bet · GZ01CU13 · 2012-03-05 00:00:00 — Men efter ett beslut i (mål ÖH 4617-09) är det uppenbart att skyddsreglerna för hyresgästerna måste förstärkas. Hovrättens beslut innebär att en hyresgäst inte har rätt att behålla sin ursprungliga lägenhet som är och har varit hans hem på grund av att han, enligt folkbokföringslagen, är skyldig att vara folkbokförd på den adress där övernattningslägenheten finns. Det sistnämnda är en konsekvens av att hyresgästen använde övernattningslägenheten som bostad då han arbetade på en ort som det inte var möjligt att dagpendla till, medan han endast kunde tillbringa helgerna i den lägenhet som var hans egentliga hem. Efter hovrättens beslut är det uppenbart att folkbokföringsreglerna och hyreslagens besittningsskyddsregler inte harmonierar med varandra. Min uppfattning är att man ska vara folkbokförd där nu gällande lag säger att man ska vara folkbokförd. Men det är också min uppfattning att man ska vara berättigad att få ha kvar den bostad där man är socialt förankrad och har sitt hem, sin släkt och sina vänner och bekanta. Hovrättens beslut innebär i stället att många hyresgäster som veckopendlar riskerar att tvingas bort från sina hem, alternativt att folkbokföringsreglerna inte kommer att följas. Dagens a-kasseregler bidrar till att försätta hyresgäster i en besvärlig situation. För att kunna få arbetslöshetsunderstöd är en arbetssökande tvungen att stå till arbetsmarknadens förfogande och vara beredd att söka och ta arbete i hela landet enligt de nya regler som gäller. Om den arbetssökande inte gör det kan han eller hon förlora rätten till ersättning. Syftet är bl.a. att göra arbetsmarknaden mer rörlig. Den som erbjuds heltidsarbete på annan ort dit det inte är möjligt att dagpendla måste därför skaffa sig en övernattningsbostad och dessutom vara folkbokförd på denna adress. Enligt beslutet från kan hyresgästen i en sådan situation bli uppsagd från sin ursprungliga bostad och förlora sitt hem på den ort där hyresgästen är socialt förankrad. Detta anser jag är fullständigt orimligt. Mot bakgrund av ovanstående bör regeringen göra en skyndsam lagöversyn i syfte att trygga hyresgästernas rätt till sina hem och därmed stärka deras besittningsskydd. Jag föreslår att tillkännager för regeringen som sin mening vad jag framför. Därmed bifaller V-motionen. Främjande av uthyrning av privatbostäder, punkt 4 (SD) av (SD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2011/12:C401 av (SD) yrkande 2, 2011/12:C254 av (M) och 2011/12:C299 av (M) yrkande 2, 2011/12:C357 av de (M), 2011/12:C396 av i (M) yrkande 2 och 2011/12:C407 av (M). Bostadsbristen är betydande på många håll, inte minst i storstadsregionerna. Nästan 25 000 bostäder i står tomma och skulle kunna hyras ut i andra hand detta enligt en undersökning som har gjort. De samhällsekonomiska vinsterna skulle helt enkelt bli stora om bostäderna nyttjades på ett mer effektivt sätt. Handelskammaren lät intervjua 1 000 personer i om andrahandsuthyrning. Så mycket som av dessa personer som inte hyr ut skulle kunna tänka sig att göra det. Varför tillvaratar vi inte denna vilja när behovet är så stort? Det måste bli enklare och mer lönsamt för privatpersoner att hyra ut sin bostad. För att lösa de mest akuta problemen behöver skattereglerna ändras, t.ex. så att halva bostaden skulle få hyras ut skattefritt. Men det finns också andra åtgärder, som ligger inom utskottets beredningsområde, som bör genomföras. En bidragande orsak till att många avstår från att hyra ut i andra hand är att det inte lönar sig och att oförutsägbarhet råder när det gäller avtalad hyra eftersom hyresgästen kan begära prövning av den hyra han eller hon kommit överens om med sin andrahandshyresvärd, och att denna prövning kan resultera i återbetalningsskyldighet för andrahandshyresvärden. Handelskammaren vill liksom jag se mer flexibla regler vid andrahandsuthyrning. finns