bet · GZ01AU9 · 2012-03-21 00:00:00 — Sänkningen av arbetsgivaravgiften för unga har ju utvärderats och befunnits inte ha någon effekt alls på ungdomsarbetslösheten. Senast i presenterades ytterligare en i raden av sådana utredningar. Det var från IFAU som konstaterade att det här är en väldigt dyr reform som inte har haft någon effekt. Det är ungefär lika stor andel unga som tidigare som jobbar, men det har kostat ungefär 50 miljarder. säger att i alla fall inte vill gå in och styra över lönebildningen och sänka några löner på politisk väg. Det är vi väldigt tacksamma för i . Men inte desto mindre står det att utskottet vill betona vikten av att det blir billigare att anställa ungdomar. Det uppfattar jag som att det är mer som ska göras på det här området. Då undrar jag dels hur det ska gå till, dels på vilket sätt man tänker sig att detta ska få effekt. Den första sänkningen av arbetsgivaravgiften fick ju inte det. Det är klart att vi kan diskutera detta med unga, med hinder och hur krångligt och dyrt det är och så vidare. Vi kan nog alla vara överens om en sak: Vi måste vara beredda att pröva olika vägar för att se till att vi får in fler unga på arbetsmarknaden. är det vi som har ansvaret, för vi har regeringsansvaret. Självklart måste vi titta på vad som kan göras.Det vi har sagt handlar mycket om utbildning: Hur får vi in flera? Då diskuterar vi bland annat lärlingsplatser i skolan, och vi utreder och diskuterar också lärlingsprovanställningar som en helt ny anställningsform där man ska kombinera arbete med utbildning och få en lärlingslön.När det gäller detta med att kostnaderna för sänkningen av arbetsgivaravgiften för unga har utvärderats vill jag säga att jag tar en del av utvärderingarna med en nypa salt. För det första har reformerna inte funnits särskilt . För det andra har det varit först högkonjunktur och därefter en total och helt unik nedgång över hela världen. Då kan man inte utvärdera en enskild reform och tala om vad den skulle vara värd, vad den har kostat eller vad den har genererat för arbete. Jag tycker att man tar sig vatten över huvudet här. Det är min personliga uppfattning.Vi måste låta saker och ting verka betydligt längre, och vi måste vara beredda att diskutera hur vi kan få unga in på arbetsmarknaden. Att bygga upp fler hinder, ta bort undantag och annat tror jag inte på. Snarare måste vi fråga oss det motsatta: Hur sänker vi trösklarna? Hur gör vid det lättare att anställa? Det är något vi alla borde fundera mycket mer över. Vi lyssnar gärna på goda förslag när det gäller hur vi ska riva bort hinder för att komma in på arbetsmarknaden. Då konstaterar jag att faktiskt inte kunde ge några riktiga svar på vad det var som hade föreslagit och som skulle försvåra för unga att komma in på arbetsmarknaden utom det som hon kom in på mot slutet, nämligen att ta bort tvåpersonersundantaget i LAS. Det är en fråga som har väldigt lite att göra med huruvida ungdomar kommer in på arbetsmarknaden eller inte. En majoritet av alla unga omfattas över huvud taget inte av LAS, och det är knappt mätbart hur många unga som är arbetslösa på grund av att de har blivit uppsagda i samband med neddragningar och har hamnat i en turordningslista. Jag vågar påstå att den frågan är en ickefråga när det gäller ungdomars arbetslöshet. Däremot är det en väldigt stor fråga för de personer som inte har en rättssäkerhet på sin arbetsplats att de ska kunna ingå i samma demokratiska förhandlingsprocess som andra när det gäller uppsägningar.Okej, vi lämnar det. talade inledningsvis om att det är krångligt och dyrt att anställa ungdomar. Jag vet inte om jag tycker att det är vare sig speciellt krångligt eller speciellt dyrt. Jag tycker inte heller att jag fick något riktigt bra svar på frågan: Är det ytterligare sänkningar av kostnaderna för att anställa ungdomar som Alliansen förespråkar? Det står i betänkandet här.Man kanske ska avvakta och så vidare. Men det känns väl ändå lite retligt att det här inte har haft