bet · GZ01UU10 · 2012-05-02 00:00:00 — Många har länge hållit diktatorer under armarna i utbyte mot stabilitet, olje- och gasleveranser samt hjälp med att stoppa flyktingströmmar.Detta förhållningssätt måste nu en gång för alla läggas på historiens skräphög. Det är viktigt att EU nu tar den möjlighet som finns att se till att demokrati och mänskliga rättigheter utvecklas söder om i , för är på något sätt . Det är det hav som skiljer vårt välstånd från nordafrikanernas fattigdom, deras arbetslöshet och brist på framtidshopp. Det är mycket större än det som finns i , även om vi också har problem.Vi socialdemokrater har också pekat på de utsiktslösa försöken att genom fler patrullbåtar, flygövervakning och högre staket stänga ute dem som vill jaga en bättre framtid på andra sidan . Den enda långsiktiga lösningen är att vi ser till att får utveckling och framtidstro.Då går det inte att fortsätta med den handelspolitik som EU har, där man diskriminerar många av produkter, inte minst på jordbruksområdet. Ett viktigt bidrag till en positiv utveckling i borde vara att slopa de handelshinder som finns inom jordbrukspolitiken och i övrigt och på så sätt ge en stimulans till ekonomisk utveckling, vilket i sin tur främjar demokrati och mänskliga rättigheter.Till sist några ord om en del av som har varit uppe i debatten. Jag tänker på . Där har det framställts av som att vi skulle ha samma uppfattning när det gäller erkännandefrågan. Men det stämmer inte. Vi tycker att de folkrättsliga förutsättningarna för att erkänna finns här och nu.Sverigedemokraterna säger att det kan göras om man har nått fram i förhandlingar och haft en folkomröstning och annat. Men den linjen har redan prövats. Det är ju det som har varit argumenten för att inte erkänna Västsahara.Nu finns det folkrättsliga experter som också ger stöd för vår linje om att det går att här och erkänna . Den frågan kommer upp skarpt när ett betänkande just ska behandla de här erkännandefrågorna. Där handlar det också om erkännandefrågan när det gäller Palestina.I dag diskuterar vi EU-skrivelsen som har varit. Jag ser fram emot en diskussion där vi socialdemokrater kommer att argumentera för ett erkännande av . Men det här tricksandet, att säga att vi kan erkänna om de och de och de förutsättningarna är uppfyllda, håller inte. Det är inte seriöst. Skulle fatta ett sådant beslut skulle regeringen direkt kunna säga: Jaha, men då behöver vi inte göra någonting, för ni har ju olika utgångspunkter. Det framgår inte minst av det särskilda yttrande som har.Jag hoppas självklart att regeringen och regeringspartierna tar intryck av det som folkrättsexperter och andra säger om och det som flera partier nu säger här i , att vi skulle kunna erkänna , enligt de folkrättsliga principer som föreligger.Jag ser fram emot och hoppas på en tillnyktring från regeringspartierna på den punkten och att vi kan få ett positivt beslut när det gäller både och när vi behandlar betänkandet i höst.Hur som helst finns det mycket att säga om EU-skrivelsen. Vi socialdemokrater kommer att återkomma till flera andra delar under dagens debatt. Det handlar om miljöfrågan, som är väldigt stor, jordbrukspolitiken, arbetsmarknadspolitiken, asylpolitiken och annat.Jag ser fram emot en intressant debatt om EU-frågorna , på , där den ursprungliga fredstanken i högsta grad är levande. Inte minst bevisar kommande medlemskap det. Det handlar om närmandet från , , och förhoppningsvis också . Men det finns också andra saker som inte fungerar så bra, det som handlar om ekonomi och massarbetslöshet. Även relationerna till omvärlden, , behöver förbättras.Det finns mycket att diskutera. Jag ser fram emot en fortsatt debatt. Tack, , för en intressant exposé över situationen!Jag vill börja med att tala om . Där var tydlig. Socialdemokraternas ingång i frågan är väl känd. Man har en förhoppning om ett erkännande inte bara av utan också av . Det välkomnar vi från sida.När det gäller tycker jag att fokus måste ligga