bet · GZ01TU14 · 2012-05-14 00:00:00 — Det är roligt att är nöjd och glad och säger att det rör på sig. Visst rör det på sig i Cykelsverige, åtminstone i storstäderna. Men vi har ju konstaterat och har konstaterat att andelen cyklister inte alls ökar i den takt som andelen andra trafikanter gör. Jag har lite svårt att se varför verkar nöjd med sakernas tillstånd.Dessutom hänvisar återigen till den särskilda utredaren. Där ska vi få svar på alla frågor. Så lät det även förra året.Jag har ändå två frågor . Det handlar om två-plus-ett-vägarna, där det har blivit säkrare för bilister men svårare för cyklister att ta sig fram. Det finns alltså inget krav på att se till att det finns en cykelväg i anslutning till den nya två-plus-ett-väg som dras fram. Vad tycker om det? Tycker hon att det ska införas ett sådant krav?Dessutom har jag en fråga när det gäller Vätternrundan. Skulle det inte vara väldigt bra för denna stora cykeltävling om den skulle kunna göras bilfri, eller åtminstone enkelriktad. Vad gör ni åt det? Som jag nämnde i mitt anförande tycker jag att det är viktigt att lokala och regionala företrädare, som vet bäst var cykelstråken behövs i deras region eller i deras kommun, också är med och finansierar. Jag ser inga som helst problem med det. Men de ska också vara med och peka ut var stråken behövs.Jag har ett exempel. Mellan och i byggde man en två-plus-ett-väg. Där var med och finansierade en alldeles utmärkt cykelväg som går parallellt med den stora vägen. Det berodde på att de visste att många av jobbarna cyklade in till . Jag tror inte att man alltid på nationell nivå kan peka ut sådant. När det då är en angelägenhet är det också viktigt att man är med och medfinansierar.Vi är den lagstiftande församlingen. Jag tycker inte alls att vi är där än att vi måste lagstifta om att det ska se ut på ett visst sätt med cykelväg vid en två-plus-ett-väg, utan jag vill gärna låta våra kommunala företrädare från alla partier vara med och bestämma på sin nivå.När det handlar om Vätternrundan har vi tillsammans arbetat för att det ska bli bilfria mil. Beslutsmakten ligger hos i samråd med . Överklagande från Vätternrundan sker till Transportstyrelsen. Där finns inga politiska skiljaktigheter alls. Naturligtvis vore det allra bästa om hela Vätternrundan blev bilfri. Det har hänt olyckor, och det är inte till gagn för någon att de oskyddade trafikanterna ska samsas med långtradare och övriga bilister.Tingens ordning är att i det län där cykelloppet startar äger frågan. Det tog väldigt innan vi kunde hjälpa Vätternrundan med att få rätt på det. Tillsammans har vi gjort ett jättebra jobb så här långt, men vi är inte i hamn än.Politiskt ligger inte frågan hos oss . Den har att göra med vägtrafikförordningen i 43 § väglagen. Om det visar sig att det inte går att genomföra det här får vi väl titta på det. Det är klart att det går att hänvisa till medfinansiering och i . Men till syvende och sist kan man också som politiker ha en viljeinriktning. Om det är så att lagen behöver ändras kan vi ändra den.Man hänvisar till medfinansiering av två-plus-ett-vägar där det har blivit en inskränkning; har det funnits möjlighet för cyklister att ta sig fram, men av säkerhetsskäl för bilisterna bygger man två-plus-ett-väg och cykelvägen försvinner. Då tycker inte jag att man bara kan hänvisa till kommunerna.Angående medfinansieringen hörde jag ett väldigt bra uttryck : Det blir inte mer pengar av medfinansiering. Det är som att räkna på familjens ekonomi. Om man räknar med föräldrarnas inkomster och sedan lägger till barnens fickpengar, blir det mer pengar av det? Nej, det blir det inte.Till syvende och sist handlar det om skattebetalarnas pengar. Då handlar det också om att se till att det finns pengar. Och när man har dragit undan möjligheten för cyklister att cykla ska staten se till att de får den möjligheten igen. Det borde vara krav på att man när man tar bort en cykelväg åtminstone ser till att den återställs. Vi vill ha fler cykelvägar, inte färre.När det gäller Vätternrundan säger att hon har jobbat hårt för detta. Men om nu säger att det behövs en lagändring, är då beredd att ändra den lagen? När det handlar om Vätternrundan är inte sista ordet sagt i den ordning som föreligger, där har ansvaret. Det tycker jag är självklart.Det är första gången det prövas på det här sättet. Om det visar sig att det inte går att få igenom bilfria mil i den förhandling där Vätternrundan, och respektive myndigheter ska komma fram till en lösning måste vi absolut titta på det.Medfinansiering