bet · GZ01MJU15 · 2012-04-13 00:00:00 — 2011/12:MJU15 Fiskeripolitik Miljö- och jordbruksutskottets betänkande I betänkandet behandlas sammanlagt 43 motionsyrkanden om fiskeripolitik från den allmänna motionstiden . Motionerna tar upp frågor om den gemensamma fiskeripolitiken, EU:s fiskepartnerskapsavtal, en översyn av fiskerilagstiftningen, ålförvaltning m.m. Samtliga motionsförslag avstyrks. Vissa motionsyrkanden tar upp samma eller i huvudsak samma frågor som har behandlat tidigare , och dessa behandlas därför förenklat. I betänkandet finns 16 reservationer och ett särskilt yttrande. Utskottets förslag till riksdagsbeslut 2011/12:MJ274 av (M), 2011/12:MJ283 av (KD) yrkande 2, 2011/12:MJ376 av m.fl. (S) yrkande 23 och 2011/12:MJ471 av m.fl. (MP) i denna del. Reservation 1 (S) Reservation 2 (MP, V) Stöd till ohållbart fiske 2011/12:MJ253 av (S) och 2011/12:MJ275 av (M). Reservation 3 (S, V) Bifångster av hotade arter 2011/12:MJ376 av m.fl. (S) yrkande 24. Reservation 4 (S, MP, V) 2011/12:MJ376 av m.fl. (S) yrkande 21. Reservation 5 (S, V) 2011/12:MJ204 av m.fl. (V) yrkande 2, 2011/12:MJ283 av (KD) yrkande 10 och 2011/12:MJ471 av m.fl. (MP) i denna del. Reservation 6 (MP) Reservation 7 (V) 2011/12:MJ204 av m.fl. (V) yrkande 1 och 2011/12:MJ376 av m.fl. (S) yrkande 22. Reservation 8 (S) Reservation 9 (V) Översyn av fiskerilagstiftningen m.m. 2011/12:MJ367 av (S), 2011/12:MJ391 av (M), 2011/12:MJ422 av Finn och (båda M) yrkandena 1 och 2 samt 2011/12:MJ472 av (MP). Reservation 10 (S) Reservation 11 (MP, V) 2011/12:MJ242 av m.fl. (FP, C), 2011/12:MJ340 av m.fl. (MP) yrkande 1 och 2011/12:MJ376 av m.fl. (S) yrkande 25 i denna del. Reservation 12 (S) Reservation 13 (MP, V) 2011/12:MJ340 av m.fl. (MP) yrkandena 2 och 3. Reservation 14 (MP) 2011/12:MJ376 av m.fl. (S) yrkande 25 i denna del. Reservation 15 (S, V) Internationell handel med ål 2011/12:MJ340 av m.fl. (MP) yrkande 4. Reservation 16 (MP, V) Motioner som bereds förenklat avslår de motionsyrkanden som finns upptagna under denna punkt i utskottets förteckning över avstyrkta motionsyrkanden. På miljö- och jordbruksutskottets vägnar Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (S), (M), (M), (S), (M), i (S), (M), (S), (C), (M), (KD), (SD), (V), (S), (MP), (S) och (FP). Ärendet och dess beredning I betänkandet behandlas sammanlagt 43 motionsyrkanden om fiskeripolitik från den allmänna motionstiden . Motionerna tar upp frågor om den gemensamma fiskeripolitiken, EU:s fiskepartnerskapsavtal, en översyn av fiskerilagstiftningen, ålförvaltning m.m. Samtliga motionsförslag avstyrks. Vissa motionsyrkanden tar upp samma eller i huvudsak samma frågor som har behandlat tidigare , och dessa behandlas därför förenklat. I betänkandet finns 16 reservationer och ett särskilt yttrande. Som utskottet redogjorde för i betänkande 2010/11:MJU11 Fiskeripolitik m.m. är den gemensamma fiskeripolitiken en s.k. fullt utvecklad unionspolitik, vilket innebär att samtliga EU:s medlemsländer omfattas av politikens bestämmelser. Enligt grundläggande EU-rättsliga principer får inte ha nationella bestämmelser som strider mot om den gemensamma fiskeripolitiken. Däremot får ha nationella bestämmelser för att komplettera eller verkställa . Medlemsstaterna har dessutom nationell kompetens på de områden som EU inte har reglerat. Till exempel kan fisket i sötvatten som helhet och vissa aspekter för kustfisket regleras nationellt. Även fritidsfisket regleras huvudsakligen nationellt. I sammanhanget bör dock nämnas att medlemsländerna alltid är skyldiga att följa grundläggande principer såsom diskrimineringsförbudet, vilket innebär att det är förbjudet med olika behandling av EU-medborgare på grund av nationalitet. Den nationella lagstiftningen finns till stor del i fiskelagen (1993:787) och verkställighetsföreskrifter till denna. Fiskelagen reglerar rätten till fiske och fiskets bedrivande inom Sveriges sjöterritorium och inom ekonomiska zon, utöver det som gäller enligt EU-lagstiftningen. Fiskelagen har varit föremål för en översyn som har presenterats i slutbetänkandet Med fiskevård i fokus en ny fiskevårdslag (SOU 2010:42). Betänkandet bereds inom . Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden (S, M, MP, KD) om den gemensamma fiskeripolitiken. Jämför reservationerna 1 (S), 2 (MP, V), 3 (S, V), 4 (S, MP, V) och 5 (S, V). I motion 2011/12:MJ283 (KD) yrkande 2 framförs att regeringen bör verka för att förslaget om en reformerad gemensam fiskeripolitik genomförs. Enligt kommittémotion 2011/12:MJ471 (MP) delvis bör driva bl.a. följande krav i samband med reformen av EU:s fiskeripolitik. Fiskeripolitiken ska sätta ekologisk hållbarhet före ekonomisk och social hållbarhet. Vidare ska utkast av havslevande organismer förbjudas. Förbudet behöver kopplas till fiskemetoder med bättre selektivitet. I motion 2011/12:MJ253 (S) efterlyses att regeringen tar initiativ till att avveckla såväl EU-stöd som svenskt statligt stöd till fiskeverksamhet som inte är miljömässigt hållbar. Skattemedel ska inte användas för att öka fisketrycket på hotade arter. I motion 2011/12:MJ275 (M) förordas att den reformerade fiskeripolitiken premierar att selektiva fiskemetoder utvecklas. I motion 2011/12:MJ274 (M) anförs att man bör försöka begränsa fångsten av oönskad fisk, som det är viktigt att reglerna kring utkast inte får orimliga konsekvenser. Levande, men oönskad fisk bör få kastas tillbaka i havet. På liknande sätt anförs i kommittémotion 2011/12:MJ376 (S) yrkande 23 att den komplexa frågan om utkastförbud bör analyseras noggrant. Förutsättningarna för ett förbud är olika beroende på vilka arter fisket bedrivs efter och om fisket är ett riktat fiske eller ett blandfiske. Enligt yrkande 24 i samma motion bör fisket efter en målart begränsas om andelen bifångst av en hotad art är för stor. Det är nödvändigt att komma överens om förvaltningsplaner för både alla kommersiellt fiskade och alla hotade arter. I yrkande 21 framförs att det vore önskvärt med ett ökat lokalt ansvar för fiskeförvaltningen, s.k. regionalisering. Regeringen bör därför inom EU sträva efter att få mandat för regionala beslut i . Inledningsvis vill utskottet uppmärksamma att presenterade ett förslag till reformpaket för den gemensamma fiskeripolitiken. Avsikten är att den reformerade fiskeripolitiken ska börja gälla fr.o.m. . Den reformerade gemensamma fiskeripolitiken ska säkerställa att fiske- och vattenbruksverksamheterna skapar långsiktigt hållbara miljömässiga, ekonomiska och sociala villkor samt bidrar till att trygga livsmedelsförsörjningen. Fiskeripolitiken ska tillämpa försiktighetsansatsen och fiskresurserna ska till 2015 återhämta sig och förvaltas på en nivå som innebär maximalt hållbart nyttjande. För att återställa bestånden ska fleråriga förvaltningsplaner med tydliga målsättningar utarbetas. Förvaltningsplaner som inkluderar flera olika bestånd som fiskas inom samma område, s.k. flerartsplaner, ska vid behov utarbetas. Medlemsländerna ska själva lägga fram förslag på bevarandeåtgärder för att uppnå målen med förvaltningsplanerna. Åtgärderna ska anmälas till kommissionen samt, i förekommande fall, andra berörda medlemsstater. Om åtgärderna inte uppfyller målsättningen med planen kan kommissionen anta specifika bevarandeåtgärder genom delegerade akter. Medlemsstaterna ska enligt förslaget även införa ett nationellt system för överförbara fiskerättigheter för alla fartyg, med undantag för fartyg med passiva redskap. Enligt förslaget vill kommissionen också att de nuvarande regionala rådgivande nämndernas (RAC) mandat breddas. De ska benämnas rådgivande nämnder (AC) och kunna ge rekommendationer till både kommissionen och medlemsstaterna, påtala problem med fiske och vattenbruk samt bidra till datainsamling. Enligt kommissionens förslag ska utkasten av fisk stegvis fasas ut, så att all fångst som fångas måste landas och räknas av kvoten. ska detta gälla för det pelagiska fisket (bl.a. sill, makrill, blåvitling); för torsk, kummel och