bet · H001SfU1 · 2012-12-06 00:00:00 — Då gjordes reformer av den socialdemokratiska regeringen med stöd av , och antalet sjukskrivna minskade med 90 000 utan att någon bortre tidsgräns sattes in.Tittar man på resultatet av regeringens politik kan man se att antalet personer med sjukpenning med 12 000 personer . Trots de drastiska åtgärder som regeringen har vidtagit har sjukpenningtalet inte minskat snabbare efter 2008.Många människor har dock farit illa av dessa drastiska åtgärder, särskilt personer med psykisk ohälsa. Psykisk ohälsa är nämligen av den karaktären att man inte alltid kan få en snabb insats och därmed bli hjälpt till ett raskt tillfrisknande så att man kan återfå arbetsförmågan.Det är också problem för nytillträdda på arbetsmarknaden och studerande som inte har ett sjukförsäkringsskydd. De riskerar att bli ekonomiskt beroende av sin partner. Tycker regeringen att det är en bra utveckling? Ser inte regeringen att det riskerar att ge samma effekt som sambeskattning fast man här inför det bakvägen? Den gemensamma samlade inkomsten i familjen ska ju ligga till grund för om man ska få stöd från samhället eller inte. kammare är bra för mycket men inte för bildvisning. Jag ska ändå försöka åskådliggöra en bild. hade vi en begynnande minskning i sjukfallen. Den råkade dock korrespondera nästan exakt med ökningen i förtidspensioneringen. Jag säger inte att varje sådant beslut var felaktigt och att intentionerna inte var goda. Det var dock en händelse som såg ut som en tanke att sjukfallen minskade lika mycket som förtidspensioneringarna ökade. Det var inte det samlade samhällsproblemet som vi artikulerade, men jag förstår att det såg bättre ut. En del människor blev väsentligt fattigare och fick sämre ekonomi. Det var det dock ingen av er som bekymrade sig över denna utveckling. Andra blev möjligen glada för att de slapp osäkerheten med sjukpenning och i varje fall antydningsvis blev överförda till förtidspensionering. Det var dock bara tillfällig förtidspensionering som de insåg inte var förtidspensionering. Det var en ovärdig hantering, och det tror jag att alla egentligen vet.I dag har vi färre sjukfall, och det är gott så. Många fler återhämtar sig också snabbt, och eftersom vi ogärna ger upp på människor helt och hållet har vi dessutom mycket lägre förtidspensionering. Praxisbildningen i rättssystemet om exakt vem som får förtidspension är fortfarande stadd i utveckling och kommer att pågå till. Det är en viktig utveckling. Vi kommer kanske inte ha exakt dagens nivå på förtidspensionering om fem eller tio år.Detta innebär att vi har något fler långtidssjukskrivna nu eftersom människor inte får förtidspension om vi inte är säkra på att de aldrig mer kan arbeta. Det finns en logik i detta. Jag säger inte att det är enkelt, men det är mycket bättre att människor befinner sig i en flexibel sjukpenning med återkommande kontroll av arbetsförmågan än att de lämnas i tidsbegränsad förtidspension. Det kanske vore en bra idé att ha en bildskärm här. Då skulle jag kunna visa den fantastiska kurvan över hur sjukpenningtalet gick ned till . Men vänder kurvan, och sjukpenningtalet går upp igen. Sjukpenningtalet ligger på ungefär samma nivå som det gjorde 1996, före den stora ökningen.Vilken utgångspunkt man har i socialförsäkringen handlar också om ideologi. Jag håller med om att det inte var något bra system. sade redan då att många människor fick leva länge i fattigdom, vilket påverkar hela samhällets utveckling.Regeringen vill gärna måla upp en bild av att sjukförsäkringsreformen har lyckats. Men vad har hänt med individerna som har blivit utförsäkrade? Tittar man på sjukförsäkringen kopplat till arbetsmarknadspolitiken ser man att många har kommit över till men får insats bara en eller . Andra har kommit in i "pysselsättning" i fas 3.Nyligen fick vi en rapport om att antalet arbetslösa i arbetsmarknadspolitiska åtgärder har ökat dramatiskt och är fyra gånger så högt som 2007.Det är möjligt att detta har ett samband, men