bet · GZ01CU16 · 2012-03-15 00:00:00 — 2011/12:CU16 Familjerätt I betänkandet behandlar utskottet 79 motionsyrkanden från den allmänna motionstiden på det familjerättsliga området. Motionsyrkandena gäller bl.a. faderskap, föräldraskap vid assisterad befruktning, adoption, olika frågor om vårdnad om barn, olovligt bortförda barn i internationella förhållanden, umgänge med barn, tillsyn av överförmyndare, gode män, barns skuldsättning, en barnbalk, äktenskapsfrågor, ersättning till vigselförrättare, tvångs- och barnäktenskap, namnlagen, vissa arvsrättsliga frågor samt registrering av testamenten. Utskottet föreslår att avslår samtliga motionsyrkanden och hänvisar främst till pågående arbeten och tidigare ställningstaganden från sida. I betänkandet finns 21 reservationer och 2 särskilda yttranden. Utskottets förslag till riksdagsbeslut 2011/12:C234 av (M), 2011/12:C296 av (C), 2011/12:C311 av och (båda KD) och 2011/12:C370 av och i (båda S) yrkande 1. Reservation 1 (S) Talerätt i mål om fastställande av faderskap 2011/12:C210 av (S) och 2011/12:C411 av (SD). Reservation 2 (S, SD) Talerätt i mål om hävande av faderskap 2011/12:C359 av de (M). Föräldraskap vid assisterad befruktning 2011/12:C346 av m.fl. (S) yrkande 2, 2011/12:C391 av (FP) yrkande 1, 2011/12:So462 av m.fl. (V) yrkandena 1, 2 och 4 samt 2011/12:So594 av m.fl. (S) yrkande 2. Reservation 3 (S, MP) Reservation 4 (V) 2011/12:So667 av och (båda M) yrkande 4. 2011/12:C225 av och (båda M), 2011/12:C257 av (M), 2011/12:C283 av (S), 2011/12:C346 av m.fl. (S) yrkande 1, 2011/12:C351 av (FP), 2011/12:C384 av (SD), 2011/12:C389 av m.fl. (M) yrkande 2 och 2011/12:C408 av och (båda SD) yrkandena 2 och 3. Reservation 5 (S) Reservation 6 (SD) Riskbedömningar vid vårdnadstvister m.m. 2011/12:C276 av och (båda KD) yrkandena 1 och 2 samt 2011/12:C289 av (M) yrkandena 2 och 3. Reservation 7 (SD) Fler än två vårdnadshavare 2011/12:C215 av m.fl. (MP) yrkande 1 och 2011/12:C346 av m.fl. (S) yrkande 3. Reservation 8 (S) Reservation 9 (MP, V) Automatisk gemensam vårdnad för ogifta föräldrar 2011/12:C341 av (S), 2011/12:C370 av och i (båda S) yrkande 2, 2011/12:C389 av m.fl. (M) yrkande 1 och 2011/12:C408 av och (båda SD) yrkande 1. Reservation 10 (SD) Olovligt bortförda barn i internationella förhållanden 2011/12:C276 av och (båda KD) yrkandena 48. Umgänge med annan än biologisk förälder 2011/12:C215 av m.fl. (MP) yrkande 2, 2011/12:C233 av (FP) yrkandena 1 och 2 samt 2011/12:C270 av och (båda S). Reservation 11 (MP, V) 2011/12:C250 av (M) och 2011/12:C333 av m.fl. (V). Reservation 12 (MP, V) 2011/12:C281 av och (båda M) och 2011/12:C320 av (S). God man för ensamkommande flyktingbarn 2011/12:C313 av (M), 2011/12:C372 av (FP), 2011/12:Sf222 av och (båda KD) yrkande 2 och 2011/12:Sf311 av m.fl. (S) yrkande 19. Reservation 13 (S) 2011/12:C345 av (S). 2011/12:C297 av och i (båda C) och 2011/12:C398 av i och (båda M). Formerna för ingående av äktenskap 2011/12:C273 av och (båda FP). Erkännande av äktenskap mellan par av samma kön 2011/12:U204 av m.fl. (V) yrkande 6. Reservation 14 (MP, V) 2011/12:C331 av m.fl. (V). Reservation 15 (V) 2011/12:C223 av och (båda S) och 2011/12:C319 av m.fl. (S). Reservation 16 (S) 2011/12:Ju311 av (C) yrkande 2 och 2011/12:Ju339 av m.fl. (V) yrkande 2. Reservation 17 (SD) Reservation 18 (V) 2011/12:C309 av (FP). 2011/12:C374 av Skånberg (KD). Reservation 19 (SD) 2011/12:C310 av (FP), 2011/12:C402 av (M) och 2011/12:So593 av m.fl. (S) yrkandena 2 och 3. 2011/12:C308 av (FP). Särkullbarns och efterlevande makes arvsrätt 2011/12:C236 av (FP), 2011/12:C240 av (M), 2011/12:C294 av och (båda MP), 2011/12:C346 av m.fl. (S) yrkande 4 och 2011/12:C367 av och (båda S). Reservation 20 (S, MP) Arvsrätt för kusiner m.fl. 2011/12:C224 av och (båda M) och 2011/12:C227 av och (båda M). 2011/12:C203 av (S) och 2011/12:C330 av m.fl. (V). Reservation 21 (V) 2011/12:C221 av och (båda S) och 2011/12:C279 av (FP). 2011/12:C304 av (KD). Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (S), (M), (M), (S), (M), (S), (M), (S), (S), (C), (S), (M), (MP), (SD), (V), (M) och (FP). I betänkandet behandlar utskottet 79 motionsyrkanden från den allmänna motionstiden på det familjerättsliga området. Motionsyrkandena gäller bl.a. faderskap, föräldraskap vid assisterad befruktning, adoption, olika frågor om vårdnad om barn, olovligt bortförda barn i internationella förhållanden, umgänge med barn, tillsyn av överförmyndare, gode män, barns skuldsättning, en barnbalk, äktenskapsfrågor, ersättning till vigselförrättare, tvångs- och barnäktenskap, namnlagen, vissa arvsrättsliga frågor samt registrering av testamenten. Utskottet behandlar under särskilda rubriker de olika frågor som har aktualiserats i motionerna. Förslagen i motionerna finns i bilagan. Företrädare för presenterade vid ett sammanträde rapporten och barnet i vårdnadstvister (artikelnr ) för utskottet. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om utredningar om faderskap. Utskottet hänvisar till tidigare ställningstaganden. Jämför reservation 1 (S). (M) föreslår i motion 2011/12:C234 ett tillkännagivande om att regeringen ska se över reglerna för faderskapspresumtion. Motionären anför att det bör finnas en faderskapspresumtion även för sambor. Motion 2011/12:C296 av (C) innehåller förslag på ett tillkännagivande om att faderskapet ska kunna fastställas tidigt i graviditeten genom en enkel anmälan. I motion 2011/12:C311 av och (båda KD) föreslås ett tillkännagivande om att regeringen ska lägga fram förslag till lagstiftning som förenklar processen vid erkännande av faderskap för ogifta par. Även i motion 2011/12:C370 av och i (båda S) föreslås ett tillkännagivande om att rutinerna för fastställande av faderskap bör förenklas när föräldrarna till ett barn inte är gifta med varandra. I motionen föreslås bl.a. att föräldrarna ska kunna underteckna en försäkran på sjukhuset alternativt gemensamt anmäla faderskapet till folkbokföringsregistret (yrkande 1). Om modern inte är gift fastställs faderskapet enligt 1 kap. 3 § genom dom eller bekräftelse. Bekräftelse av faderskap sker skriftligen och ska bevittnas av två personer. Den ska även godkännas av socialnämnden och av modern. är skyldig att utreda vem som är far till ett barn när faderskapet inte följer direkt av faderskapspresumtionen och får lämna sitt godkännande endast om det kan antas att mannen är far till barnet. Nämnden ska föra protokoll över vad som förekommer vid utredningen av betydelse för faderskapsfrågan. har utfärdat föreskrifter och allmänna råd angående socialnämndens utredning och fastställande av faderskap (SOSFS 2004:16 [S]). Enligt föreskrifterna kan socialnämnden om parterna är sambor och övertygade om att barnet är deras gemensamma göra en förenklad utredning enligt ett särskilt protokoll, det s.k. S-protokollet. Om parterna samstämmigt uppger att barnet är deras gemensamma och det inte har framkommit något som kan ifrågasätta detta bör utredaren avsluta utredningen genom att ge mannen tillfälle att bekräfta faderskapet. Om utredaren har anledning att känna sig osäker, måste en mer fullständig utredning göras. Ett s.k. MF-protokoll upprättas om parterna inte bor tillsammans och i de fall då faderskapet är ifrågasatt och flera män kan komma i fråga som barnets far. Motsvarande motionsyrkanden har behandlats av utskottet , i betänkande 2010/11:CU18. Utskottet hade inte någon annan uppfattning än den lagutskottet tidigare gett uttryck för (bet. 2005/06:LU9) om att den nuvarande ordningen ger betryggande garantier för att det verkligen är den biologiske fadern och inte någon annan som fastställs som far till ett barn. Utskottet föreslog därför att motionerna skulle avslås. Utskottet har inte heller nu någon annan uppfattning än den utskottet tidigare gett utryck för. Utskottet föreslår därför att avslår motionsyrkandena. Talerätt i mål om fastställande av faderskap Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om talerätt i mål om