bet · GZ01FiU27 · 2012-06-12 00:00:00 — 2011/12:FiU27 Årsredovisning för staten behandlar skrivelse 2011/12:101 Årsredovisning för staten 2011. Utskottet behandlar även redogörelse om granskningen av årsredovisningen för staten 2011 (2011/12:RR4). Utskottet föreslår att Årsredovisningen för staten 2011 och redogörelse om granskningen av årsredovisningen för staten 2011 läggs till handlingarna. Utskottets förslag till riksdagsbeslut Årsredovisning för staten 2011 lägger skrivelse 2011/12:101 och redogörelse /12:RR4 till handlingarna. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (M), (S), (S), (M), (S), (M), (S), (FP), (S), Per Åsling (C), (S), (M), Per (MP), (KD), (SD), (V) och (M). Ärendet och dess beredning I detta betänkande behandlar finansutskottet skrivelse 2011/12:101 Årsredovisning för staten 2011. har granskat årsredovisningen för staten, och i betänkandet behandlas även redogörelse om granskningen av årsredovisningen för staten 2011 (2011/12:RR4). Ingen motion har väckts med anledning av skrivelsen eller redogörelsen. Samtliga utskott har getts tillfälle att yttra sig. Inget utskott har emellertid yttrat sig. I Årsredovisning för staten 2011 lämnar regeringen en redogörelse för det ekonomiska utfallet i staten 2011. Skrivelsen innehåller en uppföljning av de budgetpolitiska målen, utfallet på budgetens inkomsttitlar och anslag samt övriga finansiella befogenheter, resultaträkning, balansräkning och finansieringsanalys, utvecklingen av statsskulden, redovisning och riskanalys av statliga garantier och krediter och nationellt intygande samt avgifter till och bidrag från EU. En redovisning av åtgärder som regeringen vidtagit eller avser att vidta med anledning av granskningsrapporter från effektivitetsrevisionen lämnas. Vidare lämnas information om myndigheter som fått revisionsberättelse med avvikande mening eller reservation. Årsredovisning för staten 2011 Utskottets förslag i korthet lägger regeringens skrivelse Årsredovisning för staten 2011 och redogörelse om granskningen av årsredovisningen för staten 2011 till handlingarna. Uppföljning av de budgetpolitiska målen Överskottsmålet innebär att den offentliga sektorns finansiella sparande ska motsvara av BNP i genomsnitt under en konjunkturcykel. I budgetpropositionen beräknades ett underskott på eller av BNP. Tack vare en ekonomisk utveckling som blev bättre än väntat blev utfallet ett överskott på , vilket motsvarade av BNP. Mer än hela den offentliga sektorns överskott 2011 är hänförligt till ålderspensionssystemet, vars finansiella sparande uppgick till . Staten och den kommunala sektorn visade underskott på 5 respektive . Vid uppföljningen av överskottsmålet använder regeringen tre olika indikatorer: bakåtblickande tioårssnitt, sjuårsindikatorn och strukturellt sparande. Tioårssnittet utgörs av genomsnittet för det finansiella sparandet och används för att i efterhand avgöra om det finansiella sparandet i den offentliga sektorn har varit i linje med överskottsmålet. Ett syfte med denna indikator är att bedöma om det funnits systematiska fel i styrningen av finanspolitiken. avser genomsnittet perioden 20022011 och utfallet för perioden blev av BNP. När man tolkar denna indikator bör man, enligt regeringen, ta hänsyn till det genomsnittliga konjunkturläget . Det genomsnittliga resursutnyttjandet bedöms av regeringen ha legat under potentiell BNP och det konjunkturjusterade värdet för tioårsindikatorn beräknas därför till av BNP. En samlad bedömning av det ojusterade och justerade tioårssnittet indikerar, enligt regeringen, att det finansiella sparandet i genomsnitt var i linje med överskottsmålet 20022011. Sjuårsindikatorn är ett sjuårigt centrerat medelvärde för det finansiella sparandet justerat för större engångseffekter. För perioden 20042011 uppgick värdet på sjuårsindikatorn till av BNP. Även vid tolkningen av denna indikator bör man, enligt regeringen, ta hänsyn till det genomsnittliga konjunkturläget . Den konjunkturjusterade