bet · GZ01AU9 · 2012-03-21 00:00:00 — Vi har alltså satt i sjön många saker just för att öppna upp möjligheten för fler unga att komma in i arbete.När vi talar om dessa frågor vill jag säga att vi på den svenska arbetsmarknaden har en svensk modell som, hör och häpna, även tycker är riktigt bra. Det är lite spännande, för när man tycker att någonting är riktigt bra måste man också kritisera de brister som kan finnas. Vår uppmaning till arbetsmarknadens parter om lägre ingångslöner handlade inte om att jag ska sätta ingångslönerna. Däremot var det en uppmaning till arbetsmarknadens parter att se att också de har ett ansvar för att vi har stora grupper som står utanför arbetsmarknaden, och där är lönerna en viktig del.Vi vill inte ha statliga minimilöner, och vi vill inte sänka befintliga löner. Däremot vill vi att människor som är arbetslösa ska få en chans att komma in på arbetsmarknaden och därigenom få möjlighet till lönekarriär. Om inte arbetsmarknadens parter tar in även de arbetslösa till förhandlingsbordet kommer det att krävas rent politiska insatser som motarbetas av att lönenivåerna trycks upp.När vi tittar på de undersökningar som gjorts kan vi konstatera att höga minimilöner är ett problem som flera aktörer pekat på. visade för inte så länge sedan att är det land som har de högsta minimilönerna i förhållande till lönenivån totalt sett, alltså en sammanpressad lönestruktur. Vi kan konstatera att om det finns två sökande till en ledig plats, en med och en utan erfarenhet, och lönerna knappt skiljer, är det inte konstigt om den med erfarenhet vid de allra flesta anställningsintervjuer är den som drar vinstlotten.Ingångslön har man under en mycket begränsad tid av sitt arbetsliv. Därför är det oftast mer intressant att se på den sammanlagda lönen under hela arbetslivet. publicerade en studie där man hade jämfört löner bland unga som 1999 jobbade i servicebranschen för ingångslön med unga som var arbetslösa. När man tittar på senare kan man konstatera att de unga som hade jobb ligger högre i förvärvsinkomst än de som var arbetslösa. Den och andra liknande undersökningar visar att ingångsjobben är betydelsefulla steg i arbetslivet. Att gå från bidrag till arbete ser vi som en möjlighet när vi diskuterar dessa frågor.Johan från Socialdemokraterna frågade mig om synen på LAS. Det som är lite intressant när man tittar på lagen om turordningsregler är att det ofta sägs att vi sett i undersökningar att det inte spelar stor roll. Men när man är ute och möter dem som ska anställa säger de att det faktiskt spelar stor roll. Det är den typen av reglering som gör att de väljer att avstå från att anställa eller har korta anställningar i stället för att erbjuda längre anställningar, vilket de allra flesta av oss vill ha.Vi kan konstatera att med de turordningsregler som gäller , förutom att de är dispositiva och det finns möjlighet att förhandla om dem, är det antalet år på arbetsplatsen som avgör om man blir kvar eller inte, inte om man har den kompetens som kan vara av strategisk betydelse på just den arbetsplatsen.Vi ser och möter det man belyser från dessa företag att det ändå finns ett motstånd mot att anställa. Även om det i ett första skede inte innebär fler jobb tror jag att det i andra skedet skulle kunna bli just fler jobb av detta.Det jag också möter är inte utelåsningseffekten utan inlåsningseffekten. Det är personer som har jobbat länge på ett ställe och som av rädsla för att vara den som kommer sist in på nästa arbetsplats väljer att inte byta arbetsplats.Dynamiken i att gå vidare och komma vidare är också någonting som har betydelse för utvecklingen på arbetsmarknaden. Även om det finns rapporter som visar på att det inte blir jobb tror jag att det i ett andra steg finns möjlighet och en dynamik som gör att det blir fler jobb av det.Som vi har hört här har vi inte lyckats att få med oss fler partier på detta . Men skam den som ger sig. Jag tänker fortsätta att diskutera dessa frågor. Det är oerhört viktigt för