· GZ01UbU14 · 2012-05-10 16:46:39 — Skolan spelar en central roll för att ge alla en grund att stå på och för att ge eleverna de redskap som behövs för att utvecklas i skolan, men också resten av livet.Vänsterpartiet vill ha en skola där eleverna får det stöd och den stimulans som behövs för att ta emot, skaffa och söka kunskap. Kunskap är en demokratisk rättighet, inte en handelsvara. Vi vill därför ha en gemensamt finansierad och demokratiskt styrd skola där det är behoven som styr resurstilldelningen. I en likvärdig skola ges varje elev goda möjligheter att få sina behov tillgodosedda, och på så sätt kan alla elever nå målen.Om den sociala bakgrunden inte ska slå igenom kan resurserna inte fördelas som . Vi kan inte sätta samma pris på varje elev. Mer resurser måste gå till skolor och områden där behoven är stora.Herr talman! Skillnaderna mellan olika skolors resultat har ökat dramatiskt - en fördubbling . Betydelsen av vilken skola en elev går i har blivit avsevärt större. Det här är ord i den rapport man presenterade . Man pekar ut det fria skolvalet som en starkt bidragande orsak till den ökade orättvisan och segregationen - återigen ska tilläggas. Det är inte första gången som visar på detta. För beslutade den här om att utreda de stora skolreformerna - kommunaliseringen, det fria skolvalet och fristående skolors etablering. Än har ingenting hänt. Det visar på en respektlöshet från regeringen mot de beslut som vi fattar här i . Det visar också på en feghet i att ta tag i det som faktiskt är de stora problemen i svensk skola i dag.Det man kallar frihet är bara en frihet som gäller vissa - de som har möjligheten att skjutsa sina barn till en annan skola eller har råd att köpa busskort så att barnen kan ta sig till skolan. För mig handlar frihet om att alla elever ska ha rätt till en bra skola som ger alla rätten att nå målen. Inte en enda elev ska behöva gå i en skitskola.Vi har en alltmer växande fattigdom bland barn. Den senaste rapporten från visar på ett trendbrott. Nära en kvarts miljon barn i lever i fattigdom. Det är 28 000 fler barn än förra året.Min son går i ettan, och han har 21 klasskamrater. Enligt statistiken innebär det att tre av hans kompisar i klassen är fattiga. Det är inte fråga om att de inte äger det senaste Nintendo DS eller saknar en stor platt-tv. Det handlar om barn som inte har mat att äta i slutet på månaden eller som fryser på rasten för att de inte har ordentliga vinterkläder. Det handlar om barn som får sitta vid sidan om rinken och titta på när klasskompisarna åker skridskor därför att föräldrarna inte har råd att köpa skridskor.Majblomman har återigen kommit med sin årliga rapport, och den visar år hur fattiga barns situation ser ut. Det är barn som saknar glasögon fast de behöver, barn som blir sjuka varje gång det görs en utflykt som kostar en slant, barn som hittar på historier om saker som de aldrig har gjort för att de skäms när klasskompisarna berättar om , eller Gran Canaria.Jag har vid ett antal tillfällen debatterat den här frågan med utbildningsministern. Vid det senaste tillfället sade han: Ska det vara förbjudet att steka pannkakor till barnens matsäck? För oss här är det inget problem med dessa så kallade obetydliga kostnader, men för de tre barnen i min sons klass kan det betyda att de är "sjuka" på utflyktsdagen eller att de "glömmer" matsäcken. Regeringen har med den nya skollagen öppnat för att införa avgifter i skolan. Jag hade hellre sett en skärpning i likhet med Majblommans krav. Skolan ska vara avgiftsfri - inga dolda avgifter.Avslutningsvis, herr talman, vill jag säga något om fritidshemmen.I tisdags var det fritidshemmens dag. Antalet barn i fritidshemsgrupper ökar dramatiskt, och det är någonting man kan säga : Ökningen är dramatisk. Det har varit så . Jag har besökt fritidshem där gruppstorlekarna är alltifrån 50 till över 100 barn. Dessutom är lokalerna underdimensionerade. Den här arbetsmiljön är helt oacceptabel, både för barnen och för fritidspedagogerna. Det