bet · H001SfU1 · 2012-12-06 00:00:00 — Viktiga faktorer för att underlätta rörlighet är bl.a. de informations- och som finns vid norsk-svenska och svensk-finska gränsen. Dessa centrum, som trots många års fantastiskt bra utfört arbete ännu inte har permanentats, måste nu enligt motionärerna få en långsiktig finansiering och ett gemensamt regelverk. Enligt utskottets mening ryms flertalet av de aspekter som tas upp i de ovan redovisade motionerna inom ramen för den parlamentariska socialförsäkringsutredningens arbete. Något tillkännagivande till regeringen i frågorna är alltså inte nödvändigt. När det gäller motionerna om arbete i annat land kan dessutom nämnas att utredningen lämnat delbetänkandet I gränslandet Social trygghet vid gränsarbete i (SOU 2011:74). I betänkandet identifieras en rad olika gränshinder och anges att ett aktivt arbete redan pågår för att undanröja flera av dessa. När gränshindren beror på otydlighet i hur regelverken ska tolkas eller på bristande information och samverkan mellan involverade aktörer kan de endast undanröjas på andra sätt än genom rättslig reglering. Hinder som beror på andra länders rättsliga reglering och tillämpning kan enbart undanröjas av dessa länder. Utredningen noterar att med anledning av förordning (EU) nr 883/2004 har förslag till en ny nordisk konvention om social trygghet utarbetats. Utskottet noterar vidare att utrikesutskottet i betänkande 2011/12:UU9 behandlar frågor om gränshinder. pekar på det arbete som genomförs för att kartlägga och motverka gränshinder inom bl.a. arbetsmarknads- och socialförsäkringsområdena och understryker också vikten av det arbete som utförs av de regionala informationstjänsterna för att i samarbete med Gränshindersforum bekämpa gränshinder. Med hänvisning till det anförda avstyrker utskottet motionerna 2012/13:Sf381 (S) yrkande 1, 2012/13:Sf242 (S) yrkande 1, 2012/13:Sf303 (MP), 2012/13:Sf348 (MP) yrkandena 1 och 2, 2012/13:Sf228 (S), 2012/13:Sf229 (S) samt 2012/13:Sf241 (S). Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om sjuklön och om att inrätta ett nytt anslag för finansiering av sjuklönekostnader. Enligt sjuklönelagen (1991:1047) har arbetstagare av ett sjukfall rätt till sjuklön från arbetsgivaren. Rätten till sjuklön gäller fr.o.m. av anställningstiden. Är den avtalade anställningstiden kortare än en månad inträder dock rätten till sjuklön endast om arbetstagaren tillträtt anställningen och därefter varit anställd , i princip i följd. Antalet karensdagar är begränsat till tio (allmänt högriskskydd). För en arbetstagare som lider av en sjukdom som kan antas medföra ett större antal sjukperioder med sjuklön kan besluta om ett s.k. särskilt högriskskydd. Då betalas sjuklön ut för och arbetsgivaren får ersättning från sjukförsäkringen. Vidare gäller ett utökat särskilt högriskskydd för den som har en sjukdom som medför risk för en eller flera längre sjukperioder . Även i dessa fall får arbetsgivaren ersättning från sjukförsäkringen. Däremot betalas inte sjuklön ut för karensdagen. För att göra det mindre riskfyllt för företag att anställa infördes ett generellt högkostnadsskydd avseende sjuklönekostnader för arbetsgivare . Det generella högkostnadsskyddet ersatte den tidigare frivilliga försäkringen mot kostnader för sjuklön och ger arbetsgivare möjlighet att få ersättning för sjuklönekostnader som överstiger sjuklönekostnaderna för samtliga arbetsgivare. Motioner med anslagseffekt 2013 m.fl. (S) begär i kommittémotion 2012/13:Sf381 yrkande 23 i denna del att ska anvisa till ett nytt anslag benämnt Avskaffad andra sjuklönevecka. I samma motion yrkande 16 begärs ett tillkännagivande om att avskaffa företagens sjuklöneansvar för den andra sjuklöneveckan. I kommittémotion 2012/13:N365 av m.fl. (S) begärs i yrkande 3 ett tillkännagivande om reducerat sjuklöneansvar för företagen. m.fl. (MP) begär i kommittémotion 2012/13:Sf387 i denna del att ska anvisa till ett nytt anslag benämnt Slopat sjuklöneansvar för företag med upp till