bet · H001NU10 · 2012-12-06 00:00:00 — är flygtrafiken konkurrensutsatt, och det statliga ägandet kan snarare vara en hämsko när det gäller att reglera och ställa hårdare krav på flygtrafiken. Staten bör i huvudsak inte äga företag som finns på fungerande konkurrensutsatta marknader. SAS bolagsledning liksom parterna på arbetsmarknaden har genom stora ansträngningar lyckats träffa avtal som innebär kostnadsminskningar för bolaget. Jag delar regeringens bedömning att den nya affärsplanen rimligen gör bolaget mer attraktivt inför en försäljning men tror inte att de nuvarande planerna är tillräckliga för att göra SAS lönsamt. Förslaget om en låneram innebär fortsatt stora ekonomiska risker med skattepengar. Flygindustrin står inför stora strukturella problem. Behovet av flygresor på kortare och medellånga distanser kommer att minska när de snabba tågförbindelserna byggs ut i och världen. Även bränsleprisernas snabbt stigande andel av flygbolagens kostnader är ett exempel på strukturella problem som inte kommer att lösas genom nuvarande affärsplaner. Att i det här läget subventionera olönsam flygtrafik på det sätt som regeringen föreslår är inte en ansvarsfull ekonomisk politik. Jag anser inte heller att regeringen på ett bra sätt förvaltat det bemyndigande som finns om att avveckla det statliga ägandet. Med en mer aktiv politik hade regeringen tidigare kunnat avveckla ägandet i SAS. Att medge lån till SAS utan att det finns en uttalad plan från regeringens sida om hur avvecklingen av det statliga engagemanget i bolaget ska gå till är inte en ansvarsfull ägarpolitik. bör avslå regeringens förslag och i stället begära att regeringen skyndsamt presenterar ett förslag till en ordnad avveckling av det statliga ägandet i SAS. Det som här anförts ligger för övrigt i linje med vad som lyfts fram i motion 2012/13:N335 (MP). Motionen kan därför avslås av . Med hänvisning till det anförda tillstyrks motion 2012/13:N10 (MP). Propositionen och motion 2012/13:N335 (MP) avstyrks. Låneram för () (S), (S), (S), (S), (S) och (S) anför: Den fråga har att ta ställning till är om den ska medge att regeringen beslutar om en låneram för SAS. Socialdemokraterna stöder detta förslag eftersom det möjliggör för SAS att bli lönsamt. Vi anser att det är viktigt att värna de gemensamma tillgångarna som företag med statligt ägande utgör. Staten har investerat mycket pengar i SAS . SAS är största flygbolag och har som verksamhetsmål att erbjuda flygtransporter och därtill relaterade tjänster till den nordiska hemmamarknaden. SAS har en marknadsposition om i de skandinaviska länderna och spelar en viktig roll när det gäller att säkra tillgång till infrastruktur för bl.a. näringslivet såväl inom som övriga . Låneramen kommer att utgöra en del av en ny kreditfacilitet för bolaget. Vi anser dock inte att det är ett självändamål vare sig att äga eller sälja SAS, utan menar att det är överväganden som får göras vid varje givet tillfälle utifrån de förutsättningar som då råder. Låneram för () (V) anför: står bakom regeringens proposition om en låneram för SAS. Jag vill dock tydliggöra min uppfattning ytterligare, bl.a. när det gäller regeringens hantering av SAS. Låneramen kommer att utgöra en del av en ny kreditfacilitet för bolaget. välkomnar detta förslag eftersom det möjliggör för SAS att leva vidare. Förutsättningen för regeringens förslag om låneram har varit den besparingsplan och de nya kollektivavtal som fack och ledningen för kommit överens om. SAS-ledningens metod har emellertid varit att ställa facken inför ett ultimatum att gå med på en på förhand bestämd besparingsplan eller acceptera konkurs. Denna metod strider mot den svenska modellen på arbetsmarknaden som innebär att parterna förhandlar om nya kollektivavtal. Det är också anmärkningsvärt att detta har ägt rum i ett halvstatligt bolag, där ett av ledningens argument mot facken är att ägarna kräver att besparingsplanen accepteras fullt ut. tar kraftigt avstånd från hur såväl ägarna, däribland den svenska staten, som SAS ledning har hanterat denna fråga. vill det till att svenska staten som största ägare tar sitt ansvar och ger SAS alla möjligheter att utvecklas och fungera väl i statlig regi. Förteckning över behandlade förslag Proposition 2012/13:46 Låneram för : medger att regeringen beslutar om en låneram i för för 20122015, till marknadsmässiga villkor och till ett belopp om högst (avsnitt 4). 