· GZ01SfU14 · 2012-05-03 15:30:16 — Det, herr talman, ska vi inte fatta beslut om i dag.Att vi från Alliansen inte gör någonting utan att vi bara gör förändringar och förbättringar på marginalen av den reform som vi har genomfört håller jag heller inte med om.En av de viktiga saker som vi från verkligen har företrätt är rehabiliteringen och att den kan påbörjas mycket tidigare i stället för att man följer de strikta tidsgränserna. Men vi från skulle också vilja se att man i detta sammanhang införde någonting som benämns "förrehabilitering", det vill säga att personer får förberedas för att återgå till arbete och prövas mot hela arbetsmarknaden.Ytterligare en viktig del som vi från vill jobba med är den sänkning av arbetsgivaravgifterna som vi nu har infört för personer som varit borta länge från arbetsmarknaden, bland annat på grund av sjukskrivning. Varför nyttjar inte arbetsgivarna den möjligheten? Det är väldigt viktigt att komma in på arbetsmarknaden. Där har vi en läxa att göra, och detta är en uppgift för oss att ta till oss.Vi har alltså mycket att förbättra i den sjukförsäkring som finns. Men en återgång till det som var tidigare, då man kunde få vara sjukskriven år ut och år in, ställer inte upp på. Förslaget om ett återinförande av begreppet "normalt förekommande arbete" har debatterats i kammaren att vi sverigedemokrater till och med hunnit byta ledamot i socialförsäkringsutskottet. När jag har påmint mig om hur debatten förts vid tidigare behandlingar av ärendet i utskottet och i kammaren har jag insett att det utskottsinitiativ som ursprungligen satte i gång hela processen har resulterat i välbehövliga debatter, kanske något fler debatter än nödvändigt. Det var två nästan identiska debatter inom loppet av bara någon vecka . Debatten har handlat om det sätt på vilket utskottsinitiativet togs, hur frågor har beretts och inte minst vem som samarbetat mest med fel parti. Det sistnämnda har det dock inte talats så mycket om i dag.Men riksdagspartierna har ändå åstadkommit någonting. Det råder ingen tvekan om att det fanns problem med sjukförsäkringssystemet före reformen 2008. Det orsakade onödigt stora kostnader för samhället. Men det har efter reformen blivit stora problem för många enskilda individer. Det faktum att ledamöter debatterat dessa frågor så pass intensivt visar att samtliga partier i tar dessa frågor på stort allvar. Vi har alla bidragit till att öka medvetenheten om den situation som råder och har gjort klart för regeringen och för varandra att dessa frågor har hög prioritet. Det är en sak som vi har åstadkommit.Vi som är i opposition har åstadkommit en viktig markering mot regeringen. Vi har markerat att vi inte sitter still när vi upplever att det finns problem som vi uppfattar att regeringen inte hanterar tillräckligt skyndsamt. Regeringen har å sin sida åstadkommit dels en förbättring i den senaste budgetpropositionen , dels propositionen om återinförande av begreppet "normalt förekommande arbete", som vi debatterar nu.Av tidigare behandlingar framgår att inte har haft några starka synpunkter, medan handikappförbunden menar att detta är positivt för att komma till rätta med de mest akuta problemen. Det har under resans gång argumenterats för att förslaget skulle få stora ekonomiska konsekvenser, att det skulle vara väldigt dyrt. Det har också sagts att ingen egentligen vet vilka konsekvenserna blir. Det sista jag hörde var att effekten skulle bli kraftigt begränsad, men att det kan vara en legitimitetsfrämjande åtgärd och att det även är gynnsamt ur rättssäkerhetssynpunkt, vilket också tycks ha varit den gängse uppfattningen under tidigare beredningar, åtminstone bland majoriteten.Vi har ett betänkande som ingen har reserverat sig emot. Det ser ut att bli enhälligt antaget i enlighet med beslut. Jag ser det som ett steg i rätt riktning. Jag yrkar bifall till förslaget i utskottets betänkande. Vad ska vi säga? Vad ska man skriva? Vilka argument har vi ännu inte prövat för att få en mänskligare sjukförsäkring?I dag behandlar vi en del av den: mot vilka jobb och mot vilken arbetsmarknad en sjukskriven ska prövas efter som sjuk. Det har krävts två riksdagsbeslut för att få regeringen att komma med den proposition som vi nu hanterar i detta betänkande, SfUl4. När regeringen efter hård press äntligen förstått beslut och betydelse tycks det vara en omvändelse under galgen.Herr talman! fattade en majoritet här i beslut om en mängd nya regler som gäller för ersättning vid sjukdom och ohälsa. Av alliansregeringen har det kallats en förändring av historiska mått, och det får man hålla med om att det har