· GZ01SfU14 · 2012-05-03 15:30:16 — Ärade ledamöter av denna kammare! Jag ska börja med att yrka bifall till förslaget i betänkandet. För dem som tittar på oss och undrar vad det är vi ska debattera kan jag säga att det här är en proposition från regeringen som innebär att vi ändrar arbetsmarknadsbegreppet i sjukförsäkringen. Det är ett enigt betänkande och jag är väldigt glad åt att vi har kommit dithän, även om vägen har varit lång och den har varit krokig. Därför tänker jag nyttja tiden i debatten till att ge en liten historieskrivning, för protokollets skull men också för kunskapens skull, så att alla vet vad det här egentligen handlar om.Jag tror att de flesta är väl bekanta med att vi efter valet , när vi fick en borgerlig regering, fick ett omfattande systemskifte i sjukförsäkringen. Det första som inträffade var bland annat att man sänkte taken i sjukförsäkringen för 1,7 miljoner löntagare. Det innebar att lärare, sjuksköterskor, poliser och väldigt många andra fick en kraftig försämring av ersättningen om de skulle råka bli sjuka. Det har sedermera också inneburit att väldigt många av de här grupperna nu känner sig nödgade och tvingade att ha kompletterande privata försäkringar i stället, vilket gör att vi sakta men säkert riskerar att stöpa om sociala försäkringssystem till ett mer marknadsbaserat försäkringssystem, där det bara är de som har råd och möjlighet och som är friska nog som kan ha ett ordentligt skydd om de drabbas av sjukdom. En sådan utveckling är någonting som vi socialdemokrater skarpt motsätter oss.Det var inte bara taken som sänktes. Det gjordes stramare. Det blev tuffare. Det blev hårdare. Det blev faktiskt inte heller riktigt mänskliga regler. Det tog inte förrän man uppfattade hur hårt de nya sjukförsäkringsreglerna slog. Den rehabiliteringsgaranti som infördes fick redan innan införandet hård kritik, inte minst av remissinstanserna som påpekade att det här kommer att leda till att väldigt många människor ställs helt utan skydd trots att de är sjuka.Det struntade regeringen i och införde reformen. Vi fick en utveckling där man i medierna återkommande nästan fick höra om enskilda fall som drabbades, som trots svår cancersjukdom eller andra svåra sjukdomar ställdes utanför sjukförsäkringssystemet. kunde man höra hur företrädare för regeringen och de borgerliga partierna sade att det där bara är kantigheter som ska rättas till. Men tillrättandet dröjde och det tog tid. utförsäkrades människor till ett antal som är uppe i 65 000 från försäkringen.Det är inte bara det att man utförsäkras från sjukförsäkringen utan man tappar också kraftigt ekonomiskt. har redovisat att av deras utförsäkrade medlemmar har förlorat mer än . Mer än på en kommunalarbetarlön, då kan vi tänka oss vad det kan innebära för en lärare, polis eller sjuksköterska. För ytterligare en tredjedel är det mellan 2 500 och 5 000 kronor.Effekten av detta är att du inte bara blir utförsäkrad, du blir rejält fattig. Vi har fått en utveckling där den som drabbas av längre sjukdom i också blir rejält fattig. Jag har aldrig begripit hur man någonsin kan tro att fattigdom på något sätt skulle göra att människor blir friska. Snarare försvårar det förutsättningarna att kunna fullfölja en ordentlig rehabilitering.Alla de här reformerna har lett till hård kritik från läkare, från fackföreningsrörelsen, från handikappförbunden, från anhöriga och från många andra. Återkommande debatter i visade att det behövdes förändringar. Men det röstades ned av de borgerliga partierna och i många fall också av Sverigedemokraterna.När vi efterlyste förändringar av de mest akuta problemen i sjukförsäkringen fick vi höra att det kommer ändringar i närtid. Det kommer snart. Jag tror att , som jag ser sitter här, sade att närtid är , då kommer det. Men hände ingenting. kom en liten departementsstencil som var relativt tunn och inte innehöll några kraftiga förslag. Regeringen avstod från att lägga fram några förslag på riksdags bord.Då valde vi från de rödgröna