på att det ska till nya förhandlingar . Och en signal från den svenska , om att vi vill verka för ett erkännande, är ett sätt att sätta press på berörda regeringar att gå med på en folkomröstning. Det är det mest väsentliga och grunden för ställningstagande i frågan.Fru talman! Det duger inte med en folkomröstning om fortsatt ockupation eller autonomi under marockanskt styre. Därför är det synd att vi inte har en majoritet . Men det var välkommet att höra av Socialdemokraternas företrädare att det är ambitionen och inte egentligen på utan rätt snart.Vi tycker att det är oerhört viktigt att sända en signal till de västsahariska ungdomarna om att icke-våld lönar sig. Vi ser alltför många konflikter runt om i världen där de som är under press, de som är under ockupation, eller ibland direkt tar till våld. Det är aldrig önskvärt. Även om tillåter ett visst mått av självförsvar och försvar av eget territorium handlar det i grunden om att med fredliga medel försöka lösa de konflikter som uppstår.Vi vet att organisationen som kämpar för frihet från ockupation i lade ned vapnen i utbyte mot en folkomröstning inom sex månader.Fru talman! Just kopplingen mellan och är väldigt tydlig. vet vi att FN har upprättat en röstlängd som också inkluderar en stor mängd av de marockaner som bor i området, vilket inte är helt oväsentligt. För det är oerhört viktigt att en typ av ockupation inte avslutas med ett förtryck av ett annat folk.Folkrättsprofessor deltog i ett seminarium här för inte så länge sedan. Denna expert menar att det inte finns något som hindrar från att erkänna Västsahara.Vi erkände Kosovo, trots att de inte hade kontroll över hela sitt territorium. Och i fall kan man ändå säga att det finns ett visst mått av kontroll, i alla fall över en del av territoriet.När det gäller EU:s förhållande till sina grannar är det oerhört viktigt att lyfta upp inte bara idén om ömsesidig utan också om att partnerskapet handlar om jämlika parter. Det handlar om att vi faktiskt har en långsiktig strategi att verka för fred och rättvisa med våra grannar.Just när det gäller är det oerhört viktigt att inte ska kunna fortsätta att tjäna på att ha situationen som den är i området.Från det vill jag övergå till ett annat område, den här gången i . Det handlar om och dess ockupation av Palestina.Vi har en reservation gemensamt med Socialdemokraterna och . Den handlar just om situationen i de ockuperade områdena. Vi vet att beslutade om en massiv utbyggnad av de folkrättsligt illegala bosättningarna, alltså de ockupationsbyggnader som fortsätter att göra livet surt för människor som lever under ockupation - och detta främst i den del av de ockuperade områdena som av majoriteten av omvärlden ses som en naturlig huvudstad i ett fritt när det har blivit en medlem av FN.Östra , som är den här självklara huvudstaden i det fria , måste kunna fortsätta att vara det. För vi ser att när det gäller bosättningspolitiken har inte tillräckligt kraftfullt verkat inom EU för att se till att lämplig EU-lagstiftning kommer på plats för att motverka finansiella transaktioner till stöd för dessa illegala bosättningar.Vi ser att omvärlden rör på sig. Vi hade ett val i , där vi har en ny fransk president, , som i sitt valmanifest, ett 60 punkter långt manifest, slår fast vad han tänker driva. I punkt 59 har han utlovat att stödja erkännandet av som en stat. I ljuset av detta, när en av EU:s större och mäktigare medlemmar från presidenthåll har tagit ställning på detta sätt, är det oerhört viktigt att också kan stötta denna ambition.Jag vill också tala om den olösta konflikten om . Vi vet att det finns ett antal konflikter som FN bevakar väldigt noga. När skapade en lista över de konflikter som är viktiga att lösa för att inte äventyra världsfreden var nummer ett på den listan Palestinafrågan.Men det finns en annan fråga som också är oerhört viktig och som finns i en del av världen som oftast har betecknats som en krutdurk. Vi ser hur med en allt aggressivare