bet · GZ01KU4 · 2012-01-09 00:00:00 — Som flera utskott påpekat har än så länge inte alla utskott lämnat något motiverat yttrande till kammaren. Om tidsfristen börjar löpa strax före eller under en längre plenifri period såsom ett sommar- eller juluppehåll kan det bli svårt att hinna med behandlingen. Miljö- och jordbruksutskottet framhåller att tidsfristen i några fall har medfört problem för subsidiaritetskontrollen och noterar att kommissionen har översänt många utkast i samband med halvårsskiften, vilket i viss mån medfört problem för utskottets behandling av ärenden. konstaterar att åttaveckorsfristen regleras i ett protokoll som fogats till fördragen. Utskottet noterar att någon motsvarande avräkning som görs för veckorna och som sker på kommissionens initiativ inte görs för perioden . Det finns enligt utskottets mening anledning att i kommande uppföljningar bevaka hur tidpunkten för översändande av utkast till lagstiftningsakter från kommissionen till de nationella parlamenten påverkar utskottens och möjligheter att hinna med en fullgod behandling av subsidiaritetsärendena. I förarbetena förutsattes det att subsidiaritetsprövningen ska ske i nära kontakt med regeringen. Enligt riksdagsordningen ska regeringen på ett utskotts begäran lämna information om sin bedömning av subsidiaritetsprincipen. slutsats i denna del är att informationen från regeringen till utskotten verkar ha fungerat väl. Utskottet har i höstens granskning av regeringen (bet. 2011/12:KU10) kunnat dra slutsatsen att informationen har lämnats inom den uppsatta tidsfristen med några få undantag och då efter att utskotten i fråga satt en längre svarstid eller att regeringen fått anstånd med att lämna informationen. Utfallet av genomförda subsidiaritetsprövningar Motiverade yttranden från riksdag som är aktuell för uppföljningen (den 1 juli31 ) har utskotten i 46 av 49 ärenden inte funnit att förslagen strider mot subsidiaritetsprincipen. Av dessa ärenden har reservationer lämnats i 10 ärenden och avvikande meningar i 2 ärenden. I 3 av 49 ärenden har utskotten kommit fram till att förslagen strider mot subsidiaritetsprincipen och följaktligen till lämnat förslag till motiverat yttrande till , rådets och kommissionens ordförande. har i dessa fall bifallit utskottens förslag. riksdag har således lämnat tre motiverade yttranden till Europarlamentets, rådets och kommissionens ordförande. Motiverade yttranden har lämnats i följande ärenden. Kommissionens förslag till direktiv om insättningsgarantisystem Det första motiverade yttrandet till , rådets och kommissionens ordförande från riksdag gällde kommissionens förslag till direktiv om insättningsgarantisystem [omarbetning], KOM(2010) 368. Förslaget hänvisades av kammaren till finansutskottet . Kommissionen gjorde bedömningen att förslaget är förenligt med subsidiaritetsprincipen. Som skäl angavs att målet för den planerade åtgärden inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna och därför bättre kan tillgodoses på EU-nivå. Kommissionen anförde att enbart EU-åtgärder kan säkerställa att kreditinstitut som bedriver verksamhet i mer än en medlemsstat omfattas av likvärdiga krav för insättningsgarantisystem. EU-åtgärder tillgodoser även en hög nivå av finansiell stabilitet i EU. I synnerhet kan inte en harmoniserad täckningsnivå och harmoniserade tidsfrister för utbetalningar i tillräcklig utsträckning uppnås av medlemsstaterna eftersom det innebär att ett stort antal regler ska anpassas enligt olika medlemsstaters rättssystem. Detta kan således bättre uppnås på EU-nivå, vilket har bekräftats i befintliga direktiv om insättningsgarantisystem. presidium beslutade att begära regeringens bedömning av förslagets förenlighet med subsidiaritetsprincipen. Regeringen instämde i kommissionens bedömning att insättarskyddet bör regleras på unionsnivå och att utkastet till lagstiftningsakt är förenligt med subsidiaritetsprincipen. En ökad harmonisering av bestämmelserna, inte minst vad gäller finansieringen, var