· GZ01JuU8 · 2012-05-10 12:03:44 — Det är klart integritetshotande om sådana uppgifter kommer ut, det vill säga precis var jag befann mig och vem jag hade kontakt med.Abonnemangsuppgifter eller, som de ibland kallas, kataloguppgifter är vem som har vilket telefonnummer. Det kan även handla om hemliga telefonnummer. Det kan också handla om vem som har vilket IP-nummer vid ett bestämt tillfälle. Det är alltså olika regler för när polisen kan få ut trafikuppgifter och abonnemangsuppgifter. Så kommer det även fortsättningsvis att vara. Blanda inte ihop det och säg att får man bara ut uppgifter när det gäller mord och grova narkotikabrott och får man ut uppgifter när det gäller fildelning. Så har det låtit, men då har man totalt blandat samman två olika sorters uppgifter.Jag ser att klockan går snabbt, så jag ska fortsätta med det jag hade tänkt säga. Detta har också varit inne på. Vi har inte samordnat våra inlägg här . Det finns personer i samhället som tror att internet ska vara en plats där man får göra vad man vill. Vi ska ha ett fritt och öppet internet, och så tror man inte att vi ska ha några regler.För mig är det så att vi ska ha ett fritt och öppet internet, och vi ska ha samma regler där som vi har i den vanliga världen. Det tycker jag är jätteviktigt att påpeka. Ska vi ha ett långsiktigt hållbart internet där vi alla kan känna oss hemma och där barn kan få söka runt måste vi också ha regler för hur vi får bete oss mot varandra.Tyvärr ser vi att den typen av brott där man använder internet för till exempel bedrägerier växer fram, och det gäller också försäljning av narkotika. Det finns också en annan typ där internet blir själva brottsplatsen. Man lägger ut smygtagna bilder på varandra. Vuxna söker sexuella kontakter med barn, så kallad gromning. Förtal, förolämpning och annan typ nätmobbning blir allt vanligare och är allt jobbigare för många.Jag är själv småbarnsförälder. Mina barn är ännu för små för att surfa runt på nätet själva, men jag kan tänka mig hur fruktansvärt svårt det måste vara att se kränkande bilder på sitt barn eller falska kränkande påståenden cirkulera runt på internet, och man kan ingenting göra för att få bort dem för gott. Det måste vara en fruktansvärd känsla för barnet men också för föräldern.Problemet med den här typen av brott är att även om man vänder sig till polisen kommer polisen med all sannolikhet att lägga ned undersökningen eftersom man inte kan få ut vem som hade det IP-numret. Även om man vet från vilket IP-nummer som inlägget gjordes, som bilder lades ut eller påstående gjordes kan polisen inte få ut den typen av uppgifter, och undersökningen läggs ned. Kvar står barnet som kränkts och den maktlösa föräldern som också lider, precis som barnet.Vi ska ha ett fritt och öppet internet. Det ska vara ett internet utan censur, men vi ska inte ha ett internet utan regler. Och om man har regler måste reglerna kunna följas upp, och de som begår brott måste också kunna utredas och i slutändan straffas för detta.Visst kan man, som och , säga att abonnemangsuppgifterna inte ska lämnas ut. Det är klart att man kan göra den bedömningen, men då ska man också rakryggat stå för att man inte vill göra det möjligare för polisen att utreda gromning, det vill säga när vuxna söker kontakt med barn. Man vill inte göra det enklare för polisen att utreda den typen av förtal, kränkningar och nätmobbning som tyvärr pågår.Man kan också göra som och säga att gränsen för när abonnemangsuppgifter ska lämnas ut ska sänkas men inte för ett visst brott. Det är helt i strid med svensk rättstradition. Låt mig gissa att Lagrådet skulle sparka bakut inför en sådan lagstiftning.Herr talman! Jag beklagar att jag har överskridit min talartid. Jag vill yrka bifall till förslaget i betänkandet och avslag på samtliga reservationer. har vars och ens rätt till sitt privatliv och frågan om människors integritet i ett alltmer digitaliserat samhälle debatterats flitigt. Mycket av integritetsdebatten kretsar kring nationella och internationella bestämmelser som syftar till att stärka rättsväsendets kamp mot brott, terrorism och fientliga angrepp. Här är det särskilt viktigt med avvägningar utifrån integritetsperspektivet till följd av de tvångsmedel och det våldsmonopol staten har till sitt förfogande.Fokus i betänkandet är att öka rättssäkerheten och integritetsskyddet vid avvägningen av användningen av de brottsbekämpande myndigheternas inhämtning av uppgifter om elektronisk kommunikation som effektiviteten i brottsbekämpningen upprätthålls. Genom uppgifter, exempelvis från mobiltelefoner, kan polisen bland annat kartlägga hur ett brott