bet · GZ01SoU13 · 2012-04-24 00:00:00 — Det finns en rad frågor som regeringen borde ta itu med och där flera olika departement samt riksdagsutskott måste involveras. För det första bör man ändra lagstiftningen så att bristande tillgänglighet blir en diskrimineringsgrund i diskrimineringslagen. För det andra bör LSS-reformen värnas. För det tredje måste arbetet för att tillgänglighetsanpassa intensifieras. För det fjärde måste aktiva åtgärder sättas in för att öka sysselsättningsgraden för personer med funktionsnedsättningar. För det femte behöver hjälpmedelsfrågan ses över. Vad vi nu anfört bör som sin mening ge regeringen till känna. Funktionshinderspolitikens inriktning, punkt 1 (MP, V) av (MP) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2011/12:So521 av m.fl. (S) yrkande 44 och 2011/12:A350 av m.fl. (V) yrkande 2 och 2011/12:So446 av (M) yrkande 1 och 2011/12:So447 av (M). Vi anser att den svenska funktionshinderspolitiken är alltför passiv. Trots kvarstående problem och orättvisor för personer med funktionsnedsättningar saknas nya mål och konkreta förslag från regeringens sida. Funktionshindersfrågorna är i första hand rättighetsfrågor och inte vård- och omsorgsfrågor. Det finns en rad frågor som regeringen borde ta itu med och där flera olika departement samt riksdagsutskott måste involveras. För det första bör man ändra lagstiftningen så att bristande tillgänglighet blir en diskrimineringsgrund i diskrimineringslagen. För det andra bör LSS-reformen värnas. För det tredje måste arbetet för att tillgänglighetsanpassa intensifieras. För det fjärde måste aktiva åtgärder sättas in för att öka sysselsättningsgraden för personer med funktionsnedsättningar. För det femte behöver hjälpmedelsfrågan ses över. Den fysiska tillgängligheten i samhället behöver bli bättre och det bör ske en satsning på tillgänglighetsskapande åtgärder. Det behövs mer ekonomisk stimulans för att få fart på arbetet för tillgänglighet. Större delen av pengarna bör gå till kommuner, landsting och myndigheter, men vi anser att hela samhället behöver bli tillgängligt, inte enbart offentliga lokaler. Vad vi nu anfört bör som sin mening ge regeringen till känna. Behovsbedömning vid personlig assistans, punkt 2 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2011/12:So459 av m.fl. (V) yrkande 1 och 2011/12:So284 av m.fl. (S) yrkande 1 och 2011/12:So530 av (KD). Det stora och akuta problemet när det gäller personlig assistans är den utveckling av bedömningar av begreppet grundläggande behov som har påbörjats utan politiska beslut. bedömningar har skärpts på ett orimligt sätt som inte står i överensstämmelse med lagstiftningens intentioner. De skärpta bedömningarna har lett till att många helt har blivit av med sin assistansersättning, och utvecklingen går allt snabbare. För de personer som blir av med sin assistansersättning innebär det ofta en personlig katastrof. Möjligheterna att leva ett liv som andra begränsas påtagligt, trots uppenbara behov av assistans som tidigare hade lagstöd. Många görs beroende av anhöriga. nya bedömningslinje har bekräftats i en dom från Regeringsrätten (numera ). För att vända utvecklingen krävs därför lagändringar. Jag anser därför att bör begära att regeringen skyndsamt lägger fram förslag till en ändring av 9 a § lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade, så att ursprungsintentionerna i LSS om möjligheten att leva ett liv som andra uppfylls. Vad jag nu anfört bör som sin mening ge regeringen till känna. Regelverken för personlig assistans, punkt 3 (MP, V) av (MP) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2011/12:So459 av m.fl. (V) yrkande 2. Vi anser att regeringen bör utreda om regelverken för personlig assistans är ändamålsenligt utformade för att möjliggöra arbete och ett aktivt föräldraskap. Samhället bör göra allt för att alla ska ha lika stora möjligheter att arbeta och vara aktiva föräldrar. Tyvärr kvarstår många hinder för detta och en del av dem kan ha ganska enkla lösningar. Om en person på grund av ett arbetserbjudande på en annan ort skulle behöva veckopendla täcker assistansersättningen inte assistans i samband med de resor han eller hon skulle behöva göra och assistentens uppehälle på arbetsorten. Personen måste då välja mellan att tacka nej till arbetet, flytta eller själv betala assistanskostnaderna. Detta är ett val som en person utan omfattande funktionsnedsättning inte behöver göra. Denna typ av hinder i regelverken för assistans måste tas bort. När hindren innebär att man måste tacka