enligt regeringen nödvändig för att uppnå direktivets syfte att bevara insättarnas rättigheter (konsumentaspekten) och främja den finansiella stabiliteten. kom i sitt utlåtande fram till att den del av kommissionens förslag som avser en obligatorisk kreditmekanism mellan de olika nationella garantisystemen strider mot subsidiaritetsprincipen (utl. 2009/10:FiU42). Som skäl anförde utskottet bl.a. följande. Enligt utskottet riskerar ett system med obligatorisk kreditmekanism mellan de nationella systemen att skapa en incitamentsstruktur där vissa länder kan komma att underfinansiera sina system i vetskap om att det finns en sista utväg för finansieringen i form av lån från ett garantisystem i en annan medlemsstat. Utskottet ansåg att det ytterst måste vara statens ansvar att insättningsgarantisystemen kan fullgöra sina åtaganden. Enligt utskottets uppfattning kan därför målet med kommissionens förslag vilket ytterst är finansiell stabilitet bättre, eller kanske endast, nås om ansvaret för finansieringen av garantisystemen fullt ut blir ett nationellt ansvar. Utskottet föreslog att skulle lämna ett motiverat yttrande. biföll utskottets förslag till motiverat yttrande (rskr. 2010/11:1). Kommissionens förslag om ändring av direktivet om system för ersättning till investerare Det andra motiverade yttrandet gällde kommissionens förslag om ändring av direktivet om system för ersättning till investerare, KOM(2010) 371. Förslaget hänvisades till finansutskottet . I motiveringen till förslaget anförde kommissionen bl.a. att målen med förslagen inte kan bli tillräckligt uppfyllda av medlemsstaterna. Det nuvarande EU-direktivet sätter endast upp vissa minimiprinciper och lämnar åt medlemsstaterna att utveckla regelverket ytterligare. Problem har uppstått i vissa medlemsstater som visar att en ytterligare och större harmonisering på EU-nivå är nödvändig för att försäkra att målen med direktivet uppfylls inom EU. Kommissionen ansåg att huvudproblemet med tillämpningen av direktivet är det stora utrymme direktivet lämnar åt medlemsstaterna för skönsmässig bedömning. Förslaget syftar till att ge en väl fungerande inre marknad för investeringstjänster och att öka investerarskyddet och investerarnas förtroende i EU. Vidare syftar förslaget till att minska skillnaderna inom regelsystemet och skillnaderna mellan skyddet för kunder hos investeringsföretag och för banksparare. presidium beslutade att begära regeringens bedömning av förslagets förenlighet med subsidiaritetsprincipen. Regeringen instämde i kommissionens bedömning att de föreslagna ändringarna i investeringsskyddsdirektivet bäst borde regleras på unionsnivå och att utkastet till lagstiftningsakt således var förenligt med subsidiaritetsprincipen. Vidare anförde regeringen att förslaget innebär att alla medlemsstater måste bygga upp en fond som kommer att leda till större säkerhet inte minst i tider av finansiell oro. Den lånemekanism som föreslås innebär enligt regeringen, en extra trygghet för om ett ersättningsfall skulle inträffa här i landet. I sitt utlåtande fann utskottet att kommissionens förslag i vissa delar stred mot subsidiaritetsprincipen (utl. 2009/10:FiU43). hade invändningar mot den obligatoriska kreditmekanism som kommissionen föreslog. Utskottet ansåg att det ytterst måste vara statens ansvar att ett system för ersättning till investerare kan fullgöra sina åtaganden. Enligt utskottets uppfattning kan därför målet med kommissionens förslag finansiell stabilitet bättre, eller kanske endast, nås om ansvaret för finansieringen av ersättningssystemen fullt ut blir ett nationellt ansvar. Utskottet fann att förslaget i vissa delar stred mot subsidiaritetsprincipen och föreslog att avge ett motiverat yttrande till , rådets och kommissionens ordförande. biföll utskottets förslag (rskr. 2010/11:2). Regeringen tycks sedermera ha bytt ståndpunkt avseende den del av förslaget som gäller lånemekanismen. I en faktapromemoria daterad (2009/10:FPM122) anförde regeringen att den