fastställande av faderskap. Utskottet hänvisar till tidigare ställningstaganden. Jämför reservation 2 (S, SD). I motion 2011/12:C210 av (S) föreslås ett tillkännagivande med innebörden att en man som tror sig vara far till ett barn ska ha rätt att väcka talan och begära ett faderskapstest. (SD) föreslår i motion 2011/12:C411 att även en man ska kunna begära att ett faderskapstest görs. Motionären begär ett tillkännagivande i enlighet med detta. Bestämmelser om fastställande av faderskap finns i . Om modern vid barnets födelse är gift med en man ska mannen i äktenskapet, enligt 1 kap. 1 §, anses som barnets far, s.k. faderskapspresumtion. Ska en viss man inte anses som far till ett barn enligt 1 kap. 1 §, är socialnämnden, enligt 2 kap. 1 §, skyldig att försöka utreda vem som är far till barnet och se till att faderskapet fastställs. Enligt 2 kap. 6 § bör socialnämnden verka för att det görs en blodundersökning av modern, barnet och den som kan vara fader till barnet, om denne begär det eller det finns anledning att anta att modern haft samlag med mer än en man då barnet kan vara avlat. Talan om fastställande av faderskap väcks enligt 3 kap. 5 § första stycket av barnet. Enligt andra stycket förs barnets talan av socialnämnden i de fall som avses i 2 kap. 1 §. Vidare får modern, om hon har vårdnaden om barnet, alltid föra barnets talan. Talan får också alltid föras av en särskilt förordnad vårdnadshavare för barnet. Ett motsvarande motionsyrkande behandlades av utskottet i betänkande 2010/11:CU18. Utskottet noterade att lagstiftningen bygger på att det rättsligt fastställda faderskapet i största möjliga utsträckning ska överensstämma med det biologiska. Av bestämmelserna i 2 kap. 6 § följer att socialnämndens representant alltid bör verka för att en rättsgenetisk utredning görs om mannen begär det. Detta gäller även om utredningen inte tyder på att mer än en man är aktuell. Utskottet kunde således konstatera att en man som tror sig vara far till ett barn kan vända sig till socialnämnden och begära att en rättsgenetisk utredning ska göras samt att socialnämnden i sådana fall ska verka för att en utredning kommer till stånd. Mot denna bakgrund ansåg utskottet att det som anförts i motionen inte utgjorde skäl att föreslå någon åtgärd från för att få till stånd en förändring av den gällande ordningen, varför motionen avstyrktes. Utskottet anser inte heller nu att det som anförs i motionerna utgör skäl att föreslå någon åtgärd från för att få till stånd en förändring av den gällande ordningen. Motionsyrkandena bör därför avslås. Talerätt i mål om hävande av faderskap Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om talerätt i mål om hävande av faderskap. Utskottet hänvisar till pågående beredningsarbete. I motion 2011/12:C359 av de (M) föreslås att såväl en efterlevande maka som mannens arvingar bör ha talerätt i mål om hävande av faderskap. Om modern är gift med en man vid barnets födelse ska mannen i äktenskapet enligt 1 kap. 1 § anses som barnets far, s.k. faderskapspresumtion. Talan om hävande av en faderskapspresumtion regleras i 3 kap. . Vill mannen i äktenskapet få fastställt att han inte är far till barnet ska han väcka talan mot barnet eller, om barnet har avlidit, dess arvingar (1 § första stycket). Om mannen är avliden har den avlidnes maka och arvingar i vissa fall rätt att väcka talan vid domstol om hävande av faderskapspresumtionen (1 § andra och tredje styckena). En sådan rätt föreligger i de fall mannen inte varaktigt sammanbott med barnet och inte heller efter barnets födelse bekräftat att barnet är hans. Rätt att väcka en sådan talan föreligger däremot inte om det vid mannens död har förflutit från det att talan, som grundats på att mannen är far till barnet, väckts mot honom och han fått del därav, eller om har förflutit sedan anspråk på samma grund framställts mot mannens dödsbo. Beträffande faderskapsbekräftelser gäller enligt 1 kap. 4 § att rätten om det senare visar sig att den som