det vet vi inte ännu.Vi måste se till att arbetsgivare får incitament att våga anställa. Att ta bort sjuklöneveckan och sjuklöneansvaret för företag med färre än tio anställda är då en viktig insats. Regeringen borde inse detta och vidta åtgärder för att förbättra möjligheten för företag att anställa. Socialpolitik är inget för känsliga. Det är svåra och tuffa frågor som kräver en blandning av empati och betydande mått av resultatvilja. Socialpolitik är ganska känsliga saker och inget för den som tror på den perfekta slutgiltiga lösningen som ingen ska ifrågasätta. Det är inte så, och det kommer aldrig att vara så.Jag har aldrig hävdat att det är sjukförsäkringsreformen isolerat som gör att vi är i ett mycket bättre läge . Det är många saker som har samverkat: utan tvekan den diskussion och retorik som påbörjades om att detta var ett stort samhällsproblem, utan tvekan många läkares större involvering i sjukskrivningsprocessen och synen på sjukfrånvaro som en allvarlig fråga i sig och utan tvekan omorganisering, vilket kan låta trivialt men var viktigt för att få ned de enorma geografiska skillnaderna. Det är mycket som har samspelat.Få skulle nog säga att reformens tidsgränser inte har haft betydelse för att snabba upp processen. Om det inte har haft någon betydelse, varför är ni i så fall emot det? Om det bara var ett utanverk utan effekt, varför då över huvud taget bekymra sig?När det gäller sjukpenningtalet är det rätt väsentliga skillnader vi talar om. var sjukpenningtalet drygt tolv, är det drygt sju. Det är inte en halvering , men bra nära. Det samlade ohälsotalet fortsätter sjunka. Det var 2006, det är 27 i dag.För oss i branschen är dessa siffror ganska viktiga, för de döljer aggregerade tal om sjukfrånvaro. De som inte sysslar med detta dagligdags tycker kanske inte att de är lika dramatiska. Det pekar dock på en utveckling från en av allra högsta nivåer till en genomsnittlig europeisk nivå, och det är en utmärkt utveckling. Jag ska tala lite om den del i utskottets betänkande som rör arbetsskadeförsäkringen.Tänk dig att du betalar in en avgift till en försäkring som ska ge dig inkomstskydd om du skadar dig i arbetet. Tänk dig sedan att du skadar dig på jobbet men nekas ersättning med motiveringen att du är kvinna och att din kropp är gammal. Hur skulle du reagera då? Jag blir i alla fall riktigt arg varje gång jag läser ett avslag på en ansökan till arbetsskadeförsäkringen för till exempel en person som har skadat ryggen på jobbet och avslaget motiveras med att smärtorna efter olyckan egentligen beror på så kallade degenerativa förändringar, det vill säga åldersförändringar. Trots att personen inte har haft ryggproblem tidigare blir det avslag och ingen ersättning.Dagens arbetsskadeförsäkring uppfattas inte som vare sig rättssäker eller jämställd trots att det gjordes en förändring i lagstiftningen 2002 med det syftet. Förändringen kom till just för att försäkringen skulle bli mer jämställd och för att det skulle bli enklare att få en arbetsskada godkänd. visar rapporter både från Inspektionen för socialförsäkringar och från att det inte har blivit så. Kvinnor missgynnas, och det är fortfarande få personer som får sin arbetsskada godkänd. har möjlighet att ompröva arbetsskador. I ett fall som uppmärksammats av tidningen framgår att ett diskbråck som fastställdes som godkänd arbetsskada , , enligt beror på ålderförändringar.I , i avsnittet om de oförsäkrade, framgår det att kvinnor i offentlig sektor inte kan räkna med att deras anmälan om arbetsskada kommer att godkännas. I programmet redovisas ett olycksfall där en kvinna fått en allvarlig ryggskada. medger att kvinnan har nedsatt arbetsförmåga, att olycksfallet har ägt rum och att kvinnas besvär har uppstått i samband med olyckan. Ändå anser inte att övervägande skäl talar för att olyckan är orsaken till kvinnans besvär. Beslutet innebär att det därför inte är en arbetsskada. I LO-TCO Rättsskydds årsredovisning beskrivs en stor uppgivenhet från fackförbunden och