har invändningar mot lånemekanismen och anser att den bör utgå ur förslaget. Kommissionens förslag om ändring av rådets förordningar när det gäller utdelning av livsmedel till de sämst ställda i unionen Det tredje motiverade yttrandet avgavs på förslag av miljö- och jordbruksutskottet (utl. 2010/11:MJU7) och gällde kommissionens ändrade förslag om ändring av rådets förordningar när det gäller utdelning av livsmedel till de sämst ställda i unionen, KOM(2010) 486. Förslaget hänvisades till miljö- och jordbruksutskottet . Kommissionens förslag saknar en uttrycklig bedömning av subsidiaritetsprincipen i förhållande till de föreslagna åtgärderna. Utskottet beslutade att begära in regeringens bedömning av subsidiaritetsfrågan. Regeringen översände sin bedömning . Regeringen ansåg att åtgärder av det slag som avses med det nu aktuella förslaget bör vara varje medlemsstats eget ansvar i enlighet med subsidiaritetsprincipen. Regeringen framhöll att redan den nuvarande ordningen med stark betoning på marknadsuppköp saknar ett tillräckligt samband med den gemensamma jordbrukspolitiken och att den därför saknar stöd i den artikel som har åberopats som rättslig grund (se artikel 43 i EUF-fördraget). Regeringen anförde att detta missförhållande blir än mera uttalat med den utformning som programmet har fått i det nu aktuella förslaget. Detta ligger , anförde regeringen, ännu tydligare än tidigare inom det socialpolitiska området, vilket också har framförts av rådets rättstjänst. Regeringen anförde att en rättsakt med det huvudsakliga socialpolitiska syftet att tillhandahålla livsmedel till de sämst ställda i och för sig får anses rymmas inom unionens mål. I fråga om subsidiaritetsprincipen anförde regeringen att kampen mot fattigdom bäst förs på nationell nivå och att den därför inte bör vara föremål för åtgärder på unionsnivå. Åtgärder av det slag som avses med det aktuella förslaget borde, enligt regeringens mening, således vara varje medlemsstats eget ansvar i enlighet med subsidiaritetsprincipen. Även miljö- och jordbruksutskottet ansåg att den rättsliga grund som kommissionen angivit för förslaget var felaktig, då inget av de mål med den gemensamma jordbrukspolitiken som nämns i artikel 39 i EUF-fördraget är tillämpligt. I likhet med regeringen ansåg utskottet emellertid att en rättsakt med det huvudsakliga socialpolitiska syftet att tillhandahålla livsmedel till de sämst ställda i och för sig kan anses rymmas inom unionens mål. Således konstaterade utskottet i likhet med rådets rättstjänst att kommissionen som stöd för detta förslag skulle kunna välja artikel 352 i EUF-fördraget. Utskottet ansåg dock att de föreslagna åtgärderna på intet sätt kan anses nödvändiga för att nå något av de mål som avses i fördraget. Utskottet ansåg tvärtom att de föreslagna åtgärderna strider mot subsidiaritetsprincipen, varför det saknas grund för att anta bestämmelser på unionsnivå om livsmedelutdelning till de sämst ställda i unionen. Utskottet anförde i fråga om förslagets förenlighet med subsidiaritetsprincipen bl.a. följande: Utskottet kan inte finna några skäl till att målen för den planerade åtgärden i det aktuella förslaget bättre skulle uppnås på unionsnivå. Vid en prövning i enlighet med subsidiaritetsprincipen kan utskottet konstatera att den föreslagna åtgärden saknar viktiga gränsöverskridande aspekter. Utskottet bedömer att det stöd som behövs både lättare och bättre regleras genom åtgärder som vidtas på nationell nivå. Vidare kan utskottet inte se att underlåtenhet att handla på unionsnivå skulle stå i strid med fördragets krav eller på annat sätt avsevärt skada medlemsstaternas intressen. Utskottet kan heller inte finna några fördelar med en åtgärd av detta slag på unionsnivå. Utskottet fann att förslaget stred mot subsidiaritetsprincipen och föreslog att avge ett motiverat yttrande till , rådets och kommissionens ordförande. biföll utskottets förslag (rskr. 2010/11:3). Tabell 2 nedan innehåller en uppdelning på politikområde, rättslig