sjuårsindikatorn var av BNP. Sammantaget bedöms det finansiella sparandet i den offentliga sektorn 20002011 vara i linje med överskottsmålet, både mätt med sjuårsindikatorn och det bakåtblickande tioårssnittet. Det strukturella sparandet är det finansiella sparandet justerat för konjunkturläget, större engångseffekter och extraordinära nivåer på hushållens kapitalvinster. Det strukturella sparandet syftar till att visa hur stort det finansiella sparandet skulle vara vid ett normalt konjunkturläge och motsvarade av BNP . Utgiftstaket fastställdes av till . Därefter har nivån på utgiftstaket höjts med till med anledning av tekniska justeringar. Utfallet för de takbegränsade utgifterna blev , vilket innebär att utgiftstaket klarades med en marginal på , eller av de takbegränsade utgifterna. I budgetpropositionen beräknades budgeteringsmarginalen bli men utfallet blev större. När första gången fastställde utgiftstaket , i budgetpropositionen , var budgeteringsmarginalen . Utfallet blev således större än så. Detta trots att har anvisats för reformer från det att utgiftstaket fastställdes första gången. Reviderad pris- och löneomräkning, övriga makroekonomiska förändringar, lägre volymer och övriga faktorer har bidragit till budgeteringsmarginalens ökning. Till de makroekonomiska förändringarna hör utgiftsdrivande faktorer som priser, löner, marknadsräntor och bruttonationalinkomsten (BNI), som alla har blivit lägre än bedömningen i budgetpropositionen . Exempelvis har en lägre BNI än väntat dragit ned utgifterna för internationellt bistånd, ett lägre prisbasbelopp än väntat har medfört lägre utgifter för sjuk- och aktivitetsersättning och lägre räntor än prognostiserat har medfört lägre utgifter för studiemedelsräntor. Makroekonomiska förändringar står för totalt av budgeteringsmarginalens ökning. Lägre volymer har ökat budgeteringsmarginalen med och avser främst ett lägre antal personer med sjukersättning, tilläggspension och inkomstpension. Övriga faktorer bidrog till resterande av budgeteringsmarginalens ökning. En betydande del av utgiftsförändringarna till följd av övriga faktorer uppges av regeringen härröra från bedömningen av pensionssystemets utgifter. Vidare har utfallet på flera områden blivit lägre, till följd av övriga faktorer, jämfört med ursprungligt anslagna medel . Sammantaget är det ca av anslagna medel som under budgetåret inte har utnyttjats, till följd av övriga faktorer. Utfallet för statens budget Skatteintäkter är periodiserade skatter och har en direkt koppling till den ekonomiska utvecklingen och de skatteregler som gäller det aktuella året. Redovisningen är i skrivelsen uppdelad på inkomsthuvudgrupperna skatt på arbete, skatt på kapital, skatt på konsumtion och insatsvaror samt restförda och övriga skatter. Summan av dessa skatter utgör de totala skatteintäkterna. Skatterna på arbete blev högre än i budgeten tack vare bättre konjunktur, och därmed fler arbetade timmar och högre lön, än beräknat i budgeten. Den kommunala inkomstskatten blev högre än beräknat medan statlig inkomstskatt och arbetsgivaravgifter tillsammans blev högre än i budgeten. Detta motverkades dock av att skattereduktionerna blev större än i budgeten, varav avser ROT- och RUT-avdrag. Nedsättningarna blev dessutom större än beräknat, främst beroende på de nedsatta socialavgifterna för unga. Skatt på företagsvinster blev högre än beräknat i budgeten. Intäkterna från bolagsskatten har nämligen återhämtat sig betydligt snabbare efter lågkonjunkturen 20082009 än i beräkningen av budgeten. Trots det beräknas de totala skatterna på kapital nu totalt bli lägre än budgeterat. Det beror på att hushållens kapitalskatter nu beräknas bli lägre än i budgeten. Även stämpelskatten blev lägre än beräknat. En sämre utveckling vad avser både omsättning och priser på fastighetsmarknaden drog ned dessa intäkter med . Skatterna på konsumtion och insatsvaror blev över budget. Punktskatterna blev under budget främst på grund av lägre