ingen väl fungerande marknad för andrahandsuthyrning, där personer som har ett förstahandskontrakt kan hyra ut. Regelverket för andrahandsuthyrning måste ses över i syfte att förbättra och underlätta andrahandsuthyrning. Jag har nämnt de särskilda möjligheterna till prövning av andrahandshyra som kan leda till återbetalningsskyldighet; dessa bör avskaffas. I fråga om övriga motionsförslag vill jag avvakta med sakliga ställningstaganden med hänvisning till den pågående utredningen. Jag föreslår att tillkännager för regeringen som sin mening vad jag framför. Därmed bifaller motion 2011/12:C401 (SD) yrkande 2 och bifaller delvis motion 2011/12:C254 (M) samt avslår övriga motioner. Säkerställande av skälig hyra vid andrahandsuthyrning, punkt 5 (MP, V) av (MP) och Amineh Kakabaveh (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2011/12:C403 av Amineh Kakabaveh m.fl. (V) yrkande 4. En hyresgäst som inte själv kan använda sin hyreslägenhet har enligt hyreslagen rätt att under vissa förutsättningar hyra ut den i andra hand. Det är inte ovanligt med hög omsättning bland andrahandshyresgästerna och att en lägenhet hyrs ut i både tredje och fjärde hand. Den som hyr i andra hand har en svag rättslig ställning och saknar enligt huvudregeln besittningsskydd, vilket innebär att hyresgästen med kort varsel kan förlora sin bostad. En andrahandshyresgäst kan få ett besittningsskydd i förhållande till förstahandshyresgästen, dock aldrig i förhållande till fastighetsägaren. Enligt lag ska hyresnämnden anse en hyra oskälig om den är påtagligt högre än vad hyran är i jämförbara lägenheter vars hyror har bestämts i förhandlingsöverenskommelser enligt hyresförhandlingslagen. Bruksvärdesregeln gäller också för den som hyr i andra hand i förhållande till den som har förstahandskontraktet. brukar godkänna ett påslag om om lägenheten hyrs ut möblerad. Enligt Fastighetsägarna betalar andrahandshyresgäster i snitt mer i hyra än vad förstahandshyresgästen gör. Det finns t.o.m. exempel där personer har betalat högre hyra. De former av spekulation och ekonomisk exploatering som förekommer inom boendet skapar stora orättvisor och ska bekämpas. Ockerhyror vid andrahandsuthyrning handlar om att resurser överförs på orättfärdiga grunder mellan parter som befinner sig i ett icke jämlikt maktförhållande. Regeringen bör låta utarbeta och till återkomma med förslag till lagändringar som innebär att överhyror på andrahandsmarknaden motverkas. Det måste till hårdare sanktioner vid uttag av överhyror. Bruksvärdeshyrorna måste säkras. Regeringen bör särskilt överväga den i motionen väckta frågan om att hyresnämnden ska underrätta åklagare om fall där en prövning bör ske mot bestämmelser om ocker. Vi föreslår att tillkännager för regeringen som sin mening vad vi framför. Därmed bifaller V-motionen. Andrahandshyresgästens rätt till ett förstahandsavtal, punkt 6 (V) av Amineh Kakabaveh (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2011/12:C403 av Amineh Kakabaveh m.fl. (V) yrkande 6. Jag anser att en boende som hyr i andra hand behöver starkare rättigheter. kan en andrahandshyresgäst inte göra något för att få bo kvar om förstahandshyresgästens rätt upphör. Han eller hon saknar verkningsfulla prövningsmöjligheter. Under vilka villkor förstahandshyresgästens besittningsskydd upphör, t.ex. genom att denna avlider, hur länge andrahandshyresgästen har haft lägenheten och vilka särskilda behov andrahandshyresgästen har, är utan betydelse. Jag anser att andrahandshyresgästen ska kunna få prövat enligt fastlagda kriterier om han eller hon har rätt att träda in i förstahandshyresgästens ställe om dennes hyresrätt upphör t.ex. av ovan nämnt skäl. Regeringen bör utreda och återkomma med förslag till kriterier för de omständigheter som ska lägga grund för andrahandshyresgästens rätt att överta förstahandshyresrätten till den lägenhet han eller hon bebor. Jag