2012/13:N10 av m.fl. (MP): avslår regeringens förslag om en låneram till i Riksgälden om högst . begär att regeringen återkommer med ett förslag till som innebär att det statliga ägandet i skyndsamt avvecklas. Motion från allmänna motionstiden 2012/13:N335 av m.fl. (MP): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att sälja statens ägande i SAS. har gett finansutskottet tillfälle att yttra sig över regeringens proposition 2012/13:46 Låneram för samt de eventuella motioner som kan komma att väckas med anledning av propositionen och som rör finansutskottets beredningsområde. Kommittémotionen 2012/13:N10 av m.fl. (MP) har väckts med anledning av propositionen. föreslår att näringsutskottet tillstyrker propositionens förslag att ge SAS tillgång till en låneram i och avstyrker motionen. I yttrandet finns en avvikande mening (MP) och ett särskilt yttrande (V). Regeringen föreslår att medger att regeringen beslutar om en låneram i för för 20122015 till marknadsmässiga villkor och till ett belopp om högst . Regeringen konstaterar att förslagen i propositionen kommer att påverka statens inkomster och utgifter utan att detta har kunnat beaktas i budgetpropositionen . För att ge SAS nödvändig tillgång till likviditet och därmed upprätthålla förtroendet för bolaget hos kunder och leverantörer anser regeringen att det är högst angeläget att kreditfaciliteten kan komma på plats. Mot den bakgrunden anser regeringen att det finns synnerliga ekonomisk-politiska skäl för att lägga fram propositionen och hänvisar till riksdagsordningen 3 kap. 2 § tredje stycket där detta regleras. har antagit en ny affärsplan: 4XNG I skälen för regeringens förslag om en låneram för SAS hänvisas till att regeringen i samband med de två nyemissionerna 2009 och 2010 gjorde bedömningen att pågående effektiviseringar och åtgärdsprogram i SAS var tillräckliga för att åstadkomma ett lönsamt och långsiktigt livskraftigt bolag. har dock priskonkurrensen på den internationella flygmarknaden tilltagit, konstaterar regeringen, som ökade bränslepriser pressat flygbranschen ytterligare. Även om bolaget 2006 redovisade en mindre vinst , har verksamheten varit olönsam. uppgick marknadsvärdet på svenska statens ägarandel till ca . Den affärsplan 4Excellence Next Generation (4XNG) som styrelsen i SAS nu har antagit och som förutsätter en likviditetsreserv för att kunna genomföras, innebär enligt regeringen genomgripande förändringar av verksamheten och ska säkerställa lönsamhet och långsiktig konkurrenskraft. Den innebär långtgående kostnadssänkningar på ca , utöver åtgärderna i strategin 4Excellence som lanserades tredje kvartalet 2011 med målsättningen att SAS 2015 ska ha uppnått intäkts- och kostnadseffekter på . Den nya affärsplanens huvudområden omfattar bl.a. nya kollektivavtal för anställda, med sänkta ersättningsnivåer för att uppnå marknadsmässiga löne- och tjänstgöringsvillkor. En centralisering av de administrativa funktionerna till medför en minskning av antalet anställda med ca 800 heltidstjänster. Utöver detta planeras outsourcing av marktjänster och delar av kundservice. Planen omfattar även avyttringar av tillgångar och en ny finansieringsplan för att förbättra bolagets likviditet. Dessa åtgärder förväntas påverka likviditeten positivt med ca 3 mijlarder kronor. Avyttringarna omfattar bl.a. flygbolaget och Ground Handling. Regeringen anger att ungefär hälften av kostnadsbesparingarna kommer att realiseras under /13. Engångskostnaderna för att genomföra planen väntas uppgå till , varav 0,91,väntas uppkomma . Regeringens