukturinvesteringar förbättrar överskådligheten i statsbudgeten liksom möjligheter till helhetssyn. Utskottet anser att användningen av alternativ finansiering behöver kunna variera och välkomnar i sammanhanget regeringens aviserade nya system för årlig ekonomisk planering genom vilket det tydliggöras hur alternativ finansiering förhåller sig till planeringsprocessen. Utskottet framhåller också att ökade banavgifter utgör ett angeläget tillskott till finansieringen av kvalitetshöjande insatser i järnvägsinfrastrukturen. Jämför reservationerna 13 (S) och 14 (V) samt särskilt yttrande (MP). Investeringar i transportinfrastruktur finansieras huvudsakligen med anslag på statens budget. Detta är i enlighet med huvudprincipen i 7 kap. 5 § budgetlagen (2011:203), enligt vilken andra tillgångar än anläggningstillgångar som används i statens verksamhet ska finansieras med anslag (eller inkomst från försäljning av egendom). Vägar och järnvägar räknas till sådana tillgångar. Statens utgifter för investeringar i transportinfrastruktur redovisas således som huvudprincip mot anslag direkt vid investeringstillfället. kan dock under vissa förutsättningar besluta att investeringar i transportinfrastruktur får finansieras på annat sätt. beslutade om en planeringsram för åtgärder i transportsystemet på för åren 20102021 (prop. 2008/09:35, bet. 2008/09:TU2, rskr. 2008/09:145). Av regeringens fastställelsebeslut av den nationella planen för utveckling av transportsystemet och de ekonomiska ramarna för länsplaner för regional transportinfrastruktur för perioden 20102021 (dnr N2009/6374/TE) framgår vidare att totalt ca har kunnat tillföras planeringssystemet genom avtal om medfinansiering som trafikverken och länen tecknat för enskilda objekt samt brukarfinansiering och EU-medel. Till detta beräknas också ca att kunna tillföras till följd av successivt ökade banavgifter. I projekt som byggstartas i enlighet med åtgärdsplanerna för perioden 20102021 förekommer således alternativ finansiering i form av bidrag från externa aktörer, förskottering från kommuner samt lån i som återbetalas med inkomster från trängselskatt och vägavgifter. m.fl. (S) tar i kommittémotion 2011/12:T429 yrkande 39 upp frågan om finansiering av infrastruktur och framhåller huvudregeln att investeringarna ska finansieras med anslag i statsbudgeten. Motionärerna säger sig dock vara öppna för att och i vissa väl avgränsade fall pröva den modell för avgiftsfinansiering som regeringen tillämpar inom ramen för bl.a. Stockholmsöverenskommelsen, där lån i finansierar berörda objekt och där staten ges full kostnadstäckning för dessa lån genom att räntor och amorteringar betalas med överskottet från trängselskatt. Motionärerna ser även stor potential i att utveckla andra former av finansiering, inte minst genom att på olika sätt utnyttja de markvärdesstegringar som blir effekten av att ny infrastruktur byggs. Vidare framhålls att det finns anledning att se över möjligheterna till förhöjda eller differentierade banavgifter vid byggandet av ny järnvägsinfrastruktur för godstrafiken.