bet · GZ01UU8 · 2012-04-10 00:00:00 — 2011/12:UU8 Mänskliga rättigheter i svensk utrikespolitik Mänskliga rättigheter i svensk utrikespolitik behandlar i detta betänkande ett antal motioner från allmänna motionstiden och 2011 om mänskliga rättigheter (MR) i svensk utrikespolitik. Motionsförslagen avser framför allt MR-frågor i vissa regioner i världen. I betänkandet redovisar utskottet också sina överväganden med anledning av kommissionens meddelande KOM(2011) 886 Mänskliga rättigheter och demokrati i centrum för EU:s yttre åtgärder Effektivare metoder. Utskottet har tidigare avlämnat ett betänkande om mänskliga rättigheter i svensk utrikespolitik (bet. 2010/11:UU15) där motionsförslag om främst multilaterala MR-frågor behandlades. Samtliga motionsyrkanden i betänkandet avstyrks av utskottet. I ärendet finns åtta reservationer (S, MP, SD, V) och två särskilda yttranden (SD). Utskottets förslag till riksdagsbeslut 2010/11:U306 av m.fl. (S) yrkande 63. 2011/12:U315 av m.fl. (S) yrkande 69. 2010/11:U210 av och (båda MP), 2010/11:U237 av m.fl. (FP), 2010/11:U251 av (M), 2010/11:U285 av m.fl. (KD), 2010/11:U301 av (M), 2010/11:U302 av (M), 2010/11:U303 av (M), 2010/11:U304 av (S), 2010/11:U306 av m.fl. (S) yrkandena 31 och 71, 2010/11:U314 av (C), 2011/12:U201 av Arhe Hamednaca (S), 2011/12:U244 av (M), 2011/12:U247 av (M), 2011/12:U263 av och (båda KD), 2011/12:U268 av (M), 2011/12:U298 av och (båda S), 2011/12:U302 av m.fl. (FP), 2011/12:U303 av m.fl. (S), 2011/12:U304 av (FP), 2011/12:U310 av (C), 2011/12:U315 av m.fl. (S) yrkande 71 och 2011/12:U320 av (M). 2011/12:U315 av m.fl. (S) yrkande 70. 2010/11:U306 av m.fl. (S) yrkande 68 och 2011/12:U315 av m.fl. (S) yrkande 72 i denna del. 2011/12:U315 av m.fl. (S) yrkande 72 i denna del. 2010/11:U306 av m.fl. (S) yrkande 70 och 2011/12:U315 av m.fl. (S) yrkande 74. 2011/12:U274 av m.fl. (MP). Reservation 1 (MP, V) 2011/12:U315 av m.fl. (S) yrkande 83. Reservation 2 (V) motiveringen 2010/11:U306 av m.fl. (S) yrkande 84 och 2011/12:U315 av m.fl. (S) yrkande 85. 2010/11:U306 av m.fl. (S) yrkande 83, 2011/12:U226 av m.fl. (V) yrkandena 13 och 511 samt 2011/12:U315 av m.fl. (S) yrkande 84. Reservation 3 (SD) motiveringen Reservation 4 (V) 2011/12:U203 av m.fl. (V) yrkandena 13. Reservation 5 (V) 2010/11:U306 av m.fl. (S) yrkande 86, 2010/11:U308 av och (båda KD) yrkande 2 och 2011/12:U315 av m.fl. (S) yrkande 87. 2010/11:U306 av m.fl. (S) yrkande 85 och 2011/12:U315 av m.fl. (S) yrkande 86. 2010/11:U306 av m.fl. (S) yrkande 87 och 2011/12:U315 av m.fl. (S) yrkande 88. Reservation 6 (S, MP, V) 2010/11:U306 av m.fl. (S) yrkandena 77, 78 och 80 samt 2011/12:U315 av m.fl. (S) yrkandena 7981. 2010/11:U258 av och (MP, V) yrkandena 1, 3, 5 och 79, 2010/11:U267 av (S), 2010/11:U319 av m.fl. (KD, C, FP) yrkandena 1, 3, 5 och 6, 2011/12:U217 av m.fl. (S) yrkandena 2 och 3, 2011/12:U327 av och (båda SD) och 2011/12:U331 av m.fl. (KD, C, FP) yrkandena 4, 6 och 7. Reservation 7 (SD) 2010/11:U306 av m.fl. (S) yrkande 81 och 2011/12:U315 av m.fl. (S) yrkande 82. Reservation 8 (S, MP, V) 2010/11:U234 av och (båda M), 2010/11:U258 av och (MP, V) yrkande 2, 2010/11:U288 av m.fl. (KD, M, FP, C) yrkande 2, 2010/11:U308 av och (båda KD) yrkande 1, 2010/11:U316 av Finn och i (båda M), 2011/12:U217 av m.fl. (S) yrkandena 1 och 46, 2011/12:U243 av (FP), 2011/12:U260 av (KD), 2011/12:U265 av (KD) yrkandena 16, 2011/12:U280 av (KD) yrkandena 1 och 2, 2011/12:U283 av m.fl. (MP) yrkandena 1 och 2, 2011/12:U290 av (S) yrkande 1, 2011/12:U319 av i och Finn (båda M), 2011/12:U331 av m.fl. (KD, C, FP) yrkandena 13 och 5 samt 2011/12:U332 av m.fl. (KD, M, C, FP) yrkandena 1 och 2. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (M), (S), (M), (S), (M), (S), (FP), (C), (S), (KD), (SD), (S), (M), (FP), i (S), (MP) och (V). Ärendet och dess beredning I detta betänkande behandlar utrikesutskottet ett antal motionsförslag från allmänna motionstiden och 2011 om mänskliga rättigheter i svensk utrikespolitik m.m. Utskottet utarbetade ett omfattande betänkande om mänskliga rättigheter i svensk utrikespolitik, betänkande 2007/08:UU9. Där behandlades regeringens skrivelse 2007/08:109 Mänskliga rättigheter i svensk utrikespolitik samt ett betydande antal motioner. Därefter har utskottet i främst betänkandena /09:UU15, 2009/10:UU15 och 2010/11:UU15 behandlat motionsförslag om mänskliga rättigheter i svensk utrikespolitik. Utskottet har under ett antal riksmöten valt att behandla frågor om de mänskliga rättigheterna ur olika perspektiv och med olika fokus. Vissa år har tonvikten legat mer på bilaterala frågor och andra år mer på multilaterala frågor. I det senaste betänkandet om mänskliga rättigheter (MR), som beslutades (bet. 2010/11:UU15), behandlade utskottet motionsförslag om folkrätt, mål och inriktning för den svenska politiken för de mänskliga rättigheterna, agerande för att avskaffa dödsstraff och tortyr, sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter och kvinnors rättigheter, barnets rättigheter samt om diskriminering och förföljelse på grund av sexuell läggning och könsidentitet. I det här betänkandet behandlar utskottet utifrån motionsförslag mänskliga rättigheter m.m. i vissa regioner i världen. I ett senare betänkande avser utskottet att behandla motioner om mänskliga rättigheter i och . Frågor med anknytning till mänskliga rättigheter i utrikespolitiken kan också tas upp i andra betänkanden. I anknytning till sina överväganden i detta betänkande med anledning av motionsförslag om förhållanden i enskilda länder har utskottet valt att särskilt lyfta fram frågor om yttrandefrihet och mediefrihet. Utskottet har under det innevarande , , sammanträffat med , FN:s undergeneralsekreterare för humanitära frågor samt FN:s samordnare för katastrofhjälp och chef för för humanitär samordning (OCHA). Flera av utrikesutskottets ledamöter deltog i ett seminarium i med två av tre mottagare av , Leymah Gbowee, , och Tawakkul Karman, . fick utskottet en föredragning om situationen på av företrädare för . företog , uppdelat i tre delegationer, arbetsresor till , och respektive och . I programmen för samtliga dessa resor har frågor om demokrati och de mänskliga rättigheterna ingått. Inför resorna ägde en särskild föredragning rum i utskottet om mänskliga rättigheter och demokrati i . I föredragningen medverkade , MR-expert vid , och , universitetslektor vid , . Utskottet har under beredningen av detta betänkande tagit del av kommissionens meddelande KOM(2011) 886 Mänskliga rättigheter och demokrati i centrum för EU:s yttre åtgärder effektivare metoder och faktapromemoria 2011/12:FPM83 om mänskliga rättigheter, som behandlar kommissionsförslaget. Under rubriken för främjande av mänskliga rättigheter i världen redovisar utskottet i betänkandet sina överväganden med anledning av kommissionens meddelande KOM(2011) 886 Mänskliga rättigheter och demokrati i centrum för EU:s yttre åtgärder Effektivare metoder. Där behandlas också faktapromemoria 2011/12:FPM83 om det aktuella meddelandet. Arbetet med att främja demokrati, mänskliga rättigheter och hållbar utveckling genomsyrar den svenska utrikespolitiken. ska vara en tydlig röst i världen för de mänskliga rättigheterna och ska agera bilateralt, genom Europeiska unionen (EU) och multilateralt för att de mänskliga rättigheterna ska genomföras och efterlevas fullt ut i alla världens länder. Svensk utrikespolitik ska främja respekten för de mänskliga rättigheterna. Omsorgen om och försvaret av de mänskliga rättigheterna är en integrerad och central del av den svenska utrikespolitiken. Den präglar agerande i globala och regionala forum och genomsyrar de bilaterala kontakterna med andra länder. stora engagemang för de mänskliga rättigheterna, vår utrikespolitik och vårt utvecklingssamarbete speglar våra förhoppningar om en värld där människor kan leva fria, utan fruktan och nöd. De mänskliga rättigheterna värnar individens grundläggande behov och syftar