bedömning av affärsplanen Regeringen har utvärderat den nya affärsplanen 4XNG noggrant ur olika perspektiv och bedömer att ett genomförande av åtgärderna i planen kommer att konsolidera verksamheten och skapa förutsättningar för att åter göra bolaget lönsamt. Regeringen bedömer att SAS, efter att planen har genomförts, kommer att ha en sådan ekonomisk ställning att bolaget kan finansiera sin verksamhet på den privata kreditmarknaden, utan aktieägarnas deltagande. Regeringen bedömer även att den nya affärsplanen gör SAS mer attraktivt för en potentiell köpare, och att den därmed ökar möjligheterna för staten att minska ägandet i bolaget. En låneram för SAS En förutsättning för att SAS ska kunna genomföra affärsplanen är att bolaget har tillgång till en likviditetsreserv för tiden fram till dess att åtgärderna i planen väntas leda till att bolaget uppvisar en väsentligt stärkt lönsamhet. SAS har därför vänt sig till de fyra största aktieägarna (svenska, norska och danska staten samt KAW) och sju banker med ett förslag om deltagande i en ny kreditfacilitet. Den totala kreditfaciliteten uppgår till maximalt och löper t.o.m. . Svenska, norska och danska staten svarar tillsammans för av faciliteten och deltar på samma villkor som övriga aktörer. Svenska statens andel av kreditfaciliteten uppgår till högst . Det avtal som reglerar kreditfaciliteten fastställer dels ett antal definierade situationer, dels ett antal villkor som måste vara uppfyllda för att bolaget över huvud taget ska få nyttja faciliteten. För sitt deltagande i kreditfaciliteten får långivarna en marknadsmässig ersättning i form av avgifter för utfärdande, tillhandahållande och avveckling av faciliteten samt ränta vid ett eventuellt utnyttjande av faciliteten. Långivarnas exponering vid ett eventuellt utnyttjande av kreditfaciliteten täcks av säkerheter vars värde, enligt regeringen, motsvarar en betydande andel av den sammanlagda faciliteten. Bolaget är därutöver förpliktigat att löpande informera långivarna om en rad förhållanden som rör genomförandet av den nya affärsplanen. För att regeringen ska kunna besluta om en låneram i krävs ett medgivande från (9 kap 8§ regerinsformen). Vidare får regeringen enligt 7 kap. 3 § budgetlagen (2011:203) finansiera utlåning med lån i om den förväntade förlusten är låg. Regeringen bedömer att kreditrisken för staten för tillhandahållandet av en låneram för SAS bedöms vara tillräckligt låg för att behovet av finansiering ska kunna tillgodoses genom lån i . I 6 kap. 4 § första stycket budgetlagen anges att en ränta eller avgift ska tas ut för ett sådant lån, som ska motsvara statens förväntade kostnad för lånet. Mot bakgrund av att statens deltagande i kreditfaciliteten sker på marknadsmässiga villkor, att den nya affärsplanen av regeringen bedöms leda till en ökning av bolagets värde samt att avkastningen som erhålls står i rimlig proportion till den risk som deltagandet i kreditfaciliteten innebär, är regeringens bedömning att deltagandet i kreditfaciliteten inte är statsstöd i EUF-fördragets bemärkelse. Den avgift som tas ut av SAS för att bolaget har tillgång till kredifaciliteten medför intäkter för staten 20122015. Vidare kommer ett eventuellt nyttjande av kreditfaciliteten, som resulterar i lån från finansiärerna i proportion till deras insatser i faciliteten, leda till ränteintäkter för staten. Den del av ränteintäkterna som motsvarar upplåningskostnaden används för att finansiera statens löpande upplåning, medan den del som motsvarar statens kreditrisk förs till en kreditreserv i . Den överskjutande delen redovisas mot en inkomsttitel. Ett utnyttjande av den föreslagna låneramen försämrar statens budgetsaldo och ökar lånebehovet. Statens finansiella sparande påverkas däremot inte av en eventuell utlåning eftersom utlåningen motsvaras av en fordran på bolaget. Det finansiella sparandet påverkas positivt av avgifts- och ränteintäkter och negativt vid konstaterade förluster i form av uteblivna amorteringar. I