nej till ett arbete är det tydligt att hindret kan vara negativt ur ett samhällsekonomiskt perspektiv. Vad vi nu anfört bör som sin mening ge regeringen till känna. Ledsagarservice, punkt 4 (S) av (S), (S), (S), (S), (S) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2011/12:So338 av (MP) yrkande 2 och 2011/12:So539 av och (båda S) yrkande 2, 2011/12:So461 av m.fl. (V) yrkande 2 och 2011/12:So284 av m.fl. (S) yrkande 2, 2011/12:So339 av (MP), 2011/12:So461 av m.fl. (V) yrkandena 1 och 3 samt 2011/12:So543 av och (båda S). Personer med grava synskador har betydande svårigheter att orientera sig på främmande platser. För att de ska kunna leva på samma villkor som andra fordras hjälpinsatser i form av ledsagning. kartlade kommunernas tillämpning av ledsagarservicen inom ramen för bl.a. LSS. Kartläggningen visar att av alla LSS-insatser utgörs av ledsagarservice, kanske ett resultat av att det bara är var fjärde kommun som bedriver uppsökande verksamhet. Endast 4 av 10 kommuner har politiskt antagna riktlinjer för LSS-ledsagning, vilket har resulterat i stora skillnader i bedömningen av ansökningar. menar att man måste sträva efter mer enhetliga bedömningar. Vi anser därför att ska ges i uppdrag att utfärda riktlinjer för hur ansökningar om ledsagarservice enligt LSS ska bedömas och för tillämpningen av insatsen. Vad vi nu anfört bör som sin mening ge regeringen till känna. Ledsagarservice, punkt 4 (MP, V) av (MP) och (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2011/12:So284 av m.fl. (S) yrkande 2, 2011/12:So338 av (MP) yrkande 2, 2011/12:So339 av (MP), 2011/12:So461 av m.fl. (V) yrkandena 13, 2011/12:So539 av och (båda S) yrkande 2 och 2011/12:So543 av och (båda S). Ledsagarservice enligt LSS ska vara en rättighet som ska erbjudas på ett sätt som gör att brukaren ska kunna leva ett så normalt liv som möjligt och utan merkostnader. har dock konstaterat att man i en av fyra kommuner har satt begränsningar för rätten till ledsagning på ett sätt som saknar stöd i lagen. Vi anser därför att lagstiftningen om ledsagarservice enligt LSS bör förtydligas. har även konstaterat att kvaliteten och organisationen kring ledsagning enligt såväl LSS som SoL varierar stort över landet. Vi anser att bör få i uppdrag att ta fram nationella riktlinjer för ledsagning enligt LSS och SoL. Något som länge uppmärksammats är den spretiga situationen när det gäller avgifter för ledsagning enligt SoL, och regeringen bör därför utreda frågan om en mer enhetlig avgiftssättning för ledsagning enligt SoL. Vi anser även att det krävs ett tillägg i LSS där det framgår att den som tillhandahåller ledsagarservice för den enskilde också ska ha skyldighet att stå för ledsagarens kostnader i samband med aktiviteter som kostar pengar. Det ankommer på regeringen att återkomma till med lagförslag. Vad vi nu anfört bör som sin mening ge regeringen till känna. Kompetenskrav inom LSS, punkt 5 (SD) av Per Ramhorn (SD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2011/12:So645 av och (båda SD). Jag anser att det krävs förstärkningar av kompetensen hos personal anställd i all verksamhet under LSS. Alla som är i behov av LSS måste känna tillit till personalens kompetens och till att personalen även vidareutbildas och håller sina kunskaper uppdaterade. Personal som arbetar i direktkontakt med klienter måste känna sig bekväma i sin yrkesroll och känna att de har den kompetens och de kunskaper som krävs för att göra ett bra arbete. Jag anser för det första att det måste tas fram tydliga riktlinjer för kraven på kompetens hos all den personal som arbetar inom LSS. För det andra måste staten se till att uppföljning och kontroll verkligen fungerar så att kommunerna inte kan smita från sitt ansvar mot sina medborgare. För det tredje måste det finnas en tydligare vilja att förändra, och samarbetet mellan , Kommuner och Landsting och de enskilda kommunerna måste förstärkas. Vad jag nu anfört bör som sin mening ge regeringen till känna. Hjälpmedel, punkt 7 (MP) av (MP). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 7 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2011/12:So457 av m.fl. (V) yrkande 1 och 2011/12:So457 av m.fl. (V) yrkande 2 och 2011/12:Kr254 av (FP) yrkande 3. Vilka hjälpmedel man har möjlighet att få och vilka kostnader detta innebär för den enskilde varierar mycket över landet. Handikappförbunden har arbetat med ett särskilt projekt om hjälpmedel. Där konstaterar man att det förutom regionala skillnader också finns tydliga skillnader mellan vilka hjälpmedel som förskrivs till kvinnor respektive till män. Staten bör ta ett större ansvar än för att förskrivningen av hjälpmedel ska bli mer likvärdig över landet. Att staten har ett övergripande ansvar för tillhandahållandet av hjälpmedel anges också i om rättigheter för personer med funktionsnedsättningar. Jag anser därför att regeringen bör ge i uppdrag att ta fram nationella riktlinjer för förskrivning av hjälpmedel. Vad jag nu anfört bör som sin mening ge regeringen till känna. Hjälpmedel, punkt 7 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 7 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2011/12:So457 av m.fl. (V) yrkandena 1 och 2 samt 2011/12:Kr254 av (FP) yrkande 3. Vilka hjälpmedel man har möjlighet att få och vilka kostnader detta innebär för den enskilde varierar mycket över landet. Handikappförbunden har arbetat med ett särskilt projekt om hjälpmedel. Där konstaterar man att det förutom regionala skillnader också finns tydliga skillnader mellan vilka hjälpmedel som förskrivs till kvinnor respektive till män. Staten bör ta ett större ansvar än för att förskrivningen av hjälpmedel ska bli mer likvärdig över landet. Att staten har ett övergripande ansvar för tillhandahållandet av hjälpmedel anges också i om rättigheter för personer med funktionsnedsättningar. Jag anser därför att regeringen bör ge i uppdrag att ta fram nationella riktlinjer för förskrivning av hjälpmedel. Ett av de allvarligaste problemen på hjälpmedelsområdet är att det är svårt att hitta information om vilka hjälpmedel som finns och vart man ska vända sig för att få dem. Olika typer av hjälpmedel omges av olika regelsystem. Lösningen på dessa problem är att samordna hjälpmedelsförskrivningen under en huvudman. Genom tillgängliga webbsidor och annat överskådligt informationsmaterial kan denna huvudman enkelt presentera ett utbud och hur man går till väga för att ansöka om hjälpmedlen. Sannolikt skulle detta också innebära ekonomiska vinster i och med att kompetens kan samordnas och dubbelarbete undvikas. Jag anser därför att förskrivningen av hjälpmedel bör samordnas under en huvudman. Vad jag nu anfört bör som sin mening ge regeringen till känna. Behovsbedömning vid personlig assistans, punkt 2 (V) (V) anför: Jag har en reservation under punkt 2, och skälet är följande: har arbetat med frågan om personlig assistans. hölls en intern hearing med olika funktionshindersorganisationer på grund av att allt fler förlorade sin personliga assistans med anledning av skärpta bedömning av vad som räknas som mycket privat. Regeringsrättens dom styr tydligt den snävare tolkningen av vad som ska räknas in i grundläggande behov. kan inte ändra den högsta rättsinstansens beslut utan har att följa det. För att få en ändring till stånd krävs därför ett förtydligande i lagstiftningen. Utskottet har fått tydliga besked både vid hearingen och vid uppvaktningen från HSO om hur hårt de personer som blir av med sin assistans drabbas. Funktionshindersrörelsen ser allvarligt på läget. Utskottet har också tagit del av bedömningsinstrumentet och av . Jag anser att det finns tillräckligt med fakta för att ta ställning. bör därför begära att regeringen skyndsamt lägger fram förslag till en ändring av 9 a § lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade, så att ursprungsintentionerna i LSS om möjligheten att leva ett liv som andra uppfylls. Ledsagarservice, punkt 4 (S) (S), (S), (S), (S), (S) och (S) anför: konstaterade 2011 i en dom att det varken i LSS eller i dess förarbeten finns skrivningar som anger att en kommun är skyldig att stå för eventuella utlägg som ledsagare kan ha i samband med sina uppdrag. Det innebär att den person som beviljats ledsagare ska stå både för sina egna utlägg och för ledsagarens och att den enskilde har möjlighet att söka ekonomiskt bistånd enligt socialtjänstlagen för att få täckning för sådana utlägg. Kommuner och Landsting har uppmanat kommunerna att följa Högsta förvaltningsdomstolens dom och besluta att inte längre stå för ledsagarnas utlägg i samband med uppdrag och många kommuner har gått på denna linje. Konsekvenserna för enskilda som vill delta i fritidsaktiviteter blir ohållbara om man har dubbla utlägg för att t.ex. gå på teater. Detta riskerar att urholka ledsagarservicen och begränsa den enskilde så att hon eller han inte kan delta i fritidsaktiviteter. Vi anser därför att man bör se över möjligheten att i LSS reglera att den som tillhandahåller ledsagarservice för den enskilde också ska vara skyldig att stå för ledsagarens