intäkter från energi- och miljöskatter än väntat. Momsintäkterna blev däremot över budget beroende på en hushållskonsumtion som utvecklades starkare än väntat. De totala skatteintäkterna beräknas uppgå till 1 , vilket är högre än budget. Statens skatteintäkter är de totala skatteintäkterna exklusive EU-skatter, kommunalskatt och avgifter till ålderspensionssystemet. beräknas statens skatteintäkter uppgå till , vilket är högre än i budgeten. Skillnaden mellan statens skatteintäkter och statens skatteinkomster utgörs av periodiseringar. Periodiseringarna beräknas bli högre än i budgeten. De högre periodiseringarna beror på att både uppbördsförskjutningar och betalningsförskjutningar ökar inkomsterna på statens budget. Uppbördsförskjutningarna beror på att lönesumman 2011 och därmed kommunalskatterna utvecklades betydligt bättre än i budgeten. Eftersom utbetalningen av kommunalskatterna fastställdes bidrar de högre kommunalskatterna till att statens skatteinkomster ökar 2011. Även betalningsförskjutningarna blev högre än beräknat. Huvudförklaringen till detta är att kommunernas skatteunderlag 2009 utvecklades betydligt sämre än i de beräkningar som de preliminära utbetalningarna till kommunerna byggde på. Kommuner och landsting betalade tillbaka de för stora förskott de fick . Den stora periodiseringsposten medför att statens skatteinkomster blev högre än beräknat i budgeten. För att komma fram till de totala inkomsterna på statens budget ska Övriga inkomster adderas till statens skatteinkomster. Övriga inkomster utgörs i sin tur av inkomster av statens verksamhet, inkomster av försåld egendom, återbetalning av lån, kalkylmässiga inkomster och bidrag m.m. från EU. Dessutom ingår inkomsttyperna avräkningar i anslutning till skattesystemet och utgifter som redovisas som krediteringar på skattekonto. Utfallet 2011 för de totala statliga övriga inkomsterna blev lägre än i budgeten. Totala inkomster på statens budget 2011 blev därmed , dvs. mer än i budgeten. Inkomsterna av statens verksamhet blev högre än budget, till stor del tack vare de stora inkomsterna av aktier (utdelningar). Inkomster av statens aktier utgör omkring hälften av inkomsterna av statens verksamhet och uppgick till , vilket är högre än i budgeten och mer än 2010. Den främsta orsaken till de oväntat stora inkomsterna av statens verksamhet var dock att Övriga inkomster av statens verksamhet blev högre än i budgeten. Det högre utfallet beror på försäljningsinkomster på för frekvensutrymme för användande av radiosändare (främst tillstånd för 4G). Inkomster av försåld egendom (bl.a. aktier) blev lägre än budgeterat, trots inkomster på från försäljning av aktier i och för försäljning av aktier i . Avräkningar m.m. i anslutning till skattesystemet beräknades i budgeten uppgå till . Utfallet blev högre, dvs. Orsaken är främst högre avräkning och kompensation för mervärdesskatt till statliga myndigheter och kommuner. Utgifterna på statens budget är indelade i 27 utgiftsområden. Därutöver ingår även posterna förändring av anslagsbehållningar (endast vid budgetering), nettoutlåning och kassamässig korrigering på budgetens utgiftssida. Statens totala utgifter beräknades i budgeten till . I ändringsbudget anvisades ytterligare , varav för statsskuldsräntor m.m., totalt . Utfallet blev , dvs. lägre än budgeterat och lägre än totalt anvisat. Utgifter på samtliga utgiftsområden, exklusive statsskuldsräntor m.m., samt utgifter för ålderspensionssystemet vid sidan av statsbudgeten utgör de takbegränsade utgifterna. De takbegränsade utgifterna uppgick till , vilket är lägre än i budgeten. Utfallet av utgifter på samtliga utgiftsområden exklusive statsskuldsräntor m.m. blev , eller lägre än budgeterat, vilket främst förklaras av lägre utgifter inom utgiftsområde 14 Arbetsmarknad och utgiftsområde 9 Hälsovård, sjukvård och social omsorg. För utgiftsområde 14 Arbetsmarknad och arbetsliv blev utgifterna lägre än budgeterat. Det förklaras i huvudsak av att utgifterna