varit.När det gäller historiebeskrivningen av hur det här utskottet har hanterats och hur sjukförsäkringen har förändrats och försämrats behöver jag inte upprepa det som bland andra har beskrivit tidigare i debatten, mer än att det alltså har krävts två riksdagsbeslut i frågan för att komma dit där vi är i dag.Det är onödigt att ändra, har regeringen och alliansföreträdare hävdat. Det blir ingen skillnad mellan om arbetsförmågan ska prövas mot normalt förekommande arbeten på arbetsmarknaden eller som mot den reguljära arbetsmarknaden. har också sagt att det bara kommer att ha ytterst marginell betydelse. Andra, som LO-TCO Rättsskydd, har en helt annan uppfattning, liksom handikapporganisationerna. Kanske är det en fråga om vad vi menar med ordet "marginell". Jag återkommer till det.I svar på regeringsuppdraget om arbetsmarknadsbegrepp och arbetsförmågebedömning skriver man i stycke tre, Jämförelse mellan arbetsmarknadsbegreppen, följande: "Bytet av arbetsmarknadsbegrepp som arbetsförmåga prövas i förhållande till, från 'förvärvsarbete som är normalt förekommande på arbetsmarknaden' till 'förvärvsarbete på den reguljära arbetsmarknaden', innebär en viss medveten vidgning av arbetsmarknadsbegreppet och därmed en viss skärpning av lagen." Alltså, herr talman, har det betydelse vilket begrepp som gäller för den enskilde som är sjuk och vars förmåga att återgå till arbete ska prövas, också enligt bedömning. skriver visserligen också att rehabiliteringskedjans tidsgränser har haft större betydelse genom att tidigarelägga bedömningar mot arbetsmarknaden och att detta nu sker i fler ärenden.Herr talman! Jag och har inget att invända mot den bedömning som gör här. Men vad vi rödgröna har lyckats få en utskottsmajoritet för att förändra genom två riksdagsbeslut är inte hela sjukförsäkringen. Tyvärr finns det ingen majoritet för att till exempel stoppa utförsäkringarna. De fyra partier som ingår i den borgerliga Alliansen plus vill inte det. Vi vill också förändra tidsgränserna till att bli en hjälp för den enskilde, inte stupstockar på vägen mot den slutliga stupstocken som utförsäkringen innebär. Detta har vi inte fått något gehör för ännu.Det finns alltså väldigt mycket kvar att göra innan vi har en mänsklig sjukförsäkring. Men för en enskild person som hamnar i en situation som styrs av tidsgränser har det betydelse vilken arbetsmarknad man prövas mot: mot jobb som finns eller mot jobb som eventuellt skulle kunna utföras om de verkligen fanns på riktigt. Om samt regeringen och dess företrädare menar att förändringen endast är ytterst marginell eller har en begränsad betydelse tror jag att det är åtminstone två saker vi ser olika på.Det ena är förstås vad den begränsade betydelsen innebär. Är det att det inte kommer att vara väldigt många personer som berörs? Det kan förstås vara så. Vi tror inte heller att hundratusentals sjuka kommer att beröras. Men för var och en som ska prövas mot jobb ska det ha och kommer det att ha betydelse om förarbetena till det tidigare begreppet och den dom i högsta instans som avkunnades 2008 följs av förändrade beslut av handläggarna, vilket ska vara fallet. Då får det betydelse.Herr talman! Regeringen har också intagit olika positioner när det gäller förändringens betydelse. Efter det första utskottsinitiativet kom en något saltad uträkning från som talade om att det skulle kosta upp emot 2 ½ miljarder kronor att förändra begreppet, och det är ju pengar som verkligen har mer än marginell eller begränsad betydelse, åtminstone för mig.Men väldigt kort därefter skrotades detta pm och lades i någon byrålåda till förmån för inställningen att det inte skulle betyda någonting. Den förändrade inställningen betydde förstås något. Man behöver inte vara så väldigt konspiratoriskt lagd för att tänka sig att man ville förminska betydelsen av förändringen för att det skulle göra saken både obegriplig och till mer av ett politiskt spel att oppositionen ville tvinga regeringen att göra någonting som ingen begriper varför man vill göra och som inte har någon praktisk betydelse för dem som är sjuka.Frågan infinner sig förstås, för mig i varje fall, varför regeringen ändrade begreppet från förvärvsarbete som är normalt förekommande på arbetsmarknaden till att man skulle prövas mot förvärvsarbete på den reguljära arbetsmarknaden. Om det nu inte hade någon betydelse, och man fortfarande inte anser att det har någon betydelse , varför hade då förändringen så stor betydelse när den infördes?Herr talman! Vi är långt ifrån en mänsklig sjukförsäkring . Men med dagens beslut kommer några att få det något bättre. Några sjuka