ton har hanterat frågorna i sina södra områden, däribland . Vi vet också att stater som fick sitt erkännande och oberoende efter inte alltid har kunnat leva i fred sida vid sida. En av dessa frågor handlar just om konflikten om . Den inte bara undergräver stabiliteten och utvecklingen i och regionen , den är också en källa till oro för grannländer i området. EU, som har ett ansvar för sina yttre gränser, har just denna fråga på sitt bord.Då är det glädjande att se att faktiskt har lyft upp den här frågan ett antal gånger. En sådan gång var för precis , , då antog en resolution om behovet av en EU-strategi för området Sydkaukasien. I resolutionen som benämns 2009/2216 går att läsa följande:"gläder sig över den dynamiska takten i förhandlingarna om konflikten i , vilken illustreras av de sex möten mellan presidenterna i och som hölls 2009 i Moskvaförklaringens anda. "Det går vidare att läsa: "stöder helhjärtat Minskgrupps medlingsinsatser, de grundläggande principerna i Madriddokumentet och uttalandet från ordförandeländerna i i samband med G8-mötet . Världssamfundet uppmanas att visa mod och politisk vilja att övervinna de återstående stötestenarna för ett avtal. "Vidare går det att läsa något som kanske är ännu viktigare i den här resolutionen: "är mycket bekymrat över att hundratusentals flyktingar och internflyktingar som flydde från sina hem under eller i samband med kriget i är fördrivna och nekas sina rättigheter, bland annat rätten att återvända, äganderätten och rätten till personlig säkerhet. - - - Parlamentet kräver i detta avseende att armeniska styrkor dras tillbaka från alla ockuperade territorier i och att internationella styrkor sätts in och organiseras i överensstämmelse med samt att nödvändiga säkerhetsgarantier ges , vilket kommer att trygga säkerheten för befolkningen i och ge de fördrivna personerna möjlighet att återvända till sina hem. "Det här är en resolution från som säger väldigt mycket. Ändå: Vad har hänt ? Vad har hänt med de förhoppningar som har funnits på Minskgruppen? Vad har hänt med de förhoppningar som har funnits på det internationella samfundet?Vi kan se tillbaka, fru talman, på att erkändes Khodjaly som ett folkmord av . Det är en sak som har hänt . Men vi vet också när vi tittar tillbaka på de vi har bakom oss att det utifrån den resolution där det under punkt 10 slogs fast att "anser att ståndpunkten att inbegriper alla de ockuperade azerbajdzjanska områden som omger snabbt bör överges" inte har hänt särskilt mycket.Den förhoppning om att det fanns en idé om hur en fredlig lösning skulle komma till stånd kan man säga har grusats. Därför utformade och dess utskott för utrikesfrågor ett nytt betänkande, ett betänkande som handlade om rekommendationer till rådet, kommissionen och Europeiska utrikestjänsten om förhandlingarna om associeringsavtalet mellan och . Det har siffran 2011/2315. Det röstades igenom i utskottet. Där tas återigen de viktiga bitarna upp för en varaktig, hållbar fredlig lösning för en av krutdurkar.Jag ska citera ur det, fru talman, för det är intressant att jämföra de olika beslutsunderlagen, vad man kom fram till i parlamentet för exakt och vad man har diskuterat och antagit i utskottet i mars 2012.Här handlar det om att "den olösta konflikten om undergräver stabiliteten och utvecklingen i och regionen ." Det är ungefär likalydande med det tidigare. Men sedan rätar utskottet upp det hela och skriver:"Ockupation av territorier som tillhör ett tredjeland är ett brott mot folkrätten och står i motsättning till grundprinciperna i den europeiska grannskapspolitiken, vilket äventyrar hela projektet med det östliga partnerskapet.Det finns djupt oroande rapporter om att armeniska trupper sysslar med olaglig verksamhet på ockuperat azerbajdzjanskt territorium, närmare bestämt regelrätta militära manövrar, förnyelse av vapen och personal och befästning av försvarsställningar. "Fru talman! skärper tonen när det gäller den här frågan. Det handlar om en