bet · H001SfU1 · 2012-12-06 00:00:00 — Man har inte bara lagt fram teorier utan gått ut och prövat vad som händer om människor får pengar i handen, fattiga människor utan egen makt. Vad kommer de att göra, blir de lata, kommer de att göra ingenting eller kommer de att göra någonting bra? Det har visat sig på olika håll i världen att när människor har grundförutsättningarna kommer de att göra något bra.Jag är förvånad över att Finn , med tanke på vad som står i idéprogram, inte ser dessa möjligheter, att Finn vill ha den statliga kontrollen av människor, att gå in och styra och ställa med arbetslösa och sjuka. Det känns inte särskilt liberalt eller modernt. Det känns lite gammalt. Det känns före , måste jag nog säga. I budgetförslag har vi en inkomstrelaterad ersättning med ett golv som vi kallar arbetslivstrygghet. Det ser vi i som en bättre väg till social hållbarhet i den situation som befinner sig i. Därför har jag inte stött den motion som pläderade för.Vi vill ha en gemensam försäkring vid arbetslöshet och sjukdom där människor får stöd och hjälp att komma tillbaka i arbete men där det också finns ett golv, vilket vi debatterat i dag.Jag vill passa på att förtydliga yrkandet i mitt tidigare anförande, nämligen att jag självklart står bakom samtliga miljöpartireservationer, men för tids vinnande yrkar jag bifall till reservation 2 och 10. Debatten har varit lång, och mycket har redan sagts. Några saker gällande historiebeskrivningen finns det dock anledning att rätta till. Rehabilitering har varit en av de punkter vi diskuterat, och där borde vi ha mycket större samsyn än vi har.Rehabiliteringen är ett viktigt instrument. Jag vill peka på den förändring vi genomförde 2003, som gav det resultat som också har redovisats från talarstolen, att många kommer tillbaka i arbete och sjukfrånvaron minskar kraftigt . Rehabilitering handlar om en tidsgräns. Det handlar om tidsgränsen ute på arbetsplatsen. Den allra mest effektiva rehabilitering man kan uppnå är den som sker på arbetsplatsen. För mig är det därför obegripligt varför Alliansen tog bort tidsgränsen från arbetsplatserna. Arbetsgivarna har ett ansvar för att jobba med dessa tidsgränser när det gäller de anställda. Vi införde 2003 en tidsgräns där den enskilde hade rätt att få sin rehabilitering. Den skulle ske på arbetsplatsen.Jag vill till ministern, som var uppe i talarstolen tidigare, säga att arbetsförmåga är det viktiga begreppet, och då är det också viktigt att göra bedömningen på arbetsplatsen. Det var ett i grunden helt riktigt angreppssätt.I dag håller arbetsförmågebegreppet på att flytta ut till sjukvården, vilket oroar mig. Det är inte de medicinska diagnoserna som ska bedömas i sjukförsäkringen utan förmågan att arbeta. går vi mot att det är de medicinska diagnoserna som är avgörande för om man får sin sjukpenning eller inte. Det är en utveckling som jag tycker går åt fel håll.Det andra jag vill kommentera har inte tagits upp särskilt mycket. Därför vill jag fråga: Hur många varv ska de försäkrade gå i sjukförsäkringen i det system man skapat? Vi vet att en del människor är på väg in på tredje varvet i sjukförsäkringen. De är alltså för sjuka för att ha arbetsförmåga och kunna komma ut på arbetsmarknaden. Finns det en bortre tidsgräns efter att man gått igenom aktivitetsgarantin ?Man kan fundera över varför det tog för regeringen att tillsätta . Vi hade oändliga debatter i kammaren om varför den inte tillsattes, varför dessa frågor inte lades på bordet för att gemensamt kunna diskutera dem. Varför den stora tidsutdräkten?Jag vill säga några ord också om finansiell samordning. Det är en rätt ny företeelse - den har funnits - och bedrivs i liten skala. Vi var eniga i utskottet, och jag beklagar att vi, trots överskottet på 78 miljoner, inte kunde flytta 20 miljoner till Finsam för att på det sättet få ytterligare 20 miljoner, alltså till att jobba med rehabiliteringsfrågorna, nära människorna och med utgångspunkt i de enskilda individerna. Jag beklagar verkligen det.Jag hoppas att ministern, som var närvarande tidigare, tar till sig utskottets synpunkter när det gäller finansiell samordning. Det är ett sätt att verkligen sätta människorna i centrum och utifrån de förutsättningar de har göra ett bra jobb vad gäller rehabiliteringen. Ja, , i avsaknad av minister får du hålla till godo med mig. Du ställde många frågor, och jag tycker att jag kan kommentera tre av dem.Först var det arbetsförmågebegreppet. I samband med att oppositionen och Alliansen trätt om vilket arbetsförmågebegrepp vi ska använda i förhållande till arbetsmarknaden har det framkommit att när tittat djupare på frågan har de kommit