personer som ska och säkerligen vill ut och jobba igen ska få sin arbetsförmåga prövad mot jobb som finns, inte mot jobb som bara finns i huvudet på politiker.Jag vill understryka att utskottet i betänkandet är väldigt tydligt med att tidigare förarbeten och utvecklad praxis bör vara vägledande för tolkningen av begreppet. Detta betyder i klartext att har att förhålla sig till just detta och inget annat.Jag yrkar bifall till förslaget i betänkandet. har vi hållit på i och pratat om vad som är normalt och vad som är reguljärt. Ingen har talat om vad som är onormalt. Det kan man fundera på. Vad är ett onormalt arbete? Det kanske är att stå här i talarstol.Inför debatten om detta betänkande som handlar om en återgång till begreppet "normalt förekommande arbete på arbetsmarknaden" från nuvarande definition "förvärvsarbete på den reguljära arbetsmarknaden" valde jag att slå upp för att se hur man definierar begreppen "normal" och "reguljär". Begreppen är enligt ordlistan synonymer, och någon skillnad finns sakligt sett inte. Ordlistans gemensamma nämnare för båda begreppen är "regelbunden", "regelmässig" och "vanlig".Semantiskt är detta alltså praktiskt sett ett betänkande om ord. Därför var det också rimligt när frågan väcktes i att regeringen beslöt att efterhöra hos den berörda myndigheten, , som borde känna till det här och som har hanterat båda begreppen hur man tolkar de olika orden och begreppen och vilket utfall som de olika begreppen i lagstiftningen har haft för relaterade fall.Då kan man, efter den debatt som varit de senaste timmarna, ställa sig frågan vad det är för få exempel på normalt förekommande arbete 2012 som inte finns på den reguljära arbetsmarknaden. Jag kan inte tänka mig att det finns någon större skillnad, mer än att man öppnar upp för möjligheten att personer kan söka sig utanför det arbete de har varit aktiva inom. Så har jag uppfattat det, så det är en positiv vidgning av begreppet. Men jag tillhör inte . De begriper inte heller skillnaden, så det kan jag vara glad för.Herr talman! Inte oväntat kom också fram till att det är mycket tveksamt vilket utfall i praktiken som övergången från begreppet "förvärvsarbete på den reguljära arbetsmarknaden" fått jämfört med tidigare definition, för det finns inga prejudicerande domar ännu.I stället för en återgång till tidigare definition vill , som ju normalt sett borde åberopas, införa en ny definition som är bättre anpassad till de bedömningar som ska göras så att dessa blir mera rättssäkra. Då föreslår man ett nytt begrepp som plockar bort ordet "arbetsmarknad", därför att man såg i sin hantering att det skulle vara bättre.Kristdemokraterna tillsatte efter senaste valet en arbetsgrupp med uppdrag att se över utfallet av de nya sjukförsäkringsreglerna och lämna förslag till eventuella förändringar. Tillsammans med vår ordinarie ledamot i socialförsäkringsutskottet, , tilldelades jag uppdraget. Vi lämnade också en rapport som heter En sjukförsäkring att lita på där vi påtalar att definitionen av arbetsförmåga behöver utvecklas och att detta måste ske i samverkan med Arbetsförmedlingen för att undvika att myndigheternas bedömning av arbetsförmåga gör att enskilda hamnar mellan stolarna, för grundproblemet är just detta.Den tidigare socialdemokratiska regeringen har brottats med problemet vad arbetsförmåga är. har också gjort en vidare utredning efter den första sjukförsäkringsutredningen om begreppet arbetsförmåga och lagt fram en del förslag, för hon har i den utredningen påtalat att problematiken oftast sitter där. Vem är arbetsförmågebedömd för vad och hur kan olika personer utifrån sin egen förmåga kopplas till ett arbete på den normala eller reguljära arbetsmarknaden?Det är det som är huvudpoängen, och det borde vara det som utskottet är intresserat av, för det är det som man har brottats med . Därför ser vi dagens betänkande mer som en markering från en oppositionsmajoritet än som ett viktigt steg i att lösa definitionsfrågan om arbetsförmåga.Herr talman! Som en följd av det jag nu har anfört anser jag det vara viktigt att få fram en hållbar definition av arbetsförmågebegreppet som kan läggas fram för . För dem som berörs är semantiska övningar på parlamentarisk nivå föga konstruktiva. Därför är det viktigt att uppdrag att presentera en ny, användbar definition av bedömning av arbetsförmåga och arbetsmarknadsbegreppet fortsätter i samverkan med Arbetsförmedlingen.Efter denna debatt är det också min förväntan att vi när ett nytt förslag presenteras för slipper se fler semantiska övningar i denna kammare. Med detta yrkar jag bifall till förslaget i betänkandet.