tio anställda. I partimotion 2012/13:Fi303 av m.fl. (MP) begärs i yrkande 8 ett förslag om slopat sjuklöneansvar för företag med tio eller färre anställda. m.fl. (SD) begär i kommittémotion 2012/13:Sf313 i denna del att ska anvisa till ett nytt anslag benämnt 4:1 Sjuklön för små företag. Motionärerna anser att varje företag med upp till tio anställda ska få göra avdrag för sina sjuklönekostnader motsvarande kostnaden för en genomsnittlig anställd. Den genomsnittliga sjuklönekostnaden uppgår enligt motionärerna till per företag och år. m.fl. (V) begär i partimotion 2012/13:Sf306 i denna del att ska anvisa till ett nytt anslag benämnt Sjuklön för småföretag. Motionärerna anser att företag med upp till tio anställda ska slippa betala sjuklön. För företag med 1015 anställda bör en avtrappning ske. I kommittémotion 2012/13:Sf304 av m.fl. (V) begärs i yrkande 2 ett tillkännagivande om borttagande av sjuklönekostnader i mindre företag. Eftersom det är mycket som talar för att de nuvarande reglerna för sjuklön påverkar företagens vilja att anställa bör företag med högst tio anställda slippa betala sjuklön. Motioner om sjuklön i övrigt I motion 2012/13:Sf268 av m.fl. (M) begärs ett tillkännagivande om förbättrad information om högkostnadsskydd mot sjuklönekostnader. Sjuklöneansvaret är betungande för småföretagen som högkostnadsskyddet är tämligen okänt. I motion 2012/13:Sf296 av (FP) begärs ett tillkännagivande om högkostnadsskydden för företagarnas sjuklöneansvar. Enligt motionären är det få företagare känner till högkostnadsskydden som handläggningstiderna är långa. I motion 2012/13:A364 av Per Lodenius och (båda C) begärs i yrkande 2 ett tillkännagivande bl.a. om att se över möjligheten till sänkt sjuklöneansvar för de minsta företagen. I motion 2012/13:Sf235 av och (båda KD) begärs ett tillkännagivande om att reducera eller avskaffa småföretagens sjuklöneansvar. Sjuklöneansvaret är ett av de stora hindren för företagens vilja att anställa och innebär en stor kostnad för dem samt försvårar de långtidssjukskrivnas återinträde på arbetsmarknaden. har på förslag av utskottet i betänkande 2005/06:SfU1 (rskr. 2005/06:90) tillkännagivit för regeringen att en utvärdering av sjuklönesystemets effekter för småföretagare borde komma till stånd. Utskottet anförde bl.a. att det är viktigt att det finns ekonomiska drivkrafter för arbetsgivare att genom förebyggande insatser och rehabiliteringsåtgärder minska sjukfrånvaron på arbetsplatsen. Genom sjuklöneperioden har arbetsgivare fått ett ansvar för och en möjlighet att påverka kostnaderna för sjukfrånvaron på arbetsplatsen. Utskottet ansåg dock att småföretagare kunde uppleva sjuklöneperioden och det dåvarande medfinansieringsansvaret som en risk. Trots företagens möjligheter att försäkra sig (den dåvarande frivilliga försäkringen mot kostnader för sjuklön) och det särskilda högriskskyddet kunde sjuklöneperioden även leda till att människor med återkommande sjukperioder stängs ute från arbetsmarknaden. Ett generellt högkostnadsskydd avseende sjuklönekostnader för arbetsgivare har därefter införts. Det trädde i kraft och ger arbetsgivare möjlighet att få ersättning för sjuklönekostnader som överstiger sjuklönekostnadernas för samtliga arbetsgivare. Vid sin senaste behandling av motioner om minskat sjuklöneansvar för mindre företag (bet. 2011/12:SfU1) hänvisade utskottet till att sjuklönesystemets effekter för småföretagare ska utredas inom ramen för den parlamentariska socialförsäkringsutredningen som ska lämna sitt slutbetänkande . Utskottet avstyrkte därmed motionsyrkandena i fråga. Detta blev också beslut (rskr. 2011/12:85). Utskottet anser liksom tidigare att resultatet av utredningens arbete bör avvaktas och avstyrker motionerna 2012/13:Sf387 (MP) i denna del, 2012/13:Fi303 (MP) yrkande 8, 2012/13:Sf313 (SD) i denna del, 2012/13:Sf306 (V) i denna del, 2012/13:Sf304 (V) yrkande 2, 2012/13:A364 (C) yrkande 2 och 2012/13:Sf235 (KD). Följaktligen saknas det skäl för att, som föreslås i