gör att pengarna räcker längre. Det blir fler kilometer cykelvägar om vi har medfinansiering. tog i sitt anförande upp en väldigt dålig cykelväg i sin region. Jag skulle vilja säga att politikerna i din region har prioriterat annat än att göra bra cykelvägar för sina infrastrukturpengar. Det ligger hos dem att se till att det är bra och framkomliga cykelvägar. I betänkandet framgår det på ett flertal ställen att utskottsmajoriteten utgår från att kommer att genomlysa motionsförslagen. Syftet är att förslagen ska bli tillgodosedda. Det är ganska intressant att man kan ha den synska uppfattningen. kommer att presenteras först , men man vet detta . Då kan man fråga sig: Vad grundar denna uppfattning som framgår i betänkandet på?Det är intressant att det är förlängt till . Vi vet att tiden för att påverka budgeten 2013 då gått. Det är 944 miljoner . Det blir väl ungefär 80 miljoner per år.En stor och viktig poäng i sammanhanget är att man verkligen tar ett nationellt ansvar och satsar rejält. Om det inte sker kontinuerligt borde det i alla fall vara viktigt initialt, om man nu på allvar menar att cykelvägar och en bättre cykelinfrastruktur är förutsättningar för att öka antalet cyklister.Jag undrar alltså dels på vad grundar sin tro att förslagen som vi har lämnat i motioner och reservationer kommer att bli tillgodosedda, dels om möjligheten att öka, satsa och göra offensiva satsningar för en bättre cykelinfrastruktur kan komma att förverkligas i budgeten 2013. Jag är lika angelägen som om att vi får en högkvalitativ utredning tillbaka. Jag ser inga problem med att tiden har blivit förlängd, eftersom det har tillkommit ytterligare direktiv.Mina förväntningar på utredningen är precis lika stora som dina. kommer vi att sätta tänderna i den och verkligen läsa, se och begrunda. Utifrån det kommer det sedan att komma förslag på åtgärder som enmansutredaren kommit fram till när han skrivit detta.Vi förväntar oss mycket av utredningen, både du och jag, men möjligtvis är skillnaden att Alliansen också har att ta ansvar för ekonomin. Att vilja är en sak; att ha ansvar för det gemensamma är en annan sak. Vi skulle väl alla, oavsett parti, vilja ha hur mycket pengar som helst - allt åt alla! Men vi har inte den politiken. Det är möjligt att det inte finns pengar 2013, men låt oss se vad utredningen ger vid handen. Sedan får vi hantera det framöver.Vi får inte heller glömma bort att cykeln tidigare inte var upplyft i budgeten på samma sätt som . har det skett väldigt mycket politiskt på nationell nivå i cykelfrågor. Jag är glad och stolt över att alliansregeringen lyft fram cykelfrågorna så pass mycket som den gjort. Det var inte mycket till svar, men jag är väl medveten om att haft en väldigt stor betydelse för att cykelpolitiken höjts till den nivå som den är på . har gjort sin del i det arbetet. Det finns dock mycket kvar att göra.De summor som har förekommit i debatten skulle inte göra att landets ekonomi dräneras, utan detta kan finansieras med all lätthet. Det handlar inte bara om att vara positiv, utan man måste gå från ord till handling. Då är 80 miljoner för lite. Det behövs, som säger, 700 miljoner till att börja med för att verkligen kunna få en ändring till stånd.Betänkandet andas att ni övervältrar ansvaret från den nationella nivån. Ni pekar på den kommunala och den regionala nivån, som ska ta ansvaret, till exempel när det gäller två-plus-ett-vägar. Men kommunerna och regionerna kan inte lagstifta, utan det är vi här i som gör det.Det är där insatserna bör sättas in för att få en ändring till stånd. Varför är ni så rädda och så passiva i den här frågan? Kommuner vill men får inte - det är som bestämmer. Det finns mycket kvar att göra, precis som sade. Men de här frågorna har verkligen lyfts upp på agendan , vilket jag är väldigt glad över. Men som sagt var finns det mycket mer att göra.Det känns lite orättvist när man står här och säger att det görs för lite. Frågorna har aldrig varit så högt upp på agendan till exempel i regionerna, där man nu tar fram regionala cykelstrategier över hela landet. Det har inte heller hänt tidigare i varje region.Det är småpengar, säger . Jo, men vi har ansvar för det gemensamma, och summan måste tas någon annanstans. Då handlar det om prioriteringar. Den summa och den nivå som vi har lagt oss på i vår flerårsbudget är pengar som är finansierade, till skillnad mot hur det har varit tidigare. Kommunalråd har klippt band ute kring olika infrastruktursatsningar, men sedan har det bara varit tomt då det inte har funnits