partierna att gå fram med ett utskottsinitiativ där vi föreslog att man skulle förändra ersättningen för de nollklassade, för dem som ställts helt utanför sjukförsäkringssystemet trots att de bar på en svår sjukdom. Man hamnade där när den tidsbegränsade sjukersättningen avvecklades.Vi föreslog också att man skulle stoppa utförsäkringar, förhindra den administrativa tidsgräns, den stupstock, som vi sett och i stället säkerställa att den sjuke fick en individuell prövning.Vi föreslog också att man skulle ändra arbetsmarknadsprövningen så att människor inte prövas mot en fiktiv arbetsmarknad utan prövas mot de jobb som faktiskt finns. Effekten av 180-dagarsprövningen och det arbetsmarknadsbegrepp som hade införts innebar att väldigt många människor inte ens kunde fullfölja sin rehabilitering utan tvingades, på väg tillbaka in i arbete, avsäga sig sin plats på arbetsmarknaden för att gå till Arbetsförmedlingen, trots att man kanske fortfarande var svårt sjuk.De här förslagen borde vi ha kunnat förhandla om i . Vi borde ha kunnat hitta överenskommelser om flera stycken av dem. Nog finns det stora ideologiska skillnader mellan de politiska partierna och nog är det så att vi fortsatt kan bråka väldigt mycket om höjda tak och ersättningsnivåer, om principer för rehabilitering, men min bedömning är fortfarande i efterhand att det borde ha kunnat finnas förutsättningar att hitta lösningar på en del av de uppenbara akuta problem som fanns i sjukförsäkringen. Men det fanns inget förhandlingsmandat hos de borgerliga ledamöterna i socialförsäkringsutskott.Effekten blev i stället att vi fick ett skarpt avgörande med utskottsinitiativ, där vårt förslag att stoppa utförsäkringarna föll eftersom valde att stödja de borgerliga partierna och säkerställa fortsatta utförsäkringar.De andra två förslagen, om nollklassades ersättningar och om förändrad arbetsmarknadsprövning, vann gehör. Vi hade en tuff debatt i och jag tror att många förvånades över den obstruktionsvilja som fanns från de borgerliga partiernas sida att försöka försena och förhala ett riksdagsbeslut så till den milda grad att vi fick kalla in en extra riksdag för att fatta beslut om att förändra sjukförsäkringen. Det var till och med så att man redovisade att det här skulle kosta om det genomfördes, en bedömning som ingen annan delade och som Alliansens företrädare sedan har varit tysta om.Vi fick till slut ett beslut och vi fick en budgetproposition som levererade, låt vara ett något annorlunda men ändå ett förslag till förändring av de nollklassades ersättningar. Men så fick vi också ett besked från regeringen om att man inte var beredd att ändra arbetsmarknadsbegreppet utan ville utreda frågan vidare. För oss var det inte acceptabelt. Med ett riksdagsbeslut säkerställde vi att regeringen skulle återkomma till senast med förslag om att förändra arbetsmarknadsbegreppet.När i utskottet sade att han inte tänkte göra detta väckte det stor förvåning. Det väckte en debatt som ledde till att vi ifrågasatte om man inte skulle diskutera frågan om misstroendevotum. Det blev naturligtvis inte aktuellt utan avbröt sin sportlovssemester, kom till och och berättade att det nog kommer ett förslag. Det tyckte jag var bra, för beslut ska följas. I det här fallet innebar det att regeringen redovisade en proposition där man ändrar det arbetsmarknadsbegrepp vi har vid prövningen så att det blir normalt förekommande arbete som man ska prövas gentemot i försäkringen.Det där är en viktig förändring. Det är en förändring som har eftersträvats från handikapporganisationer, från LO-TCO Rättsskydd, från många.För att säkerställa att det också blir rätt tolkning och rätt tillämpning har vi varit noga med att se till att vi i betänkandet hänvisar till den proposition som föregick den lagstiftning som föreslogs. Vi har också säkerställt att man citerar och följer rätt dom, den vägledande dom som finns i , så att vi vet att det blir rätt tillämpning.Det här är viktigt eftersom vi vill att det ska vara en rejäl