tunga; ska bestämmelserna gälla för i stort sett samtliga kommersiella arter. Förslaget till marknadsordning för fiskeri- och vattenbruksprodukter syftar bl.a. till ett förbättrat marknadsincitament för att främja hållbara produktionsmetoder. Målen i den gemensamma fiskeripolitiken ska således kopplas tydligare till marknadsordningen. Enligt förslaget ska även konsument- och handelsinformationen utökas. Den obligatoriska märkningen ska omfatta bl.a. produktionsmetod, fångstområde, fångst- eller skördedatum samt om produkten har varit fryst, medan den frivilliga ska omfatta näringsinnehåll, produktionsteknik, etisk och social information samt miljöinformation. presenterades, som en sista del i reformpaketet, en förordning för en europeisk havs- och fiskerifond (EHFF) för perioden 20142020. Fonden kommer att ersätta den nuvarande Europeiska fiskerifonden (EFF) och ett antal andra instrument och ska vara en drivkraft i reformen av den gemensamma fiskeripolitiken. Fonden ska stödja åtgärder som leder till att fisket blir mindre skadligt för de ekosystemen och vända trenden med minskade fiskebestånd. Den nya fonden ska stödja innovativa projekt, såsom att ersätta fiskenät med mer selektiva redskap för att minska mängden kasserad fisk, eller för att ta fram teknik som kan minska den inverkan som fiske och fiskodling har på miljön. Fonden kommer att användas till att samfinansiera projekt med medlemsländerna. Utskottet har löpande deltagit i beredningen av den reformerade gemensamma fiskeripolitiken. lämnade utskottet ett utlåtande om grönboken om reformen av den gemensamma fiskeripolitiken (utlåtande /10:MJU4). överlade utskottet med regeringen om reformen enligt 10 kap. 4 § riksdagsordningen. Utskottet konstaterar att regeringen i huvudsak stöder kommissionens förslag till en reformerad fiskeripolitik och att det arbete som efterfrågas i motion 2011/12:MJ283 (KD) yrkande 2 fortskrider. Med hänvisning till detta föreslår utskottet att motionen lämnas utan vidare åtgärd i den mån den inte kan anses tillgodosedd. När det gäller den gemensamma fiskeripolitikens målsättningar konstaterar utskottet att kommissionen har angivit att huvudsyftet med förslaget är att säkra långsiktigt hållbara miljövillkor för fisket och vattenbruket och att säkra att dessa kan bidra till tryggad livsmedelsförsörjning. Utskottet anser att det på lång sikt inte finns några målkonflikter mellan ett miljömässigt, socialt och ekonomiskt hållbart fiske. Fisket måste bedrivas miljömässigt hållbart för att det även ska finnas utrymme för en bärkraftig fiskerinäring. Enligt vad utskottet har erfarit från Landsbygdsdepartementet är även regeringens position inom EU att målet om långsiktigt hållbara miljömässiga villkor ska sättas främst i fiskeripolitiken. När det gäller det föreslagna förbudet mot utkast av fisk vill utskottet hänvisa till sitt tidigare ställningstagande i frågan (bet. 2010/11:MJU11 Fiskeripolitik m.m.). Utskottet framhöll i betänkandet att utkast av fisk är ett stort problem och ett oacceptabelt resursslöseri som omöjliggör en korrekt bestämning av fiskeridödligheten. Det är därför viktigt att utkast av fisk stoppas och att bifångster av andra hotade fiskarter samt fåglar och däggdjur minskas så att bestånden kan återhämta sig och att man undviker förlust av viktig genetisk variation. En nyckelfaktor för att komma åt problemet är att utveckla och nyttja effektiva selektiva fiskeredskap. I detta sammanhang inhämtade utskottet att ligger väl till i arbetet med selektiva redskap och är starkt drivande i EU:s arbete med att verka för skonsamma och selektiva fiskeredskap. Vidare har utskottet erfarit att regeringen arbetar för att det föreslagna utkastförbudet skärps på så sätt att ett generellt utkastförbud införs och att all kommersiell fångst landas och räknas av kvoten. Regeringen föredrar ett generellt utkastförbud, med en lista på undantag, snarare än ett partiellt utkastförbud som endast gäller för vissa arter. framhåller regeringen