kostnader i samband med aktiviteter som kostar pengar. Vi är dock inte beredda att nu ställa oss bakom ett sådant yrkande men avser att följa utvecklingen på området och förbehåller oss rätten att återkomma. Kompetenskrav inom LSS, punkt 5 (V) (V) anför: Jag anser att det krävs en långsiktig satsning på kompetenshöjning av personalen inom området funktionsnedsättningar. Jag påminner om att satsade i sitt budgetalternativ på området. Personalen har ofta med sig viktiga kunskaper och erfarenheter men saknar utbildning om funktionsnedsättningar. Det finns ett stort behov av kontinuerlig kunskapshöjning om olika slags funktionsnedsättningar, bemötande, habiliterande och rehabiliterande arbetssätt samt flera andra områden. Hjälpmedel, punkt 7 (S) (S), (S), (S), (S), (S) och (S) anför: Hälso- och sjukvårdens hjälpmedelsansvar ska vila på en värdegrund där individens möjligheter att leva ett självständigt liv i trygghet och värdighet ska vara den bärande utgångspunkten. Tillgången till hjälpmedel varierar stort över landet liksom regler och avgifter. Vi anser därför att det bör formuleras en nationell strategi för hur vi resursmässigt och organisatoriskt ska klara att möta ett växande hjälpmedelsbehov. En sådan strategi ska också tydliggöra hur sjukvårdshuvudmännen utifrån sitt hjälpmedelsansvar kan bidra till att förverkliga de handikappolitiska och äldrepolitiska målen. Vi är dock inte beredda att ställa oss bakom ett sådant yrkande men avser att följa utvecklingen på området och förbehåller oss rätten att återkomma. Glasögon för barn, punkt 8 (MP) (MP) anför: En synnedsättning är enligt min mening en funktionsnedsättning som borde ge rätt till hjälpmedel. Föräldrars ekonomi får inte avgöra om barnet får sin syn kompenserad genom glasögon eller inte. Den kartläggning som görs för att få en bild av hur landstingen sköter sitt uppdrag om hjälpmedel (glasögon) till barn ger en bra grund för fortsatta beslut. Det som saknas i utskottets ställningstagande är enligt min mening en tidpunkt för när resultatet av kartläggningen ska vara klart och redovisas för utskottet. Vad jag nu anfört är inte tillräckliga skäl för att reservera mig, men jag avser att följa utvecklingen på området och förbehåller mig rätten att återkomma. Glasögon för barn, punkt 8 (SD) Per Ramhorn (SD) anför: Barn, oberoende av föräldrarnas ekonomi, ska kunna leva och växa upp under goda förhållanden. Glasögon är en förutsättning för att barnen ska kunna delta i fritidsaktiviteter och skolarbete på lika villkor. Det är orimligt att barn som växer upp i en familj under knappa förhållanden ska avstå från glasögon för att föräldrarna inte har råd. Jag anser därför att man bör betrakta glasögon för barn som hjälpmedel och att glasögonen ska vara kostnadsfria. Jag är dock inte beredd att nu ställa mig bakom ett sådant yrkande men avser att följa utvecklingen på området och förbehåller mig rätten att återkomma. Glasögon för barn, punkt 8 (V) (V) anför: Inget barn med synfel ska behöva vara utan glasögon på grund av föräldrarnas dåliga ekonomi. Jag påminner om att vill subventionera glasögon för barn i åldern och därför avsatte under utgiftsområde 25 Allmänna bidrag till kommuner i budgetmotion Fi296. Motionen behandlades i finansutskottets betänkande 2011/12:FiU3. Funktionshindersfrågor förenklad behandling, punkt 9 (S) (S), (S), (S), (S), (S) och (S) anför: Utskottet har genom förenklad motionshantering avstyrkt de motionsförslag som finns upptagna i bilaga 2. Då det gäller motionsförslagen hänvisar vi till tidigare ställningstaganden i motsvarande frågor i betänkandet 2010/11:SoU11 Funktionshindersfrågor. Vi vidhåller de synpunkter som framförts i det sammanhanget men avstår från att på nytt ge uttryck för avvikande uppfattningar i en reservation. Funktionshindersfrågor förenklad behandling, punkt 9 (MP) (MP) anför: Utskottet har genom förenklad motionshantering avstyrkt de motionsförslag som finns upptagna i bilaga 2. Då det gäller motionsförslagen hänvisar jag till tidigare ställningstaganden i motsvarande frågor i betänkandet 2010/11:SoU11 Funktionshindersfrågor. Jag vidhåller de synpunkter som framförts i det sammanhanget men avstår från att på nytt ge uttryck för avvikande uppfattningar i en reservation. Funktionshindersfrågor förenklad behandling, punkt 9 (V) (V) anför: Utskottet har genom förenklad motionshantering avstyrkt de motionsförslag som finns upptagna i bilaga 2. Då det gäller motionsförslagen hänvisar jag till tidigare ställningstagande i motsvarande frågor i betänkandet 2010/11:SoU11 Funktionshindersfrågor. Jag vidhåller de synpunkter som framförts i det sammanhanget men avstår från att på nytt ge uttryck för avvikande uppfattningar i en reservation. Förteckning över behandlade förslag Motioner från allmänna motionstiden 2011/12:So201 av (KD): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behovet av en lag om assistanshundar. 