planerats och hur misstänkta personer agerat under och efter brottet.Tillgång till sådana uppgifter är ofta avgörande för att polisen ska kunna klara upp allvarliga brott. Det finns flera exempel där polisen använt dessa uppgifter för att kartlägga och lösa brott, bland annat när det gällde självmordsbombaren i och det kända helikopterrånet.För all inhämtning kommer följande att gälla: inhämtning ska bara få ske i vissa särskilt angivna syften, det ställs krav på betydelsen för uppgifterna i det syfte för vilka de inhämtas och en proportionalitetsbedömning ska göras.Det tål att upprepas: Tillstånd till hemlig övervakning av elektronisk kommunikation kommer även framöver att kräva domstolsbeslut. I polisens och underrättelseverksamhet ska beslut om inhämtning fattas av myndigheten. För att uppgifter som inhämtats i underrättelseverksamhet ska få användas i en förundersökning krävs dock tillstånd.Herr talman! bjöd ministrarna in till ett seminarium om barnpornografi och barnsexhandel. Dessa brott gör oss väldigt upprörda. På seminariet berättade representanter från om det arbete de gör. De berättade hur arbetet kunnat förbättras avsevärt genom internationellt utbyte av bilder som hjälper till att lokalisera både offer och förövare.Dessutom finns nu ett rättsfall där det är tydligt att tele- och internetavlyssning spelat en avgörande roll. dömdes en man i för fem grova sexbrott mot barn. Polisen tipsades om mannen när amerikanska FBI avslöjade en stor pedofilhärva med förgreningar i 14 länder. Polisen satte då in hemlig telefon- och internetavlyssning. När den misstänkte höll på att planera fler barnvåldtäkter i slog polisen till.I dag har de brottsbekämpande myndigheterna ofta begränsade möjligheter att effektivt kunna utreda dessa brott. Med denna lagändring kommer de att ges bättre redskap, vilket är viktigt för att kunna lösa brotten.Jag yrkar bifall till utskottets förslag i betänkandet och avslag på reservationerna. När fattar beslut om den nya lagen om elektronisk kommunikation får polis och åklagare äntligen de verktyg som de så länge efterfrågat just för att kunna hjälpa alla dem som utsätts för brott på internet. Det är ett stort steg framåt.Vi talar ofta om hur internet och den digitala utvecklingen påverkat våra dagliga liv. De positiva aspekterna, såsom den snabba kommunikationen via sociala medier, internets roll som ett demokrativerktyg och andra fantastiska möjligheter i samband med den digitala världens utveckling, är många.Samtidigt börjar allt fler att se och förstå de utmaningar som den snabba utvecklingen fört med sig. får vi allt oftare läsa om baksidorna med den digitala utveckling som skett . Brotten som begås på internet ökar ständigt. Kränkningar, förtal och hot på internet hör för många numera till den krassa vardagen. Kommentarsfälten på ett antal stora svenska tidningar är förhandsmodererade då situationen blivit ohållbar vad gäller anonyma och kränkande inlägg.Herr talman! Det är tydligt att många tar sig större friheter på internet än i verkligheten. Självklart är det betydligt lättare att skriva kränkande saker sittandes bakom en datorskärm, och dessutom göra det anonymt, än att skriva dem i verkligheten. är det viktigt att påpeka att det som är olagligt att säga eller skriva i verkligheten också är det på internet. Det verkar dock inte alla ha förstått. Alltför många på internet verkar totalt sakna kunskap om etik och moral samt om de lagar som faktiskt gäller.Dessutom har det faktum att lagstiftningen släpat efter öppnat upp för ett slags anonym arena där man kan skriva och göra nästan vad man vill utan att bli straffad för det - så länge brottet straffas med enbart böter. Fram till har nämligen i princip alla polisanmälningar av brott på bötesnivå, såsom kränkningar, hot och förtal på internet, lett till att förundersökningen lagts ned. Ingen gärningsman kan bindas till brottet eftersom polisen saknar befogenheter att spåra förövarna. Lagen, som den sett ut fram till , medger nämligen inte att abonnemangsuppgifter lämnas ut vid brott som straffas med endast böter.I och med den nya lagen som fattar beslut om kommer polisen att äntligen ges möjlighet att begära ut abonnemangsuppgifter även för brott med bara böter på straffskalan. Det är en konkret åtgärd och precis den förändring som behövs för att de brottsbekämpande myndigheterna effektivt ska kunna spåra personerna bakom dessa brott.Herr talman! När vissa i denna kammare hävdar att yttrandefriheten nu är i fara kan man inte annat än ta sig för pannan. Det kommer inte att bli någon skillnad vad gäller friheten att yttra sig. Det som alltid varit olagligt