till att garantera friheter och ge förutsättningar för ett drägligt liv för alla. Det är legitimt att reagera och påtala kränkningar av dessa rättigheter då förtryckta människor just därför att de är förtryckta sällan har möjlighet att själva hävda sina intressen. Senast i betänkande 2011/12:UU2 redovisade utskottet de tre tematiska prioriteringarna i långsiktiga utvecklingssamarbete, däribland främjande av demokrati och de mänskliga rättigheterna. De båda övriga prioriteringarna är miljö och klimat samt främjande av jämställdhet och kvinnors roll i utveckling. Regeringen beslutade om en policy för demokratisk utveckling och mänskliga rättigheter inom det svenska utvecklingssamarbetet 20102014. I policyn identifieras följande tre fokusområden: medborgerliga och politiska rättigheter, demokratins och rättsstatens institutioner och procedurer samt demokratiseringens aktörer. Genom Lissabonfördraget har EU fått nya möjligheter att på ett mer sammanhållet sätt vara en utrikespolitisk aktör till stöd för fred, säkerhet och mänskliga rättigheter. Genom det ovan nämnda kommissionsmeddelandet KOM(2011) 886 Mänskliga rättigheter och demokrati i centrum för EU:s yttre åtgärder effektivare metoder har en diskussion inletts om hur EU kan vara mer aktivt, konsekvent och effektivt vad gäller mänskliga rättigheter i unionens externa politik. () generalförsamling antog 1948 den allmänna förklaringen om de mänskliga rättigheterna. Förklaringen gav det internationella samfundet en gemensam värdegrund i synen på människan och förhållandet mellan stat och individ, och slog fast grundläggande normer för de mänskliga rättigheterna som är överordnade politiska och ekonomiska, kulturella och religiösa skillnader. De grundläggande normer som anges i den allmänna förklaringen är universella och bindande för alla världens stater. Alla stater har en skyldighet att värna alla människors lika värde och rättigheter. Som medlem i FN har enligt artikel 55 och 56 en rätt och förpliktelse att vidta åtgärder i samarbete med organisationen för att främja allmän aktning och respekt för mänskliga rättigheter och grundläggande friheter för alla, utan åtskillnad med avseende på ras, kön, språk eller religion. De mänskliga rättigheterna gäller för alla människor utan åtskillnad, oavsett land, kultur eller specifik situation. Ingen regering kan hävda särskilda förhållanden som tradition, kultur eller religion som skäl för att kränka de mänskliga rättigheterna. Rättigheterna är odelbara och ömsesidigt samverkande. Stater kan inte sålla bland sina folkrättsliga åtaganden: alla mänskliga rättigheter har samma värde. Dessa principer slogs fast vid världskonferensen om de mänskliga rättigheterna 1993 och bekräftades bl.a. vid . Under de som gått sedan FN:s allmänna förklaring om de mänskliga rättigheterna antogs har dessa grundläggande normer slagits fast i ett antal folkrättsligt bindande konventioner. Tillsammans med den allmänna förklaringen bildar dessa konventioner en normativ grund för det internationella arbetet för de mänskliga rättigheterna. Dessa folkrättsliga åtaganden måste nu omsättas i praktisk handling över hela världen. Regeringen har överlämnat två skrivelser till om mänskliga rättigheter i svensk utrikespolitik respektive en skrivelse om demokrati och mänskliga rättigheter i utvecklingssamarbete, skrivelserna 2003/04:20 och 2007/08:109 respektive skrivelse 2008/09:11. Dessa har tillsammans med motionsförslag behandlats i utskottets betänkanden /04:UU9 och 2007/08:UU9 respektive 2008/09:UU6. Socialdemokraterna anser enligt kommittémotion 2010/11:U306 (S) yrkande 63 att god samhällsstyrning och gott ledarskap ska prioriteras i Afrikapolitiken. God samhällsstyrning och rättsstatsprincipen måste gälla på både nationell och internationell nivå och är en förutsättning för ekonomisk tillväxt, hållbar utveckling och utrotandet av fattigdom och hunger. Utskottet anser i likhet med motionärerna att god samhällsstyrning ska prioriteras