svensk arbetsmarknad, svensk modell och för våra ungdomar och alla de andra som står långt från arbete. Om du hade läst betänkandet hade du också sett att vi inte har yrkat på den motionen, . Vi har skrivit ett särskilt yttrande.I morgon, eller när nu omröstningen blir i frågan, kommer att ställa sig bakom utskottets förslag. Vi har skrivit ett särskilt yttrande där vi anser att kanske gått för långt. Men vi kommer ändå att ställa oss bakom utskottets förslag i den frågan.Det var jag som var pappa till motionen. Det kan erkännas i efterhand att den kanske gick något för långt. Det är inte mer än att jag kan erkänna att jag ibland har haft fel, och i det här fallet har jag haft fel. Det tycker jag att en politiker ska kunna erkänna . har vi backat och står bakom utskottet i frågan, nog om detta.Jag har en fråga till . har tidigare drivit frågan om att utöka antalet undantag från turordningsreglerna. Står ni fast vid detta, eller har ni förändrat er politik? Om ni står fast vid det, hur många anser att det är rimligt att ha som undantag från turordningsreglerna? Jag tackar för att man har ändrat sig i frågan om möjligheten att ta ut läkarintyg i de 237 fallen. Jag välkomnar det.När det gäller ståndpunkt om turordningsreglerna har vi ett beslut där vi tycker att den regeln som gäller nu inte ska göra stopp vid tio anställda i ett företag utan följa med upp proportionerligt. Är det 20 anställda ska det vara fyra och så vidare.Det är ett första steg. Det vi i grund och botten vill är att förändra turordningsreglerna till att handla om att kompetens i stället för . Jag håller med om beskrivningen att man behöver utöka antalet undantag från turordningsreglerna. Jag är kanske inte beredd att gå lika drastiskt fram som i det fallet. Innebär det att om man har 20 000 anställda så får man i det fallet ett antal hundra eller kanske tusentals undantag? Då tycker jag att man har gått lite långt.Håller med mig om att om man ska ha den typen av flexibilitet i turordningsreglerna och arbetsrätten måste man också ha ett väldigt bra och utvecklat skydd för arbetstagaren där man har en hög ersättningsnivå, en a-kassa som omfattar alla och upplever att den som får lämna sitt jobb ändå har en möjlighet att genom arbetsmarknadspolitiska åtgärder och utbildning kommer tillbaka till arbete? Så är inte fallet . har företag som har 20 000 anställda sällan några bekymmer när det gäller turordningsregler. Där finns oftast väldigt starka fackföreningar. Den dispositiva delen av lagen faller väl ut i de stora företagen. Det är de mindre företagen som vittnar om att man har problem när det kommer till dessa bitar.Jag instämmer i att det är viktigt att man har ett starkt skydd för att vara trygg i omställning och inte känna sig utsatt och rädd i förändring.Det som vi har gjort i arbetslöshetsförsäkringen är att säkerställa att det blir en tydligare omställningsförsäkring. Det är inte en livslång försäkring med inkomsttrygghet utan i stället en snabbare omställning.Vi har parallellt med det ställt Arbetsförmedlingens insatser på plats i ett tidigare skede. Där finns helt klart mer att göra.När det gäller arbetslöshetsförsäkringen har sagt att vi gärna skulle se en högre inledning och att sedan en snabbare avtrappning ska göras så att det blir ännu tydligare i omställningen men att det också blir tryggare i ett inledningsskede. frågade sig om det var yttrandeförbud i vissa frågor. Det är det verkligen inte. Det piggar alltid upp med lite politiska utspel. Men sedan får man räkna med att man får svara på lite frågor och stå ut med att få kritik för det man säger.Jag skulle vilja börja med att ställa en fråga till . Utspelet från handlade om att man som politiskt parti tack och lov inte vill gå in och styra över detta lagstiftningsvägen, och det låter väl bra. Men man har som uttalad ambition att lönerna bör sänkas och kanske mer i vissa branscher.Jag vill börja med att fråga om kan redogöra för: Vad är ingångslönerna för till exempel en hotellstädare, ett