att skriva och säga i verkligheten kommer även fortsättningsvis att vara det, så också på internet. Skillnaden blir att de brottsbekämpande myndigheterna ges möjligheter att utreda och därefter lagföra den som begått brottet, något som inte varit möjligt.Avslutningsvis vill jag, herr talman, ställa två frågor till dem som tänker rösta nej till detta viktiga lagförslag. Har ni mött någon av de personer som hängs ut, kränks eller hotas på internet? Vad är ert råd till de drabbade personerna för att härda ut? Att rösta nej är verkligen ett svek mot alla dessa människor. Om man inte får kränka eller hota någon på gatan, tala då om för mig varför det skulle vara tillåtet på internet. Jag skulle vilja börja med att yrka avslag på propositionen. Trots att jag yrkar avslag vill jag dock säga att det är positivt att lagen reformeras. Det har beskrivits på ett bra sätt av bland annat varför den nuvarande ordningen inte på något sätt är optimal. Mitt nej är därför inte något evigt nej, att lagen aldrig ska reformeras, men det är ett nej till det som vi har att ta ställning till i dag.Låt mig så kortfattat som möjligt förklara detta. Det handlar om att när staten i form av datalagringsdirektivet sett till att en mängd trafikuppgifter, en mängd uppgifter om vårt privatliv, lagras och sparas, och vi nu diskuterar hur staten ska få tillgång till dessa uppgifter, är det rimligt att vi höjer ribban något för det. Datalagringsdirektivet innebär att det lagras och sparas vem vi ringer till, vilka vi sms:ar med, varifrån vi ringer, när samtalet ägde rum och vem som har abonnemanget. Man behöver inte ens vara uppkopplad för att lagringen ska ske. Samma sak gäller för mejl och för andra aktiviteter på internet.Det är alltså en mängd information samt allt det andra som regleras genom den kommande lagstiftningen. En mängd information sparas och lagras, och då tycker jag att det är rimligt att något höja ribban för när staten och de brottsbekämpande myndigheterna ska få tillgång till den informationen. Detta ska ses i ljuset av, och det är mycket viktigt, alla de lagar som klubbats igenom - FRA-lagen, Ipred, datalagringsdirektivet och så vidare. Allt i de lagarna behöver inte vara dåligt, värdelöst och kasst. Men tillsammans blir det en väldigt tydlig trend av mer övervakning, vilket är oroväckande.Det betyder inte att man ska avskaffa allt detta eller att man ska ha det på precis motsatt sätt. Men jag tycker att balansen har tippat över åt fel håll till för mycket övervakning. Vi måste hitta den balansen igen. Vi kan delvis göra det via den här lagstiftningen genom att höja ribban något för när man ska få tillgång till dessa uppgifter.Jag ska ta två exempel på vad det skulle kunna innebära att skärpa lagstiftningen.Om man olovligen ser till att få tillgång till några av dessa uppgifter trots att man inte fått tillstånd till det är det böter eller fängelse på straffskalan. Jag tycker att det vore rimligt att skärpa straffen för ett sådant brott för att visa allvaret. När nu staten har tillgång till det här ska det vara väldigt hårt bestraffat om någon inte följer till exempel de lagar som vi stiftar här . Det tycker jag är en mycket rimlig skärpning.Sedan har vi en annan fråga som är väldigt komplicerad - vilket hela det här är. Det är frågan om skäligen misstänkt person. Det har tidigare i debatten, framför allt när det gäller datalagringsdirektivet, hänvisats till att det måste finnas en skäligen misstänkt person och att det ska beslutas i domstol. Så är inte fallet , och så kommer inte fallet att vara framöver till exempel i delar av polisens verksamhet. Det kan vara rimligt i vissa fall. Det är väldigt bra om polisen kan ha koll på mc-gäng till exempel. Men polisen borde inte ha exakt samma tillgång till information om oss som inte tillhör mc-gäng. Det är inte något lättreglerat område; jag är fullt medveten om det. Men jag tycker att vi har hamnat lite snett här i dag.Jag respekterar er som drar gränsen på ett annat ställe för den här lagstiftningen. Ni har varit inblandade i frågan länge, som många har beskrivit. Den har beretts och man har gjort avvägningar. Men för mig landar den så pass snett att jag måste rösta nej. Politik handlar väldigt mycket om kompromisser inom och mellan partier och över blockgränser, och så måste det naturligtvis vara, annars kommer vi inte framåt någonstans utan sitter bara och röstar hur som helst. Men politik är också att säga ifrån när man tycker att något har gått för snett, och det gör jag , herr talman. Jag vill bara för tydlighetens skull yrka avslag på yrkande och klarlägga att jag yrkar bifall till propositionen.