bet · GZ01CU15 · 2012-04-11 00:00:00 — Våra fakta är att att småföretagen drabbas av bluffakturor. Samtalen till vår juridiska rådgivning ökade . har vi nästan två samtal där man ringer till vår rådgivning för att fråga om detta. Man ska ändå komma ihåg att det är många småföretagare som inte ens törs ringa till någon rådgivning. De skäms lite för att de har gått på en bluffaktura. Det är någonting som de egentligen inte talar om. Ni känner till Brås statistik som visar att det var en stor ökning . Vad händer om ingenting görs? Vi vet att fler företagare kommer att drabbas. Vi kommer att ha ökade kostnader för samhället och företagarna. Det leder till ett ökat tryck på rättsväsendet. På lång sikt ser vi att fler väljer att kanske inte starta företag eftersom det verkar krångligt. Förtroendet för rättsstaten som företagarna ser den kan hotas eller åtminstone urholkas. Det är viktigt att komma ihåg något som flera har varit inne på. Bluffakturor är någonting som händer mellan civilrätt och straffrätt. Det är olika lagstiftningar och olika myndigheter och tillämpningar som drabbar dem. Det tror vi också är ett svar på varför det har varit svårt att flytta den politiska debatten framåt. Det här är en schematisk bild över hur det ser ut. Jag ska snabbt ta er igenom den och beskriva de viktigaste punkterna. Först har vi en kontaktfas, en fakturafas, en inkassofas, Kronofogden och sedan tingsrätten. Det är detta som företagaren på olika sätt ser. Det händer lite olika saker. I kontaktfasen kommer en aggressiv telefonförsäljning som den vi just lyssnade till. Det kan komma reklam som ser ut som en faktura. Det är grunden för försök till eller fullbordat bedrägeri. Ni kan se att det är ett antal olika lagstiftningar som tillämpas i den första fasen, och det är olika myndigheter som är inblandade. Sedan kommer vi till fakturadelen. Där är ytterligare andra myndigheter inblandade. Vi kommer till inkasso. Där är det en ny myndighet som kommer in. Det är Datainspektionen som har hand om de frågorna. Vi kommer till kronofogden. Där är nya lagstiftningar vägledande. Sedan kommer vi till tingsrätten med ytterligare nya lagstiftningar. Dessa bilder kommer att finnas tillgängliga för er . Ni kan ha dem som en minneskarta över hur det ser ut. Vi går in på den första delen. Marknadsföringslagen har förbud mot bedrägeriliknande försäljningsmetoder. Det är förbjudet att skicka ut fakturor. Men det är någonting som det är väldigt lätt att bryta mot. Möjliga åtgärder är kanske mer kännbara straff i marknadsföringslagen och att också se över verksamhet med avseende på marknadsföringslagens efterlevnad. Möjliga konsekvenser av detta är inga uppenbara som vi kan se. När det gäller fakturahändelsen har vi ångerrätten. Det är lite grann fel benämning, precis som vi har hört här. Det är att godkänna ett avtal som inte ens existerar. Man kan inte riktigt ångra ett avtal man inte har ingått. Vi ser att möjliga konsekvenser här är att seriös verksamhet drabbas. Det skapas en mängd gränsdragningsproblem. Har man till exempel tagit en tjänst som är nätbaserad och börjat använda den stämmer inte lagstiftningen som det har sett ut. Det finns också sådana som alltid gör affärer per telefon. Det är också komplicerat. Man kan begränsa det med belopp och på andra sätt. Vi ser att det finns stora problem om man skulle införa en ångervecka rakt av. När det gäller avtalslagen är det precis som professor var inne på. Det finns ett antal paragrafer 30 §, 33 § och 36 § som möjligen skulle kunna användas om man skruvar på dem eller förändrar tillämpningen i domstol. De finns där. Åtminstone när man läser dem kan man tolka dem som att de skulle vara användbara för avtal som är ingångna under märkliga förhållanden. När det gäller inkassoverksamheten vet vi att många blufföretag har inkassodotterbolag. Att driva in sina egna fakturor regleras inte av inkassolagen. Det får man självklart göra. Men man gör det under inkassoliknande förhållanden. Där tror jag att vi måste skärpa