måste göras tydligare att det krävs vissa förutsättningar för att verksamheten ska hålla en godtagbar kvalitet. Om inte staten tar initiativet är chansen liten att det någonsin kommer att bli bättre för barnen på fritidshemmen.Därför vill införa ett statligt stöd på för att anställa fler i fritidshemmen och minska barngrupperna. Det innebär en bättre arbetsmiljö för både anställda och barn. Möjligheten att bedriva en meningsfull verksamhet förbättras också, vilket är bra för barnens lärande och utveckling.Det är beklämmande att vi har en regering som inte ser fritidshemmens betydelse men inte heller fritidspedagogernas kompetens. De står utanför lärarlegitimationen, och i och med den nya behörighetsförordningen är det inte längre de som ska ansvara för den verksamhet som de har kompetens och utbildning för. Jag är väldigt glad över att man nu hör hur rösterna höjs och stärks bland fritidspedagoger, och jag hoppas att det ska kunna bidra till en reell förändring.Därmed vill jag yrka bifall till reservationerna 4 och 55. Alla elever har inte samma möjlighet att lyckas i skolan. Resultatet beror alltför mycket på vilken skola de går i.Skolverkets rapport belyser på ett kusligt sätt betydelsen av ett aktivt skolval och därigenom vikten av kamrateffekter och höga förväntningar. Det spelar större roll än vilken skola eleverna går i. Vi moderater vill att alla elever ska ha möjlighet att nå sin fulla potential oavsett var de bor, vilka föräldrar de har eller vilken skola de går i.Utlandsfödda elever presterar sämre än tidigare, och det beror på att de invandrar i allt högre ålder och ofta numera kommer från länder som har ringa eller ingen skolgång. Kommer eleven till i åttan eller nian blir det naturligtvis nästan omöjligt att nå målen i . Däremot är det fortfarande så att barn som kommer till före skolstarten presterar som kamrater som är födda i med utländsk bakgrund.Ja, vad kan den undersökningen säga oss politiker? Jo, att det fria skolvalet måste bestå - allt annat är feltänkt. Om vi tog bort det skulle barnen och eleverna fastna i boendesegregationens skolor utan möjlighet att ta sig därifrån. Det fria skolvalets kritiker hävdar att det skadar likvärdigheten då studiemotiverade elever lämnar skolor med bristande kvalitet. Men det grundläggande problemet är ju inte att elever väljer bort skolor med bristande kvalitet. Problemet som vi måste ta itu med är att det finns skolor där kvaliteten brister. Man kan aldrig skapa en långsiktigt hållbar likvärdighet i skolan genom att begränsa elevernas rättigheter, utan det är endast genom att lyfta upp kvalitetsnivån i lågpresterande skolor som vi kan uppnå en riktig likvärdighet i vårt utbildningssystem.De stora och viktiga reformer som vi just nu genomför har ännu inte påverkat resultaten i rapporten. Ny skollag, nya läroplaner, nya kursplaner med tydligare kunskapsmål kommer att få stor betydelse för ökad likvärdighet, och särskilt för elever med svagare kunskaper och studieresultat.Skollagen - vår nya skollag - betonar skolans kompensatoriska uppdrag, men huvudmännen måste också ta sitt ansvar för att fördela resurserna på ett mer rättvist sätt.På uppdrag av regeringen genomförde 2011 en undersökning av just resursfördelningen i de 50 mest segregerade kommunerna. Jag måste säga att jag skäms på våra kollegers vägnar ute i kommunerna. Hur resonerar de egentligen? I av dessa kommuner togs ingen hänsyn till socioekonomiska skillnader när skolorna lade ut skolpengen. Vi har alla en mission att fylla på detta område. Information och kunskapsöverföring till våra partikamrater i kommunerna är absolut nödvändig.Men rapporten från pekar också på vikten av höga förväntningar på eleverna. Det har och lärt oss, och praktiskt utfört har jag sett det bland annat i . Vad politiker och tjänstemän kan göra i kan också alla andra göra!I finns stora skillnader i resultaten mellan kommunerna, mellan skolorna i kommunerna och mellan klasserna i skolorna. Vad säger detta oss? Jo, det säger betydelsen