motion 2012/13:N10 av m.fl. (MP) föreslås att avslår regeringens förslag om en låneram till (yrkande 1) och att begär att regeringen återkommer med ett förslag till som innebär att det statliga ägandet i skyndsamt avvecklas (yrkande 2). Motionärerna konstaterar att SAS är ett bolag som länge har haft stora ekonomiska problem och att staten vid ett flertal tillfällen varit tvungen att gå in med ägartillskott i bolaget. avslog vid båda tillfällena och 2010 förslagen om att den svenska staten skulle delta i respektive nyemission. I stället förordades att det statliga ägandet i SAS skulle avvecklas. Affärsplanerna har bedömts medföra stora ekonomiska risker och menar att det är svårt att se någon samhällspolitisk nytta med att staten äger flygbolag. Dessa skäl är alltjämt mycket giltiga. är SAS återigen i kris och bolaget har vänt sig till sina huvudägare i form av svenska, norska och danska staten. Begäran handlar om behov av statliga lån då bolaget inte kunnat få krediter på den privata kreditmarknaden. Enligt motionärerna har SAS bolagsledning liksom parterna på arbetsmarknaden genom stora ansträngningar lyckats träffa avtal som innebär kostnadsminskningar för bolaget. Motionärerna delar regeringens bedömning att den nya affärsplanen rimligen gör bolaget mer attraktivt inför en försäljning, men tror inte att de nuvarande planerna är tillräckliga för att göra SAS lönsamt. Motionärerna anser inte heller att regeringen på ett bra sätt förvaltat det bemyndigande som finns om att avveckla det statliga ägandet. Motionärerna anser att det är av högsta vikt att vara försiktig och varsam med skattepengar och att staten inte bör ta på sig affärsrisker om det inte finns synnerliga skäl till detta. Det förslag om en låneram som regeringen föreslår innebär fortsatt stora ekonomiska risker med skattepengar. Att i ett läge där flygindustrin står inför stora strukturella problem subventionera olönsam flygtrafik på det sätt som regeringen föreslår är inte en ansvarsfull ekonomisk politik. Motionärerna menar att med en mer aktiv politik hade regeringen tidigare kunnat avveckla ägandet i SAS. Att medge lån till SAS utan att det finns en uttalad plan från regeringens sida om hur avvecklingen av det statliga engagemanget i bolaget ska gå till är inte en ansvarsfull ägarpolitik, anser motionärerna, och de föreslår därför att regeringens förslag i propositionen avslås och att i stället begär att staten skyndsamt presenterar ett förslag till en ordnad avveckling av det statliga ägandet i . beslutade styrelsen i (publ) om en nyemission om ca , med företrädesrätt för bolagets aktieägare. I proposition 2008/09:124 Nyemission i (publ) föreslog regeringen att skulle bemyndiga regeringen att för statens räkning delta i nyemissionen genom att teckna aktier till ett belopp om högst , motsvarande den svenska statens pro rata-andel . behandlade förslaget i bet. 2008/09:FiU40. Utskottet tillstyrkte regeringens förslag, liksom näringsutskottet, som hade fått tillfälle att yttra sig i frågan (yttr. 2008/09:NU7y). Utskottet delade regeringens bedömning att den strategiska inriktning och den affärsplan som då hade presenterats () borde skapa förutsättningar för ett lönsamt SAS. Enligt utskottets bedömning innehöll åtgärder som bolaget självt har möjlighet att påverka varför planen bedömdes som trovärdig. I och med genomförandet av affärsplanen bedömde utskottet att SAS skulle få en viss stresstålighet för att klara av såväl en nedgång i efterfrågan som svängningar i oljepris och valutakurser. ansåg utskottet att genomförandet av affärsplanen förutsatte en förstärkning av bolagets kapitalstruktur genom en nyemission och att nyemissionen sannolikt inte skulle kunna genomföras i det finansiella läge som då rådde om inte den svenska staten deltog. reserverade sig mot utskottets förslag och ansåg att det var svårt att se någon samhällspolitisk nytta med att staten äger flygbolag och betonade vikten av att vara försiktig och varsam med