lämnat bekräftelsen inte är far till barnet ska förklara att bekräftelsen saknar verkan mot honom. Lagen reglerar inte frågan om vem som får föra talan om ogiltigförklaring av en bekräftelse därför att den är oriktig. Klart är att mannen kan föra talan om detta mot barnet eller mot barnets arvingar. Av rättsfallet NJA 1988 s. 525 följer att bestämmelserna om talerätt för mannens arvingar, inklusive begränsningarna i talerätten som enligt 3 kap. 1 § gäller vid upphävande av faderskapspresumtion, ska tillämpas analogvis vid ogiltigförklaring av en faderskapsbekräftelse. När faderskapet har fastställts genom en dom som vunnit laga kraft skiljer sig situationen från presumtions- och bekräftelsefallen såtillvida att faderskapsfrågan är definitivt avgjord. En omprövning av domen kan därför i princip endast ske om resning beviljas. Enligt 58 kap. 1 § kan resning beviljas om nya omständigheter eller bevis åberopas som sannolikt skulle ha lett till en annan utgång i målet. Några särskilda regler om vem som är behörig att söka resning finns inte, men det är uppenbart att den som var part i målet också kan vara resningssökande. Talan om fastställande av faderskap enligt 3 kap. 6 § första stycket kan föras av barnet mot en avliden mans arvingar. I mål om förklaring att en viss man inte är far eller om fastställande av faderskap kan rätten, enligt lagen (1958:642) om blodundersökning m.m. vid utredning av faderskap, på yrkande av någon av parterna eller när det annars behövs förordna om blodundersökning eller annan undersökning rörande ärftliga egenskaper som kan ske utan men. Motsvarande motionsyrkanden har behandlats av utskottet , i betänkande 2010/11:CU18. Utskottet konstaterade att det inom bereds direktiv till en utredning för översyn av lagen om blodundersökning och att socialministern i ett frågesvar angett att det finns anledning att överväga utvidgade möjligheter för domstolen att förordna om blodundersökning när faderskapet redan är fastställt. Mot bakgrund av det pågående beredningsarbetet ansåg utskottet att det inte fanns skäl att föreslå någon åtgärd från med anledning av motionen, varför denna avstyrktes. Enligt uppgift från pågår fortfarande beredningen av direktiv till en utredning för översyn av lagen om blodundersökning. Mot bakgrund av det pågående beredningsarbetet anser utskottet alltjämt att det inte finns skäl att föreslå någon åtgärd från med anledning av förslaget i motionen. bör således avslå motionsyrkandet. Föräldraskap vid assisterad befruktning Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om föräldraskap vid assisterad befruktning. Utskottet hänvisar till pågående beredningsarbete och tidigare ställningstaganden. Jämför reservationerna 3 (S, MP) och 4 (V). I motion 2011/12:C346 av m.fl. (S) begärs ett tillkännagivande om att en moderskapspresumtion, motsvarande dagens faderskapspresumtion, för olikkönade par bör införas (yrkande 2). (FP) föreslår i motion 2011/12:C391 ett tillkännagivande om införande av en föräldrapresumtion för partner vid assisterad befruktning (yrkande 1). I motion 2011/12:So462 föreslår m.fl. (V) flera tillkännagivanden som innebär att regeringen ska lägga fram förslag till ändringar av lagstiftningen i . Det föreslås att moderskapspresumtion ska gälla i de fall där en lesbisk kvinna som lever i registrerat partnerskap genomgår assisterad befruktning vid ett allmänt sjukhus eller insemineras genom privat försorg (yrkande 1). Vidare föreslås att en moderskapsbekräftelse ska gälla i de fall där en lesbisk kvinna som lever i ett samboförhållande genomgår assisterad befruktning utanför ett allmänt sjukhus eller insemineras genom privat försorg (yrkande 2). Därutöver föreslås att den man som donerat sin sperma för assisterad befruktning av en kvinna får möjlighet att bekräfta faderskapet till barnet (yrkande 4). Även i motion 2011/12:So594 av m.fl. (S) föreslås ett tillkännagivande om att en föräldraskapspresumtion bör införas i enlighet med förslagen i