och vikten av bra lärare! Det är bra lärare som gör skillnad. Det är bra lärare som uträttar underverk. Som tidigare lärare kan jag vittna om att nyckeln till framgång finns i samspelet mellan elev och lärare. Vi måste få de lärare som ännu inte är så bra att bli bättre. Lärarlyft, ny lärarutbildning, mattelyft, läsa-skriva-räkna-satsning och karriärvägar har gjort nytta.Men lärarna behöver också ständig kompetensutveckling, generellt och individuellt. Någon behöver förfina sina ämneskunskaper, någon behöver lära sig att motverka mobbning, och en tredje har problem med ordningen i klassen. Här har rektor ett stort ansvar för att se till att varje lärare får fortbildning efter behov.Herr talman! Eleverna gör många felval i skolorna, till men för dem och för vår samhällsekonomi. måste bli bättre, komma in tidigare och finnas nära inom hela skolsystemet. Vi har för få vägledare, och de har inte alltid tillräcklig utbildning. Inte minst har jag träffat på dem som trott att elever inte kan få högskolebehörighet när de går på de yrkesförberedande programmen i gymnasiet. Sådant duger inte! Vi har förtydligat kraven i skollagen, men jag är inte säker på att det räcker.Herr talman! är det val igen, och då hoppas vi alla att partierna blir insläppta i skolan. Demokratiuppdraget består av tre delar: Eleverna ska utveckla kunskaper om demokrati, skolan ska verka i demokratiska arbetsformer, och den ska också fostra demokratiska samhällsmedborgare. Därför uppmanar vi, alla partier i utskottet, skolledare att söka lösningar för att i möjligaste mån släppa in partier och ungdomsförbund i våra skolor.Jag tror att svenska skolan är på rätt väg. Jag är övertygad om att de stora reformerna kommer att förbättra resultaten och likvärdigheten. Men vi är inte färdiga ännu, och vi kommer väl aldrig att bli färdiga. måste vi dessutom till exempel se över den administrativa bördan för våra lärare. Jag är övertygad om att vi måste sätta in insatser i skolan tidigare och att vi måste få huvudmännen att sluta exkludera elever i möjligaste mån.Slutligen, herr talman: det senaste läsåret var generellt sett något bättre jämfört med föregående år. Det är något att glädja sig åt. Förhoppningsvis har resan mot bättre resultat i skolan börjat.Med detta yrkar jag bifall till förslaget i betänkandet i dess helhet. (Applåder)I detta anförande instämde , och (alla M), i (C) samt och (båda KD). Jag ska börja med det som handlar om likvärdigheten och jämlikheten i den svenska skolan.Vi vet genom nationell forskning, inte minst via försorg, men också genom internationell forskning, inte minst via , att just sammanhållna skolor och ett sammanhållet skolsystem med blandade elevgrupper är inte bara en rättvisefråga utan också en fråga som handlar om kunskapsutvecklingen. Blandade grupper och sammanhållna system tenderar att leverera högre kunskapsresultat generellt sett, såväl för högpresterande elever som för lågpresterande.Det har utmärkt det svenska skolsystemet. är det precis som flera talare har varit inne på: Vi ser att det går åt fel håll. börjar situationen bli sådan att det är lika lätt i att förutse hur det ska gå för eleverna bara genom att titta på föräldrarnas utbildningsbakgrund som det är i länder som och , som vi aldrig har haft som föredöme i det här specifika fallet.Margareta säger att detta är viktigt. Men då blir min fråga: Vad vill göra? Det kan ju rimligen inte räcka med fromma förhoppningar.Du framför problemet att kommunerna inte fördelar resurserna efter behov. Men vad tänker ni då göra för att resurserna ska fördelas bättre? Att bara ta upp problemet men inte komma med några förslag kommer ju inte att hjälpa upp situationen.Tror ni att de genomförda reformerna skulle häva utvecklingen? Jag tror tyvärr att de till och med kommer att späda på utvecklingen, för väldigt mycket av inriktningen i den skolpolitik som förs av denna regering handlar om sortering - inte sammanhållning. Vår vice ordförande pratar om klyftorna i skolorna och resultaten i