butiksbiträde eller en installationstekniker? Jag vill återigen belägga att det jag sade var att arbetsmarknadens parter behöver ta ett större ansvar även för dem som inte sitter vid förhandlingsbordet, nämligen de arbetslösa grupperna som finns på arbetsmarknaden. Det handlar inte om att jag skulle sätta lönen si eller så. Det har snurrat vidare. Det är som förslaget låter, men det är fel.När det gäller ingångslöner kan jag se att det finns skillnader i de olika avtalen. Man har till exempel inom restaurang lägre löner, ungdomslöner, från 16, 17 och . Där resonerar man just nu om att eventuellt ta bort dem eftersom staten nu har sänkt arbetsgivaravgifterna.Det är den typen av signaler som gör att man får fundera på om det vi gör politiskt för att se till att sänka kostnadstrycket när det gäller att anställa sedan äts upp på den andra sidan. Då blir det bara att staten tar en större del av den kostnaden.Ingångslöner för dessa grupper kan vara beroende på de olika avtalen. Går man ned och tittar på 17-årslöner och liknande är de ju lägre. För den som är 16 eller tror jag att det finns något avtal som har . Men då talar vi inte om ingångslöner utan om ungdomslöner.I detta finns ett helt härad av olika namn på olika lönenivåer. Det jag talat om är ingångslöner som gäller för dem som har gått ut gymnasieskolan. hade vi många fler som började arbeta direkt efter högstadiet och började jobba som 16- eller 17-åring. Där ser vi att vi har de nivåerna som jag kanske ser skulle kunna vara en önskvärd ingång för många av dem som kommer ut från gymnasiet och är . Jag kan tala om att ingångslönerna i de yrken som jag talade om ligger på runt . Samma gäller till exempel för undersköterskor i äldreomsorgen. förslag var ändå väldigt tydligt uttryckt. Dessa löner bör sänkas och kanske mer i vissa branscher. Det gäller inte för sjuksköterskor har vi fått höra, men för en hel del andra.En 25-procentig sänkning av en lön som ligger på innebär efter skatt att man har kvar att leva på för ett heltidsarbete.Det är i sin tur mindre än vad man får i studielån. Då ska man veta att de flesta studenter jobbar eller är beroende av annan försörjning eftersom det inte går att försörja sig på studiemedlet. Det är ett ganska välkänt faktum.Sveriges Studentkårer har räknat ut att studiemedlet, som alltså är högre än den lön förespråkar, är så lågt att en student går back med . En heltidsarbetande skulle med förslag med lite enkel matematik gå back med trots att man alltså jobbar heltid.Även om förslag på sådana här radikala lönesänkningar mot all empiri och forskning skulle leda till att fler människor skulle få jobb undrar jag: Är det önskvärt att ha en arbetsmarknad i där stora grupper som arbetar heltid över huvud taget inte kan försörja sig på sin lön? Jag kan konstatera att de siffror som använder sig av nu inte är ingångslöner, utan ungdomslöner. Det vi har pratat om är ingångslönerna. Det är de som behöver sänkas eftersom man kommer ut senare på arbetsmarknaden i dag.När det gäller de olika yrkena kan vi säga att medellönen när man är och har varit ute i ungefär på arbetsmarknaden ligger på kanske av vad man sedan får när man är fullbetald inom ett yrke. Inom hotell, kontor och försäljning och för köks- och restaurangbiträden är alltså lönen strax under 20 000 för en 20-åring, vilket hänger ihop med att vi har förhållandevis höga ingångslöner. Så värst mycket högre lön får man inte i de här branscherna även om man är kvar i yrket i över 30 år.När det gäller vad som är kvar efter att man har betalat skatt kan vi se vad som händer om man har 12 000 i inkomst. Om vi tittar på ingångslönernas nivåer och skulle göra en sänkning som landar på 12 000 har man efter skatt kvar eftersom vi i och med jobbskatteavdragen har ytterligare medel kvar jämfört med tidigare.Lönar det sig då att jobba? Det ena exemplet jag tog upp gällde att om man jämför dem som är arbetslösa med dem som har haft jobb, även om det är med lägre ingångslöner, ligger de som har haft