reglerna för tillstånd att få bedriva inkasso. Datainspektionen måste skärpa tillsynen ordentligt och oftare utdöma viten. Vi kan inte se speciellt många möjliga negativa konsekvenser för företagsamheten. Det blir bara svårare att bedriva inkassoverksamhet. Ni ser kraven för att få bedriva inkassoverksamheten . Tillstånd får meddelas endast om verksamheten kan antas bedrivas på ett sakkunnigt och omdömesgillt sätt. Det är en ganska vitt hållen paragraf. Sedan har vi kreditupplysningslagen, som vi också har varit inne på. Det borde vara så att man inte får en notering i register när det är en bluffaktura. Detta upplever våra företagare som ett stort problem. Även om noteringen inte är korrekt är bara det att få en notering hos Kronofogden tillräckligt för att skrämma många företagare. När vi kommer till polisen vet vi att det inte är prioriterad brottslighet. Vi tror att man skulle kunna effektivisera och skapa en enhet, vi har kallat den bluffakturor, hos polisen. Vi tror att det är jätteviktigt att allting kommer till ett ställe så att man ser omfattningen på det. Detta är våra fyra delar för åtgärder. Genomför en utredning. Se över ångerrätten utan att det drabbar hederliga företag. Se om det är möjligt att förändra 3 kapitlet avtalslagen. Se över möjligheten att förändra kreditupplysningslagen, också det utan att det drabbar hederliga företag. Det är därför detta måste utredas. Man måste väga fördelar och nackdelar. Sättet att göra det är att tillsätta en interdepartemental arbetsgrupp. Det låter jättetråkigt, men det är enda sättet att få myndigheter att jobba tillsammans och att de gör det . Skriv in i regleringsbrevet för alla berörda myndigheter att de måste följa upp den kriminella fakturahanteringen. Utfärda utökade uppdrag att fokusera på bluffakturor. Samordna och skärp. Det handlar om polisen. Det behövs en nationell samlingspunkt samt skärpning av straffskalor. Vi tror att de kriminella elementen kommer att flytta på sig när vi börjar skruva i lagstiftningen och tillämpningen. Det innebär att vi som sitter här och kanske några till behöver träffas varje halvår för att se vad som händer, dra slutsatser och gå vidare. Eftersom vi gillar att ta eget ansvar säger vi: Vi ses hos oss . Detta är vad vi skulle vilja föreslå för förändringar och möjliga diskussionspunkter för att klara av problemet med bluffakturor. Ordföranden: så mycket . Uppmaningen till dem som har drabbats är att bestrida fakturan. Vi går vidare i raden av organisationer. Nästa organisation är . Det är den sista av företrädarna för de drabbade. Det är , ansvarig för säkerhetsfrågor. Ordet är ditt. : Tack för att vi har blivit inbjudna. Vi har jobbat med dessa frågor i åtminstone . Vi har sett att det har skett mycket vad gäller regelverket . Vi har sett insatser för att försvåra för de oseriösa. har vi sett att vi nog måste hantera den här frågan precis som alla andra frågor, nämligen i bred samverkan på bred front. Det viktiga nu som har skett för vår del är att vi har bestämt att förstärka resurserna på för att därmed ge alla våra 60 000 medlemsföretag i samma service som tidigare medlemmarna i har haft. Vi har tidigare haft en egen lista på gamla SAF-tiden. Vi har bestämt att vi ska köra detta samordnat via . Det tror jag är lösningen. Vi kan försöka att hitta lagändringar. Men jag tror ändå att det handlar om att gå på bred front. Vi ser i andra sammanhang där företagen är utsatta för oseriösa eller kriminella attacker att det gäller att gå in på RUC-spåret som polisen har gjort. Vi har drivit ett nätverk som heter Näringslivets Säkerhetsdelegation. Där hanterar vi inte bara bluffakturor utan också allt det andra. Trots namnet Näringslivets Säkerhetsdelegation har vi där med ett antal aktörer från offentlig sektor och inte minst från polisen. Vi bedriver en verksamhet över hela landet. Vi tror att det är precis som de regionala underrättelsecentrum som polisen har byggt upp där man har samlat ett tiotal myndigheter för att ge sig på de oseriösa