grund och antal utkast till lagstiftningsakter. I tabellen redovisas antalet utkast till lagstiftningsakter dels för tiden , dels för den här senast aktuella perioden den 1 juli31 samt det totala antalet utkast för hela perioden . Tabell 4, som bifogats till detta betänkande, innehåller en sammanställning över vilka utkast till lagstiftningsakter som prövats och av vilka utskott, se bilaga 10. Tabellen innehåller också uppgifter om vilken rättslig grund i EUF-fördraget som i huvudsak ligger till grund för de olika utkasten till lagstiftningsakter respektive vilket politikområde utkasten gäller. Sammanställningarna visar att hela 14 av utkasten till lagstiftningsakter innehåller förslag om tillnärmning av lagstiftning som gäller den inre marknaden (se tabell 2). Enligt artikel 114 i EUF-fördraget ska åtgärder för tillnärmning av lagstiftning beslutas som syftar till att upprätta den inre marknaden och få den att fungera. De 14 utkasten som grundar sig på denna bestämmelse rör skilda frågor. Flera förslag har tillkommit för att komma till rätta med olika brister i de finansiella systemen som framträdde under finanskrisen och för att samordna den finansiella tillsynen. Det gäller för det första kommissionens förslag till förordning om ändring av förordning om kreditvärderingsinstitut (KOM(2010) 289). I förslaget, som hänvisades till finansutskottet, föreslås att ett tillägg görs till den nämnda förordningen som innebär att en central tillsynsmyndighet inrättas och ges befogenhet att registrera och övervaka kreditvärderingsinstitut inom EU. Det gäller för det andra kommissionens förslag till förordning om blankning och vissa aspekter av kreditswappar (KOM(2010) 482). Avsikten med detta förslag är att harmonisera kraven för blankning i EU och de befogenheter som tillsynsmyndigheterna kan använda under exceptionella omständigheter när den finansiella stabiliteten är hotad och att få till stånd en ökad samordning och samstämmighet i tillsynsmyndigheternas agerande. Även detta förslag hänvisades till finansutskottet. Det gäller för det tredje kommissionens förslag till förordning om OTC-derivat, centrala motparter och transaktionsregister (KOM(2010) 484). Förslaget hänvisades till finansutskottet. Kommissionen bedömde att en förordning är den lämpligaste regleringsformen för att införa bindande krav på alla aktörer och för att cleara standardiserade OTC-derivat via centrala motparter samt för att se till att dessa motparter i hela EU omfattas av enhetliga standarder för stabilitetstillsyn. En förordning var, enligt kommissionen, den lämpligaste regleringsformen för att ge Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten nya befogenheter så att den som enda myndighet inom EU ansvarar för att registrera och utöva tillsyn över transaktionsregister. Ett annat förslag som också grundar sig på artikel 114 i EUF-fördraget är kommissionens förslag till förordning om saluföring och användning av sprängämnesprekursorer (KOM(2010) 473). Syftet med detta förslag, som hänvisades till försvarsutskottet, är att minska allmänhetens tillgång till högriskkemikalier med koncentrationsnivåer som är lätta att missbruka för att tillverka hemmagjorda sprängämnen, och i förlängningen att minska risken för bl.a. terroristattacker. Flera förslag som hänvisats till trafikutskottet grundar sig också på artikel 114 i EUF-fördraget. Det gäller kommissionens förslag till och rådets förordning om typgodkännande av jordbruks- och skogsbruksfordon (KOM(2010) 395). Förslaget går ut på att fastställa harmoniserade bestämmelser om tillverkning av jordbruks- och skogsbruksfordon, och målet med förslaget är att göra fordonen säkrare. Det gäller också kommissionens förslag till beslut om inrättande av det första programmet för radiospektrumpolitik (KOM(2010) 471). Enligt kommissionen bör strategisk planering och harmonisering av spektrumanvändning på EU-nivå främja den gemensamma marknaden för tjänster och utrustning för trådlös elektronisk kommunikation