jobb på högre lön. Därför är ingångslönen, som gäller , en viktig ingång för att fler ska komma i jobb för att sedan få en högre lön över tid.Det ska löna sig att arbeta. Det gör det även med de här lönerna, och framför allt gör det det eftersom man ser till det som är viktigt under hela livet. Det jag hörde av det hon sade gällde detta att diskriminering är olagligt och inte ska få förekomma på arbetsmarknaden. Där är vi eniga.Bekymret är att trots att diskriminering är olagligt på arbetsmarknaden har vi ett stort problem för kvinnor i som blir diskriminerade när de söker ett jobb. De är på en anställningsintervju och sitter med personalchefen eller den som arbetsgivaren har utsett för att leda samtalet. De får då en konkret fråga där arbetsgivarens representant säger: Är du gravid? Kommer du att bli gravid ?Annika Qarlsson säger att det är förbjudet med diskriminering på arbetsmarknaden. Problemet är att det inte hjälper att det är förbjudet med diskriminering. Man får inte använda den information som man får tack vare frågan. Jag tycker att det är en logisk kullerbytta och ett problem. Det måste ni också inse!Det hade egentligen varit enkelt att hantera frågan. De utredningar som har gjorts tidigare är drygt . Jag redogjorde för dem i mitt anförande. De gör samma logiska kullerbytta. De menar att eftersom man inte kommer att kunna se detta i en anställningssituation gör de ingenting åt det. De föreslår inget.Vad vill göra för att förhindra att detta fortsätter? Jag tror att det är inom diskrimineringslagstiftningen som man måste komma åt detta, och inte via ett frågeförbud. Det vi har sagt och drivit igenom till viss del handlar om att det också ska kosta att diskriminera. Jag tror att där finns en framkomlig väg som kan göra att det svider.Problemet med frågeförbud är att det är svårt att komma åt. Det behöver inte frågas om, utan det bara förutsätts att vissa uppgifter lämnas in. Det skulle bara leda till att de frågor som trots allt finns i ljuset skulle riskera att hamna under bordet på ett annat sätt.Jag kan förstå intentionerna bakom det här. Också jag möter detta bekymmer och detta problem. Men jag tror fortfarande att det är via diskrimineringslagstiftningen och via vite man måste gå. Det ska kosta att bryta mot reglerna. Det är det viktigaste sättet. Jag tackar för svaret. Jag tycker att det är rätt så tydligt: Det finns en enighet i Alliansen om att man inte kommer att föreslå något frågeförbud när det gäller graviditet vid anställningsintervju.Jag tycker att det är sorgligt. Jag tycker att det är ledsamt att vi 2012 fortfarande kan diskutera denna fråga och att det finns två så tydliga alternativ. Det finns ett alternativ som säger att det inte ska vara tillåtet att ställa en fråga som handlar om någonting som är en del av idén om att människor inte ska diskrimineras och att de mänskliga rättigheterna i det här fallet är så tydliga. När ett jämställt samhälle ska fortsätta att formas måste frågan vara problematisk även för de partier som utgör regeringsunderlaget.Det är en fråga som egentligen, oavsett vem som ställer den, innebär en omvänd bevisbörda för båda parter. Jag fick lite olika förklaringar från tidigare talare: När arbetsgivaren ställer frågan får man inte använda svaret. Men frågan är bra för att arbetsgivaren ska kunna hantera . Någon som är föräldraledig kommer att vara borta och behöver en vikarie. Den typen av resonemang blir problematisk när oron hos livs levande kvinnor som planerar att bli gravida eller är gravida är så stor.Vi vet allihop att många kvinnor går och tänker på att detta är ett problem. verkar tyvärr inte vilja göra någonting åt det. Vi väljer att inte göra någonting åt det så här långt - om nu inte den utredning som bereds kan visa skäl för att göra någonting, för det ska jag låta vara osagt i dagsläget.Men var drar du gränsen? Vad är det man får fråga, och vad är det man inte får fråga? Frågan om kvinnor är gravida är den absoluta mest allvarliga och vanligaste frågan, för