skattepengar. Reservanten ifrågasatte om de besparingsplaner som SAS hade presenterat skulle komma att lyckas och konstaterade att SAS tidigare hade presenterat liknande planer som misslyckats. I stället för att delta i nyemissionen skulle uppmana regeringen att möjligt inleda en försäljning av statens andelar i SAS. beslutade styrelsen om en nyemission om ca , med företrädesrätt för bolagets aktieägare. I propositionen 2009/10:121 Nyemission i (publ) föreslog regeringen att skulle bemyndiga regeringen för statens räkning delta i nyemissionen genom att teckna aktier till ett belopp om högst , motsvarande den svenska statens pro rata-andel . behandlade förslaget i bet. 2008/09:FiU40. Utskottet tillstyrkte regeringens förslag, liksom näringsutskottet som hade fått tillfälle att yttra sig i frågan (yttr. 2009/10:NU2y). När det gällde ståndpunkt att staten inte ska delta i nyemissionen ansåg utskottet att detta skulle kunna innebära en risk för att bolaget skulle gå i konkurs eftersom det då inte fanns någon köpare. Enligt utskottet var det en konkurs, och inte deltagande i nyemissionen så som hävdade, som skulle äventyra skattepengar i onödan. reserverade sig mot utskottets förslag. Reservanten ansåg att staten i huvudsak inte bör äga företag som finns på fungerande konkurrensutsatta marknader och anförde att det inte fanns några skäl till att staten skulle äventyra skattemedel i onödan. I stället skulle regeringen, enligt reservanten, aktivt arbeta för att hitta en ny ägare till SAS och sälja statens andel i bolaget. bemyndigande att sälja SAS I samma proposition föreslog regeringen också att skulle bemyndiga regeringen att minska ägandet i SAS. Utskottet såg med tillfredsställelse på att regeringen begärde detta bemyndigande. Förutom att regeringen därmed tillämpade den praxis som rått vid förändringar i statens ägande av SAS, framhöll utskottet att bemyndigande skulle uppfattas som ett tydligt besked om statens inställning när det gäller försäljning inom överskådlig tid. underströk utskottet vikten av att en försäljning skulle ske i ordnade former när det fanns en seriös köpare. reserverade sig mot utskottets förslag och ville att regeringen först skulle göra en genomgripande analys och kartläggning av SAS och sedan återkomma till . Regeringens uppföljning av SAS resultat 2011 Av den uppföljning av SAS resultat 2011 som regeringen redovisar i sin skrivelse 2011/12:140 framgår att EBT-marginalen 2011 före engånsposter var , jämfört med målet på . Regeringen anger att den finansiella beredskapen uppgick till , vilket var bättre än målsättningen medan den justerade soliditeten och justerade skuldsättningen uppgick till respektive 1,33 vilket var sämre än målsättningen. Enligt regeringen har SAS planenligt genomfört det kostnadsprogram som presenterades i samband med strategin . Regeringen konstaterar att en ny strategi, 4Excellence, presenterades med målsättningen att sänka enhetskostnaden . Enligt skrivelsen har genomförandet av strategin accelererats, vilket beräknas till i intäkts- och kostnadsåtgärder under 20122013. SAS delårsrapport januariseptember 2012 Av resultatanalysen framgår att koncernens intäkter, justerat för valuta och engångsposter, ökade jämfört med . Ökningen hänförs främst till posten passagerarintäkter, som justerat för valuta ökade . Antalet passagerare ökade . Personalkostnaderna minskade jämfört med . Kostnaden för flygbränsle ökade och berodde primärt på att bränslesäkringen ger mindre effekt jämfört med , men också på en svagare växelkurs för SEK/USD. En ökad volym förklarar till den ökade kostnaden för flygbränsle. Med endast en oredovisad månad kvar av det förkortade (januarioktober) är bedömningen i delårsrapporten att kommer att rapportera ett svagt negativt resultat före skatt och engångsposter. Omstruktureringskostnader och engångskostnader med anledning av affärsplanen 4XNG kommer att belasta resultatet för med 0,91,. Enligt delårsrapporten är EBT-marginalen , vilket ska relateras till