skolan - klyftorna växer och resultaten blir sämre. Ja, så var det också under tid. Då hade vi interpellationsdebatter där vi frågade: Vad ska ni göra för att minska klyftorna? Vad ska ni göra för att öka resultaten? Vi hör, herr talman, ofta tala om att resultaten har försämrats . Jag kan räkna ut varför han talar . I själva verket har de försämrats . Det tråkiga var att den socialdemokratiska regeringen inte gjorde någonting åt det. De kom inte ens fram med en ny skollag.Men vi har verkligen gjort någonting åt det: ny skollag, ny lärarutbildning, ny läroplan och nya kursplaner. Och så säger man att ingenting händer! Nej, man kan inte vända det på nio . Men det kommer att märkas, och det kommer att bli bättre.Om det räcker vet vi inte . Man måste ha en ödmjuk inställning och konstatera att om det inte blir som man har tänkt sig måste man göra ännu mer.Jag skulle, herr talman, vilja passa på att fråga hur Socialdemokraterna vill att grupperna i skolan och förskolan ska bli socialt och etniskt heterogena. Hur ska vi få denna blandning i , och Ronna? Ska vi bussa dit elever, eller hur har Socialdemokraterna tänkt sig? Eftersom ordföranden för utskottet uppenbarligen inte lyssnade på mitt anförande, där jag just sade att kunskapsförsämringen har hållit på , kan hon alltid läsa det i efterhand i protokollet och se att det står tydligt där. Dock har situationen i modern tid aldrig varit så illa som . Resultaten har aldrig varit så låga som . Det är viktigt att komma ihåg.Sedan är det precis så att vi alla behöver vara ödmjuka och se om det finns områden där vi till och med över blockgränserna kan göra något. I mitt anförande försökte jag sträcka ut en öppen hand till den nuvarande regeringen och säga att vi kanske skulle kunna göra något här, eftersom vi inte står så långt ifrån varandra.Kanske skulle det vara välgörande för svensk skola och för framtid om vi satte oss ned och diskuterade om det går att lämna långsiktiga besked. Detta har över huvud taget inte bemötts. Om det beror på att man i inte har någon möjlighet att göra den typen av överenskommelser eller om inte viljan finns vet jag inte, men det kanske kan klara ut.Jag har redan redogjort för vad vi vill göra. Det handlar framför allt om resursfördelningen. Sedan tycker vi också att grund- och gymnasieskolan, precis som på högskoleområdet, ska ha i uppgift att när man etablerar och bedriver verksamhet se vad man - inom ramen för det fria skolvalet - kan göra för att få mer heterogena elevgrupper. Skolvalet blir i det fallet till och med en förutsättning för det.Slutligen, herr talman, kan jag konstatera att jag inte fick något som helst svar på vad konkret vill göra förutom fromma förhoppningar. Kanske är det så att jag inte får något svar, och därför avslutar jag med följande.Eftersom ordföranden för utskottet av regeringen har utsetts till landshövding vill jag gratulera i den antagligen sista debatt som vi har här i kammaren och framföra förhoppningen om att utbildningsutskottet kanske också blir inbjudet till och kan hälsa på och diskutera den här typen av frågor också i den landsände där utskottsordföranden nu blir landshövding. Jag tackar så mycket för den lyckönskningen, och på stående fot säger jag naturligtvis: Hjärtligt välkomna till residenset i efter , så ska jag se till att bjuda på en god middag och kanske någonting därtill!Men innan det blir tänker jag jobba lite mer med partipolitik. Jag vill också, herr talman, passa på att uttrycka både min och Alliansens förhoppningar om att vi ska kunna göra breda överenskommelser. Vi vet att Socialdemokraterna är det största partiet i än så . Det är viktigt att kunna göra breda överenskommelser. Det gläder oss mycket att Socialdemokraterna på ett helt annat sätt har närmat sig den politik som Alliansen har stått för sedan vi vann valet . Vi satt i kammaren då och hörde hur det yrkades avslag på alla våra reformer. Det är alldeles tydligt att det blåser nya vindar. Det hälsar vi med stor tillfredsställelse.Herr talman! Jag