i Afrikapolitik. Detta framgår av utskottets betänkande 2007/08:UU4 och en politik för gemensamma utmaningar och möjligheter och ligger även i linje med den tematiska prioritering för utvecklingssamarbetet som utskottet ställde sig bakom 2008 (bet. 2008/09:UU2). Prioriteringen, som alltjämt gäller, återspeglas i de geografiskt inriktade strategier för bl.a. afrikanska regioner och länder som regeringen beslutar om. behandlade övergripande frågor om demokrati och mänskliga rättigheter i utvecklingssamarbete och redovisade sin syn på hur demokratibistånd skulle utformas (bet. 2008/09:UU6). Regeringen hade överlämnat en skrivelse om demokratibistånd (skr. 2008/09:11) till . beslutade regeringen om en särskild policy för demokratisk utveckling och mänskliga rättigheter i biståndet. Förklaringen om europeiskt samförstånd om utveckling, som beslutats av rådet, medlemsstaterna, och kommissionen, innebär att EU:s utvecklingsbistånd bl.a. ska gå till kapacitetsbyggande och andra insatser inom området samhällsstyrning, demokrati och mänskliga rättigheter. I sin senaste granskning av Europeiska unionens utvecklingsbistånd (publicerad 2007, då Europeiska gemenskapen) konstaterade Dac att frågor om demokratisk samhällsstyrning fått hög prioritet i gemenskapens utvecklingsinsatser. Definitionen av begreppet demokratisk samhällsstyrning är bred och innefattar bl.a. respekt för de mänskliga rättigheterna, stöd till demokratiska processer, rättsstaten, ett oberoende rättssystem, tillgång till information samt transparens och ansvarsutkrävande från regeringens sida. Insatser med inriktning på samhällsstyrning, demokrati och mänskliga rättigheter finansieras genom instrumentet för demokrati och mänskliga rättigheter (EIDHR, for Democracy and Human Rights). Prioriteringen i EU:s utvecklingspolitik av demokratisk samhällsstyrning kommer till uttryck bl.a. i de landstrategier (CSP, Country Strategy Papers) som utarbetas och som avser samarbete med länder som tar emot utvecklingsbistånd från unionen. Inom ramen för partnerskapet AfrikaEU finns ett antal partnerskap varav ett avser demokratiskt styre och mänskliga rättigheter. Detta partnerskap utgör ett forum för dialog och innefattar program och åtgärder för att förbättra valövervakning, motverka korruption, stoppa människohandel och förhindra tortyr. Partnerskapet utvecklar och finansierar workshopar om grundläggande friheter och respekt för de mänskliga rättigheterna och ska även verka för kulturellt samarbete. Vidare främjar man föreningsfrihet och lämnar stöd till kvinnor som har drabbats av krig och konflikt. Partnerskapet för demokratiskt styre och mänskliga rättigheter har i sin andra handlingsplan som avser perioden 20112013 prioriterat tre områden: Förstärkt dialog på global nivå och i internationella forum. Samarbete inom området samhällsstyrning, däribland främjande av den afrikanska övervakningsmekanismen (Mechanism) och stöd till den afrikanska stadgan om demokrati, val och samhällsstyrning. Utskottet anser att främjande av demokrati och de mänskliga rättigheterna, inklusive god samhällsstyrning, även i fortsättningen ska vara prioriterade områden i utvecklingssamarbete och att inom EU och FN även framgent ska verka för en prioritering av dessa frågor. bör även fortsätta att vara aktivt i arbetet och samordningen inom Dac kring demokratisk samhällsstyrning och mänskliga rättigheter. Mot bakgrund av utskottets överväganden avstyrks motion 2010/11:U306 (S) yrkande 63. Socialdemokraterna förespråkar i kommittémotion 2011/12:U315 (S) yrkande 69 en regional ansats från i förhållande till länder på . Ansatsen bör utgå från folkrätten, ömsesidig respekt för internationellt erkända gränser och respekt för de mänskliga rättigheterna. Socialdemokraterna anser att även EU ska ha en samlad regional ansats i relation till länderna på . Det är viktigt med regional samverkan för att främja ökat förtroende mellan olika parter. Insatser till stöd för hanteringen av regionala