att den konkreta utformningen av utkastförbudet ännu är i ett inledningsskede. När det gäller stöd till fiske har, som ovan nämnts, inom ramen för den reformerade fiskeripolitiken lämnat ett förslag till förordning om en europeisk havs- och fiskerifond (EHFF) för perioden 20142020. I EHFF fastställs hur unionen ska finansiera den gemensamma fiskeripolitiken. En nyhet i förhållande till den nu gällande Europeiska fiskerifonden (EFF) är att skrotningsbidrag inte kommer att kunna lämnas från EHFF. Denna typ av stöd har enligt kommissionens bedömning inte fungerat som det varit tänkt, eftersom fiskeansträngningen inte har minskat. En större andel av fondens medel kommer i stället att läggas på bl.a. att främja utvecklingen av selektiva redskap, ett konkurrenskraftigt vattenbruk, diversifiering och jobbskapande i fiskesamhällen, ökad kunskap om havet, havsplanering, havsmiljöskydd och klimatets inverkan på kustområdena. Kommissionen konstaterade i konsekvensbedömningen av förslaget att den gemensamma fiskeripolitiken trots framsteg har misslyckats. Målen om miljömässig, ekonomisk och social hållbarhet har inte uppnåtts. Kommissionen konstaterar att en del av misslyckandet kan hänföras till finansieringen som inte har varit ändamålsenlig. I likhet med regeringen delar utskottet kommissionens problembeskrivning i konsekvensanalysen och välkomnar därför kommissionens förslag till en ny förordning om en europeisk havs- och fiskerifond. Stöd bör i stället reserveras för sådana åtgärder som kan bidra till en långsiktigt hållbar resurspolitik på fiskets område. Liksom regeringen stöder därför utskottet kommissionens ambition att genom det nu aktuella förslaget ta bort stödet till skrotning och minska omfattningen av stödet till investeringar ombord och motorbyten. Detta är fallet dels för att skrotningsbidrag inte visat sig vara ett verkningsfullt instrument för att åstadkomma en balans i flottan, dels för att investeringar ombord och motorbyten i hög grad har haft en kapacitetsdrivande effekt. Utskottet välkomnar att EHFF-förslaget innebär ett ökat stöd till utvecklingen av selektiva redskap, ett konkurrenskraftigt vattenbruk samt diversifiering och jobbskapande i fiskesamhällen. Det är angeläget att fonden stöder en bättre tillämpning av ekosystemansatsen och en övergång till ett tydligt ekosystembaserat beslutsfattande för havs- och fiskepolitiken. Utskottet anser att det är av stor betydelse att få till stånd ett hållbart fiske och konstaterar att det pågår ett omfattande arbete med att reformera EU:s fiskeripolitik i denna riktning. Mot bakgrund av det anförda föreslår utskottet att motionerna 2011/12:MJ253 (S), 2011/12:MJ274 (M), 2011/12:MJ275 (M), 2011/12:MJ376 (S) yrkande 23 och 2011/12:MJ471 (MP) delvis kan lämnas utan vidare åtgärd. När det gäller frågan om att begränsa fiske som leder till en för stor andel bifångst av en hotad art, vill utskottet inledningsvis hänvisa till de åtgärder som föreslås inom ramen för den reformerade fiskeripolitiken om bl.a. förvaltningsplaner, selektiva redskap och utkastbegränsningar. Vidare konstaterar utskottet att det finns en återhämtningsplan för torsk i som reglerar, inte bara fisket efter torsk, utan också andra typer av fisken som får torsk som bifångst. Mot bakgrund av det anförda föreslår utskottet att motion 2011/12:MJ376 (S) yrkande 24 lämnas utan vidare åtgärd. När det gäller frågan om regionalisering av fiskeförvaltningen anser utskottet i likhet med regeringen att förslag till en reformerad fiskeripolitik bör förbättras bl.a. vad gäller en tydligare skrivning om en ökad decentralisering med mindre detaljreglering på rådsnivå. Fördelen med att decentralisera beslut är att de kan anpassas till lokala förutsättningar, att besluten kan fattas snabbare och att näringen och andra intressenter kan bli involverade i högre utsträckning. På grundval av det anförda utgår utskottet från att regeringen även fortsättningsvis verkar för en ökad regionalisering av EU:s fiskeripolitik och föreslår att kommittémotion 2011/12:MJ376 (S) yrkande 21 lämnas utan vidare åtgärd, i den mån den inte kan anses tillgodosedd. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden (S, MP, V, KD) om EU:s fiskepartnerskapsavtal med tredjeland. Jämför reservationerna 6 (MP), 7 (V), 8 (S) och 9 (V). I kommittémotion 2011/12:MJ471 (MP) delvis anförs att EU inte borde fiska med stöd av fiskepartnerskapsavtal i tredjeland om det inte finns tillförlitliga vetenskapliga bedömningar som gjorts tillgängliga, det finns en effektiv fiskeriförvaltning i tredjelandet och samma miljökrav gäller för fisket som vid fiske i EU:s vatten. I motion 2011/12:MJ283 (KD) yrkande 10 framhålls att EU:s fiske i andra länders vatten borde följa FN:s jordbruks- och livsmedelsorganisations (FAO) uppförandekod för ansvarsfullt fiske. Detta innebär att man tar hänsyn till lokalbefolkningens möjligheter att försörja sig genom fiske och att fiske endast sker på överskottsresurser. Det är också viktigt att fiskepartnerskapsavtalen efterlevs och följs upp bättre. I kommittémotion 2011/12:MJ204 (V) yrkande 2 påtalas att har uttalat att socioekonomiska utvärderingar ska göras både före och efter att fiskepartnerskapsavtal och protokoll till dessa avtal tecknas. Det är därför anmärkningsvärt att dessa utvärderingar är svåra att få ta del av. Regeringen borde enligt motionärerna motsätta sig att man fattar beslut om nya avtal och protokoll till dem, om en utvärdering inte har gjorts tillgänglig. Enligt kommittémotion 2011/12:MJ376 (S) yrkande 22 borde regeringens ståndpunkt vara att EU ska avstå från att nyttja sin rätt att fiska i enlighet med överenskomna fiskepartnerskapsavtal till dess att de berörda länderna har en fiskekontroll och fiskeförvaltning som motsvarar de krav som ställs inom EU:s fiskeripolitik. Enligt kommittémotion 2011/12:MJ204 (V) yrkande 1 bör EU:s fiskepartnerskapsavtal omvandlas till utvecklingsprojekt för hållbart fiske. Det skulle vara bättre för de berörda länderna att själva processa och sälja fisken än att låta europeiska fiskare göra det. Utskottet har tidigare utförligt behandlat motionsyrkanden om EU:s fiskepartnerskapsavtal med utvecklingsländerna (se bet. 2010/11:MJU11 Fiskeripolitik m.m.). Av betänkandet framgick att utskottet, i likhet med regeringen, ansåg att de fiskepartnerskapsavtal som unionen har med många utvecklingsländer måste förbättras. tog rådet beslut om rådsslutsatser som gav riktlinjerna för hur fiskepartnerskapsavtal skulle se ut. Rådsslutsatserna har genomförts i de avtal som finns. Detta har inneburit att man blev mer tydlig med att fisket skulle vara hållbart långsiktigt och bedrivas på ett överskott av kuststatens eller önationens resurser. En viktig skillnad var vidare att ekonomiska och sociala utvärderingar skulle genomföras både före och efter avtalen. Därtill åtog man sig att i ökad omfattning förbättra det vetenskapliga underlaget för beslut avseende kvoter m.m. Kommissionen har lagt in en klausul om mänskliga rättigheter i de förslag på förnyade avtal och protokoll som man har presenterat för rådet och parlamentet. Utskottet har erfarit att regeringen har framfört synpunkter på EU:s fiskepartnerskapsavtal. En grundläggande svensk inställning är att politik för global utveckling ska genomsyra och inarbetas i arbetet inom andra sektorer varhelst det är relevant. Synpunkter på fiskepartnerskapsavtalen och deras utformning utgår från att fisket ska vara hållbart, att det ska ske på det överskott av bestånden som inte nyttjas nationellt och med hänsyn till tillgänglig vetenskaplig information, att EU:s sektorsstöd används i enlighet med de ingångna avtalen och följs upp samt att fisket sker i enlighet med gällande regelverk. I meddelande om den gemensamma fiskeripolitikens internationella dimension, KOM(2011) 424, presenterades den nya inriktningen för den reformerade gemensamma externa fiskeripolitiken. Kommissionen framhöll att EU i syfte att främja långsiktigt resursbevarande, goda