föreslår att tillkännager för regeringen som sin mening vad jag framför. Därmed bifaller V-motionen. En misshandlad makes eller sambos besittningsskydd, punkt 8 (S, MP, V) av (S), (S), (S), (S), (S), (MP), (S) och Amineh Kakabaveh (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 8 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2011/12:C403 av Amineh Kakabaveh m.fl. (V) yrkande 19 i denna del. En grupp av hyresgäster som behöver ett starkare besittningsskydd för att undvika vräkningar och hemlöshet är kvinnor och män som misshandlas i hemmet av sin make eller sambo. Denna typ av misshandel sker ofta i situationer där lägenheten utsätts för skadegörelse. Efter en uppsägning och vid en efterföljande rättslig prövning av denna tas i många fall inte tillräcklig hänsyn till makens eller sambons och inte heller i förekommande fall barnens behov av lägenheten som bostad eller till de utsattas situation som brottsoffer. Besittningsskyddet för dessa brottsoffer anser vi bör stärkas genom en lagändring, främst av de bestämmelser som finns i 42 och 46 §§ hyreslagen. Enligt vår mening behöver frågan bli föremål för en översyn och därefter bör regeringen skyndsamt återkomma till med ett förslag till ändring i hyreslagen i enlighet med vad vi anför. Vi vill alltså stärka brottsoffrens ställning. Vi föreslår att tillkännager för regeringen som sin mening vad vi framför. Därmed bifaller V-motionen. Försenade hyresbetalningar, punkt 9 (V) av Amineh Kakabaveh (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 9 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2011/12:C403 av Amineh Kakabaveh m.fl. (V) yrkande 19 i denna del. till mitten av ökade antalet verkställda vräkningar mycket kraftigt. Det huvudsakliga skälet var de kraftiga hyreshöjningar som följde skattereform som kommunala och privata bostadsföretag började tillämpa en hårdare linje mot hushåll med hyresskulder. I har ökningen varit jämfört med då 538 barnfamiljer blev vräkta. Det behövs utbildning och kunskap, samverkan med olika aktörer som kronofogden, konsumentbyrån m.fl. för att nyanlända och andra personer i utsatt läge ska få stöd och information innan en vräkning uppstår. Hälften av alla kommuner är dåliga på att hantera vräkningar. har frågat kommunerna om det finns barnfamiljer på den sekundära bostadsmarknaden. En stor del av kommunerna saknar uppgift om detta. I de 74 kommuner som har svarat, finns det sammanlagt mer än 2 600 barnfamiljer med totalt ungefär 4 000 barn, men mörkertalet är alltså stort (BME 2010). Den otrygghet ett andrahandskontrakt innebär för en barnfamilj måste åtgärdas. Den absoluta majoriteten av de verkställda vräkningarna har skett på grund av hyresskuld, varav flertalet inte gäller mer än , vilket är mindre än vad det kostar att verkställa en vräkning. För av de vräkta är vräkningsgrunden upprepade försenade hyresbetalningar trots att ingen hyresskuld kvarstår. Sådana förseningar kan bero på slarv, bristande kunskap om hyreslagens regler och tillämpning eller oregelbundna utbetalningar av löner och socialförsäkringar. Ungdomar är en grupp som ofta finns i denna kategori. För att stärka ställningen för de hyresgäster som fastnat i skuldfällan eller saknar marginaler vid tillfälliga inkomstbortfall är det viktigt att man ser över hyreslagen och förbättrar förutsättningarna för att de boende ska kunna behålla sina kontrakt. Detta gäller inte minst barnfamiljer. En normal konsekvens av sena betalningar är, i andra sammanhang, först en betalningspåminnelse och därefter någon form av straffavgift. Detta borde vara en rimlig ordning också när det gäller försenade hyresbetalningar. Ingen borde kunna avhysas enbart på grund av försenade inbetalningar. Med beaktande av de konsekvenser som en vräkning får så är det nödvändigt att regeringen gör en översyn av bl.a. 42 och 46 §§ hyreslagen för att stärka hyresgästernas besittningsskydd