fråga som har gått i stå och som man tidigare, i alla fall för exakt , tyckte var nära någon form av lösning, att parterna hade börjat sätta sig vid förhandlingsbordet, att det faktiskt fanns en möjlighet till någon form av fredlig lösning.Jag är orolig för att de olika parterna har börjat se att det inte finns så mycket hopp från omvärlden. Det är det som oroar mig. Det är den typen av oro som faktiskt ytterligare försvårar läget i ett område där vi hör vapenskrammel från gentemot , från gentemot . Den typen av vapenskrammel har lidit alltför mycket av under alltför lång tid.Azerbajdzjan som stat förknippas ofta med brist på demokrati och mänskliga rättigheter. Det borde vara lika känt att detta land har fått av sitt landområde ockuperat av sitt grannland och att cirka en åttondel av landområdet tas upp av flyktingar som har behövt röra sig på grund av ockupationen. Vad man än tycker om denna stats regering får man inte glömma att med tanke på flyktingarnas oerhörda lidanden och förluster ska de inte straffas för sitt lands regerings agerande på andra områden.För mig är det oerhört viktigt att lyfta upp den typen av frågor som handlar om grannskapsrelationer med EU. Då och då får vi höra olika inlägg om olika delar av världen. Då brukar det alltid komma förfrågningar från medborgare som engagerar sig för en viss fråga om varför inte denna fråga har lyfts fram. Vi riksdagsledamöter har ett ansvar att försöka gräva fram de fakta som finns och försöka lägga fram dessa fakta på ett sådant sätt så att de kan bli begripliga för gemene man. Det innebär inte att vi har möjlighet att lyfta upp varje liten konflikt och varje problem som finns runt om i världen. Vi gör så gott vi kan, och för oss handlar det i grunden om en vilja till fredliga lösningar på konflikter som alltför länge har förpestat tillvaron för civila.Fru talman! Med detta vill jag yrka bifall till reservationerna 12, 13 och 4. Kammaren behandlar regeringens skrivelse om verksamheten i Europeiska unionen . Det är ur ett avseende en av många redogörelser som behandlar om den gångna verksamheten. Men till skillnad mot andra verksamhetsberättelser går det inte att se just den här skrivelsen som mer eller mindre ren formalia. I motsats till vad som utlovades inför folkomröstningen , som behandlade inträde i Europeiska unionen, handlar EU mycket lite om att samarbeta i gränsöverskridande frågor. Tvärtom sätter EU i stället mycket tydliga gränser för beslutsfattandet i . Det finns inte heller några som helst indikationer på att maktkoncentrationen i EU:s högborg tenderar till att minska. Snarare går utvecklingen i stället mot det rakt motsatta, där det mycket ingående och för medlemsstaternas självbestämmande djupt kränkande Lissabonfördraget byts av med planer på fördragsändringar som mer påtagligt än ställer på pottkanten. Tillsammans med EU:s handlingsprogram sätts samtliga medlemsstaters demokratier tydligt vid åhörarplatserna.För min del är det övertydligt att om och de övriga riksdagspartierna får bestämma ska makten, tvärtemot utformningen av den svenska regeringsformen, inte utgå från folket. Inte minst , då diskuterade EU:s verksamhetsår 2010, kunde vi skönja hur EU vill utnyttja finanskriser för att ytterligare skärpa sin makt. Vi kan nu när vi diskuterar utfallet konstatera hur i fråga efter fråga får sin vilja igenom. Vi kan till exempel se hur EU med stöd av övriga och med hjälp av svenska skattemedel fortsätter arbetet med att utvidga och fördyra unionen.Vi kan också i skrivelsen se hur EU fortsätter processen mot en gemensam EU-armé, hur utrikespolitiken går mot en tydligare sammansvetsning där den europeiska utrikestjänsten, kallad EEAS, ska utgöra en betydande pjäs i EU:s roll som en stor global utrikespolitisk aktör. Inte minst EU kräver en fast roll i , och EU vill via partnerskapsavtal knyta an och till unionen.Vi kan också tydligt utläsa hur EU:s valutaexperiment i mycket hög grad skakat medlemsstaternas ekonomiska grundfundament. I