vissa av motionerna, inrätta ett nytt anslag för finansieringen av minskade eller slopade sjuklönekostnader för småföretag. Den parlamentariska socialförsäkringsutredningen har också i uppdrag att belysa sjuklönereglernas konsekvenser för olika aktörer. Det gäller t.ex. arbetsgivarens benägenhet att anställa och att engagera sig i åtgärder som förebygger sjukfrånvaro eller främjar återgång i arbete. Utredningen ska även belysa sjuklönereglernas konsekvenser för arbetsgivarens drivkrafter att främja en god arbetsmiljö. Med hänvisning härtill avstyrker utskottet även motionerna 2012/13:Sf381 (S) yrkandena 16 och 23 i denna del och 2012/13:N365 (S) yrkande 3. Utskottet vill i detta sammanhang framhålla att om avskaffandet av sjuklöneansvar för arbetsgivare finansieras på motsvarande sätt som när sjuklöneansvaret infördes, dvs. genom en justering av arbetsgivaravgiften, skulle detta innebära en kostnadsövervältring från offentliga arbetsgivare till privata arbetsgivare och från stora arbetsgivare till mindre arbetsgivare. Det förhållandet att kännedomen om det generella högkostnadsskyddet avseende arbetsgivares sjuklönekostnader är bristfällig är enligt utskottet otillfredsställande. Utskottet förutsätter dock att utan ett formellt tillkännagivande får i uppdrag att ge arbetsgivare nödvändig information. Utskottet avstyrker därmed motionerna 2012/13:Sf268 (M) och 2012/13:Sf296 (FP). Utgiftsområde 10 Ekonomisk trygghet vid sjukdom och funktionsnedsättning Utgiftsområdet omfattar sjukpenning, rehabiliteringspenning, sjuk- och rehabiliteringspenning i särskilda fall, boendetillägg, närståendepenning, medel för köp av arbetshjälpmedel m.m., sjuk- och aktivitetsersättning, bostadstillägg till personer med sjuk- och aktivitetsersättning, handikappersättning, ersättning vid arbets- och kroppsskador, bidrag för arbetet med sjukskrivningar inom hälso- och sjukvården samt bidrag för sjukskrivningsprocessen. Utgiftsområdet omfattar även myndigheterna och Inspektionen för socialförsäkringen (ISF). har på förslag av finansutskottet i betänkande 2012/13:FiU1, och i enlighet med regeringens förslag, fastställt ramen för utgiftsområde 10 till (rskr. 2012/13:37). 1:1 Sjukpenning och rehabilitering m.m. Utskottets förslag i korthet bifaller regeringens förslag att egenföretagare ska kunna ha i sjukförsäkringen, att egenföretagare som blir arbetslös ska ha samt att den som valt eller som blir arbetslös ska omfattas av både allmänt och särskilt högriskskydd. Vidare bifaller regeringens förslag om medelsanvisning till anslaget 1:1 Sjukpenning och rehabilitering m.m. Därmed avslår motionsyrkanden om en annan medelsanvisning. avslår motionsyrkanden om bl.a. karensdag för den som har koncentrerad arbetstid, höjt tak och höjd ersättningsnivå i sjukförsäkringen, slopad bortre gräns i sjukpenningen, sjukpenninggrundande inkomst och s.k. förrehabilitering. Jämför reservationerna 3 (S), 4 (V), 5 (V), 6 (V), 7 (S), 8 (S, MP), 9 (V), 10 (S, MP), 11 (S) och 12 (V). Den sjukpenninggrundande inkomsten (SGI) är den årliga inkomst i pengar som en försäkrad kan antas komma att få tills vidare för eget arbete, antingen som arbetstagare i allmän eller enskild tjänst (inkomst av anställning) eller på annan grund (inkomst av annat förvärvsarbete). För rätt till sjukpenning krävs att den försäkrade har en SGI som uppgår till av prisbasbeloppet. Vid beräkning av SGI bortses från inkomster som överstiger 7,5 prisbasbelopp. den 1 juli31 gällde gränsen 10 prisbasbelopp. gäller att SGI ska multipliceras med talet 0,97 vid beräkning av dagersättningar, t.ex. sjukpenning. Enligt sjuklönelagen har arbetstagare av ett sjukfall rätt till sjuklön från arbetsgivaren. För i sjuklöneperioden betalas ingen ersättning (karensdag). För de återstående dagarna behåller den anställde av lönen och andra anställningsförmåner. Efter sjuklöneperioden betalar sjukpenning vid sjukdom som sätter ned arbetsförmågan med minst en fjärdedel. Även den som är arbetslös kan ha rätt till sjukpenning. Enligt