samt annat politik inom unionen som kräver spektrumanvändning. Det är fråga om ändringar i det befintliga regelverket där EU redan utövat sin befogenhet. Det gäller även kommissionens förslag till ändring av förordning (EG) nr 460/2004 om inrättandet av den europeiska byrån för nät- och informationssäkerhet (KOM(2010) 520). Förslaget innebär en förlängning av den befintliga byråns mandat men innebär i övrigt inga materiella förändringar. Förslaget om förordning om Europeiska byrån för nät- och informationssäkerhet () (KOM(2010) 521) syftar dock till att stärka och modernisera och att fastställa ett nytt mandat för en femårsperiod. Även detta förslag innebär tillnärmning av lagstiftningen och har hänvisats till trafikutskottet. Syftet med kommissionens förslag till förordning om godkännande av och marknadstillsyn för två- och trehjuliga fordon och fyrhjulingar (KOM(2010) 542) är att harmonisera fordonsreglerna, vilket enligt en förteckning i ärendet som upprättats av trafikutskottets kansli brukar anföras som typexempel på frågor som med fördel bör regleras på unionsnivå. Miljö- och jordbruksutskottet har berett följande ärenden som grundar sig på artikel 114 i EUF-fördraget. Kommissionens förslag till ändring av direktiv /68/EG vad gäller bestämmelser om motorer som släpps ut på marknaden enligt flexibilitetssystemet (KOM(2010) 362). Syftet med förslaget är att bidra till en väl fungerande inre marknad för motorer som ska monteras i mobila maskiner. Kommissionens förslag till ändring av direktiv /18/EG vad gäller medlemsstaternas möjlighet att begränsa eller förbjuda odling av genetiskt modifierade organismer inom sina territorier (KOM(2010) 375). Kommissionens förslag till direktiv om identifikationsmärkning av livsmedelspartier (kodifiering) (KOM(2010) 506). Kommissionens förslag till direktiv om ändring av direktiv /25/EG vad gäller bestämmelser om traktorer som släpps ut på marknaden enligt flexibilitetssystemet (KOM(2010) 607). Syftet med direktivet är att bidra till en väl fungerande inre marknad för traktorer och skydda människors hälsa och miljö. Kommissionens förslag till ändring av förordning (EG) nr 648/2004 vad gäller användningen av fosfater och andra fosforföreningar i tvättmedel för hushållsbruk (KOM(2010) 597). Elva (11) utkast till lagstiftningsakter innehåller förslag som rör jordbruks- och fiskeripolitik, fem (5) utkast gäller den ekonomiska och monetära politiken och tre (3) av utkasten innehåller förslag som rör etableringsrätt. Inom området för frihet, säkerhet och rättvisa återfinns tre (3) utkast som innehåller förslag om gränskontroll, tre (3) som rör förslag inom det straffrättsliga samarbetet, två (2) utkast som innehåller förslag som rör invandringspolitik och ett (1) utkast som innehåller förslag som rör asylpolitik. Ytterligare tre (3) utkast innehåller förslag inom området för transporter. Ett (1) utkast grundar sig på den s.k. flexibilitetsklausulen och ett (1) innehåller förslag som rör statistik. Övriga utkast rör bl.a. området för socialpolitik, transeuropeiska nät, industri, ekonomisk, social och territoriell sammanhållning, forskning och teknisk utveckling, energi och turism. Ett av utkasten, KOM(2010) 494, innehåller förslag till en förordning om inrättande av ett program för att stödja den fortsatta utvecklingen av en integrerad havspolitik och saknar en uttrycklig rättslig grund i fördraget. EU:s integrerade havspolitik omfattar dock många av som påverkar hav och kuster, t.ex. fiske, transport, industri, territoriell sammanhållning, forskning, miljö, energi och turism. Därför grundar sig detta lagstiftningsförslag på artikel 43.2, artiklarna 74 och 77.2, artiklarna 91.1 och 100.2, artikel 173.3, artikel 175, artikel 188, artikel 192.1, artikel 194.2 och artikel 195.2 i EUF-fördraget. Totalt har 71 subsidiaritetsprövningar genomförts . Antalet utkast till lagstiftningsakter uppdelat på politikområde för hela perioden framgår av tabell 2 nedan. Om man ser på de huvudsakliga