aktörerna. Även om man förändrar delar i regelverket kommer de att hitta nya vägar att kringgå det hela. Det gäller att i stor utsträckning fokusera på aktörerna. Där har vi fått signaler från både rikspolischefen och rikskriminalchefen om att man i RUC-konceptet med myndighetssamverkan också tydligare vill få in näringslivet. Vi har redan samverkan med polismyndigheten i de regionala arbetsgrupperna i NSD, men det kommer att förstärkas ytterligare. Det tror jag är rätt väg att gå. Det är en stor risk om man nu bestämmer sig för att införa exempelvis en ångervecka och tro att man har löst problemet. Då kommer frågan att dö på vår front men inte hos aktörerna. Detta är ett idogt arbete där vi ständigt måste se till att få in grus i maskineriet för de kriminella och oseriösa. Därför har jag ett antal medlemsföretag som säger: Vi ställer gärna upp i referensgrupper och annat och förmedlar vår erfarenhet och våra idéer om vad man kan göra. Ordföranden: så väldigt mycket. ska ni lyssna noga. Det är inte ofta som en socialdemokrat berömmer . Jag tror att just när det gäller grus i maskineriet har vi ett gemensamt ansvar. Det är både utifrån branschen och det ni gör men också att vi politiker kan kasta strålkastarljus på en verksamhet som inte vill vara i ljuset. Ordet går till . Där välkomnar jag som är marknadschef. Ordet är ditt. : Tack så mycket. För att kunna fatta rätt kreditbeslut när man ska sälja mot faktura krävs det att man har pålitlig och relevant information. UC förser stora delar av det svenska näringslivet mindre företag, stat och kommun, stora företag, finansbolag och banker med kreditinformation för att de ska våga göra affärer. UC väljer att fokusera på frågan om ansökan om betalningsföreläggande och hur den hanteras av branschen. Problemet med oseriösa aktörer har funnits . UC har agerat . inledde vi vårt samarbete med att använda den lista som finns upprättad hos , det vill säga varningslistan. Vi anser att den listan håller hög trovärdighet. Den drivs heller inte av kommersiella skäl. Kommer det in en ansökan om betalningsföreläggande från något av de företag som är listade på Svensk Handels varningslista registreras de inte i UC:s register över huvud taget. Ingen företagare blir drabbad av en ansökan om betalningsföreläggande i UC:s register. Den informationen presenteras heller inte för någon kreditgivare. Vi har även utredningsskyldighet, som vi hörde tidigare. Är det någon information som bedöms som missvisande har alla företag och privatpersoner rätt att kontakta UC så gör vi en utredning och rättar i våra register. Vi har också aktivt drivit den här frågan i vår bransch. Det finns flera kreditupplysningsföretag. Vi kan glädjande notera att sedan Q4 2011 hanteras den här frågan på samma sätt i hela vår bransch. Inget kreditupplysningsföretag registrerar någon ansökan om betalningsföreläggande från företag om de finns listade på Svensk Handels varningslista. Jag ska redovisa några fakta om ansökan om betalningsföreläggande. De registreras på juridiska personer. Det inkommer ungefär 120 000 ansökningar . Det är en ökning mot 2010. Det är ett fåtal av dessa ansökningar som bestrids, vilket innebär att de håller en hög kvalitet. Vi vet också att många av ansökningarna återkallas, , eftersom de är betalda. Det är ett viktigt påtryckningsmedel i det svenska näringslivet. Det är därför vi har en bra betalningsmoral i . Den genomsnittliga betalningstiden är efter förfallodatum jämfört med där det är 30, 60 eller . Det är en viktig del i betalningsmoralen. Så till relevansen för ansökningarna. Har man en till två ansökningar har det en betydelse. Risken att hamna på obestånd för ett företag är sex gånger högre om man har en till två ansökningar. Har man tre eller flera ansökningar är sannolikheten 19 gånger högre att hamna på obestånd. Det är klart att det är en väldigt viktig information för kreditgivarna att få en tidig signal om att man inte har betalat. Vill man veta hur många ansökningar som blufföretagen