2011/12:So234 av (S): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om riktlinjer till landstingen om bidrag till barns glasögon. 2011/12:So264 av och (båda S): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en översyn av dagens system för subvention av barns glasögon. 2011/12:So269 av Arhe Hamednaca (S): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om riktlinjer för landstingen i fråga om bidrag till barns glasögon. 2011/12:So270 av m.fl. (FP): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behovet av att i lag förtydliga rätten till assistansersättning för att ska kunna leva upp till FN:s konvention om rättigheter för personer med funktionsnedsättning. 2011/12:So284 av m.fl. (S): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att beräkningen av tid för assistans bör utgå från den tid det tar att tillgodose grundläggande behov. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att lagstiftningen ska utgå från att kommunalt betald ledsagare blir en viktig del för personer med funktionsnedsättning att leva ett jämlikt liv. 2011/12:So337 av m.fl. (MP): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om en översyn av riktlinjerna för stöd till barns glasögon för att stärka möjligheterna för barn med synfel att få glasögon oberoende av var i landet de bor. 2011/12:So338 av (MP): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att ett förtydligande i lagen om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS) måste göras, så att det inte kan råda någon tvekan om att personer med grava synskador ska tillhöra personkrets 3. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att ge i uppdrag att utfärda riktlinjer för bedömning av ansökningar om ledsagarservice enligt LSS och tillämpning av insatsen. 2011/12:So339 av (MP): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om ett tillägg i LSS om kostnader i samband med ledsagarservice. 2011/12:So340 av (KD): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att tillsätta en kompletterande LSS-utredning för att lösa de frågor som återstår efter SOU 2008:77. 2011/12:So367 av (KD): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behovet av en utredning för att sätta nya tillgänglighetsmål och föreslå index för tillgänglighetskriterier. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behovet av att redovisa kommuners och landstings tillgänglighetsresultat i öppna jämförelser. 2011/12:So369 av (M): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om hörselinstruktörer. 2011/12:So398 av (S): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behovet av en förändrad tillämpning vid prövning av rätten till personlig assistans. 2011/12:So423 av (M): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behovet av en översyn av personlig assistans i skolan. 2011/12:So446 av (M): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om vikten av att leva upp till FN:s konvention om mänskliga rättigheter när det gäller personer med funktionsnedsättning. 2011/12:So447 av (M): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att göra kunskapscentrumet för föräldraskap och kognitiva svårigheter i län till ett nationellt centrum. 2011/12:So457 av m.fl. (V): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att ge i uppdrag att ta fram nationella riktlinjer för förskrivning av hjälpmedel. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att samordna förskrivningen av hjälpmedel under en huvudman. 2011/12:So459 av m.fl. (V): begär att regeringen skyndsamt lägger fram förslag till en ändring av 9 a § lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade, så att ursprungsintentionerna i LSS om möjligheten att leva ett liv som andra uppfylls. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör utreda om regelverken för personlig assistans är ändamålsenligt utformade för att möjliggöra arbete och ett aktivt föräldraskap. 2011/12:So461 av m.fl. (V): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att förtydliga lagstiftningen om ledsagarservice enligt LSS. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att ge i uppdrag att ta fram nationella riktlinjer för ledsagning enligt LSS och SoL.