politikområdena (den inre marknaden, fri rörlighet för varor, jordbruk och fiskeri, fri rörlighet för personer, tjänster och kapital, området frihet, säkerhet och rättvisa, transporter, ekonomisk och monetär politik) finner man att allra flest utkast (21) rör området frihet, säkerhet och rättvisa, fördelat på underområdena gränskontroll, asylpolitik, invandringspolitik, civilrättsligt samarbete, straffrättsligt samarbete och polissamarbete. Femton (15) förslag grundar sig på artikel 114 i EUF-fördraget, dvs. det är fråga om förslag som rör tillnärmning av lagstiftning. Därefter följer tretton (13) utkast som rör området jordbruk och fiskeri. På området för ekonomisk och monetär politik har sammanlagt fem (5) utkast lagts fram. Fem (5) utkast har också lagts fram i fråga om statistik. Tre (3) utkast rör transportpolitik, ytterligare tre (3) rör etableringsrätt och två (2) ekonomisk, social och territoriell sammanhållning. Två (2) andra förslag rör energipolitik och ytterligare två (2) förslag grundar sig på den s.k. flexibilitetsklausulen. Övriga förslag rör bl.a. skatter och avgifter, forskning och teknisk utveckling, associering av och territorier, samarbete med tredjeländer och humanitärt bistånd. Tabell 2 Uppdelning på politikområde, rättslig grund och antal utkast till lagstiftningsakter Rättslig grund i EUF-fördraget Fri rörlighet för arbetstagare art. 45, 46 art. 91, 100 Tillnärmning av lagstiftning (immateriella rättigheter) Ekonomisk och monetär politik art. 121, 126, 136 Ekonomisk, social & territoriell sammanhållning (strukturfonder) Forskning och teknisk utveckling Associering av och territorier Samarbete med tredjeländer och humanitärt bistånd Ekonomiskt, finansiellt och tekniskt samarbete med tredjeländer 1 Fördraget om Europeiska unionens funktionssätt. 2 Vissa av utkasten till lagstiftningsakter berör flera politikområden, vilket får till följd att summan av antalet utkast i denna tabell är fler än antalet prövade utkast. Yttranden från andra utskott konstaterar att antalet subsidiaritetsärenden ökar markant inom utskottets politikområden. Att stor del av ökningen beror på den globala finansiella krisen är de flesta överens om, men det pågår också ett intensivt arbete på unionsnivå att öka harmoniseringen inom politikområdet. De två ärenden som föranlett motiverade yttranden leder, enligt finansutskottet, inte till någon särskild iakttagelse beträffande utvecklingen inom de olika politikområdena. Båda ärendena rörde politikområdet etableringsrätt. Dock kan utskottet konstatera att en stor del av finansutskottets subsidiaritetsprövningar har rört dels regleringen av finansmarknaden, dels ekonomisk styrning inom EU. På båda dessa områden har det skett en ökad reglering på EU-nivå i kölvattnet efter finanskrisen . anför i sitt yttrande att någon kompetensöverföring inte har skett i det ärende som handlagts då det endast var fråga om omprövning av en tidigare bestämmelse. jämför med sitt yttrande i samband med den förra uppföljningen då utskottet noterade att det under den då aktuella perioden varit förhållandevis många subsidiaritetsprövningar på utskottets område. Utskottet konstaterar att antalet subsidiaritetsprövningar på justitieutskottets område är färre i förhållande till det totala antalet subsidiaritetsprövningar i än vid den tidigare uppföljningen. Det är emellertid enligt utskottets uppfattning för tidigt att dra någon slutsats av detta. anför i fråga om förslaget till och rådets beslut om Europaåret för aktivt åldrande att förslaget efter godkännande antogs av rådet . Det övergripande målet med det prövade förslaget är att stödja medlemsstaterna m.fl. i deras arbete för att främja aktivt åldrande och att uppmuntra dem att göra mer för att ta till vara potentialen hos den åldrande befolkningen. Någon reell kompetensöverföring har alltså inte skett. ville i sitt yttrande bl.a. lyfta fram att utskottets beredningsområde inom såväl transportområdet som tele- och it-områdena är starkt internationellt präglat.