det handlar om vår fortlevnad - jag tänker då på en viss tävlande schlagermelodi.Men det finns också många andra bitar som handlar om trygghet på arbetsplatsen. Om man lever med en man funderar man kanske fortfarande på en anställningsintervju: Ska jag berätta om min situation på hemmaplan eller inte? Det finns ett stort och brett spann. tog även upp vad det kan ställa till för problem om man tillhör hans parti.Det finns alltså otroligt mycket. Frågan är: Var drar man gränsen? Vad får man fråga om, och vad får man inte fråga om? Därför tycker jag att frågan är oerhört svår också av många andra anledningar. Därmed inte sagt att vi inte ska titta på vad det är som ligger i det som bereds i . Finns det någonting som är värt att gå vidare med? Jag tror på diskrimineringslagstiftningen, och jag tror på vite. Tack för svar på några av min frågor, ! Jag har faktiskt några följdfrågor också.Josefin redogjorde förtjänstfullt för hur lägstalönerna ser ut . Så sent som tog jag ut statistik över hur de ser ut i förbunden . I , som jag känner till allra bäst, har man en lägstalön på . Det gäller alltså SKL och vårdföretagen. av är ungefär 12 000. Sedan betalar man 3 000 i skatt. Då är vi nere på 9 000. Precis som sade är de väldigt många som läser med studiemedel som inte klarar sig på 8 900, vilket är studiemedlens maxgräns. Därför har jag svårt att se logiken i förslag.Jag vill också säga att vi självfallet har yttrandefrihet. Alla får lägga fram sina förslag. Det är väl bra att vi får en rejäl debatt, och det var väl det som var andemeningen från sida. Min följdfråga är: Hur ska ni organisera det här förslaget? I ditt inlägg sade du också att man inte ska sänka befintliga ingångslöner. Ska det bara gälla dem som kommer in på arbetsmarknaden?Och hur klarar man ut det här med sjuksköterskorna? Från början skulle det också gälla sjuksköterskorna, men när fick klart för sig att det fanns ett krav på ingångslön på för dem gällde detta plötsligt inte sjuksköterskorna , enligt medierna.Tomas Tobé, arbetsmarknadsutskottets ordförande tillika gruppledare för , var väldigt snabbt ute och avfärdade det här som mer eller mindre nonsens och nys, så det kommer kanske aldrig att någon realitet av det. Min konkreta fråga är: På vilket sätt ska det här lösas? Befintliga löner ska inte ändras men däremot ingångslönerna. Det är det som förslaget gick ut på. Diskussionen om sjuksköterskorna uppstod därför att jag att fick frågan om det var ett inlägg i debatten om sjuksköterskorna som gick ut med detta. Det var inte ett inlägg i den debatten. Av den anledningen blev det ett TT-meddelande som såg ut så.När det gäller studiemedlen och lönenivån på 16 000 hos SKL har jag nu också den siffra som jag letade efter när var uppe i talarstolen och som gäller Hotell- och restaurangfacket. Där är lönen utan förkunskaper och ingen yrkesvana 18 216. Den siffra som angav är ungdomslöner och alltså inte ingångslöner. Jag säger detta för att klargöra lite olika siffror i debatten.Låt mig ta ytterligare en siffra när jag ändå är på gång. Om man har i lön har vi ett jobbskatteavdrag i som gör att man har kvar och inte 9 000.Vi kan konstatera att det inte handlar om att gå från att ha 24 000 till att få 12 000, utan det handlar om dem som inte har fått in en fot på arbetsmarknaden över huvud taget. De har kanske levt på studiemedel under eller gått ut gymnasiet och fortfarande bor hemma och får ett aktivitetsstöd. Som tonårsförälder kan jag tala om att det inte är speciellt mycket. När han sedan kom in i arbete gick han ifrån att ha till att få 15 000 efter skatt. Det hade han absolut ingenting emot. Jag kan säga att vi har lite heta diskussioner även hemma vid köksbordet.Det jag som politiker ändå ser som ett bekymmer, och det jag tror att vi alla här är bekymrade över, är att vi har en hög ungdomsarbetslöshet i . Om det beror på att oerfarna ungdomar, nyanlända invandrare eller de som inte har nätverk och kontakter i har svårt att få in en fot på arbetsmarknaden