för arbetslöshetsersättningen blev lägre än beräknat. Både arbetslösheten och antalet arbetslösa med arbetslöshetsersättning blev lägre än beräknat i budgeten. Den utbetalda arbetslöshetsersättningen per dag var också lägre än beräknat. Utgifterna för utgiftsområde 9 Hälsovård, sjukvård och social omsorg blev lägre än i budgeten. Omkring hälften av detta förklaras av det låga utfallet för anslaget 1:4 Tandvårdsförmåner m.m. Orsaken är enligt skrivelsen en lägre efterfrågan än vad som förväntades i budgeten. Det utgiftsområde som uppvisade den största procentuella negativa avvikelsen i förhållande till budget var utgiftsområde 13 Integration och jämställdhet, med ett utfall som blev , eller , lägre än i budgeten. Högre utgifter än anvisat på statens budget blev det främst inom utgiftsområde 26 Statsskuldsräntor m.m. med utgifter som uppgick till , vilket är högre än vad som beräknades i den ursprungliga budgeten. Till stor del förklaras detta av att räntorna på lån i svenska kronor blev högre än beräknat, trots att årsgenomsnitten för räntenivåerna blev lägre än väntat. Valutakursförlusterna blev dessutom högre än beräknat, trots att kronan blev starkare än väntat. Utfallet för utgiftsområde 10 Ekonomisk trygghet vid sjukdom och handikapp blev högre än i statens budget. Det är främst utgifterna för sjukpenning som blev högre än anvisat eftersom antalet sjukpenningdagar blev högre än vad som beräknades i budgeten. En viktig förklaring till ökningen är de personer som återvänder till sjukförsäkringen efter att ha uppnått maximal tid i antingen förlängd sjukpenning eller tidsbegränsad sjukersättning. Utgifterna för utgiftsområde 11 Ekonomisk trygghet vid ålderdom blev högre än i budgeten, vilket berodde på högre garantipension och bostadstillägg än beräknat i budgeten. Det berodde i sin tur på att inkomst- och tilläggspensionen minskade till följd av att den s.k. bromsen i systemet var aktiverad. Anslagsbehållningar beräknades öka med i budgeten . I stället minskade de med . Indragningar av anslagsmedel uppgick till . Det är en ökning med jämfört med . Den största anslagsbehållningen hade anslaget 1:2 Bidrag till arbetslöshetsersättning och aktivitetsstöd (5,). Behållningen på detta anslag minskade dock med eftersom hela den ingående anslagsbehållningen på drogs in. Myndigheters m.fl. nettoutlåning i blev , dvs. större än beräknat. Avvikelsen förklaras främst av att det i budgeten fanns en post upptagen för sammanslagning av . Den skulle ha inneburit att Insättningsgarantifondens statsobligationer såldes och medlen sattes in på konto i , vilket antogs ske . Någon sammanläggning av de båda fonderna har emellertid inte skett på grund av pågående överväganden om regelverket. Därför finns en skillnad mellan budgeten och utfallet på denna punkt på . Avvikelsen dämpas av två poster, lån och Kärnavfallsfonden. lån togs i dollar och euro 2009 för att förstärka valutareserven och motsvarade ursprungligen . minskade lånet med till följd av valutakursvinster vid omsättning av underliggande lån. Kärnavfallsfondens inlåning ökade dessutom kraftigt, med , vilket tillfälligt minskade nettoutlåningen. Myndigheten placerar normalt fondmedlen i statsobligationer men och över placerades i stället stora belopp tillfälligt på konto i , som en följd av det låga ränteläget. Kassamässig korrigering är den sista posten på statens utgifter och är en restpost, som dock till stora delar kan specificeras. blev utfallet för den kassamässiga korrigeringen , vilket är lägre än i budgeten. Skillnaden motsvarar i allt väsentligt effekten av den planerade sammanslagning av som i budgeten antogs ske . I budgeten beräknades statens budgetsaldo till . Utfallet blev , dvs. bättre än beräknat. Inkomsterna beräknades i budgeten till men utfallet blev högre, dvs. Avvikelsen förklaras främst av att statens skatteinkomster översteg beräkningen i budgeten med . Jämfört med 2010 förbättrades statens budgetsaldo med . Inkomsterna ökade med medan