stället för att koncist inse och acceptera valutaunionens otillämpbarhet i praktiken, och därmed fatta det enda rätta beslutet att lägga ned det monetära experimentet, kunde vi i stället bevittna hur EU, inkluderat, enades om ett avtal om att införa en europakt med tydliga finanspolitiska riktlinjer, trots att svenskarna i den svenska folkomröstningen bestämde att ska stå utanför EMU. Dessutom beslutades, för att hantera kommande framtida bank- och finanskriser, att inrätta vad man kallar en permanent stabilitetsmekanism. I det avseendet, fru talman, kan jag inte låta bli att undra hur det är möjligt att i princip utan debatt driva igenom ett beslut där vid ett eventuellt eurointräde kan tvingas att låna ut i praktiken obegränsade summor pengar till krisande EU-länder. Det är exakt så ESM-fördraget är utformat. Enligt fördraget kan beslut under vissa förhållanden fattas med kvalificerad majoritet, vilket innebär att vid ett EMU-inträde inte kan blockera beslut som kräver ett svenskt deltagande i finansieringen av andra länders skulder. Under alla omständigheter får inte medlemsländernas parlament avgöra besluten. I praktiken betyder det att en liten klick personer kan besluta att skuldsätta hela nationen till den grad de själva önskar. Det kan ske utan att de behöver ta ansvar för besluten eftersom EMS-fördraget också ger denna lilla klick legal immunitet och alltså inte kan hållas ansvariga för sina beslut.Eftersom finanskriser i praktiken är synonyma med bankkriser och eftersom långtgående statsfinansiella kriser också kan leda till stora skuldavskrivningar skapar följaktligen ESM-fördragets premisser vid ett eurointräde således alla förutsättningar för att i strid med svensk tradition tvinga svenska skattebetalare att betala såväl bankkonkurser som delar av hela staters skulder runt om i Europa.Den ekonomiska kris EU i mycket högre grad själv byggt upp i och med EMU:s inbyggda svagheter, tillsammans med den nationellt svaga hanteringen av statsfinanserna, har alltså under bara ett enda verksamhetsår använts som en förevändning att via europakten driva igenom ett omfattande kontrollsystem över de nationella parlamentens självstyren som man via ESM-fördraget efter enkla voteringar i medlemsstaternas beslutsförsamlingar nu kommer att ge en liten klick beslutsfattare privilegiet att bestämma vem som ska betala såväl de privata bankernas skulder som medlemsstaternas lån. Även om detta förfarande är i högsta grad anmärkningsvärt, särskilt i ljuset av att inte vare sig den förra socialdemokratiskt ledda regeringen eller den nuvarande moderatstyrda statsledningen mäktar med att i kräva ett svenskt formellt undantag från euron, stannar - om det skulle förvåna någon - EU:s maktambitioner inte här.Genom den så kallade 2020-strategin tas tvärtom större och större anspråk på de nationella parlamentens sysselsättnings- och arbetsmarknadspolitik, precis som finanspakten bevakar medlemsstaternas förda ekonomiska politik för att därefter kunna peka finger åt vad de nationella parlamenten gör fel. tvingas att rätta sig efter dessa pekpinnar. 2020-strategin syftar via den så kallade Progress-delen bland annat till en övervakning av medlemsländernas politik - i det här fallet sysselsättnings- och socialpolitiken inom unionen. Det ska också vara en gemensam och standardiserad arbetsmarknadslagstiftning, där inte minst ungdomsarbetslösheten ska göras till en unionsfråga och en kvot arbetslösa ungdomar sannolikt även kommer att tvingas söka arbete runt om i Europa.Men man kan även vad 2020-strategin beträffar oroa sig över att den så kallade Euresdelen riskerar att, som ett led i EU:s planer på att ytterligare öka rörligheten inom unionen, leda till en ökad konkurrens om såväl svenska löner och arbeten som arbetsvillkor.Det ska i detta sammanhang givetvis också tillstås att vi självfallet är djupt kritiska till den sociala entreprenörsdelen av denna pakt då den bidrar till att ytterligare höja EU-avgift med , i ett läge