dess medlemmar då man anser att möjligheten att få en faktisk skada godkänd är mycket liten. Det finns därmed en uppenbar risk att alltför få anmäler en uppkommen arbetsskada, trots att det är viktigt att man gör det.Herr talman! Vi anser därför att arbetsskadeförsäkringen måste reformeras. Det ska tilläggas att det också behövs ett förebyggande arbete.I dag finns det fortfarande många arbetsplatser som gör människor sjuka både fysiskt och psykiskt. Arbetsmiljön måste förbättras så att människor inte slits ut och blir sjuka. gjorde statsministern ett utspel om arbetslivet men valde att fokusera på pensionsålder vid . Många som jag har träffat har upprörts av detta och påpekar att man har svårt att orka med jobbet trots att man kanske bara är . Det skulle vara en utopi att kunna jobba till 75.Moderaternas lösning på problemet är att de som har tunga jobb ska byta karriär. Men hur enkelt är det för en person som närmar sig 60 och kanske har arbetat som brevbärare hela sitt liv att helt plötsligt byta jobb, speciellt med tanke på att regeringen kraftigt har minskat möjligheten att vidareutbilda sig som vuxen?Att regeringen väljer att flytta fokus från skadlig arbetsmiljö som kan orsaka arbetsskador och det faktum att det råder massarbetslöshet i och i stället väljer att prata om höjd pensionsålder för att klara av framtidens välfärd framstår för mig som oerhört märkligt. Det som behövs för att klara av att finansiera välfärden är fler arbetade timmar. är drygt 400 000 personer arbetslösa eller inskrivna i Arbetsförmedlingens program. Av dem i program, 180 000 personer, är det bara 5 345 personer som har fått en arbetsmarknadsutbildning. I regeringens favoritprogram fas 3 ökar gruppen stadigt och uppgår till nästan 30 000 personer. Jag har svårt att se hur ett vårdbiträde eller en byggnadsarbetare ska kunna byta karriär vid en arbetsskada när andelen vuxenutbildningsplatser har blivit färre. Om de som är arbetslösa inte får tillgång till utbildning för att regeringen i stället har valt att prioritera sänkta skatter, hur ska de som inte orkar med sina jobb kunna få utbildning för ett annat jobb?När risken för sjukdom och skada i arbetslivet ökar som dagens arbetsskadeförsäkring och sjukförsäkring inte ger den ekonomiska trygghet som utlovats blir jag och många andra oroade. Man kan ju fråga sig varför de borgerliga riksdagsledamöterna inte är oroade.Det bästa sättet att förebygga arbetsskador är att det systematiska arbetsmiljöarbetet prioriteras och stärks och att utslitande arbetsplatser byts ut. Det är viktigt att vi har en arbetsskadeförsäkring som ger ekonomisk trygghet. De ändringar som gjordes i lagstiftningen 2002 i syfte att kvinnors arbetsskador skulle omfattas i högre grad har inte fått det genomslag som avsågs. Det har inte heller blivit enklare att få en arbetsskada godkänd. Arbetsskadeförsäkringen måste därför reformeras för att göra den mer rättvis, rättssäker och jämställd. Jag yrkar bifall till reservation 14. Tack, , för att du tog upp den viktiga frågan om arbetsskadeförsäkringen. Jag noterade att Socialdemokraterna har yrkat på alla sina motioner som handlar om arbetsskadeförsäkringen. Problemet med det yrkandet är att man konstaterar att det gjordes lagändringar 2002 i syfte att kvinnors arbetsskador skulle omfattas i högre grad och att det inte har fått genomslag i någon större omfattning.När vi nu debatterar det här betänkandet och tittar på hur mycket Socialdemokraterna sätter av under det anslag som handlar om arbetsskadeersättning är det inte en krona mer än vad alliansregeringen sätter av. Man kan vilja ha en reform och man kan vilja föregripa det arbete som görs i den parlamentariska socialförsäkringsutredningen. Jag kan berätta för att vi just nu arbetar mycket med arbetsskadeförsäkringsförändringen i en reform av arbetsskadeförsäkringen. Det är en utredning som är tillsatt av alliansregeringen och gör någonting konkret för att i närtid komma till en bred parlamentarisk lösning på det problem som du