den s.k. rehabiliteringskedjan gäller att , vid bedömningen av om arbetsförmågan är nedsatt, ska beakta om den försäkrade på grund av sjukdomen är ur stånd att utföra sitt vanliga eller ett annat lämpligt arbete som arbetsgivaren tillfälligt erbjuder den anställde. Från och med dag 91 i sjukperioden ska det även beaktas om den försäkrade kan försörja sig efter en omplacering till ett annat arbete hos arbetsgivaren. Från och med dag 181 ska det dessutom, om det inte finns särskilda skäl som talar mot det eller det i annat fall kan anses oskäligt, beaktas om den försäkrade har sådan förmåga att han eller hon kan försörja sig själv genom sådant förvärvsarbete som är normalt förekommande på arbetsmarknaden eller genom ett annat lämpligt arbete som är tillgängligt för den försäkrade (prop. 2011/12:113, bet. 2011/12:SfU14, rskr. 2011/12:203). Före gällde att prövningen av arbetsförmågan fr.o.m. dag 181 skulle ske i förhållande till förvärvsarbete på den reguljära arbetsmarknaden i övrigt eller genom ett annat lämpligt arbete som är tillgängligt för den försäkrade. Sjukpenning på normalnivån (av SGI) betalas ut inom en ramtid av . Om den försäkrade har en allvarlig sjukdom lämnas sjukpenning på normalnivån . på normalnivån kan en försäkrad få sjukpenning på fortsättningsnivån (av SGI) i . Sjukpenning på fortsättningsnivån kan dock lämnas för ytterligare dagar bl.a. om sjukperioden beror på en godkänd arbetsskada, om den försäkrade är intagen på sjukhus eller på grund av sjukdom får omfattande vård utan att vara intagen på sjukhus eller om en återgång i arbete eller ett deltagande i arbetslivsintroduktion () hos Arbetsförmedlingen skulle medföra en risk för allvarlig försämring av den försäkrades sjukdom. För att öka möjligheterna till arbete för personer som har fått maximalt antal ersättningsdagar i sjukförsäkringen infördes det nämnda arbetsmarknadspolitiska programmet . Målet med är att den som har deltagit i programmet ska ha fått sitt behov av stöd för återgång till arbete utrett. kan som längst pågå . har ett ansvar för att samordna samhällets resurser för att återge en sjukskriven person arbetsförmågan och förutsättningar att förvärvsarbeta. har således ett generellt ansvar för att den försäkrades rehabiliteringsbehov klarläggs och de åtgärder som behövs för en effektiv rehabilitering vidtas. Arbetsgivaren har inom ramen för sin verksamhet ansvar för de åtgärder som behövs för en effektiv rehabilitering. Arbetsgivaren ska lämna de upplysningar till som behövs för att den försäkrades behov av rehabilitering ska kunna klarläggas. kan begära att en försäkrad lämnar ett utlåtande av sin arbetsgivare till med uppgift om de möjligheter som finns på arbetsplatsen att ta till vara hans eller hennes arbetsförmåga, t.ex. genom omplacering eller anpassning av arbetsplatsen. Rehabiliteringsersättning betalas under vissa förutsättningar ut när en försäkrad, vars arbetsförmåga till följd av sjukdom är nedsatt med minst en fjärdedel, deltar i en arbetslivsinriktad rehabilitering. Rehabiliteringsersättningen består av en rehabiliteringspenning och ett särskilt bidrag. För en person som bedriver näringsverksamhet i form av ett aktiebolag beräknas SGI:n på den lön som tas ut från bolaget (SGI på grund av inkomst av anställning). Personen likställs således med en anställd. Det innebär också att när han eller hon blir sjuk är bolaget skyldigt att betala sjuklön. Socialavgifter betalas på lönesumman i form av arbetsgivaravgifter. När det gäller personer som bedriver näringsverksamhet som fysisk person eller i form av bl.a. handelsbolag, s.k. egenföretagare, räknas SGI:n med utgångspunkt i den taxerade nettoinkomsten (SGI på grund av inkomst av annat förvärvsarbete). Begränsningsregeln, dvs. att en SGI högst kunde beräknas till en s.k. jämförelseinkomst, slopades . infördes regler om ett generellt uppbyggnadsskede då SGI:n ska motsvara minst vad en anställd skulle få för ett liknande arbete. Rätt till sjuklön enligt sjuklönelagen