någon effekt. Det är inte som har hittat på detta, utan det är de forskare som har utvärderat det här. Och jag vill säga att är varma anhängare av att satsa mycket mer på utbildning, på en förbättrad yrkesutbildning och även på lärlingsanställningar. Men vi tror inte på att försämra anställningstryggheten ytterligare för ungdomar genom att hitta på ytterligare nya otrygga anställningsformer. Vi ser inte det här sambandet mellan ökad otrygghet och fler jobb, som verkar vara varma anhängare av. Jag anser - det var därför jag sade det i mitt anförande - att ser väldigt ensidigt på det här med arbetsrätten. Man talar bara om arbetstagarens rättigheter. Man vill inte ha visstidsanställningar. Man vill ta bort sådana saker för att öka tryggheten.Det är gott och väl. Men vi kan se att det kan få arbetsgivare att faktiskt fundera ytterligare en gång eller fundera ännu längre på om de verkligen ska anställa, eftersom de tar på sig ett väldigt stort ansvar.Om man bara vill ha tillsvidareanställningar på ett visst sätt tror jag att det kommer att drabba de unga. Det var det jag menade i mitt anförande.Vi har heller ingenting sagt om försämringar när det gäller anställningsskydd eller när det gäller ungdomars rättigheter eller annat. Men vi i den här kammaren måste se balansen, som finns mellan arbetsgivare och arbetstagare, och skapa en balans som gör att det blir fler anställda, att det är lätt att anställa, att man vill anställa och att man är beredd att ta på sig det ansvaret.Det kan inte vara så att vi bara ensidigt ser till den ena parten, för då tror jag att det blir ännu svårare att komma in på arbetsmarknaden för den som står långt ifrån. Jag ska börja med att yrka bifall till förslaget i betänkandet AU9 Vissa arbetsrättsliga frågor.Herr talman! Den svenska modellen utgör, som har påtalats från talarstolen här , en god grund för en väl fungerande arbetsmarknad. Därför är det förstås viktigt att grunden för arbetsrätten består framöver. Den arbetsrättsliga lagstiftningen är och ska vara en stabil grund för förhållandena på arbetsmarknaden, och lagen om anställningsskydd, LAS, är ett av de centrala regelverken på området.Folkpartiet och Alliansen stöder regeringens arbete med att föra mot full sysselsättning och därigenom minska utanförskapet. Centralt i det arbetet är att det ska vara lätt att anställa.Utformningen av delar av arbetsrätten gör dock att vissa grupper, som unga och utrikesfödda, kan möta svårigheter att etablera sig på arbetsmarknaden. Detta är väl känt. Det är därför viktigt att särskilt underlätta skapandet av nya anställningar för de grupper som har svårigheter att etablera sig på arbetsmarknaden och att också skapa möjligheter för dessa att kvarstå i arbete.Vi kan alla konstatera att detta är en stor utmaning som har blivit än större med anledning av den kris och orostid som råder i delar av och den övriga världen. I detta sammanhang är det dock värt att nämna det positiva tonläget i dagens konjunkturbarometer, vilken bekräftar bilden av att hushåll och företag i ser ljusare . De inhemska förutsättningarna i landet för en successivt högre tillväxt är också goda.Bland annat är hushållens sparande högt i ett historiskt perspektiv, vilket ger ordentligt utrymme för konsumtionsökningar när framtidstron återvänder. Detta är särskilt viktigt , eftersom exporten, enligt , inte kommer att vara en lika stark motor som vid tidigare återhämtningar - detta då förstås på grund av den rådande oron i delar av och övriga världen, som jag tidigare nämnde.Men en av de stora utmaningarna vi har här på hemmaplan i är ungdomsarbetslösheten. Det är viktigt att vi fortsätter att uppmärksamma alla de ungdomar som vill komma över den höga tröskeln in på arbetsmarknaden, som finns . Och det är av stor betydelse att vi tillsammans hjälps åt att hitta vägar som kan föra in dessa ungdomar på arbetsmarknaden. Därför utreder regeringen frågan om lärlingsprovanställningar, och en proposition är aviserad till våren 2012.Vi i