tar upp. Min fråga är: Hur kan det komma sig att man, om man verkligen vill öka kvinnors rätt att få en arbetsskada godkänd, yrkar på en sådan motion och säger att man inte har mer pengar att sätta av till det man avsåg att göra 2002? Det Finn inte kommer ihåg av historien är den kraftiga försämring som gjordes i arbetsskadeförsäkringen av den dåvarande borgerliga regeringen.Efter ett ganska långt utredningsarbete tittade den socialdemokratiska regeringen på detta och bestämde sig för att genomföra förändringen. Man uppfattade att det skulle finnas pengar till den och lade med det i budgeten. Det som har hänt är att inte har hanterat försäkringen så som man säger att man ska göra. De förändringar man ville göra har inte fått genomslag.Den borgerliga majoriteten väljer att göra det som har sagt. Man sänker ersättningen i socialförsäkringsavgiften till arbetsskadeförsäkringen eftersom den går med överskott. Jag tror inte att lagstiftningsarbetet när det gäller den här förändringen kommer att vara på plats förrän möjligtvis 2013. Därför yrkar vi på den.Jag tror att man lagom till höstbudgeten lägger mer pengar för att försäkringen ska få ett genomslag. Utrymmet finns inte nu med i förändringen av arbetsskadeförsäkringen.När det gäller , som Finn pratar om, har man sagt att man ska komma med förändringen . Det stämmer inte, . När det gäller den parlamentariska socialförsäkringsutredningen är slutbetänkandet aviserat till 2015 på grund av de många utskottsinitiativ som man har att hantera. Däremot står det utredningen fritt att leverera delbetänkanden. Jag känner mig förhoppningsfull när det gäller att man kommer att lösa ut arbetsskadeförsäkringen givet det faktum att vi har två bra underlag, ett som kommer från utredningens beställda betänkande och ett som kommer från avancerade och kvalitativt bra arbete.Det är förbryllande att hänvisar till åren 1994-2002, då Socialdemokraterna uppenbarligen satte ned foten. Man innehade regeringsmakten till 2006, och det har bevisligen inte hänt någonting. tillsatte alliansregeringen den här parlamentariska utredningen som har tagit fram två underlag. Jag hoppas att det i närtid kommer något som kan glädja Socialdemokraterna eftersom man deltar i utredningen på ett konstruktivt sätt. Det saknas pengar i budgeten. Låt oss se om det kommer några pengar i Socialdemokraternas budget 2013 som skriver, och om det i så fall är mer än vad alliansregeringen är beredd att satsa på en ny arbetsskadeförsäkring.När det gäller frågan om höjd pensionsålder är det en medveten vilseledning från oppositionen att beskriva statsministerns konstaterande att vi måste arbeta längre som att de som befinner sig nära pensionsåldern skulle behöva arbeta tills de är 75 år.Problemet är att de som kommer in på arbetsmarknaden i genomsnitt är . Tittar man på ett livsperspektiv där vi blir äldre är det rimligt att friska äldre kan jobba något längre. Det var vad statsministern menade. Det är helt riktigt. började man kanske arbeta när man var i 15-, 16- eller 17-årsåldern. Då är det klart att vi måste tillföra mer arbetad tid, och det kan den friska befolkningen förhoppningsvis göra. talar om vår budget och den förändring av arbetsskadeförsäkringen som man nu diskuterar inom den parlamentariska socialförsäkringsutredningen som han menar skulle bli hur vidöppen som helst. Det tror inte jag. Jag har svårt att se att det skulle kunna komma ett förslag på plats, och man hänvisar till det förslag som har lagt fram. Det handlar om att privatisera försäkringen, vilket är någonting som vi socialdemokrater inte alls står bakom. Jag förstår inte att vi skulle kunna komma överens i den frågan. Jag tror att vårt förslag mycket väl ryms inom nuvarande budget. Det är därför som vi också har yrkat på detta. Det som vi säger är att vi vill ha en förändring. När , och pekar på att försäkringen inte fungerar som den ska lagstiftningsmässigt - den är inte ens rättssäker - tycker vi att det är ett stort problem. Det som jag tycker är konstigt