förändring i prövningen mot arbetsmarknaden som görs . Det är viktigt eftersom det också kan innebära att fler människor får en möjlighet att vara kvar på arbetsmarknaden och kunna komma tillbaka med full kraft. Det är en riktig arbetslinje, inte en utsorteringslinje, inte en rehabiliteringsgaranti som gör att du tvingas lämna arbetsmarknaden, utan en rehabilitering, en möjlighet och en prövning som säkerställer att du får stöd och chansen att komma tillbaka.Vi kommer att följa implementeringen av den nya lagstiftningen. Vi kommer att följa arbete och jag är övertygad om att LO-TCO Rättsskydd, handikapprörelsen och många andra också kommer att göra det för att säkerställa att det blir rätt tillämpning.Detta är viktigt för dem som drabbas, även om det sedan kommer att vara många andra förändringar som också behöver göras i sjukförsäkringen. Låt mig avslutningsvis säga något om dessa.Det här är en förändring som vi har genomdrivit i och som vi kan vara stolta och glada över att vi gör. Men ska veta att det finns många andra förändringar som behöver göras i sjukförsäkringen! I den bästa av alla världar skulle vi kunna fortsätta att föra konstruktiva samtal i om att korrigera de felaktigheter som finns. Men jag är mycket väl medveten om att regeringen och de borgerliga partierna fortfarande tycker att det är viktigt att göra stora besparingar i sjukförsäkringen. De tycker att delar av reformen är väl genomförda. Detta kommer nog att vara ett område för stor politisk och ideologisk debatt även framöver.För mig som socialdemokrat är det givet att vi fortsatt driver frågan så att vi får en rejäl arbetslinje med rätt till rehabilitering och rimliga ersättningar. Man ska inte behöva dubbelförsäkra sig, utan man ska ha ett ordentligt ekonomiskt skydd i en social försäkring. Vi vill ha en sjukförsäkring som fungerar även för läraren, polisen och sjuksköterskan. Vi motsätter oss en utveckling där man tvingas ta kompletterande försäkringar. Vi vill se en arbetslinje som erbjuder stöd och rehabilitering i stället för utförsäkring. Och vi vill sätta stopp för utförsäkringarna, för det är inte värdigt ett välfärdsland som att ha så stora utförsäkringar. (Applåder)I detta anförande instämde Shadiye Heydari, , , , och (alla S). Som precis har sagt debatterar vi ett enigt betänkande i linje med regeringens förslag om att när den försäkrades arbetsförmåga har varit nedsatt ska arbetsförmågan prövas mot sådant förvärvsarbete som är normalt förekommande på arbetsmarknaden i stället för mot förvärvsarbete på den reguljära arbetsmarknaden.Jag tänkte ge en lite annorlunda beskrivning än den som gav av vägen fram till detta förslag till beslut. Detta är en återgång till det begrepp för arbetsmarknaden som gällde före när sjukförsäkringen nödvändigtvis reformerades mot bakgrund av förslagen i socialförsäkringsutredningen försäkring och mera arbete. Utredningen leddes av förra socialförsäkringsministern och socialdemokraten . Den var initierad av ministären från Socialdemokraterna ledd av , och efter valförlusten 2006 överlämnades den till socialförsäkringsminister från Moderaterna.Reformen av sjukförsäkringen, som trädde i kraft , visade sig i allt väsentligt vara både nödvändig och riktig bedömd både ur Alliansens och säkert också ur den tidigare tongivande socialdemokratins synvinkel.Det senare baserar jag bland annat på ett citat ur utredning där följande står att läsa under rubriken med arbetsmarknaden på s. 109: "I praktiken är det dock rimligt att åtminstone övergångsvis räkna med att resultatet av en bättre fungerande sjukförsäkring blir ökad arbetslöshet. En betydande grupp som i dagens system blir långtidssjukskrivna och hamnar i förtidspension skulle i stället tvingas söka arbete. Vi skulle få en överflyttning av personer från sjukförsäkringen till arbetslöshet och i förlängningen förhoppningsvis arbete. Denna ökning av arbetslösheten som en mellanstation är enligt vår mening en målsättning med en reformerad sjukförsäkring och inte en risk