gäller inte en egenföretagare, utan företagaren får, med undantag för karenstiden, sjukpenning från även . är den grundläggande karenstiden i sjukförsäkringen för egenföretagare , men med möjlighet att välja en längre karenstid på 14, 30, 60 eller . Vidare gäller en uppsägningstid vid begäran om kortare karenstid som motsvarar det antal dagar med vilken karenstiden förkortas. Sjukförsäkringsavgiften i egenavgifterna sänktes till av avgiftsunderlaget. beslutar om vilken avgiftsnivå som ska gälla för egenföretagare som valt en längre karenstid. För egenföretagare gäller att socialavgifter betalas i form av egenavgifter och i huvudsak på den taxerade nettoinkomsten. har sjukfrånvaron minskat kraftigt, för att stabiliseras på en låg nivå . Antalet sjukpenningdagar beräknas uppgå till 21,2 miljoner nettodagar under 2012 och 21,1 miljoner nettodagar 2013. Medelersättningen per nettodag för sjukpenning har beräknats till per dag och till per dag. Nyckelfaktorer i sammanhanget är hur många sjukfall som kommer att starta framöver samt i vilken takt sjukfallen kommer att avslutas. har antalet ersatta nettodagar ökat eftersom antalet personer som återvänder till sjukförsäkringen efter att ha uppnått maximal tid antingen med sjukpenning eller med tidsbegränsad sjukersättning blivit fler än beräknat. Till och med tredje kvartalet 2011 uppnådde 28 943 personer maximal tid med sjukpenning och av dessa hade ersättning från sjukförsäkringen . beräknas omkring 9 000 personer lämna sjukpenningen av samma anledning och omkring 11 000 personer respektive år. En del av dessa beräknas starta ett nytt sjukfall efter det att de lämnat sjukförsäkringen. Trots den ökning som skett bedöms sjukfrånvaron och utgifterna för sjukpenning framöver ha en stabilare utveckling än , även om det kan komma att ske både slumpmässiga ökningar och minskningar av antalet sjukfall. Utgifterna för sjukpenningen beräknas till . Utgiftsutvecklingen för rehabiliteringspenningen styrs till största delen av samma faktorer som sjukpenningen. Utgifterna beräknas till . har särskilda medel för köp av arbetslivsinriktade rehabiliteringstjänster, arbetstekniska hjälpmedel, läkarutlåtanden och läkarundersökningar, särskilt bidrag samt resor till och från arbetet. För dessa medel kan köpa de utredningar som behövs för att ta ställning till rätten till sjukpenning och behovet av rehabilitering. Behovet av att köpa medicinska underlag och utlåtanden för att bedöma rätten till ersättning och behovet av rehabilitering har minskat eftersom det i stället tillgodoses inom ramen för den allmänna hälso- och sjukvården genom regeringens satsningar på rehabiliteringsgarantin, företagshälsovården och den s.k. sjukskrivningsmiljarden. finns avsatta för dessa ändamål. Regeringen föreslår att anslaget ökas med 2013 till följd av ökade kostnader för arbetshjälpmedel. Enligt regeringen behöver fortsättningsvis enbart köpa medicinsk utredning eller medicinskt utlåtande i undantagsfall, dvs. när den allmänna hälso- och sjukvården inte har kunnat bistå med en sådan utredning eller ett sådant utlåtande. infördes förmånerna sjukpenning i särskilda fall och rehabiliteringspenning i särskilda fall. Förmånerna lämnas till en försäkrad som helt eller delvis har fått tidsbegränsad sjukersättning som sådan ersättning kan betalas ut. Sjukpenning respektive rehabiliteringspenning i särskilda fall kan lämnas till en försäkrad som saknar SGI eller som har en låg SGI. kan ersättningarna även beviljas personer vars aktivitetsersättning upphör till följd av att de fyller . Utgifterna beräknas uppgå till och till . Till sjukpenning eller rehabiliteringspenning i särskilda fall kan en ny förmån, benämnd boendetillägg, betalas ut. Boendetillägg kan även lämnas om den försäkrade deltar i och uppbär aktivitetsstöd. kan boendetillägg även beviljas personer vars aktivitetsersättning upphör till följd av att de fyller . Utgifterna beräknas uppgå till och till . Närståendepenning betalas ut till den som avstår från