är att regeringen och de borgerliga riksdagsledamöterna i socialförsäkringsutskottet inte tycker att det är ett problem. Det är mycket allvarligt. Jag vill yrka bifall till S-reservationerna.Nu är det juletider. Då brukar man ge varandra julklappar och fira jul med sina käraste. Men tyvärr har vi en grupp som har hamnat utanför trygghetssystemet och lever fattigt och har inte råd att ge sina käraste en julklapp. Vart är vi på väg?I är det är det alltför många som står långt ifrån arbetsmarknaden på grund av sjukdom. Vägen tillbaka till ett arbete är mycket lång och krånglig. Många kommer aldrig tillbaka till ett arbete och egen försörjning. Det är beklagligt. gick till val 2006 med stora ord om att de skulle bryta utanförskapet och få fler i arbete. De menade bland annat att alldeles för många i var sjukskrivna eller hade förtidspension och att det var Socialdemokraternas fel. Upp till bevis! Ett av regeringens största misslyckanden är att varken se eller ta tag i problemen. I stället för att åtgärda bristerna i reformen, utveckla och förbättra systemet har regeringen gjort tvärtom.Det som vi ser är tiotusentals utförsäkrade som antingen riskerar att helt förlora både sin försörjning och sin kontakt med arbetsgivaren eller att tvingas tillbaka till samma arbetsgivare utan rehabilitering.Det finns allvarliga brister i systemet. Enligt den senaste informationen som utskottet har fått är 40 000-45 000 sjuka och lever på ekonomiskt bistånd. Detta är allvarigt, och det handlar om framtiden och förlorade resurser.Herr talman! Det är uppenbart att dagens system för rehabilitering vid långtidssjukdom inte fungerar. Vi får mejl från de utförsäkrade eller försäkrade som beskriver sin sårbara situation.De senaste årens kraftiga försämringar av de gemensamma trygghetsförsäkringarna har i stället inneburit stora förändringar och problem för många människor i vårt samhälle. Ca 65 000 personer har utförsäkrats ur sjukförsäkringen. Man har hänvisat sjuka människor till socialbidrag och tvingat människor att säga upp sig från sitt deltidsarbete mitt under pågående rehabilitering. Tidsgränserna har inneburit oro och stress för de sjuka eller försäkrade. De svenska trygghetssystemen håller inte längre världsklass. Sjukförsäkringen bygger på den grundläggande principen att alla är med och bidrar till en gemensam försäkring och att alla har samma rätt att få del av den när och om man behöver. Vi finansierar den gemensamt genom arbete och avgifter på lönen, och alla kan lita på att den träder in när man behöver den.Sjuk- och arbetslöshetsförsäkringarna har varit viktiga för utveckling som välfärdsland. Väl fungerande socialförsäkringar bidrar till en förbättrad omställningsförmåga på arbetsmarknaden. När sjukdom eller arbetslöshet inte leder till utslagning utan till återgång i arbete efter rehabilitering eller utbildningsinsats, bidrar väl fungerande socialförsäkringar till tillväxt och ökad sysselsättning. Vi kan alla vittna om de senaste årens berättelser om hur mycket svårt sjuka människor har utförsäkrats. Regeringen hävdar att syftet med de nya reglerna är att föra människor tillbaka till arbete. Frågan är hur många av dessa människor som har gått tillbaka till ett arbete. Ett annat problem med reformen är de ogenomtänkta reglerna med rehabiliteringskedjan som försvårar möjligheten till en rehabilitering som är värd namnet. Det är samlingsnamnet på ett antal administrativa tidsgränser som inte har något att göra med hur det tar att bli frisk. Den för inte heller folk tillbaka till arbete.Sjukförsäkringen måste reformeras i grunden. Bland annat måste taken höjas så att sjuka människor verkligen får ersättning för sin inkomstförlust. Utförsäkringarna måste stoppas och rehabiliteringen förbättras och inte ha några tidsgränser. Det måste finnas bättre och individuella rehabiliteringsplaner som parterna har ansvar för.Vi måste öppna nya möjligheter till arbete för personer som har svårt att orka med ett heltidsjobb eller som bara klarar av en