vill också betona vikten av att ungdomar inte hoppar av skolan och att lärlingsutbildningar med lärlingslön införs. Vi är övertygade om att det är en bra väg in för ungdomar när det gäller att få ett arbete. Det är bra också för företagarna som kan få ungdomar som blir utbildade för precis det jobb som företaget har behov av att få utfört.Jag skulle i sammanhanget vilja säga att vi i förstås anser att det är parterna på arbetsmarknaden som ska sätta löner. Det är fackföreningsrörelsens representanter och arbetsgivarens representanter och deras organisationer som ska förhandla om lönerna på arbetsmarknaden.Ungdomsavtal har det talats om här i talarstolen, bland annat av Socialdemokraternas företrädare. Det har inte att göra med att sänka ingångslöner. Ungdomsavtalen är ju ett sätt att underlätta för ungdomar som har svårt att komma in i arbete. Det är ofta ungdomar som inte har slutfört sina grundskolestudier eller gymnasiestudier. Det handlar om att ge dem en möjlighet att via handledning och utbildning med betalning få ett inträde till ett jobb. När man då stiftar dessa ungdomsavtal är det självklart att både fackföreningen och arbetsgivaren ska vara överens om den exakta utformningen av detta ungdomsavtal i den bransch som det införs i.Vi har exempelvis som har jobbat med denna typ av ungdomsavtal. I kommun har man nu börjat tala om att införa sådana här typer av ungdomsavtal.Säg att ett sådant gäller ! Sedan är det förstås sannolikt att den unge personen har en möjlighet att få ett fast jobb och då självklart med en ingångslön.Alla här i , och inte bara i , utan alla i hela och i stort sett alla i hela världen tycker att det är viktigt att alla människor som kan och vill arbeta ska ges möjlighet att göra det utifrån sina förutsättningar. Och de arbetsrättsliga reglerna i ger goda förutsättningar för att kombinera just trygga förhållanden på arbetsmarknaden med en hög sysselsättningsnivå.I sammanhanget kan det konstateras att en beredning pågår i av ett antal justeringar av gällande regler. Då vill vi i Alliansen särskilt nämna det arbete som pågår inom som gäller förslag till en ändring i LAS i avsikt att förtydliga att visstidsanställningar inte får kombineras på ett sätt som utgör ett missbruk. En departementspromemoria remitterades , och remissvar analyseras inom Regeringskansliet.En särskild fråga handlar om regelverket när det gäller balansen mellan arbetsgivares och arbetstagares intressen vid tvister om uppsägning. Här välkomnar jag den utredning i frågan som regeringen tillsatte . Här kan utredaren även överväga förändringar i bestämmelserna om avskedanden, om det bedöms lämpligt. Detta uppdrag ska redovisas i september 2012.Herr talman! Det är viktigt, tycker jag, att säga att vi i anser att den svenska modellen, där svenska kollektivavtal verkar tillsammans med lagregler, i huvudsak fungerar bra och är en god grund för en väl fungerande arbetsmarknad. Därför bör grunden för arbetsrätten förstås bestå också framöver.Den modell där förhållandena på arbetsmarknaden i hög grad regleras genom avtal mellan arbetsmarknadens parter bör värnas. Det är en modell som förutsätter att arbetsmarknadens parter tar ett stort ansvar och uppträder på ett ansvarsfullt sätt. Parterna har ju själva i stor utsträckning de verktyg som behövs för att rätta till det som kan uppfattas som obalanser eller brister.Det kan här också hänvisas till den utredning jag tidigare nämnde som tillsattes för att göra en översyn av regelverket om tvister i samband med uppsägning. För översynen ska endast avse tvister om avslutande av anställningar och omfatta kostnader som uppstår efter det att en uppsägning har ägt rum.