att försöka undvika. En person som är arbetslös i stället för långtidssjukskriven står betydligt närmare arbetsmarknaden. "Färska siffror från , som bekräftades av direktör tillsammans med generaldirektör när de så sent som besökte utskottet, visar också att en framgångsrik reformering av sjukförsäkringen genomfördes av alliansregeringen , men då under hårt motstånd av dagens socialdemokrater stödda av miljöpartister och vänsterpartister här i riksdagen.I korthet visar dessa siffror att sjuktalen har blivit radikalt lägre och sjukskrivningsperioderna betydligt kortare. Samma minskning ses också av antalet förtidspensionärer. Jämförs detta med är det hälften så många som är sjukskrivna och som är det hälften så . Även de för individen skadliga och samhället kostliga förtidspensioneringarna har minskat kraftigt från de tidigare toppnoteringarna med hela 140 personer som året runt försköts in i en sådan passivitet utan ambition att se om arbetsförmåga fanns.De tidigare helt medicinskt omotiverade geografiska skillnaderna har dessutom nu försvunnit när det gäller sjuktalen. Det visar enligt min mening att man möjligen använde sjukförsäkringen som ett arbetsmarknadspolitiskt instrument, vilket helt förfelar sjukförsäkringens syfte. Sjukförsäkringen fungerar kort sagt som den ursprungligen var tänkt, till gagn för både individer och samhälle.Det är viktigt att regeringens formulerade mål nu vidmakthålls med en låg sjukfrånvaro som ligger i linje med jämförbara länder i . Den ska ligga lågt och stabilt och inte fluktuera som tidigare - kanske på grund av att den användes felaktigt från tid till annan.Till och med , det vill säga efter reformens ikraftträdande, har knappt 55 000 personer uppnått maximal tid i försäkringens bortre gräns. Av dessa har en fjärdedel trots allt fortsatt att vara sjukförsäkrade på grund av de många rimliga undantag som finns därför att det skulle vara oskäligt att lämna försäkringen i deras specifika situation.Av de runt 40 000 som lämnade sjukförsäkringen har ungefär hälften sedan återvänt till sjukförsäkringen igen, medan den andra halvan fortsätter utan att återgå till sjukskrivning. Hela 36 000, eller , valde emellertid först att prova den nytillskapade frivilliga tre månaders arbetslivsintroduktionen på Arbetsförmedlingen för att se om man kan komma närmare arbetsmarknaden. Av dessa är hela 5 049 personer, eller , i någon form av arbete. 6 523 personer eller deltar i olika fortsättningsprogram på Arbetsförmedlingen med eller utan arbetslivsinriktad rehabilitering. Drygt 2 500 personer, eller , är arbetssökande.Dessa över 14 000 individer, eller , som annars hade gått en säker men passiviserande förtidspension till mötes i det gamla sjukförsäkringssystemet befinner sig nu på arbetsmarknaden eller mycket närmare den än vad de skulle ha varit utan reformen. Det har alltså blivit just så som den tidigare socialdemokratiska socialministern förutspådde i sitt förslag, som allianspartierna genomförde. Detta var i allt väsentligt en både nödvändig och bra reform för att värna arbetslinjen och hindra att sjukförsäkringen användes för andra syften än det den var tänkt för.Efter valet förbättrades reformen ytterligare genom ett antal förändringar föreslagna av alliansregeringen med ikraftträdande , 2012. Även dessa förbättringar visade sig vid dagens redogörelse för utskottet från direktör och generaldirektör leva upp till förväntningarna på att hjälpa individer som möjligen hamnade mellan stolarna när reformen infördes. kan de få bättre hjälp och stöd, som de har ansökt om.Vad är det då för återgång till det gamla som diskuteras? Det handlar om förslag från som regeringen har låtit utreda av bland annat själv om vad en förändring av arbetsmarknadsbegreppet från det nuvarande till det gamla där prövningen sker vid 180 dagars sjukskrivningslängd egentligen betyder.Enligt analys kommer en sådan mindre justering till det gamla att ha en ytterst begränsad betydelse. Trots detta tar alliansregeringen höjd för