någon finansiering på nationell nivå. Det vill vi absolut inte verka för.Vi värnar det kommunala självstyret, och det kan man inte göra bara i vissa frågor. Det handlar om hela vägen, och då måste man tänka: Vem är det som sitter med kompetensen i just den här frågan? När det handlar om cykelvägar i den egna kommunen måste det vara våra kommunala företrädare, oavsett parti, som har bäst kunskap om var de ska byggas. Jag börjar med att yrka bifall till förslaget i betänkandet och avslag på samtliga reservationer.Detta att cykeltrafik får ett eget betänkande har väl sin grund i att cykeln i många sammanhang är det ideala fortskaffningsmedlet. Vi har talat om framkomlighet, hälsa och miljö. Det är oomtvistat att så är fallet, speciellt inne i våra städer.Vi kan också konstatera när vi diskuterar cyklister som oskyddade trafikanter att den frågan går mycket in i det betänkande om trafiksäkerhet som vi diskuterade . Det finns många kopplingar.Det är intressant att se att man i konstaterar vilken potential det finns att öka cykeltrafiken. Visserligen är det en låg siffra på kort sikt, men till 2050 ser man det som realistiskt att de kortväga transporterna har ökat till . Man nämner till och om styrmedel används. Det är helt uppenbart att vi måste sätta fokus på cykling. Det har också gjorts mycket kring cykling.Herr talman! I betänkandet nämns - vi tog också upp det i förra årets cykeldebatt - den forskningsöversikt som civilutskottet, trafikutskottet och miljö- och jordbruksutskottet gjorde tillsammans och presenterade , Hållbara städer - med fokus på transporter, boende och grönområden. Om man tar del av den ser man att cykeln har en nyckelroll i de framtida hållbara städerna. Det gäller naturligtvis inte bara cykeln utan även gångtrafik och kollektivtrafik, och man planerar åt det hållet.Jag får göra reflexionen att jag inte känner igen den bild som gav av kommunernas sätt att planera. Så gjorde man möjligtvis för 20, 25 eller . Modern planering utgår från de oskyddade trafikanterna. Man bygger hela gaturummet utifrån det. Det måste vara ett absolut undantag att kommuner inte planerar på det sättet, och i så fall bygger det på ren okunskap.Herr talman! I den senaste infrastrukturpropositionen konstaterar man att den enskilt viktigaste åtgärden för att öka cykelresandet är att förbättra infrastrukturen för cyklister. Det sker ständigt. Precis som har sagts här är det ett samspel mellan lokal nivå, regional nivå och nationell nivå. Det är ändock viktigt att utgå från att det är den lokala nivån som är bäst skickad att sköta cykelfrågor. Det kan inte vara så att staten och ska fatta beslut i alla dessa frågor. Det finns så mycket planeringsinstrument och annat för cykeltrafik i kommunerna , och de flesta kommuner jobbar efter det, skulle jag vilja påstå.Om vi ser det från nationell synpunkt har vi tagit upp den cykelutredning som pågår. Den är naturligtvis viktig från många synpunkter. Det gäller vad man kan komma fram till i metodutveckling i planeringen, hur man ska planera, om man ser på de goda exempel där man har planerat för en säker trafikmiljö. Och detta med trafikregler, som har tagits upp här: Vad är det man kan ändra på ett rimligt sätt? Det finns säkert regler som kan ändras. Cykelparkeringar och förutsättningar att ta med cykeln i kollektivtrafiken, på tåg och buss, är naturligtvis frågor som är helt avgörande om man ska öka cykelresandet på det sätt som man ser att det finns en potential för.Att uppdraget har förlängts är väl inte något jättebekymmer, utan det viktiga är att det blir en bra och grundlig utredning. Världen står inte stilla , utan det pågår ständiga projekt med byggande ute i . Det har redovisats från talarstolen här hur man bygger ut cykelsystem.Trafiksäkerhet och cykling bygger mycket på transportinfrastrukturen. I fråga om två-plus-ett-vägarna är man från sida fullt medveten om att man har begått misstag och ser att man måste rätta till det som inte fungerar. Detta framgår också av betänkandet. Vi kan konstatera att man på många två-plus-ett-vägar har byggt cykelbanor. Det är inte så att alla två-plus-ett-vägar saknar cykelbanor, utan det finns på en hel del ställen. har lagt fram förslag om att man ska utveckla detta.Herr talman! När det gäller trafiksäkerhet och cykling är det en sak som man kan ta ett personligt ansvar för, och det är det som lyfts fram under avsnittet Cykelhjälmar och cykelbarnstolar. Jag ska inte prata så mycket om cykelbarnstolar men säga något om cykelhjälmar.Jag tycker i grunden att det är väldigt