hoppas också att vi ska kunna återgälda den framsträckta hand som vi nu får. Den här regeringen har snart suttit , och tyvärr händer inte så mycket. Vi ser snarare att orättvisorna ökar. Man har inte lyckats vända den utveckling som man inför valet hade stora planer på att göra någonting åt. Det har inte hänt så mycket. Det man gör skapar ibland lite kaos, som med lärarlegitimationen, eller också lägger man fram förslag som egentligen inte spelar någon större roll, som att förbjuda mobiltelefoner.Jag vet inte i ordningen som bland annat påpekar problemet med det fria skolvalet. Det kan man helt blunda för, vilket den borgerliga sidan verkar göra, eller också kan man ta tag i den frågan och titta på den på allvar. Som jag sade i mitt anförande beslutade den här för att utvärdera de stora skolreformerna, bland annat det fria skolvalet, men ingenting händer.Det kanske är lämpligt att ställa frågan till utskottsordföranden som rimligen borde vara den som har kunskap nu när inte utbildningsministern behagar vara här. Vad är det som händer? När kommer den? Är den inte viktig nog? , men också , har pekat på de här reformerna som anledningar till varför likvärdigheten brister i skolan. Är det okej att vissa elever ska gå i de här dåliga skolorna? Om inte, vad tänker och den här regeringen göra åt det? påpekar i sin replik att det inte händer så mycket. Jag är ledsen över att inte har upptäckt att det inte har hänt så mycket som i skolan . Det har kommit väldigt stora reformer och väldigt många reformer.Jag är snarare orolig för motsatsen. När jag träffar rektorer och lärare är de lite ansatta. Det är mycket de ska ta in. Det är mycket nytt de ska lära sig. De tycker ibland att vi kunde ha tagit det lite lugnare.Herr talman! Jag vill uppmana att åka ut och besöka skolorna. Då kommer hon också att upptäcka att det har hänt väldigt mycket.Vi har ett tillkännagivande till regeringen om att utvärdera de stora skolreformerna. Den uppgift jag har är att det kommer att sättas i sjön . Man kan tycka att det är att det tar ett och halvt år. Det är kanske inte så lätt för att minnas, men jag vill gärna påminna henne om hur det gick till i den regering som de samarbetade med och som de var en del av. Det var otroligt många tillkännagivanden innan vi vann valet. Jag tror att jag har sett statistik på att det var minst 40 . Det var ett otal tillkännagivanden som aldrig blev effektuerade. blev de aldrig effektuerade, ibland tog det och ibland . är verkligen inte . Men det kommer, och jag har fått uppgiften att det kommer . När det är någonting man vill kritisera har den borgerliga majoriteten en tendens att säga att den socialdemokratiska regeringen minsann inte var bättre. Jag har lärt mig att man ska jämföra sig med dem som är bättre än en själv och inte med dem som är sämre. I stället för att skylla ifrån ska man ta ansvar för det man har.När jag sade att det inte händer så mycket menade jag någonting som är positivt för att öka likvärdigheten och öka andelen elever som når målen. Det handlar också om att göra saker på de områden där det, om och om igen, pekas på brister som ni inte vågar ta tag i. Det är inte första gången som påpekar detta med det fria skolvalet, att vi har fått alltmer homogena elevgrupper och att det är direkt kunskapshämmande. Det handlar inte bara om att några ska få välja en bättre skola, utan det handlar om alla elever, även de som man brukar kalla de duktiga eller de studiemotiverade. Det här inte bra för dem heller utifrån ett kunskapsperspektiv.Då måste man hitta andra lösningar. Då måste man visa politiskt mod, vilket jag menar att ni inte gör. Ni ägnar er i stället åt en massa frågor som handlar om att mäta hit och dit, mobiltelefoner, kepsar eller vad det nu kan vara. Det är helt irrelevanta frågor när det gäller att uppnå målet om att alla elever ska kunna nå målen i skolan och ha rätt till en utbildning. tycker att vi ska jämföra oss med dem som är bättre. Det tycker jag också att man ska göra, men jag vet