enligt vad jag anför. Jag föreslår att tillkännager för regeringen som sin mening vad jag framför. Därmed bifaller V-motionen. Förvärv av hyresfastigheter, punkt 11 (S, MP, V) av (S), (S), (S), (S), (S), (MP), (S) och Amineh Kakabaveh (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 11 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2011/12:C349 av m.fl. (S) yrkande 13 och 2011/12:C388 av Amineh Kakabaveh m.fl. (V) yrkande 5. Vi anser att det var fel att upphäva förvärvslagen. Vi håller således inte med regeringspartierna om att en skärpt bostadsförvaltningslag kan kompensera den upphävda förvärvslagen som direkt ökat möjligheterna för klart olämpliga personer och företag att etablera sig som hyresvärdar eller utöka sina fastighetsbestånd. Det har ansetts angeläget att förhindra att olämpliga personer och företag förvärvar hyresfastigheter. antog en gång förvärvslagen i detta syfte. Om en kommun begärde prövning av ett förvärv, fick detta genomföras endast efter tillstånd av hyresnämnden. Det har också ansetts nödvändigt med regler som gör det möjligt att ingripa i efterhand mot hyresvärdar som inte sköter fastighetsförvaltningen på ett tillfredsställande sätt. I bostadsförvaltningslagen finns därför regler om att hyresnämnden under vissa förutsättningar kan besluta att en fastighet ska förvaltas av någon annan än fastighetsägaren. Trots att förvärvslagen hade en stor och viktig betydelse för att förhindra oseriösa fastighetsägare finns runt om i landet exempel på olämpliga och oseriösa hyresvärdar. De problem som finns inom detta område talar med styrka för en skärpt lagstiftning inte för en lägre ambitionsnivå. Det är vår uppfattning att en reformerad förvärvslag ska återinföras för att tillsammans med andra lagar såsom bostadsförvaltningslagen utgöra en garanti för hyresgästerna mot oseriös fastighetsförvaltning. En återinförd förvärvslag måste än tydligare och mer kraftfullt hindra olämpliga personer och företag att förvärva hyreshus. Vi vill uppmärksamma att när den upphävde förvärvslagen valde att gå emot en rad remissinstanser, såsom , och . ansåg att mycket talade för att förvärvslagen hade en preventiv verkan. Det faktum att det stora flertalet förvärvare inte nekats förvärvstillstånd borde enligt myndigheten inte tas till intäkt för att lagen inte var preventiv. Enligt remissvaret bör en prövning ske enligt både förvärvslagen och bostadsförvaltningslagen för att hyresgästernas intressen ska kunna tas till vara på bästa sätt. lyfte fram att i de ärenden som prövats av hyresnämnden beviljades två tredjedelar tillstånd till förvärv. För dessa förvärvare har förvärvslagen haft en negativ effekt då de fått vänta på tillstånd. När verket vägde den nackdelen mot den fördel förvärvslagen hade för alla de hyresgäster som skulle ha blivit lidande om den resterande tredjedelen förvärv inte hindrats, var verket fortfarande positivt till förvärvslagen. Flera remissinstanser påpekade ett behov av en utvecklad lagstiftning. ansåg att alla förvärv ska prövas, oberoende av om köpet avser själva hyreshuset eller aktier eller andra andelar i ett bolag som äger huset. vid föreslog att grunderna för att vägra förvärvstillstånd skulle göras tydliga. Som ett alternativ till upphävandet av förvärvslagen efterlyste bl.a. ett par av hyresnämnderna nya regler som skulle ta sikte på indirekta förvärv, t.ex. för att effektivt förhindra att anmälningsplikten för aktieförvärv kringgås. Om regeringen verkligen hade sett problemen med oseriös hyreshusförvaltning, hade naturligtvis förutsättningarna för förvärv av hyreshusfastigheter skärpts. Det problem regeringen konstaterade med bristande enhetlighet vid tillämpningen av lagen utgjorde verkligen inte en grund för att upphäva lagen. Detsamma gällde regeringens argument om att lagen kringgicks genom indirekta förvärv, att förfarandet var utdraget och att det fanns behov av en