bra att ingen här lyfter fram lagstiftningskrav på cykelhjälm. Det handlar egentligen inte om det utan om att ta ett ansvar för detta. Det ska vara lika självklart att ha cykelhjälm när man cyklar som att ha flytväst på sjön. Det är ingenting som det ska behöva lagstiftas om, utan det är en självbevarelsedrift att ha hjälm.Statistiken talar sitt tydliga språk. Om man använder cykelhjälm minskar man risken för dödliga skallskador . En minskning av de allvarliga skadorna skulle kanske ge en ännu större potential och innebära minskat lidande och även minskade kostnader för samhället.Man kan se att cykelhjälmsanvändandet ökar i landet, men det ökar väldigt ojämnt. Jag vet inte om det finns någon tipping point där tillräckligt många har cykelhjälm så att det blir regel snarare än undantag.Det är väl bara att konstatera att är en förebild i detta sammanhang. är också en förebild när det gäller utbyggnad av cykelvägar. I fråga om cykelhjälmsanvändandet har siffran nämnts. Det finns då en förhoppning om att kan bli en förebild för resten av landet och att fler ska inse hur viktigt det är med cykelhjälm.Framför allt är en utgångspunkt att cykelolyckor ofta är singelolyckor. Alla de åtgärder vi vidtar med hastighetsbegränsningar och annat hjälper inte om man ramlar av cykeln och slår sig i asfalten, utan då är det bara cykelhjälmen som kan hjälpa.Som jag sade tidigare känns det befriande att ingen här kräver lagstiftning. Som cykeltrafikant får man själv ta ett visst ansvar. Kommer du ihåg den där speciella julaftonen för länge sedan? Alla klappar var öppnade, men ingen klapp var tillräckligt stor eller tillräckligt otymplig för att innehålla det där som du hade längtat efter så . Och så reste sig tomten upp med en tom säck på ryggen, tackade och gick ut genom dörren och lämnade dig slokörad och besviken kvar. Men så plötsligt kommer tomten tillbaka in genom dörren, med din efterlängtade första riktiga cykel!Kommer du sedan ihåg vad som hände , när du hoppade av pendeln på stationen efter jobbet, halvsprang bort till cykelstället, angelägen om att trampa hem det fortaste du kunde - bara för att upptäcka att cykeln var borta. Någon rackare hade knyckt den, din högt älskade och jättenödvändiga cykel.Det är vardag för många svenskar, både i storstäder och i mindre städer. Enligt från i går stjäls det i runda slängar 10 000 cyklar bara i . De tre mest riskfyllda platserna att ställa cykeln på är vid , och . Som jämförelse kan berättas att man hemma i ska undvika att ställa sin cykel vid stationen eller vid krogarna på Lammtorget.Men det hindrar varken Kalmarbon, stockholmaren eller svensken i allmänhet att fortsätta hoja hämningslöst och parkera cykeln där man behagar.Enligt försäkringsbolaget trampar var femte svensk till arbete eller skola. Men det handlar om hur allt klaffar just där de bor, för förutsättningarna är olika. Om det till exempel inte finns säkra cykelvägar låter man cykeln stå, fastän alla vet att cykling är bra för hälsan och miljön.Herr talman! Det är av den anledningen jag har begärt ordet. Jag vill understryka det som , och har betonat i debatten, nämligen vikten av att underlätta användandet av cykeln som transportmedel.Som land har vi mycket att vinna på att fler börjar cykla: luften blir renare, bullret måttligare och svenska folket friskare. Det behövs fler cykelstråk, fler cykelvägar, fler cykelparkeringar och bättre möjligheter att ta med cykeln på bussen och tåget. Det är också viktigt att skilja gångbanor och cykelbanor åt för att få cykeltrafiken säkrare. Särskilda medel bör avsättas inom det statliga anslaget för att upprusta vägar och för att utöka och snabba på byggandet av nya gång- och cykelvägar.Herr talman! Det är med stor ödmjukhet och med stolthet som jag noterar att bland de motioner som de rödgröna reservationerna bygger på återfinns min motion som en röd tråd, rakt igenom. Det känns fint. Jag ställer mig självklart bakom alla dessa reservationer, men för tids vinnande yrkar jag endast bifall till reservation 2.Så, herr talman, till : Jag har en särskild connection till cykelfärjan mellan och . Den heter nämligen , precis som jag.Slutligen, herr talman, apropå cykelstölder måste jag få avsluta med att berätta att även min cykel fick fötter , så jag står utan hoj . Men min snälla pappa har lovat att agera jultomte mitt och fixa till en av de gamla, rostiga cyklarna ute på landet åt mig - för, herr talman, även vi politiker är ju ute och cyklar ibland! (Applåder)I detta anförande instämde , , , , och (alla S), (MP) och (V).