Översynen ska avse både uppsägning på grund av arbetsbrist och uppsägning av personliga skäl. Frågor som avser turordning vid uppsägning på grund av arbetsbrist ska dock lämnas utanför. Frågan om turordning är i hög grad de avtalsslutande parternas ansvar.I det här sammanhanget tycker jag att det är intressant, herr talman, att fackförbundet nu uttalat att kompetens, inte anställningstid, skapar trygghet på arbetsmarknaden och att Unionen därför i årets avtalsrörelse är berett att diskutera den tidigare principen om sist in och först ut.Jag ska nu citera , Unionens förhandlingschef och också ordförande för . Han har sagt så här i tidningen : "Man måste utgå från hur verkligheten ser ut. Man ska vara medveten om att medlemmarnas uppfattning om var trygghet kommer ifrån också förändras. pekar en majoritet av medlemmarna på att kompetens är det viktigaste för att man ska känna sig trygg på arbetsplatsen." Han fortsätter: "De här frågorna är svåra och laddade på många sätt. Men vi får inte vara rädda för att diskutera dem. Den svenska modellen bygger på parternas förmåga att utveckla regelverket så att det är i takt . Om vi inte gör det kommer inte modellen hålla. "Då vi i är överens om att den svenska modellen i huvudsak fungerar bra är det förstås viktigt att, så som är inne på, vara öppen för moderniseringar av densamma så att den kan fortsätta tjäna oss väl även i framtiden.Herr talman! vill jag säga några ord om att vi är medvetna om att det i vissa sammanhang, till exempel vid långa entreprenadkedjor, kan vara svårt att fastställa vem som är att anse som arbetsgivare och vem som därmed är betalningsskyldig för lön och andra förpliktelser enligt anställningsavtalet. Den svenska modellen, där förhållandena på arbetsmarknaden i hög grad regleras genom avtal mellan arbetsmarknadens parter, fungerar i huvudsak väl och bör värnas. Regelverket säkerställer dock inte att till utstationerade arbetstagare, särskilt när flera underentreprenörer bildar entreprenadkedjor, erhåller intjänade löner med mera.Därför anser vi i allianspartierna tillsammans med Socialdemokraterna och att bör tillkännage för regeringen som sin mening att denna ska återkomma till med initiativ i syfte att säkerställa ändamålsenliga regler för uppdragsgivares, alltså huvudentreprenörs, ansvar i utstationeringssituationer. Jag har några frågor till med anledning av hans anförande. Naturligtvis rör de ungdomslöner och det förslag som lämnade.Jag kan bara konstatera att i och med detta förslag inser också att regeringen har misslyckats med att skapa jobb åt unga, om inte annat är det väl utifrån det som man ska se det här utspelet från har två frågor. Den ena handlar om och syn när det gäller offentlig sektor. Vad jag förstod när jag läste förslag handlar det om de hundra största kommunerna i landet, alltså enkom offentlig sektor och inte privat sektor. Min fråga är: Varför ska man särbehandla offentlig sektor och där ingå de här överenskommelserna?Hans Backman svarade delvis på min andra fråga som handlar om den svenska modellen. Jag var lite orolig att man från sida ser den svenska modellen som någonting annat än vad den egentligen är.Vi var några stycken, bland andra jag, och , på ett seminarium där från Ratio - svenskt näringslivs eget forskningsinstitut - deltog. Vi pratade mycket om arbetsrätt och om LAS, och vi hade ett bra samtal över lag, tycker jag. Han pekade mycket på att det inte går att rycka ut en enskildhet genom att göra förändringar eller försämringar i LAS, utan man måste se det i sin helhet när det gäller den svenska modellen och kopplat till en stark a-kassa och en stark sjukförsäkring. Där har det ju skett en hel del rejäla förändringar.Jag vill bara höra med om han instämmer i de slutsatser som i vart fall svenskt näringslivs tankesmedja med flera ger uttryck för. Jag börjar med jobben för ungdomar. Alla vi som jobbar med politik har ett gemensamt ansvar för att vi inte - vare sig tidigare, socialdemokratiska regeringar eller den nuvarande regeringen - har lyckats lösa detta problem för ungdomarna. Vi måste med gemensamma krafter finna vägar för att klara av detta. Det är mot den bakgrunden som vi har väckt detta förslag om ungdomsavtal.Att vi i har gått ut och sagt att vi tycker att även kommunerna skulle kunna ta ett ansvar och införa