har lämnat in har inte UC den uppgiften. Men jag är säker på att kronofogden kan ta fram den informationen. Sannolikt är det ett fåtal av blufföretagen som driver det vidare till ansökan om betalningsföreläggande. De stannar vid hoten. Vad vi ser här är ett exempel på en kreditupplysning. Det är ett företag, , som finns i . Där har UC riskklass 1 på bolaget, som är den sämsta riskklassen. Det bygger vi på den information som finns. Det är många ansökningar om betalningsförlägganden, som ni ser här på bilden. Företagen till höger på listan har alltså inte fått betalt. De har gått in med ansökan. Många av dem har säkert stora problem med sin egen överlevnad eftersom de inte får betalt. Om vi inte skulle få registrera ansökan om betalningsföreläggande kommer det att se ut så här. Det kommer att vara tomt. Kreditgivarna kommer inte att få se ansökningarna. Sannolikt blir det då en annan riskklass på bolaget. Det blir förmodligen riskklass 4 på bolaget, eftersom vi inte kan grunda det på några ansökningar över huvud taget. Vem vågar göra affärer med det företaget? Vad blir förlusterna om man gör affärer med det företaget? De flesta företag i är små. Det är småföretag. Tål de förluster på 20 000, 30 000, 40 000 eller ? Vi är tveksamma. Konsekvenserna blir, som vi tittat lite grann på, sämre beslutsunderlag och sannolikt ökade kreditförluster eller färre affärer. Vi vill också vara med i kampen. Men vi tror att förslagen att begränsa registrering om ansökan om betalningsföreläggande är missriktad välvilja. Här måste vi titta på konsekvenserna innan vi lägger fram ett sådant förslag. UC:s förslag är följande. Vi i vår bransch är stolta över att ha tagit vårt ansvar. Vi tycker att inkassobranschen borde ta sitt ansvar. Inga inkassobolag ska få driva in fakturor för de oseriösa aktörerna, eller som vi säger marknadens sabotörer. Datainspektionen kan aldrig godkänna oseriösa aktörer som startar inkassobolag. Kronofogden kanske också kan använda varningslistan. När man går in till kronofogden och ansöker om betalningsföreläggande stoppar det redan där. Då kommer det inte in i systemet över huvud taget. Det kan handla om betalningsförmedling. Jag tänker på plusgiro, bankgiro och banker. Ska de över huvud taget få transferera pengar till bluffbolagen? Det finns säkert rättsproblem i den frågan. Men låt oss titta på den. De är säkert villiga att diskutera det. När det gäller investeringsbedragare har en lista på 90 blufföretag som håller på med investeringsbedrägerier. Det kanske också ska hanteras här. Att lagföra bedrägerierna har vi varit inne på. Man utreder konsekvenserna. UC deltar gärna i det fortsatta arbetet. Ordföranden: så mycket. Det var väldigt värdefullt för utskottets ledamöter att få även denna bild. Det är precis som sade. Man ska alltid väga för- och nackdelar och för och emot. Det är ingen lätt materia. Därför behöver vi få kunskapspåfyllnaden. Det är dags för polisen och Per från . Ordet är ditt. Per : Den bild som jag egentligen hade tänkt att visa handlar om någonting som andra har talat om här. Detta är ett problem som går från det civilrättsliga till någon form av gråzon och över till det straffrättsliga. Det som är problemet är att det spänner över en sådan stor vidd. Det utnyttjar många människor genom att jobba med det. Inom det civilrättsliga är det att det finns avtal. Man jobbar med erbjudanden. Det är otydligt . Det är en gråzon. Vi är inne på någonstans mittemellan ett avtal och ett vilseledande, men det kan vara svårt att styrka rekvisiten. Sedan finns den tydliga delen inom ramen för den straffrättsliga delen. Där finns det objektiva och subjektiva rekvisit för vilseledande och förmögenhetsöverföring. Den delen som är den straffrättsliga är självklart polisens del. Även den del som är i gråzonen måste oftast utredas för att vi ska bedöma om det är en straffrättslig del eller en civilrättslig del. När det gäller de anmälningar som kommer in till polisen i de stora länen bedömer man att ungefär hälften