utredningsbetänkandet Föräldraskap vid assisterad befruktning (SOU 2007:3). Detta måste göras för att säkerställa alla barns rätt till båda sina föräldrar, oavsett föräldrarnas kön (yrkande 2). Assisterad befruktning med donerade spermier får enligt lagen (2006:351) om genetisk integritet m.m. utföras då en kvinna är gift, registrerad partner eller sambo med en annan kvinna. En kvinna som är gift, partner eller sambo med en annan kvinna kan alltså insemineras med donerad sperma, och hennes ägg kan befruktas utanför kroppen med donerade spermier. Behandlingen förutsätter liksom för heterosexuella par att maken, partnern eller sambon skriftligen har samtyckt till behandlingen. Vidare ska en läkare pröva om det med hänsyn till parets medicinska, psykologiska och sociala förhållanden är lämpligt att behandlingen äger rum. Behandlingen får utföras endast om det kan antas att barnet kommer att växa upp under goda förhållanden. Val av lämplig spermagivare görs av läkare. Hur valet ska gå till regleras närmare i föreskrifter och allmänna råd från . Enligt föreskrifterna bör läkaren, om paret önskar det, sträva efter att finna en givare som har liknande ögon-, hud- och hårfärg samt kroppsbyggnad som den i paret som inte kommer att vara genetiskt ursprung till barnet. Önskemål om att givaren ska ha särskilda egenskaper i övrigt bör inte godtas. Om en kvinna som är gift, partner eller sambo med en annan kvinna fått en behandling utförd enligt lagen om genetisk integritet m.m. ska maken, partnern eller sambon till den behandlade kvinnan enligt 1 kap. 9 § också anses som barnets förälder. Föräldraskapet förutsätter att maken, partnern eller sambon har samtyckt till behandlingen och att det är sannolikt att barnet har avlats genom den. Föräldraskapet ska i första hand fastställas genom att maken, partnern eller sambon bekräftar föräldraskapet. För bekräftelsen gäller detsamma som för en faderskapsbekräftelse. Bekräftelsen görs alltså skriftligen och ska bevittnas av två personer. Bekräftelsen ska vidare skriftligen godkännas av socialnämnden och av modern. Bekräftelsen kan göras före barnets födelse. Om föräldraskapet inte bekräftas frivilligt, kan det fastställas genom dom. Om en kvinna anses som förälder till ett barn gäller detsamma som för andra föräldrar, t.ex. i fråga om vårdnaden om barnet, underhåll, arv, namn och föräldraförmåner. Om föräldrarna är gifta eller registrerade partner, står barnet alltså från födelsen under vårdnad av dem båda. Om föräldrarna är sambor, står barnet under vårdnad endast av den kvinna som har fött barnet, men föräldrarna kan få gemensam vårdnad genom en anmälan till . Föräldraskapet gäller inte barn som kommer till genom assisterad befruktning utanför tillämpningen av lagen om genetisk integritet m.m., dvs. i utländsk sjukvård eller i egen regi. I dessa fall ska alltså faderskapet fastställas. Om det är till fördel för barnet och övriga förutsättningar finns, kan ett gemensamt föräldraskap för det lesbiska paret då åstadkommas genom adoption. Ett barn som har kommit till genom assisterad befruktning har, om det har uppnått tillräcklig mognad, rätt att få del av de uppgifter om givaren som har antecknats i journalen. är skyldig att på begäran biträda barnet med att skaffa fram dessa uppgifter. Det är bara barnet som kan få ut uppgifterna om givaren. Även om barnet är får uppgifterna alltså inte lämnas ut på begäran av vårdnadshavarna. kan dock få ut uppgifterna om barnet har vänt sig till få hjälp. Det blir i ett sådant fall socialnämndens sak att bedöma det underåriga barnets mognad. I utredningsbetänkandet Föräldraskap vid assisterad befruktning (SOU 2007:3) föreslås att föräldraskapet vid assisterad befruktning med donerade ägg och spermier ska regleras på samma sätt för samkönade par och för olikkönade par. Den kvinna som är moderns registrerade partner ska, enligt förslaget, automatiskt anses vara barnets förälder, en föräldraskapspresumtion motsvarande den nuvarande