detta i bland annat vårpropositionen och tillskjuter mer medel för att försäkra sig om att de försäkrade verkligen får sin ersättning.Dagens förslag är därför enligt min mening endast en kosmetisk förändring - tyvärr inte ens säkert till det bättre. Rättsprövningar av det förra begreppet liksom av det nuvarande har ungefär samma status . Därför har allianspartierna också lämnat ett särskilt yttrande i detta betänkande där vi ifrågasätter tillvägagångssättet från oppositionen. Det är en ohelig allians som hellre vill knäppa regeringen på näsan än konstruktivt jobba framåt med de förslag som också stod att läsa om i utredning.Men det viktiga är att sjukförsäkringsreformens huvudsakliga förtjänster därmed också värnas genom att vi med den förändring som föreslås beslutas också behåller en mer legitim sjukförsäkring som arbetslinjen stärks bättre än i det tidigare systemet. lämnade nämligen i sitt svar till regeringens uppdrag på grund av förslag ett eget förslag på ett ännu lämpligare utformande av ett helt nytt tredje begrepp för hur samverkan mellan arbetsoförmåga och arbetsmarknad bör kunna formuleras i framtiden.Man föreslår då att ordet "arbetsmarknad" inte alls bör ingå i en sådan formulering i lagtexten utan att uttrycket "medicinska förutsättningar för arbete" i stället bör ingå, och man bör fokusera på denna problematik. Detta förefaller mig och alliansregeringen som ett klokt övervägande, inte minst som parallellt med detta utredningsuppdrag har arbetat med att långsiktigt införa nya verktyg för att bättre bedöma arbetsoförmåga och förmåga.Till min beskrivning i samklang med tidigare tongivande socialdemokrater och dagens försäkringskasseledning målade , Socialdemokraterna, upp en helt annan bild som speglar en helt annan verklighet, som jag och många andra med mig inte alls känner igen.Det är lite förvånande att också driver tesen att här ska föregripa regeringen med fortsatta förändringar av sjukförsäkringen när han sitter med i bland annat den parlamentariska socialförsäkringsutredningen, där man brett parlamentariskt i lugn och ro kan jobba fram förhoppningsvis samstämmiga förslag om hur sjukförsäkringen ska utformas . Det förefaller mig vara en mycket bättre arbetsform än att komma med näsknäppar till regeringens normalt ledande förmåga att komma fram med förslag som sedan kan diskuteras här i riksdagen.Fru talman! Avslutningsvis kan jag säga att det blev slående när journalisterna började få upp ögonen för vad det här spelet egentligen har inneburit. Jag tyckte att det var intressant att läsa , socialdemokrat, som i bland annat sade att Alliansen och oppositionen bråkar om ingenting. Det här är i princip tyvärr vad en lång process har inneburit som jag menar i vissa stycken försenar möjligheten att titta på det nya tredje begreppet.Men vi är, fru talman, överens om att vi ska följa ordning, och i vårt särskilda yttrande har vi noterat just detta, som vi hoppas att alliansregeringen tillsammans med den parlamentariska socialförsäkringsutredningen och tittar vidare på ett nytt begrepp som bättre möter arbetsoförmåga och som inte nödvändigtvis tittar på arbetsmarknaden i första rummet. (Applåder)I detta anförande instämde (M) och (C). Jag är inte alldeles säker på att Finn förstår hur provocerande hans inlägg i talarstolen kan ha varit för väldigt många. När han från moderat sida säger att det var väldigt många som valde den frivilliga arbetslivsintroduktionen ska han vara medveten om att det för svårt sjuka människor var det enda alternativet för att garanteras någon form av rimlig ersättning. Trots att man gjorde det innebar det att man ibland kom till en arbetsförmedlare som fick söka upp en mitt under en vårdsituation och erbjuda en att skriva ett cv i ett läge där man var svårt sjuk och mitt i en rehabilitering. Många upplevde detta som kränkande.När dessutom erfarenheten nu visar, trots vad dåvarande regering sade, att många förlorade på den här prövningen för att sedan återkomma i sjukförsäkringen, tror jag