hamnar inom den del som är den straffrättliga och ungefär hälften hamnar på den andra sidan. Det visar på att det krävs en mängd olika åtgärder från olika aktörer för att fånga detta i sin helhet. En reflexion är också att problemet är litet riktat mot privatpersoner jämfört med företagare. Bedrägerier som sådana är ett stort problem, och de ökar kraftigt. Vi har haft en 50-procentig ökning av de anmälda bedrägerierna , det vill säga . Ny teknik ger nya möjligheter att syssla med brottslig verksamhet. Vad gör då polisen åt detta? Vi bedriver verksamhet både på det operativa och på det strategiska planet. På det operativa planet har bland annat storstadsmyndigheterna särskilda rotlar som jobbar just med bedrägeribrott. Det är viktigt att vi inte ser bluffakturorna som sådana som en egen del, utan de är en del av bedrägeribrotten. Vi har också ett arbete i någonting vi kallar för Nationella operativa ledningsgruppen. Där jobbar vi med mängd- och seriebrott generellt över landet just för att få det som nämndes tidigare. Det är en bättre samordning av de nationella insatserna vid den typen av brott där man sätter i system att jobba över länsgränserna. Vi har en myndighetsstruktur med länsmyndigheter. För att bryta den uppdelningen jobbar vi på det sättet. Vi har , ungefär , jobbat systematiskt tillsammans med andra myndigheter i rättskedjan just för att jobba mot den grova organiserade brottsligheten i samverkansrådet och i mer operativ form i det operativa rådet. Det finns dock en mängd ytterligare åtgärder att vidta inte minst på den strategiska sidan. Om ungefär en månad kommer vi att vara klara med en förstudie som tittar just på problematiken med bedrägerier generellt ur ett polisiärt perspektiv. Där kommer vi att föreslå en mängd olika åtgärder både på den brottsutredande och på den förebyggande sidan. Det handlar om bedrägerier i sin helhet. Det vill jag vara tydlig med att tala om. Det handlar om en mer effektiv samordning av brottsutredningsverksamheten. Det handlar också om en samordning av den interna informationen inom polisverksamheten, underrättelseinformationen. Det handlar om kompetensutveckling, som vi förvisso redan bedriver. Där jobbar vi med kompetens för den som leder förundersökningen. sysslar vi med en stor satsning på kompetensutveckling för förundersökningsledningen även speciellt inriktad på bedrägeriutredningsdelen. Vi ser också möjligheter i och med att vi håller på att uppdatera och föryngra vår it-struktur att säkerställa att den på ett mycket bättre sätt än tidigare stöder verksamheten vad gäller underrättelse, samordning och utredning. är det viktigt att inom ramen för de förebyggande åtgärderna diskutera med branscherna för att säkerställa att vi gör gemensamma åtgärder och att de går i takt med varandra. Vad kan då andra göra för någonting? Det handlar väldigt mycket om förebyggande åtgärder. är ett bra exempel på att sätta ljuset på problembilden. Mycket handlar om den enskilda företagarens rutiner för att minska risken att hamna i ett problem. Det handlar om att göra riskanalyser både för företaget och för branschen. Ny teknik genererar ny brottslighet. Liksom flera har varit inne på är det viktigt att vi jobbar med lagföringsdelen. Men vi ska inte lita på att det löser problemet. Det gäller att jobba på bägge delarna, både den förebyggande och den lagförande sidan. Flera har varit inne på information. Informationen är viktig. Vi har också väldigt stora möjligheter att informera varandra. Det går inte minst med hjälp av internet att ganska snabbt få klart för sig vilken typ av företag som jag har kommunikation med . Mycket handlar om att jobba med samverkan kring dessa frågor. Jag tror att den största framgångsfaktorn är att vi förvisso arbetar med de utredande och lagförande åtgärderna men att vi inte förlitar oss på att det ska förhindra brottsligheten. De som sysslar med den här typen av brott har en väldigt stor uppfinningsrikedom. Därför är det viktigt att vi ligger steget före när det