och gränsöverskridande problem på kan ha stärkt stöd till regionala organisationer som en utgångspunkt. Igad (Intergovernmental Authority on Development), som har sitt säte i , är i detta sammanhang en samverkanspartner liksom Afrikanska unionen. En samlad regional ansats kan vara en konstruktiv väg för samverkan och närmande mellan EU och länderna på och kan understödja en långsiktig politik för . Utskottet instämmer i uppfattningen att det är viktigt med en ansats som bygger på folkrätten och på regional samverkan för att nå en lösning på problemen på . Ett sådant synsätt ligger också till grund för de rådsslutsatser om en strategisk ram för horn1[ definieras i rådsslutsatserna som länderna i den mellanstatliga utvecklingsmyndigheten (Igad), dvs. , , , , , , och . tillämpar samma definition av .] som antogs av rådet för utrikes frågor (FAC). Den strategiska ramen, som stöds av , anger fem områden för EU-insatser: Demokratiska statsstrukturer som kan ställas till svars. Fred, säkerhet, konfliktförebyggande och konfliktlösning. Lindrande av effekterna av osäkerhet i regionen. Fattigdomsminskning, ekonomisk tillväxt och välstånd. I den strategiska ramen anges det hur den ska genomföras i partnerskap med själva regionen och viktiga internationella aktörer. EU beslutade om en europeisk säkerhetsstrategi. fattades beslut om en gemensam EUAfrika-strategi. inleddes initiativet om för att främja regionalt samarbete där en första fas är inriktad på infrastrukturområdet. En policy för antogs av EU 2009. Den strategiska ramen för EU:s politik vad gäller beslutades och bygger vidare på tidigare initiativ och strategier och på de nya möjligheter som står till buds genom att Lissabonfördraget trätt i kraft. Avsikten är att EU ska föra en politik som blir synligare, effektivare och samstämmig. Handlingsplaner ska stödja genomförandet av den strategiska ramen. utsåg en särskild EU-representant för med uppdrag att i första hand inrikta sig på , konfliktens regionala dimension och piratdåd. EU:s långsiktiga engagemang vad gäller har sin grund i regionens geostrategiska betydelse och EU:s önskan att främja fattigdomsbekämpning och en bärkraftig ekonomisk tillväxt där. Instabiliteten i regionen utgör ett växande hot, inte bara för den lokala befolkningens säkerhet utan också för övriga världen. EU kommer enligt rådslutssatserna att stödja både regionala insatser, bland annat genom den mellanstatliga utvecklingsmyndigheten (Igad) och Afrikanska unionen (AU), och nationella insatser för att uppnå varaktig fred, säkerhet, de mänskliga rättigheterna och god samhällsstyrning. Utöver det humanitära bistånd som redan lämnats av EU kommer unionen enligt rådsslutsatserna att även lämna humanitärt stöd. Det finns ett behov av att ta itu med de underliggande orsakerna bakom den rådande humanitära krisen, särskilt de strukturella bristerna i livsmedelsförsörjningen, återkommande torka och konflikter. EU ska fortsätta att stödja länderna i regionen i stärkandet av deras nationella kapacitet genom strategier för reducering av katastrofrisker samt långsiktiga program för utvecklingssamarbete inom områdena beredskap inför torka, jordbruk, landsbygdsutveckling och livsmedelstrygghet. För att sådant stöd ska vara effektivt krävs dock lokalt egenansvar och politiskt engagemang från regionens länder för att vidta strukturella åtgärder till stöd för en hållbar jordbruks- och animalieproduktion, förvaltning av naturresurser, särskilt vattenresurser, samt handel och regional integration. EU ska enligt den strategiska ramen för fortsätta att arbeta för att stärka och hela kapacitet att bekämpa piratdåd. EU kommer att fortsätta att arbeta för att spåra finansiella flöden från piratdåd. EU:s särskilda representant för kommer att bidra till att utarbeta och genomföra en enhetlig, effektiv och balanserad EU-strategi mot piratdåd, som täcker alla EU:s olika åtgärder. EU-engagemanget för ska främja regionalt egenansvar, ömsesidigt ansvarstagande