förvärvsarbete för att vårda en närstående svårt sjuk person. har högsta antalet dagar för vilka närståendepenning sammanlagt kan betalas ut utökats från 60 . Enligt regeringen är det av de individer som avlider som har anhöriga som använder sig av förmånen. Den största gruppen som vårdas är föräldrar som vårdas av sina barn. Drygt hälften av de personer som vårdas är kvinnor, och kvinnor vårdar en nära anhörig i större omfattning än män. Utgifterna beräknas till . I propositionen föreslås att egenföretagare ska kunna välja i sjukförsäkringen och att också egenföretagare som blir arbetslös ska ha . Vidare föreslås att egenföretagare som valt eller som blir arbetslös ska omfattas av både allmänt och särskilt högriskskydd. När sjukpenning lämnas i förebyggande syfte vid medicinsk behandling eller medicinsk rehabilitering eller vid återinsjuknande ska sjukpenning lämnas även för i en sjukperiod. Förslagen, som föranleder ändringar i socialförsäkringsbalken, föreslås träda i kraft . Den som vid ikraftträdandet har fyllt ska anmäla försäkring med . Vid tillämpning av de nya bestämmelserna om allmänt högriskskydd ska, inom , även beaktas sjukperioder som infallit före ikraftträdandet. För en försäkrad som omfattas av den grundläggande karenstiden och som gör anmälan om karenstid på och för en arbetslös försäkrad ska ett beslut om särskilt högriskskydd som fattats före ikraftträdandet och gällt i en sjukperiod i stället anses gälla för i en sjukperiod. Regeringen bedömer att förslagen innebär att utgifterna ökar med till följd av att antalet ersatta dagar beräknas öka. Enligt vad som anges i propositionen ska utgiftsökningen finansieras genom att sjukförsäkringsavgiften i egenavgifterna höjs för dem som väljer . Regeringen föreslår att anvisas under anslaget 1:1 Sjukpenning och rehabilitering m.m. . Motioner med anslagseffekt 2013 m.fl. (S) begär i kommittémotion 2012/13:Sf381 yrkande 23 i denna del att till anslaget 1:1 ska anvisa mer än regeringen. Eftersom sjukförsäkringen måste utformas så att den ger både ekonomisk trygghet och erbjuder rehabilitering så att människor kan komma tillbaka i arbete bör taket i sjukförsäkringen höjas till 10 prisbasbelopp. Som ett första steg bör taket höjas till 8 prisbasbelopp . Vidare bör sjukpenning betalas ut av SGI under hela sjukperioden och den bortre tidsgränsen i sjukpenningen tas bort samt rehabiliteringen förbättras. Som en följd av partiets förslag om förbättrad arbetslöshetsersättning (utg.omr. 14) bör anslaget 1:1 höjas. I samma motion yrkande 3 begärs ett tillkännagivande om riktiga rehabiliteringsåtgärder för återgång i arbete. Människor måste erbjudas ett stöd som är individuellt anpassat. Arbetsgivarna har därvid en central roll. I yrkandena 12 och 13 begärs tillkännagivanden dels om att den bortre tidsgränsen i sjukförsäkringen ska tas bort, dels om behovet av tidsgränser som garanterar människor insatser. I yrkandena 14 och 15 begärs tillkännagivanden om dels en första höjning av taket i sjukförsäkringen till 8 prisbasbelopp , dels att sjukpenning ska betalas ut under hela sjukperioden. I motion 2012/13:Sf277 av m.fl. (S) begärs ett tillkännagivande om behovet av ett högre tak i sjukförsäkringen. En betydande del av dem som arbetar får ut betydligt av sin inkomst om de blir sjuka. I motion 2012/13:Sf328 av i m.fl. (S) begärs ett tillkännagivande om förändringar i sjukförsäkringen. Motionärerna anser att man bör se över de fyrkantiga tidsgränserna, höja taket i sjukförsäkringen, ge rehabiliteringspenning till den som behöver rehabiliteringsinsatser för att komma tillbaka i arbete och sjukpenning än vad som är möjligt . I motion 2012/13:Sf340 av m.fl. (S) begärs i yrkande 1 ett tillkännagivande om att inkomstbortfallsprincipen ska gälla och att taket i sjukförsäkringen därför ska höjas så att en större andel av löntagarna ligger under taket. I samma motion yrkande 2 begärs ett tillkännagivande om att målet bör vara att de allra flesta löntagare ska få ut av lönen vid sjukdom.