faderskapspresumtionen. Bestämmelserna om föräldraskap för en kvinna föreslås också omfatta assisterad befruktning som skett utomlands och insemination i egen regi. Är modern sambo med en kvinna föreslås att föräldraskapet för moderns sambo ska fastställas genom bekräftelse eller dom på samma sätt som sker när barnet tillkommit genom assisterad befruktning som skett inom svensk hälso- och sjukvård. Förslaget innebär att det inte längre ska fastställas något faderskap i dessa fall. Enligt uppgift från är utredningsbetänkandet föremål för beredning inom . Motsvarande motionsyrkanden har behandlats av utskottet , i betänkande 2010/11:CU18. Utskottet delade justitieministerns uppfattning i ett svar på en skriftlig fråga (2010/11:218) att utredningsbetänkandet Föräldraskap vid assisterad befruktning innehåller en rad svåra frågor som kräver noggranna överväganden. ansåg utskottet att det som anfördes i motionerna inte utgjorde skäl att föregripa det pågående arbetet, varför motionerna avstyrktes. När det gällde ett motionsyrkande som motsvarar det nu aktuella yrkandet i motion 2011/12:So462 yrkande 4 ansåg utskottet att det som anfördes i motionen inte utgjorde skäl att föreslå någon åtgärd från för att få till stånd en förändring av den gällande ordningen. Liksom tidigare anser utskottet att det som anförs i motionerna inte utgör skäl att föregripa det pågående arbetet eller frångå tidigare ställningstaganden. Motionsyrkandena bör därför avslås. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om adoptionsreglerna. Utskottet hänvisar till pågående beredningsarbete. I motion 2011/12:So667 av och (båda M) föreslås ett tillkännagivande om en översyn av adoptionsreglerna. Motionärerna menar att det inte borde vara så svårt och byråkratiskt krångligt att få adoptera ett barn i (yrkande 4). Bestämmelser om adoption finns i 4 kap. . En adoption innebär att barnet i rättsligt hänseende betraktas som adoptantens barn och inte som barn till sina biologiska föräldrar. Genom adoptionen övergår vårdnaden om barnet och skyldigheten att försörja det till adoptanten. Adoptivbarnet och dess avkomlingar tar arv och ärvs som om adoptivbarnet hade varit adoptantens eget barn. Beslut om tillstånd till adoption fattas av domstol. Domstolen får ge sitt tillstånd endast om adoptionen är till fördel för barnet. Dessutom krävs att den som vill adoptera barnet har uppfostrat det eller vill uppfostra det eller att det annars med hänsyn till det personliga förhållandet mellan sökanden och barnet finns särskild anledning till adoptionen. En man eller en kvinna som har fyllt får med rättens tillstånd adoptera ett barn. Den som är gift får adoptera endast gemensamt med sin make. Den ena maken får dock adoptera den andra makens biologiska eller adopterade barn. Efter en sådan s.k. styvbarnsadoption eller närståendeadoption anses barnet som makarnas gemensamma. Även registrerade partner enligt den numera upphävda lagen (1994:1117) om registrerat partnerskap har möjlighet att prövas som adoptivföräldrar. Härigenom kan två partner gemensamt adoptera barn, och en partner kan adoptera den andra partnerns barn. Andra än makar och registrerade partner får således inte adoptera gemensamt, inte heller sambor. överlämnade adoptionsutredning betänkandet Modernare adoptionsregler (SOU 2009:61). Utredningen hade i uppdrag att göra en allmän översyn av reglerna om adoption i 4 kap. . Utredningen föreslår bl.a. att 4 kap. ska upphävas och ersättas av ett nytt kapitel med en annan systematik och ett modernare språk. I syfte att tydliggöra barnperspektivet föreslår utredningen att det ska införas en grundläggande bestämmelse om att barnets bästa ska vara avgörande för alla beslut om adoption som rör barn . Utredningen föreslår också att sambor ska kunna prövas som adoptivföräldrar på samma sätt som gifta par och registrerade partner. är enligt uppgift från föremål för beredning inom . Motsvarande motionsyrkanden har behandlats av utskottet , i betänkande 2010/11:CU18.