utgifterna endast ökade med . Inkomstökningen förklaras till stor del av att inkomsterna av försåld egendom ökade med , främst beroende på försäljningen av aktier i . Resultaträkning, balansräkning och finansieringsanalys I de konsoliderade resultat- och balansräkningarna och i finansieringsanalysen ingår samtliga myndigheter, inklusive affärsverken, under och regeringen med undantag för och samt premiepensionssystemets tillgångar och skulder inklusive avkastningen på dessa medel. Dessutom ingår och fonder och andelar som redovisas av myndigheter. Resultaträkningens poster är intäkter, kostnader, resultat från andelar i hel- och delägda företag samt finansiella intäkter och kostnader, vilka summerar till resultatet. Resultaträkningen visar ett överskott på , vilket är en minskning med jämfört med föregående år. Försämringen av resultatet beror bl.a. på att nettokostnaden för statsskulden ökade med . Skatteintäkterna ökade med . Direkta och indirekta skatter på arbete ökade med 16 respektive jämfört med , trots ökade skattereduktioner och nedsättningar. Jämfört med 2010 minskade skatt på kapital med . Skatt på kapital från hushåll minskade med framför allt till följd av högre ränteutgifter, vilket ökar skattereduktionerna. Skatt på företagsvinster ökade med tack vare ökade vinster. Skatt på konsumtion och insatsvaror ökade med . Det berodde på att intäkterna av mervärdesskatt ökade med , bl.a. tack vare ökad hushållskonsumtion och ökade bostadsinvesteringar. Intäkter av avgifter och andra ersättningar minskade med . Det beror bl.a. på att och Svenska kraftnäts uppdragsintäkter minskat. Arbetslöshetsavgifter för arbetslöshetsförsäkringen minskade också. Däremot tillkom intäkter från spektrumauktioner hos med . Bidragsintäkter har minskat med nästan . Minskningen förklaras till största delen av minskade intäkter av AP-fondsmedel. Kostnaderna är uppdelade i kostnader för transfereringar och kostnader för statens egen verksamhet. Kostnaderna för transfereringar, exklusive avsättningar till fonder, uppgick till . De ökade därmed med . Transfereringar till hushåll minskade marginellt , där kostnaderna för arbetsmarknadsområdet minskade med medan transfereringar inom socialförsäkringen minskade med . Inom socialförsäkringen återfinns bl.a. kostnaderna för ålderspensioner vid sidan av statens budget som minskade med , vilket beror på den automatiska balanseringen inom pensionssystemet. Aktivitets- och sjukersättningen minskade med . Kostnaden för sjukpenning ökade däremot med . Stöd till personer med funktionsnedsättning inkluderar kommunernas andel av kostnader för assistansersättning och ökade med . Inom området ekonomisk trygghet för familjer och barn ökade föräldraförsäkringen med och kostnaderna för barnbidragen med . Transfereringar till den kommunala sektorn har fortsatt att öka trots att det tillfälliga konjunkturstödet 2010 nu är borta. Det förklaras bl.a. av en ökning av den kommunalekonomiska utjämningen och stabiliseringspolitiska åtgärder på grund av den relativt svaga inkomstutvecklingen. Den kommunalekonomiska utjämningen har även ökats som kompensation för ytterligare sänkning av skatten för pensionärer genom förhöjt grundavdrag. Transfereringarna till kommuner ökade totalt med jämfört med . Kostnaderna för statens egen verksamhet (exklusive arbetsgivaravgifter för statsanställda) uppgick till 2011, vilket är en ökning med jämfört med . Resultatet från andelar i hel- och delägda företag minskade med . Nettokostnaden för statsskulden ökade med jämfört med huvudsakligen på grund av att de orealiserade valutavinsterna minskade med som räntekostnaderna för upplåning i svenska kronor ökade med . De realiserade valutaförlusterna minskade dock med . Övriga finansiella intäkter ökade med , till största del beroende på att statens försäljning av aktier i gav en vinst på . Balansräkningen visar att statens nettoförmögenhet (skillnaden mellan statens bokförda värde på tillgångar och skulder) förbättrades