gäller de förebyggande åtgärderna. Ordföranden: så mycket för den bilden av att både lagföra och förebygga. Jag vill välkomna som är politiskt sakkunnig på och den som företräder regeringen. Det är rätt bra att avsluta med er efter att vi tillsammans har fått hela bilden. Varsågod, , ordet är ditt. : Jag tackar för den här inbjudan. Jag tror att det är mycket värdefullt att berörda parter träffas så här och ser vad som görs och vad som bör vara fokus framåt. Det råder ingen tvekan om att bluffakturor är ett omfattande problem som drabbar små, enskilda företagare hårt. Det kostar tid och pengar och skapar otrygghet. Dessutom göder det den organiserade brottsligheten. Ofta finns det kriminella aktörer bakom bluffakturorna och bakom de målvakter som ofta officiellt företräder bluffbolagen. Vilken är då vägen framåt? Hur ska vi åtgärda detta samhällsproblem? För att besvara de frågorna måste man först ställa sig frågan: Vad är det egentligen vi vill komma till rätta med? Redan i sin inledning var inne på alla de olika former som bluffakturor kan ta sig. Han beskrev det väldigt bra. Gemensamt för alla dessa fall är att det är fråga om en oseriös aktör som vill lura en seriös aktör. Det är naturligtvis det som man vill komma åt. I det sammanhanget är det mycket viktigt att komma ihåg att det också förekommer seriösa aktörer som säljer varor, till exempel per telefon, men där den seriösa köparen sedermera ångrar sig av ett eller annat skäl. Det är viktigt att understryka att i det förhållandet har båda parter ett ansvar att fatta välgrundade beslut. I dessa fall är den rättsordning vi har ganska välnyanserad. Låt oss återvända till de oseriösa företagen. sägs det att rättsväsendet och rättssystemet håller bluffmakarna bakom ryggen och att den enskilde är maktlös och rättslös, men min bild är något annorlunda. I de allra flesta fall är bluffakturor och den typen av agerande kriminellt. Det åskådliggjorde också väldigt bra i sin inledning. Det bryter mot regler i och regler i marknadsföringslagen, och det leder inte heller till juridiskt bindande avtal rent formellt sett. Jag tycker att det är mycket viktigt att ha detta i åtanke när man diskuterar eventuella reformer. En grundläggande utgångspunkt i avtalsrätten är att avtal är ett uttryck för parternas gemensamma vilja. Om någon medvetet använder sig av tvång eller vilseledande uppstår inte heller ett avtal. berättade också om bevisbördereglerna. Den som påstår att ett avtal har ingåtts har bevisbördan för det. Rättssystemet såsom det är uppbyggt skyddar alltså inte bluffmakaren, utan det är precis tvärtom. Problemet är att många företagare som drabbas inte har hela bilden av hur det fungerar och vilka rättigheter man har och, i det längre perspektivet, hur man tar dem till vara. Man blir lite osäker när man får ett krav. Om man nu skulle föreslå nya regler, vad skulle de gå ut på? De två förslag som har lyfts upp här och som ofta diskuteras och har gjorts så är framför allt frågan om någon form av ångerrätt eller ändringar i kreditupplysningslagen. Jag skulle först vilja problematisera lite kring dessa två förslag för att därefter säga någonting om vad som är regeringens fokus just nu på området. En viktig utgångspunkt här är att de oseriösa företagen bryter mot befintliga regler. Det är en viktig utgångspunkt. Man kan därför ifrågasätta om nya regler skulle följas bättre av de här bluffbolagen. När man funderar över kommande reformer är det viktigt att dessa inte får negativa konsekvenser för näringslivet i övrigt, för de seriösa aktörerna. Risken med en ångerrätt eller krav på skriftlig bekräftelse är förstås att de seriösa företagens transaktioner kraftigt försvåras eller fördröjs. Ingen vågar förlita sig på att ingångna avtal faktiskt kommer att fullföljas förrän fristen löpt ut eller man har fått det skriftligt på ett papper. Detta kan förstås leda till att avtal fördröjs, investeringar går förlorade och affärsmöjligheter likaså. Den oseriösa aktören kan lätt slippa undan allt.