viss typ av jobb. Det måste bli lätt att bidra, oberoende av hur många timmar eller vilket jobb det handlar om. Varje arbetad timme behövs. Arbetslivet måste bli inkluderande. Det är som har ansvaret för att samordna rehabiliteringsinsatserna, och den enskilde måste redan från början få tillgång till de rehabiliteringsinsatser som krävs och ett individuellt anpassat stöd. Ju tidigare rehabiliteringsinsatserna sätts in, desto bättre är möjligheterna att de lyckas.För den som inte kan återgå till sin tidigare arbetsplats eller till sitt tidigare yrke ska insatserna syfta till att man ska komma vidare till något nytt. Flera utredningar visar att ju tidigare och ju närmare individen och arbetsplatserna åtgärderna sätts in, desto större är chansen för människor att komma tillbaka. När beslut fattas om de åtgärder som behövs för att individen ska kunna börja arbeta igen ska människan sättas i centrum. Med nuvarande regler har den enskilde ålagts allt ansvar. Det är inte en rimlig ordning. Inte minst arbetsgivarna har en central funktion i en rehabilitering värd namnet. Andra nyckelaktörer är , företagshälsovården, hälso- och sjukvården, arbetsmarknadens parter och Arbetsförmedlingen.Det behövs mer insatser för en ökad omställningsförmåga och mer av snabb och väl fungerande rehabilitering. Regeringen har äntligen insett att rehabiliteringen är bristfällig. Det välkomnar vi, men det räcker inte. Därför vill vi utöka satsningen så att fler får tillgång till rehabilitering som hjälper dem tillbaka till jobb. Arbetsförmedlingen, , landstingen och de sociala myndigheterna ska samarbeta med individen i centrum och erbjuda kvalificerad handledning. Rehabilitering, utbildning, arbetsträning och andra insatser ska utformas utifrån individens behov, inte utifrån myndighetsgränser eller stuprörstänkande. Det behövs bättre samordning kring den försäkrade. Därför vill vi utveckla arbetet med finansiell samordning på rehabiliteringsområdet, Finsam. Genom Finsam får individen stöd och faller inte mellan stolarna. Vi ser även behovet av att utveckla fler individuellt anpassade vägar till arbetslivet för personer med komplexa behov av insatser. Som sagt: Trygghet ger frihet.Herr talman! Årets solidariska julklapp till de utförsäkrade borde vara att se över och korrigera de brister som finns i sjukförsäkringssystemet. Med detta vill jag önska er alla god jul och gott nytt år. Repliken är mest befogad av att blev specifikt harangerade i Shadiye Heydaris anförande. Jag tänkte ändå lite grann passa på i samband med det som framfördes, vilket var en hel del förklenande adjektiv om den sjukförsäkringsreform vi har debatterat i ganska stor omfattning . Jag tycker att vi har kommit fram till att det finns en hel del viktiga och goda inslag i reformen. Att då kalla den ogenomtänkt och så vidare förefaller mig vara ett ganska förklenande omdöme om en väldigt grannlaga process. Denna process började, vilket jag beskrev i mitt anförande, med att 2002 bekymrade sig över den närmast katastrofala utveckling sjukförsäkringen hade. Den var inte försäkringsmässig, och vi riskerade faktiskt statsbankrutt i . Det fortsatte med den utredning som som tidigare socialförsäkringsminister gjorde och som ledde fram till att vi kunde genomföra en reform baserad på denna på grund av att vi erövrade regeringsmakten i valet 2006.Jag måste också få rätta Shadiye Heydari lite grann när hon säger att ekonomiskt försörjningsstöd är någonting som har ökat dramatiskt. Kommuner och Landsting har tillsammans med gjort en studie som visar att det, så långt man kan tolka detta, är mycket marginella påfrestningar på det ekonomiska försörjningsstödet på grund av sjukförsäkringsreformen i sig. Det gör nog att den huvudsakliga vinsten med reformen att just de som vid en bortre tidsgräns får en möjlighet att komma tillbaka och pröva arbetsförmågan får den möjligheten. De siffror vi har sett är som sagt att det av de 65 000 som i sjukförsäkringen lämnade densamma är 35 000 som inte återvänder.