med , från 2010 till . Förändringen av förmögenheten kan i första hand hänföras till överskott i resultaträkningen på . Statens budget visade ett överskott på 2011. Statens lånebehov är definitionsmässigt lika med saldot på statens budget fast med omvänt tecken. Den konsoliderade statsskulden minskade med till 2011. Att minskningen av statsskulden var mindre än budgetöverskottet beror på att kortfristiga placeringar var högre än vid utgången av 2010. Det beror i sin tur framför allt på att volymen av marknadsvårdande repor ökade kraftigt eftersom det var en stor efterfrågan på svenska statspapper inför årsskiftet. Effekten av de kortfristiga placeringarna är tillfällig och får ingen bestående inverkan på statsskulden. Statsskulden ökade dessutom med beroende på omvärdering av valutaskulden. redovisning av statsskulden är okonsoliderad, vilket innebär att myndigheters innehav av statsobligationer inte är eliminerat. Detta innehav uppgick till 32,2 miljarder. Nästan hela beloppet avser Insättningsgarantifondens och Kärnavfallsfondens innehav. Statsskulden enligt är därför högre än vad som redovisas i årsredovisningen för staten. innehav av statspapper för premiepensionssystemet elimineras inte i någon beräkning eftersom dessa tillgångar inte ingår i den konsoliderade balansräkningen för staten. Det lagfästa målet för statsskuldsförvaltningen är att långsiktigt minimera kostnaden för statsskulden utan att ta för stora risker. Därutöver ska förvaltningen ske inom ramen för de krav som penningpolitiken ställer. Det övergripande målet för statsskuldsförvaltningen konkretiseras genom de riktlinjer som regeringen fastställer efter förslag från . Riktlinjerna styr hur statsskulden ska fördelas mellan de tre skuldslagen nominell skuld i kronor, real skuld i kronor och valutaskuld. Av riktlinjerna framgår också vilken löptid de olika delarna av skulden ska styras mot. Nominella lån i svenska kronor minskade med till . Upplåningen i statsskuldväxlar fortsatte att minska 2011. Den utestående stocken statsskuldväxlar krympte från till . Det avspeglar dels det låga lånebehovet, dels att prioriterar obligationsmarknaden. Den reala lånestocken uppgick till , vilket är en minskning med jämfört med . Genom att har gett ut reallån i stället för nominella lån med motsvarande löptider har en besparing gjorts på uppskattningsvis . Den sammanlagda besparingen sedan reallån infördes är , varav är ännu inte realiserad vinst. En stor del av vinsten hänförs till att inflationen var låg . Valutaskulden minskade med . Orealiserade valutakursförändringar ingår i valutaskulden och kan variera kraftigt mellan åren. uppgick de orealiserade valutavinsterna till . tar aktiva positioner baserat på bedömningar av den framtida ränte- och växelkursutvecklingen i syfte att sänka statens kostnader. Utrymmet för risktagande styrs av regeringens årliga riktlinjer. Den senaste femårsperioden har sparat i genomsnitt , till största delen tack vare den strategiska positionen för en starkare krona som byggdes upp . var positionen helt avvecklad och den totala realiserade vinsten blev . Huvuddelen av vinsten uppstod då kronan stärktes markant. Av det totala resultatet härrör . präglades av stor osäkerhet på de finansiella marknaderna. Den ogynnsamma miljön visade sig i det svaga resultatet för den löpande interna och externa positionstagningen. Den externa positionstagningen gav i princip ett nollresultat medan den egna löpande positionstagningen gav en förlust på . har den externa förvaltningen bidragit med ett överskott på . Den interna löpande förvaltningen har gett ett underskott på . Utgifterna för statsskuldsräntor m.m. uppgick till ca 2011. Jämfört med ökade räntebetalningarna med . En kostnadsmässig redovisning ger dock enligt skrivelsen en bättre bild av hur räntekostnaderna påverkas av underliggande skuld-, ränte- och valutautveckling. Enligt resultaträkningen uppgick nettokostnaden för statsskulden till , vilket är en ökning med jämfört med .