och regionalt samarbete. En rad resurser som kommer att kunna tas i anspråk för genomförandet av framtida åtgärder räknas upp i rådsslutsatserna. Där preciseras närmare vad som ingår i de ovan nämnda fem områdena för EU-insatser och med vilka partnerskap unionen avser att samarbeta. Partnerskapen innefattar länderna i regionen och det civila samhället samt ett stort antal regionala och internationella organisationer. EU har fört en regelbunden politisk dialog med respektive land på , där fred och säkerhet tillsammans med mänskliga rättigheter och demokrati utgjort centrala frågor. En internationell konferens om ägde rum i . Dagen innan hade antagit resolution (2012) om situationen i och Amisoms mandat. I deltog 55 delegationer från inklusive företrädare för det civila samhället, regeringar och det internationella samfundet. fruktlösa ansträngningar från Afrikanska unionen, FN och det internationella samfundet syftade konferensen till att såväl det internationella samfundet som politiska ledare skulle utforma en ny ansats för landet. Mandatet för den federala övergångsregering (TFG, Transitional Federal Government) som med ytterst begränsad framgång verkat i landet upphör och kommer inte att förlängas. Utvecklingen i har betydelse för hela . bekämpas av kenyanska trupper som har gått in i södra , och i centrala delar av landet finns etiopiska trupper. Kenyanska trupper har införlivats i Amisom, Afrikanska unionens fredsbevarande insats i . har drivits ut från . Ansträngningar görs nu för att konsolidera makten i ett som har få legitima institutioner och företrädare. För att uppnå fred och säkerhet i krävs en tillräcklig bredd i representationen från olika delar av samhället och en lokal förankring. Överläggningarna under handlade om hur det internationella samfundet kan öka sina ansträngningar för att på allvar ta itu med både de underliggande orsakerna till den osäkra situationen i och dess effekter i form av svält, flyktingar, piratverksamhet och terrorism. I slutkommunikén från konferensen enades det internationella samfundet om att ge stöd till en politisk process, att stärka Amisom och att hjälpa att utveckla sin egen säkerhetsstyrka. Likaså skulle det internationella samfundet bistå med att bygga stabilitet på lokal nivå och utöka sina ansträngningar att ta itu med pirater och terrorister. I slutkommunikén från uttrycktes förhoppningen att en ny fas i Somaliapolitiken, med stöd från det internationella samfundet, ska leda till fred i . Utskottet konstaterar att vikten av att följa finansiella strömmar tillmäts ökad vikt i Somaliapolitiken. En mekanism, , föreslogs för att följa och övervaka både inkomster som genereras i och inkomster som härrör från utvecklingsbistånd. En särskild deklaration om detta antogs vid . Som framgått ovan kommer EU enligt de rådsslutsatser som antogs att fortsätta att arbeta för att spåra finansiella flöden från piratdåd. I detta sammanhang kan nämnas att rådet för utrikes frågor (FAC) antog rådsslutsatser om och Sydsudan, vilka båda enligt rådets definition ingår i . I rådsslutsatserna uppmanades regeringarna i och Sydsudan att nå fram till en förhandlingslösning på alla återstående frågor i fredsavtalet mellan de båda länderna (CPA, Comprehensive Peace Agreement) och att genomföra sina tidigare gjorda åtaganden. Som framgått ovan fick utskottet en föredragning om situationen på av företrädare för . Mot bakgrund av utskottets överväganden avstyrks motion 2011/12:U315 (S) yrkande 69. Socialdemokraterna slår i kommittémotionerna 2010/11:U306 (S) yrkandena 31 och 71 och 2011/12:U315 (S) yrkande 71 fast att är ett fattigt land som också härjas av brist på demokrati och övergrepp på de mänskliga rättigheterna. Regeringen bör intensifiera sina ansträngningar för att den svensk-eritreanske journalisten och andra samvetsfångar ska släpps fria. bör öppna för en dialog med om demokrati, mänskliga rättigheter, humanitära frågor m.m. och verka för ökat tryck i frågan via EU.