ingen regeringen som är bättre än denna. Jag kan faktiskt inte jämföra det som vi gör med det som någon annan som är bättre gör. Därför måste jag jämföra med den enda regering som jag känner till förutom denna, och det är därför jag gör det.Det står högt på agendan att öka likvärdigheten. Det vill vi alla. Vi gör alla vad vi tror kommer att öka likvärdigheten. Vi har många reformer där vi stöder oss på forskning. Resultaten i årskurs 9 kan inte ha blivit bättre genom att vi införde reformer , det år de går i årskurs 9. Det kommer att ta lite tid. Men som jag sade i mitt anförande pekar resultaten svagt uppåt . De pekar inte nedåt längre.Rossana Dinamarca har inte samma positiva syn på det fria skolvalet som vi, de övriga allianspartierna, Socialdemokraterna, och även har. Vi vet det. När man hör beskriva de fristående skolorna låter det som om det bara är elände. Det går 150 000 elever i fristående skolor. De har åtminstone ett par hundratusen föräldrar. Skulle de vara så okunniga att de skickar sina barn till skolor där de inte får mat, där det inte finns matsalar och där de inte finns några bibliotek? Varför väljer de dessa skolor? Hur kan de dessutom vara mer nöjda med sina skolor än föräldrar och elever är med kommunala skolor? Nej, jag tror att har missuppfattat det hela. Jag vill inleda med att ändra mina yrkanden. Jag sade lite fel. Jag menade reservation 23 i stället för reservation 15.Jag är väldigt orolig över den undermåliga studie- och yrkesvägledning som finns på våra skolor. Det var det mitt anförande handlade om.Det är framför allt ungdomar som inte får stöd hemma som råkar mest illa ut när de inte får det stöd som de har rätt till. Att göra val när man är är inte alltid lätt. Jag minns en kille på en vårdskola i som jag talade med. Jag frågade honom varför han valt det, och då sade han att det berodde på att det fanns så många fina tjejer där. Det är ett uttryck för att man inte riktigt vet vad man håller på med.Jag noterade att talade om studie- och yrkesvägledning och sade att den måste bli bättre och att det inte duger som det är . Frågan är vad tänker göra för att den ska bli bättre. Att bara som i betänkandet säga att vi nu har en tydligare lag och att det ska räcka duger inte. har frågat 460 rektorer, av vilka 220 svarat, och det framkommer att det inte är många rektorer som känner till de allmänna råden. Det räcker inte med att tro att någonting ska hända på skolorna bara för att vi här tycker att det är viktigt. Vi hör representant uttrycka sin oro för studie- och yrkesvägledare. Jag delar den oron. Som jag sade i mitt anförande har jag stött på studie- och yrkesvägledare som inte vet hur det fungerar i det nya gymnasiet. Om elever på deras skola har tillgång till dem, vilket vi hoppas och förutsätter, har de fått helt felaktig information. Det är faktiskt inte klokt.Vad ska man då göra? De flesta partier funderar just nu över hur vi vill ha utbildningspolitiken inför nästa mandatperiod. Vi har en arbetsgrupp där vi diskuterar dessa frågor. Jag tror att vi måste ha fler studie- och yrkesvägledare. Jag tror att vi måste kompetensutbilda dem. Jag tror att vi måste få våra rektorer att inse vikten av att vi har studie- och yrkesvägledare rätt igenom hela skolsystemet, utom i förskoleklasserna.Vi har gjort en del. Vi har infört en obligatorisk rektorsutbildning där de får kunskap bland annat om detta. Vi har ett rektorslyft. Vi har haft och har lärarlyft. Personligen skulle jag kunna tänka mig ett "syvlyft". Vi måste, som sagt, få fler studie- och yrkesvägledare, och eleverna måste tidigt, redan i , få information. Dagens yrken är mycket mer abstrakta än . Inte heller föräldrarna vet riktigt vad yrkena innebär. Många av våra elever i dagens skola kommer att jobba med någonting som vi inte ens hört talas om. Det blir nästan absurt när representanten för det största regeringspartiet, , står i talarstolen och säger att det behövs en massa åtgärder, och också talar om vilka åtgärder, som man inte gör någonting.