måste vi vara beredda på att vända på mer än en sten för att lösa detta. Det sista kan jag hålla med om. Vi har alla i den här församlingen ett uppdrag.Jag har en följdfråga. Är det fortfarande tänkt att det är parterna som ska reglera detta? Eller är det vi som sitter här i ? Eller är det ? Vem är det som ska hantera de här frågorna?Jag har ytterligare en fråga. Just nu pågår det avtalsförhandlingar. Reaktionerna var ganska kraftiga på utspel. hade väl inte det här lönekravet på 24 000 klart för sig. Det finns andra fackförbund. Om det kommer andra förbund som har andra krav, låt oss säga 30 000 , ska de också undantas från det här förslaget? Hur jobbar för att det här ska realiseras i Alliansen? Det var knappt att den första nyhetssändningen hade slutat som arbetsmarknadsutskottets ordförande , tillika gruppledare för , var ute och kommenterade det med att detta inte var någon politik som bedrevs i Alliansen. Hur ska det här realiseras? Det kan vara bra för oss att veta det inför kommande diskussioner. Det är någonting som verkligen diskuteras ute. Det har fått ett mycket stort genomslag.I sade faktiskt följande: När man tittar på ett helt lands ekonomi är det oerhört viktigt att få ned ingångslöner, men jag förstår att den som sitter enskilt och hör mig säga detta tycker att hon inte har alla hästar hemma. Det var också ett underkännande. Jag kände att det var ett helt otroligt uttalande. Låt mig inleda med att tala om att jag har alla hästar hemma. Jag lyfte in det för att problematisera detta. Jag sitter i de här diskussionerna med mina tonåringar hemma. Jag vet precis hur man reagerar på den här typen av utspel. Ur ett enskilt perspektiv är det här inte önskvärt. Det är klart att man vill ha så hög lön som möjligt. Något annat vore dumt.Men som politiker har vi ett ansvar för hela arbetsmarknaden och för en makroekonomisk utveckling. När vi ser att vi har stora grupper som står långt utanför arbetsmarknaden krävs kanske även sådana förslag som inte är helt önskvärda ur ett enskilt perspektiv för att det ska bli bättre för alla i längden.Det är rätt spännande och intressant att diskutera hur det här ska gå till. Jag har lyssnat på på Ekot i . Han sitter i diskussioner med ett antal parter i en trepartssammanslutning för att fundera på hur vi ska kunna åtgärda de här bekymren. Exakt vad man kommer fram till där vet vi inte här och , men det är oerhört viktigt att vi förhåller oss till hur det ser ut.Det finns saker vi måste göra på lång sikt, och det finns saker vi måste göra på kort sikt. Regeringen har vidtagit ett antal åtgärder, och det med som pådrivande. Vi har pratat om ungdomsarbetslöshet. Jag tror att det började med ungdomsavtalen 2004, och det är andra som har följt efter. Det är oerhört viktigt att vi är många, men det är inte alltid bekväma saker vi tar upp i de här sammanhangen. Vi tror att det kanske inte alltid är de bekväma sakerna som förändrar strukturen på arbetsmarknaden.Enligt det förslag som vi gick ut med ska inte vi sätta några ingångslöner, men vi vill påpeka för parterna att de måste ta ansvar även för de arbetslösa när man förhandlar runt bordet. Sedan har man ansvar för hur lönenivåerna ska se ut i varje förhandling, men jag hoppas att man tar ansvar även för de arbetslösa. Låt mig inledningsvis konstatera att det är trevligt att spendera tillsammans med mina nya kolleger i arbetsmarknadsutskottet. Det här är min första debatt som ledamot i arbetsmarknadsutskottet.När man debatterar frågor kring betänkandet Vissa arbetsrättsliga frågor ska man inte förledas att tro att ordet "vissa" innebär att de här frågorna skulle vara av mindre vikt och kanske inte så betydelsefulla, för det just precis betydelsefulla frågor för en hel generation som vi diskuterar , herr talman.Ungdomsarbetslösheten är ett stort strukturellt samhällsproblem, och när jag möter mina jämnåriga kompisar där hemma och människor som ska välja politiker och partier och tittar på olika alternativ så är den frågan överst.