dessa ungdomsavtal beror på att vi i kommunerna har politiker som fungerar som arbetsgivare. Vi vill uppmana våra kommunpolitiker att fundera över detta i sin arbetsgivarroll då man i SKL och tillsammans med fackföreningarna tittar på möjliga utformningar av ungdomsavtal inom den offentliga sektorn. Men självklart är vi lika positiva till att man har ungdomsavtal inom den privata sektorn, såsom exempelvis har tagit initiativ till. Vi vill inte exkludera någon sektor från detta utan vill att idéerna prövas, eller hoppas att de kan prövas, och kan finna gehör.När det gäller LAS håller jag med om att det är viktigt att se på arbetsmarknadspolitiken som en helhet, och i de diskussioner som förs ute i samhället, inom och inom regeringen förstås också fundera på hur vi ska utarbeta detta.Vi tycker att det är intressant att exempelvis Unionen nu börjar fundera tillsammans med sina arbetsgivarmotparter på hur man ska kunna komma vidare i frågan om att kanske bygga om turordningsreglerna till att mer fokusera på kompetens.Sedan vill jag också säga att anställningstid förstås alltid kommer att ge kompetens, så det kan ju vara ett viktigt kriterium när man bedömer en persons styrka på en arbetsplats. Jag har en följdfråga utifrån det som sade, men först ska jag göra ett klarläggande när det gäller överenskommelse om ungdomsavtal eller utbildningsavtal. Det är ett utbildningsavtal med tidsbegränsad anställning för ungdomar. Dessutom är det få arbetsgivare och fackliga organisationer som har nyttjat det här - man har träffat väldigt få överenskommelser. Det har alltså inte varit någon större hit så här långt.Hans Backman sade att man kan gå vidare även inom privat sektor med de här lönesänkarkraven. Följdfrågan blir då: Tror inte att parterna själva kan hantera den här frågan? Vad är skillnaden på ert förslag och arbetsmarknadspolitiska åtgärder? finns det ju väldigt många arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Har regeringen och Alliansen misslyckats med sin arbetsmarknadspolitik? Är det grunden till utspel? Jag skulle vilja säga att i delar har vi absolut lyckats med vår arbetsmarknadspolitik. Vi har exempelvis fått in nära 200 000 personer från utanförskap sedan regeringen tillträdde 2006, och detta i som har präglats av en internationell finansiell kris. Men just ungdomsarbetslösheten har vi levt med länge, både under socialdemokratiska regeringar och nuvarande regering.Här har vi alltså en utmaning att jobba vidare med. Det handlar inte om lönesänkaravtal, som kallar det. Vi har självklart förtroende för att parterna på arbetsmarknaden kan hantera detta. Det vi har sagt att vi skulle vilja se inom exempelvis den offentliga sektorn är ett utbildningsavtal, precis som det har egentligen. Det gör att man som ung får en möjlighet att komma in på en arbetsplats och få handledning och utbildning med betalning. Det kanske löper , och den exakta utformningen kommer fackföreningen och arbetsgivaren överens om när avtalet spikas.Sedan är det högst troligt att den unge får ett fast jobb. Det har bland annat visat sig - det är en av orsakerna till att jag är positiv till det här - att praktikantplatser på olika företag ofta leder till att ungdomarna får ett jobb. De får göra det som så många ungdomar vill. De får visa att de kan.De får visa att de fungerar på en arbetsplats, arbetsgivaren blir trygg och säker med det och anställer personen i fråga. Det är sådana vägar vi vill arbeta fram för att kunna ge dessa möjligheter. Det tror vi att bland annat ungdomsavtalet kan ge men också förstås de utredningar som regeringen nu jobbar med.Lärlingsprovanställningar är en viktig väg. Jag träffade senast företagare som var mycket positiva till det. Det har visat sig att många företag är beredda att ta emot lärlingar. De tror att det är bra för företaget. De kan, som jag sade i mitt anförande, utbilda ungdomar till exakt det jobb som företaget behöver. En av de saker vi har problem med är just matchningen, att få rätt