effektivare sanktion. Vi menar, i likhet med flera remissinstanser, att utredningens arbete och de huvudsakliga argument som fördes fram för att avskaffa förvärvslagen i stället visade på ett klart behov av en förstärkt och förtydligad lagstiftning. Vi går således emot justitieministern när hon säger att hon inte vill återinföra en förvärvslagstiftning. En översyn bör göras med en tydlig inriktning på att den nya lagen ska bli ett mer effektivt instrument mot oseriösa hyresvärdar än den gamla lagen var. Regeringen bör återkomma till med det lagförslag vi önskar se genomfört. Vi föreslår att tillkännager för regeringen som sin mening vad vi framför. Därmed bifaller motionerna 2011/12:C349 (S) yrkande 13 och 2011/12:C388 (V) yrkande 5. Förvärv av hyresfastigheter, punkt 11 motiveringen (SD) av (SD). Enligt min mening är det för tidigt att ta ställning till om en ny förvärvslagstiftning ska införas. Jag anser att ytterligare erfarenheter bör vinnas av den lagstiftning som finns och som innebär att ett förvärv av en hyresfastighet får ske utan möjligheter till prövning av förvärvet men där det i förhållande till tidigare finns större möjligheter till ingripanden enligt bostadsförvaltningslagen. Jag anser alltså att inte nu i sak bör ta ställning till frågan om huruvida en förvärvslagstiftning beträffande hyresfastigheter ska införas. S- respektive V-motionen avstyrks. Vitesföreläggande mot oseriösa hyresvärdar, punkt 12 (S, MP, V) av (S), (S), (S), (S), (S), (MP), (S) och Amineh Kakabaveh (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 12 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2011/12:C349 av m.fl. (S) yrkande 7. Fastighetsägare har ansvaret för att investeringar i en god boendemiljö verkställs och finansieras. Det finns situationer när en fastighetsägare inte tar sitt ansvar för en god boendemiljö, särskilt om det krävs omfattande renoveringar. Det gäller ofta fastigheter som ligger i områden där de boende har låga inkomster och därmed begränsade möjligheter att klara betydande hyreshöjningar. har på förslag av regeringen skärpt bostadsförvaltningslagen (1977:792). Förvaltningsålägganden ska kunna beslutas om bristerna i fastighetsägarens förvaltning är av ett mindre allvarligt slag och ett sådant beslut är tillräckligt för att uppnå en godtagbar förvaltning av hyresfastigheten. Om en fastighet är i behov av mer omfattande renoveringsinsatser är den möjlighet som står till buds tvångsförvaltning. kan besluta om tvångsförvaltning och då utse en förvaltare. Ett problem som uppmärksammades av den utredning vars förslag grundlagt de senaste ändringarna i bostadsförvaltningslagen är att det ibland är svårt att hitta lämpliga förvaltare när förvaltningen kan tänkas bli svårskött, främst av ekonomiska skäl. En fråga som då uppkommer är om det inte borde finnas utökade möjligheter att förmå en fastighetsägare att ta sitt ansvar, eftersom möjligheterna till tvångsförvaltning av olika skäl är så pass begränsade. Enligt vår mening krävs det en statlig medfinansiering av renoveringsinsatser i syfte att fastighetsägare i större utsträckning ska kunna ta sitt ansvar för en nödvändig upprustning, men den frågan bereds inte av utskottet i detta ärende. Vi vill se nya möjligheter att ställa krav på de fastighetsägare som, trots sådana insatser, inte är beredda att ta sin del av ansvaret för den nödvändiga upprustningen. För att balansera statens ansvar och fastighetsägarens ansvar föreslår vi att en möjlighet till vitesföreläggande av fastighetsägare som inte uppfyller rimliga krav på underhåll och renovering av sina fastigheter ska prövas. En utredning bör tillsättas och regeringen återkomma till med ett förslag till de lagändringar som är nödvändiga. Vi föreslår att tillkännager för regeringen som sin mening vad vi framför. Därmed bifaller S-motionen. Främjande av kooperativ hyresrätt, punkt 13 (S, MP, V) av (S), (S), (S), (S), (S), (MP), (S) och Amineh Kakabaveh (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 13 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2011/12:C415 av m.fl. (S). Allt fler vill starta eget företag tillsammans, i bolagsform eller i en ekonomisk förening. Lockelsen och värdet ligger i det gemensamma ägandet och det jämlika inflytandet över verksamheten. Den kooperativa idén har sprungit ur just detta: ett gemensamt behov av att lösa ekonomiska problem och tillgodose ekonomiska intressen. Det kooperativa företaget bygger på öppenhet, demokrati och deltagande från medlemmarna, vilka tillsammans äger företaget. Inflytande och ansvar fördelas lika mellan kooperativets alla medlemmar. Och alla medlemmar har lika rösträtt. finns kooperativa företag inom alla branscher. Bostadsmarknaden i storstäderna är på väg att bli en marknad för rika. Unga, vanliga löntagare och äldre utan eget kapital trängs ut från centrumområdena. Unga får allt svårare att komma in på bostadsmarknaden eftersom hyresrätterna blir färre i takt med att många kommuner säljer ut sina allmännyttiga bostäder. byggs alltför få hyresrätter. Med detta som bakgrund vill vi slå ett slag för den kooperativa hyresrätten som kombinerar bostadsrättens möjligheter till inflytande med ett lågt ekonomiskt risktagande. Det är viktigt att komma ihåg att den kooperativa hyresrätten utvecklar den vanliga hyresrätten som den ger nya möjligheter i nyproduktionen och bidrar till ökad boendedemokrati. En kooperativ hyreslägenhet hyrs på ungefär samma villkor som gäller för en vanlig hyreslägenhet. Medlemsinsatserna uppgår vanligtvis till symboliska belopp medan upplåtelseinsatserna varierar betydligt, från noll till några per kvadratmeter. Om man lämnar föreningen får man tillbaka upplåtelseinsatsen, men man kan inte sälja sin kooperativa hyresrätt. En kooperativ hyresrätt ger de boende möjligheter att besluta över hyresnivån och hur fastighetsförvaltningen ska gå till. Det stärker både det egna engagemanget och ansvarstagandet. Ju mer man hushållar med vatten och värme, sköter utemiljö, städning och reparationer själva, desto lägre blir boendekostnaden. Detta är något som traditionella hyresgäster ofta är missnöjda med att de saknar inflytande över. Den kooperativa hyresrätten är spekulationsfri och är speciellt viktig på vissa marknader, särskilt i storstäderna och tillväxtorterna där priserna för bostadsrätter trissas upp så att människor med vanliga inkomster utesluts. På mindre orter, där köp av en bostadsrätt kan innebära en ekonomisk risk, får den boende i en kooperativ hyresrätt samma fördelar som i en bostadsrätt utan att riskera förlust. Det spekulationsfria inslaget i kombination med rimliga insatser väcker ofta stort intresse. Den kooperativa hyresrätten kan därmed hjälpa till att öka rörligheten på bostadsmarknaden och i förlängningen arbetsmarknaden. Orsaken är de hushåll, ofta äldre personer som bor i villa, som är intresserade av nybyggda kooperativa hyresrätter. Genom att sälja villan kan de betala insatsen och få ett bekvämt boende som t.ex. unga familjer kan flytta till villorna. Bostadsmarknaden påverkas positivt genom sådana flyttkedjor. Också seniorbostäder i kooperativ hyresrätt har börjat växa fram. Flera kommuner har insett att den kooperativa hyresrätten kan öka den sociala integrationen i miljonprogramsområdena genom ombildning av en del av de allmännyttiga bostäderna. Även vid försäljning av allmännyttiga eller privata hyresrätter skulle den kooperativa hyresrätten genom den förköpsrätt hyresgästerna har kunna utgöra ett angeläget alternativ. Den kooperativa hyresrätten är även av intresse när det gäller nyproduktion. Mindre kommuner med egna bostadsbolag som har låg likviditet får med kooperativ hyresrätt möjlighet att bygga nya bostäder. Genom hyresgästernas insatser får bostadsbolaget ett viktigt stöd i sin finansiering.