lönsamhetsmålet på . När det gäller den finansiella ställningen redovisas i delårsrapporten att per hade i likvida medel. Detta innebar en minskning med jämfört med samma datum . Den sammanlagda finansiella beredskapen (likvida medel och outnyttjade lånelöften) per motsvarande , vilket kan jämföras med per . I delårsrapporten redovisar att den finansiella beredskapen är . var den finansiella beredskapen . Målet för den finansiella beredskapen är att den ska överstiga av fasta kostnader. Vidare anges i delårsrapporten att ett av de kontrakterade lånelöftena om minskas fr.o.m. för att slutligen löpa ut . Av delårsrapporten framgår att tillgångar motsvarande ett värde om pantsatts. Målet för den justerade soliditeten är att den ska överstiga och den justerade skuldsättningen att den ska vara lägre än 1,0. Enligt delårsrapporten uppgick den justerade soliditeten uppgick vilket kan jämföras . Den justerade skuldsättningsgraden uppgick till 1,41 jämfört med 0,89 . SAS kassaflöde från den löpande verksamheten uppgick enligt delårsrapporten till . För var kassaflödet dock negativt (). Ändring av redovisningsprincip för pensionsskulder I delårsrapporten finns ett avsnitt med risk- och osäkerhetsfaktorer. Där kommenteras bl.a. ändringen av redovisningsprincip för förmånsbestämda pensionsplaner som ska tillämpas för räkenskapsåret som börjar . Ändringen av redovisningsprincip har antagits av EU och publicerades av IASB () . Enligt den ändrade principen är det bl.a. inte längre tillåtet att skjuta upp redovisningen av vissa avvikelser i uppskattningar, utan samtliga avvikelser i uppskattningar ska redovisas i övrigt totalresultat. Till följd av ändringarna kommer de ackumulerade oredovisade avvikelserna att redovisas i sin helhet mot eget kapital, vilket enligt delårsrapporten kommer att ha en avsevärd negativ effekt på eget kapital. Per uppgick ej resultatförda estimatavvikelser och planändringar till ca . Upplösningen av estimatavvikelser och planändringar kommer också att innebära att uppskjutna skatteskulder kopplat till pensioner kommer att upplösas. Effekten av detta uppgår till ca vilket påverkar eget kapital positivt. Vidare skulle estimatavvikelserna reduceras ytterligare med vid en överenskommelse om förändrade pensionsvillkor. Sammanlagt beräknas nettoeffekten av den kvarvarande estimatavvikelsen som ska redovisas mot eget kapital ca . Vid SAS årsstämma fattades beslut om att ändra räkenskapsåret till att omfatta perioden den 1 november31 oktober i stället för kalenderår. har godkänt ändringen. Ändringen av räkenskapsåret innebär att den ändrade redovisningsprincipen ska tillämpas fr.o.m. . Villkor för att SAS ska få nyttja kreditfaciliteten I den proposition som den norska regeringen lagt fram till (prop. 38 S (2012-2013)) redovisas mer detaljerat de villkor som finns i avtalet mellan SAS och de tre staterna, KAW och sju banker som ska vara uppfyllda för att bolaget ska få nyttja faciliteten (s. 4 i propositionen). Av avtalet (rammeavtalen) framgår följande: Kreditfaciliteten löper fram till . SAS betalar för kreditfaciliteten genom i) s.k. upfront avgift (gebyr), ii) en avgift för den outnyttjade andelen av faciliteten, iii) ränta för utnyttjande av kreditfaciliteten och iv) en s.k. exitavgift när kreditfaciliteten upphör. För att kunna utnyttja faciliteten måste SAS uppfylla ett antal villkor (covenants), däribland vissa finansiella nyckeltal som regelmässigt måste uppfyllas. SAS ska ställa ut säkerheter för delar av den exponering som långivarna får när kreditfaciliteten utnyttjas. Flera ägarandelar, däribland Wideröe, ska säljas. SAS förpliktigar sig att löpande informera långivarna om en rad förhållanden, t.ex. genomförandet av 4XNG-planen. Avtalet upphör i det fall det visar sig att det bryter mot statsstödsregelverket. För att SAS ska få tillgång till kreditfaciliteten måste bolaget ha ingått nya kollektivavtal med de anställda som ger kostnadsbesparingar motsvarande minst de som beräknas i 4XNG-planen.