utbildade personer till rätt arbeten. Här ges en möjlighet att lösa även matchningsproblemet, eller åtminstone en del av det. I betänkandet behandlar vi regeringens skrivelse rekommendation (nr 200) om hiv/aids och arbetslivet. Vi har på den en följdmotion och utöver det ett antal arbetsrättsliga motioner. I betänkandet finns också ett tillkännagivande att regeringen ska återkomma till för att säkerställa ändamålsenliga regler för uppdragsgivares ansvar i utstationeringssituationer.ILO:s rekommendation är det första internationella instrumentet för främjande av mänskliga rättigheter med inriktning på hiv/aids i arbetslivet. För del har det kanske inte så stor betydelse men för många andra länder är det oerhört viktigt. Det är helt klart ett steg i rätt riktning. Den omfattar alla arbetstagare och alla sektorer, såväl privat som offentlig och såväl formell som informell sektor.Sveriges politik ligger väl i linje med rekommendationens förslag till åtgärder. antog en handlingsplan, och har föreskrifter som ses över.Under 2011 har det konstaterats 237 fall i . Det är ungefär så det har sett ut . I följdmotionen från vill man att det ska vara möjligt för arbetsgivaren att fråga arbetstagare, och till och med kräva läkarintyg, om hiv/aids-status i vissa sektorer. till omfattningen av antalet fall och sett till att arbetsgivaren har frågerätt som är vidsträckt om än inte fri känns krav som sprunget ur en hotbild som inte existerar.Vänsterpartiets yrkande om frågeförbud berör på ett sätt hiv/aids men är mer ett generellt frågeförbud. Där är kravet att frågor måste vara sakligt grundade. Det här är ett gränsland som är svårt att reglera utan att det blir fyrkantigt och svårt att efterleva. Också här blir svaret, så här långt, att frågerätten är vidsträckt, men den är inte helt fri - med betoningen på "inte helt fri".Rätten till respekt för privatlivet å ena sidan och å andra sidan ansvaret för att kunna leda och fördela arbetet krockar ibland här, även om de exempel jag hört från talarstolen inte handlar om krockar på det här området utan om diskriminering. Att diskriminera någon är absolut inte fritt, som när en fråga om planerade barn leder till att någon annan får tjänsten. Det är under den lagstiftningen som dessa frågor i allra högsta grad hör hemma. Det finns, vilket sagts tidigare, en utredning om integritetsskydd, och den bereds i . Jag tar med mig frågan för att se hur långt bort i tiden den ligger.Tillkännagivandet från utskottet är att säkerställa ändamålsenliga regler för uppdragsgivares och huvudentreprenörers ansvar i utstationeringssituationer. I finns en rad lagar som skyddar anställda hos underleverantörer. Det finns kollektivavtal där dessa lagar finns tecknade liksom konkurslagen, förmånsrättslagen, lönegarantilagen och MBL. är gemensamma regler på gång inom EU just för att se över denna reglering. Då har vi att se över hur de passar in i svensk reglering för att sedan kunna implementeras.Även här finns en balansakt att ta hänsyn till. Det gäller att säkra att det inte sätts i system att oseriösa företag lurar företag i stället för arbetstagare. Vi måste således nå båda parterna, och dessutom får det inte hindra rörligheten. Med det yrkar jag bifall till utskottets förslag i betänkande AU9.Självklart måste jag även svara på en del frågor som har kommit med anledning av ett utspel som vi gjorde . Det är ett utspel som väckt känslor och som gjort att jag nästan frågat mig om det finns yttrandefrihet i alla frågor i i dag.Det jag tog upp i intervjun med Ekot var kopplat till att vi har hög ungdomsarbetslöshet i . Som många talare före mig sagt är det ett problem som funnits och som vuxit sig starkare i lågkonjunkturerna. Vi har sett att den hejdats, men vi har inte sett att den går i rätt riktning. Alliansregeringen har gjort många olika insatser, sänkt kostnaderna för att anställa och öppnat upp för möjligheten att komma från skolan. När det gäller lärlingsprovanställningar har vi en utredning på gång.