där redan betalar mer än vad vi som land får tillbaka. I denna mening, med dessa kostnadsökningar, blir det förstås än mer provocerande att kommissionen begärt både en förlängning och en utökning av samfinansieringen för den europeiska socialpolitiken så att unionens utkantsländer lättare ska kunna söka EU-medel via svenska skattemedel för att delfinansiera projekt de själva inte vill bekosta. I det fallet att den enskilda medlemsstaten inte kan bekosta projekten är EU till och med berett att betala en ännu större del av notan.I kan vi alltså utläsa att unionen nu inte bara än djupare lägger beslag på de mest centrala delarna av politiken, såsom den ekonomiska styrningen, skuldhanteringen och arbetsmarknadspolitiken, utan man går också vidare mot en överstatlig utrikespolitik, mot en tätare militär samverkan och mot en fortsatt utvidgning av unionen, med inte minst som ett blivande EU-land, kryddat med partnerskapsavtal både med norra genom Medelhavsunionen och med flertalet öststatsländer.Till det här, fru talman, kommer även en rad politiska interventioner, såsom till exempel EU:s intentioner att lägga sig i svensk beskattning, där inte minst ideella föreningar om EU får bestämma ska momsbeläggas och där inflytelserika ledare inom EU till och med kräver gemensamma skattebaser. Man vill dessutom ytterligare försvaga det inre gränsskyddet, återigen lägga sig i det svenska snuset, utse en europeisk finansminister men också gå mot en överstatlig utbildningspolitik, där EU redan kräver att av alla högskolestuderande ska tillbringa studietid utomlands.Flertalet av de nämnda politikområdena kommer sedan att vidareutvecklas och fler läggas till under nuvarande och kommande år. Därefter planerar EU att gå vidare med att också samordna de sociala trygghetssystemen för att slutföra systemet med beskattning av handeln. Därefter kommer nästa att planeras och verkställas där EU:s axelmakters, och , avtal om att samordna skattepolitiken förstås utgör en god fingervisning om vad som komma ska i EU:s utveckling mot en superstat.I min enfald kan jag tycka att den här händelseutvecklingen borde avskräcka varje vän av demokrati och rätten och möjligheten att påverka beslutsfattarna. Det får den väl också anses göra, i alla fall om man frågar svenska folket, som i SCB:s senaste stora undersökning visar att regeringen inte längre har stöd av en majoritet av väljarna för att ska kvarstå som medlem i Europeiska unionen. Än mer avståndstagande är väljarna till EMU och euron, där anger en positiv inställning till den europeiska valutan och den monetära europeiska politiken.Däremot avskräcker uppenbarligen inte EU:s stormsteg mot en teknokratisk och alltmer odemokratisk federal statsbildning lejonparten av den svenska , där inte minst och tills båda styrts av före detta EU-toppar. Tvärtom har man i stället tagit intryck av EU:s sätt att styra i så pass hög grad att man utan vidare undertecknat både Amsterdamfördraget och utan att först be svenska folket om lov. Inte minst lät , och alltså inte folket via en folkomröstning, fatta beslutet att från sida acceptera det mycket ingående och omfattande Lissabonfördraget, som tydligt gett EU mer makt på nästan alla politikområden.Man har även i frågan om ska tillhöra europakten eller inte både från regeringens och från Socialdemokraternas sida visat att man inte är villig att ändra inställning. Svenska folket ska i stället, om dessa partier får råda, inte konsulteras ens i frågor där folket i folkomröstningen har sagt ett nej.Därför står vi nu här återigen genom europakten inför en fördragsändring som kommer att visa sig bli oerhört inkräktande på det svenska självbestämmandet. Men inte ens när förhandlingsposition knappast kan bli bättre, i och med att beslutet om att genomföra fördragsändringen faktiskt kräver total enighet bland medlemsländerna, mäktar vare sig regeringen eller Socialdemokraterna med att kräva ett riktigt formellt undantag för från att införa euron som valuta i .