styrelseformer för bilaterala fiskerelationer och en hållbar utveckling inom partnerländernas fiskesektor borde göra bl.a. följande inom ramen för de framtida fiskeriavtalen. basera avtalen på bästa tillgängliga vetenskapliga utlåtanden och uppgifter om den ackumulerade fiskeansträngningen i de berörda vattnen göra respekten för de mänskliga rättigheterna till ett grundläggande villkor för ingående och upprätthållande av fiskeavtal gå mot en situation där fartygsägarna bidrar mer till kostnaderna för tillträdesrättigheterna garantera att fiskeavtalen stöder bättre förvaltning inom fiskesektorn i partnerlandet, särskilt vad gäller övervakning, inspektion och administrativ samt vetenskaplig kapacitet garantera sund och effektiv ekonomisk förvaltning av medlen för sektorsstödet enligt avtalet, samt föreskriva indragning av betalningarna om resultaten inte uppnås. Utskottet behandlade kommissionens meddelande i utlåtande /12:MJU7 (Utlåtande med anledning av kommissionens meddelande om den gemensamma fiskeripolitikens internationella dimension). I utlåtandet välkomnar utskottet kommissionens meddelande och stöder många av de reformer som kommissionen föreslår, men understryker att politiken även måste genomföras i praktiken för att ge resultat. Utskottet har sedan utlåtandet följt utvecklingen av EU:s externa fiskeripolitik och hållit ett stort antal överläggningar enligt 10 kap. 4 § riksdagsordningen med regeringen om fiskepartnerskapsavtalen. Som har redovisats ovan har kommissionen nu presenterat ett förslag till reformpaket för den gemensamma fiskeripolitiken. När det gäller den externa fiskeripolitiken anser utskottet i likhet med regeringen att kommissionens förslag bör förbättras bl.a. när det gäller respekten för de demokratiska principerna, att kravet på utvärderingar följs och att hänsyn tas till EU:s mål för utvecklingssamarbete. Utskottet finner det därför glädjande att rådet enhälligt antog rådsslutsatser som på flera punkter tillmötesgår de förbättringar av fiskepartnerskapsavtalen som utskottet har efterlyst. Utskottet har vidare erfarit att regeringen i samband med rådsslutsatserna har framfört ytterligare önskemål om förbättringar. Utskottet välkomnar de framsteg som har gjorts och utgår från att regeringen även i fortsättningen bedriver en aktiv politik på detta område samt vid behov informerar om hur avtalen utvecklas. Enligt utskottets mening kan motionerna 2011/12:MJ204 (V) yrkandena 1 och 2, 2011/12:MJ283 (KD) yrkande 10, 2011/12:MJ376 (S) yrkande 22 och 2011/12:MJ471 (MP) i berörd del därmed lämnas utan vidare åtgärd. Översyn av fiskerilagstiftningen m.m. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden (S, M, MP) om översyn av fiskerilagstiftningen och förbud mot import av levande hummer. Jämför reservationerna 10 (S) och 11 (MP, V). Enligt motion 2011/12:MJ367 (S) borde fiske med mängdfångande redskap vara tillåtet endast för dem som är skrivna i en kustkommun. De som tillfälligt vistas i kustkommunerna på sin fritid borde endast ha rätt att fiska med handredskap. Enligt motion 2011/12:MJ422 (M) yrkande 1 borde vattenägare ges rådighet över sina vatten i havskust- och skärgårdsområdena så att fiskeåterväxten och fiskevården där förbättras. I motionen hävdas att vattenägare i andra delar av landet har en sådan rådighet till följd av att fiskevårdsområden kan bildas och att denna rådighet ger dem rätt till ekonomisk kompensation för fiskevård. I yrkande 2 i samma motion föreslås att kustområdena i och län skulle kunna utgöra försöksområden för en sådan utökad rådighet. I motion 2011/12:MJ391 (M) uppmärksammas att vid tilldelning av en viss typ av fiskedagar, som är baserad på en referensperiod, har hänsyn inte tagits till att en yrkesfiskare har varit föräldraledig . Motionären påtalar att regelverket bör ses över så att föräldraledighet beaktas vid framtida tilldelning av fiskedagar. I motion 2011/12:MJ472 (MP) föreslås att import av levande hummer från andra havsområden borde förbjudas.