att man måste förstå att Finn beskrivning att detta var något som man valde frivilligt kommer att upplevas som oerhört provocerande för många.Tycker Finn verkligen att det är skäligt att man under en tids sjukdom, med den utförsäkring som de regler som Finn har röstat för innebär, ska förlora ?Vad säger om det faktum att majoriteten nu kommer tillbaka till sjukförsäkringen? De var ju sjuka. Det var inte så som regeringen tycktes tro, att de stod friska och glada och beredda att gå in på arbetsmarknaden. Det är ju som återkommer till jobb.Finn noterar att regeringen gör ett tillskott i budgeten, men det är inte på grund av de nya sjukskrivningsreglerna eller den nya arbetsmarknadsprövningen, utan det är på grund av det faktum att sjuktalen nu ökar.På tal om kostnader skulle jag också vilja höra Finn synpunkt på hans åsikt i för mindre än , att det skulle kosta att genomföra den här reformen. Delar inte Finn den uppfattningen längre? Först och främst är det viktigt att slå fast att den här reformen, enligt vår bedömning och tidigare socialdemokratiska utredare, har varit helt nödvändig och att siffrorna som vi har fått föredragna av ledning i alla väsentliga stycken visar att reformen fungerar. Motfrågan inställer sig naturligtvis : Är beredd att backa tillbaka från allt vad har föreslagit och som sedan alliansregeringen har genomfört? Så till den konkreta frågan om arbetslivsintroduktionen. Ja, det är intressant att se hur man i en reformering av sjukförsäkringen närmat sig arbetsmarknaden genom att introducera inte bara utan även Arbetsförmedlingen i arbetet. Arbetsförmedlingen har enligt mitt sätt att se det gjort ett jättearbete för att få arbetslivsintroduktionen att fungera genom att anställa helt ny personal för att möta de från sjukförsäkringen kommande individerna på deras egna meriter och göra helt individuella bedömningar. Man hade introduktionsmöten där man förvissade sig om i vilken situation dessa individer egentligen satt.Jag kan hålla med om att det kanske var olyckligt att gå från ett försäkringssystem till ett annat där man i grunden har en viss osäkerhet i många fall om det exakta utfallet av inkomst för att fortsätta sitt liv. Från har vi dock ändrat på detta. Vi har förstärkt och förbättrat möjligheterna att komma över till arbetslivsintroduktionen tidigare, under sjukförsäkringsskyddet, och då påbörja en analys av i vad mån arbetsmarknaden ändå kan finnas för en individ som har varit långtidssjukskriven. Detta är en bra förbättring av en redan bra reform.Så till dem som återvänder. När man prövar arbetsförmåga kan det visa sig att en del inte har det. Då ska de åter till sjukförsäkringen, och så sker också . Glöm dock inte att det var 14 000, vilket jag nämnde i mitt anförande, som kom över i någon form av arbetsmarknadsriktade åtgärder. Vi ska komma ihåg att man hamnar i en rundgång, i någon form av arbetsmarknadspolitisk åtgärd. I arbete är det som hamnar. Det är ungefär i relation till den del som var i arbete redan innan. Dessa resultat stämmer ganska väl överens med de prövningar som gjordes tidigare, under 2002-2006, vad det innebär när man gör en fördjupad granskning. Hade regeringen redan då lyssnat på oss hade man redan då också kunnat öppna möjligheten för en tidigare prövning av förmågan att kunna vara på arbetsmarknaden.Återigen: För Finn verkar det vara en petitess eller en mindre besvärlighet att förlora . Men för en undersköterska eller ett vårdbiträde är det en väsentlig del av inkomsten. Och för alla de ytterligare som förlorar på den utförsäkring och rundgång som ni har infört i sjukförsäkringen leder det knappast till förbättrade förutsättningar att komma in på arbetsmarknaden.Grundfrågan kvarstår: Hur mycket tycker Finn att det är rimligt att man ska förlora på att man råkar vara sjuk över den administrativa tidsgräns som regeringen har hittat på?Det är inte rimligt att sätta en tidsgräns på en sjukdom, utan det måste ske en individuell prövning.Frågan om de 2,4 miljarderna återstår.