till slutsatsen att ett arbetsförmågebegrepp knutet till orsaken till att man har svårt att arbeta, det vill säga den sjukdomssituation man har, är mer relevant att fundera över . Det är anledningen. Det är inte en specifik diagnos utan sjukdomsförhållandet i förhållande till arbetsförmågan som är det intressanta.Vi har en arbetsmarknad som förändras. Det innebär att om man ständigt ska anpassa detta till arbetsmarknaden blir det ett sisyfosarbete. Nya begrepp måste tas i anspråk allteftersom arbetsmarknadens förutsättningar ändras. Det är bättre att se vad det är för sjukdomsunderlag som gör att man har ett problem att komma in med arbetskapacitet.Sedan gällde det tidpunkten för . Gången var den att insåg att här behövde något göras akut. Han tillsatte en ensamutredare. Det var , som jag nämnde i mitt anförande. När hon sedan levererade sitt förslag var det viktigt att snabbt genomföra en reform i linje med den gedigna utredning hon hade gjort.Därefter tillsatte man en långsiktig parlamentarisk socialförsäkringsutredning. Det är inget konstigt med det. Socialdemokraterna har aldrig velat ha den typen av utredning. Jag noterar att det är alliansregeringen som genomför den.Slutligen har Finsam har blivit ett eget anslag. Jag noterar att i förslag till budget har vi inga åsiktsskillnader härvidlag, även om jag vet att har framfört synpunkter. Myndigheten har i sin tur konstaterat att det skulle drabba Tvåpartsfinsam, som det heter, väldigt negativt. Vi har i grunden en olika syn på arbetsförmågebegreppet. För mig sker den allra viktigaste rehabiliteringen ute på arbetsplatsen. Rehabiliteringsråd och annat har med all tydlighet visat att det är den stora viktiga delen.Man kan då inte flytta dessa frågor till sjukvården. De måste i större omfattning finnas kvar ute på arbetsplatsen. Det är viktigt för mig att framhålla. Det förslag som vi hade 2003 fick inte verka helt. Men det som verkade var bra.Den borgerliga regeringen borde ha insett att effekterna av de insatserna i början var blygsamma. Det håller jag med om. Man kom inte upp i den takt som vi hade förutsett. Det gick alldeles för långsamt. Men den dialog som kom i gång ute på arbetsplatserna gav väldigt bra resultat.Jag förstår inte varför man tog bort kravet att rehabilitering skulle ske på arbetsplatsen och flyttade frågorna till sjukvården. Det är inte där man rehabiliterar de allra flesta, utan det gör man på arbetsplatser. Det är för mig oerhört tydligt att det var på det sättet.Man kan fundera: Varför denna brådska att införa dessa regler ensidigt? Såg man inte den utveckling som redan pågick med förändring av sjukfrånvaron? Man drev ensidigt igenom ett förslag som var väldigt dåligt underbyggt i förarbeten, och man brådskade igenom förslaget.Försäkringskassan sade: Det går för fort. Vi har inte möjlighet att ställa om och få det att fungera på ett rimligt sätt. Ändå klubbade man förslaget rakt igenom 2008. För mig är det oförklarligt att man hanterade det på det sättet. Jag delar bedömning att det är väldigt viktigt att människor har en rehabiliteringsinsats nära arbetsplatsen. Med detta sagt måste man komma ihåg att rehabilitering är en komplex materia. Det finns social rehabilitering, medicinsk rehabilitering och arbetslivsinriktad rehabilitering.Allt detta förtjänar att ses över. Det är ganska naturligt att den medicinska rehabiliteringen knyts närmare vården. Det är vården som har det uppdraget. Ofta är försummade medicinska insatser i rehabiliteringshänseende ett problem i sig. Därför behöver vården komma in. Det kan göras på arbetsplatsen. Men ibland är det inte tillägnat att göra det där, utan det måste göras inom vården.När det sedan gäller brådskan att se över rehabilitering blir jag lite förvånad. Vi har just nu ett väldigt delikat problem. Det är ett så kallat utskottsinitiativ där man vill ha ett snabbspår för att skjuta in rehabilitering och eventuellt till och med påverka hälso- och sjukvårdslagen. Det är en central lagstiftningsprocess som måste ske i grannlaga ordning.Vi från majoriteten tycker att det är mycket bättre att översyn av den här typen av rehabilitering inte görs brådskande, som du själv nämnde, utan parlamentariskt brett och över en rimligt , förslagsvis i den parlamentariska socialförsäkringsutredningen.Det är ett bättre sätt att se över den rehabilitering som redan nu börjar fungera bättre. Men alla komponenter i rehabiliteringen måste in. Det gäller social rehabilitering, medicinsk rehabilitering och arbetslivsinriktad rehabilitering. För mig är det väldigt naturligt att människorna alltid finns i centrum. Det som sker och som har skett är i alltför stor omfattning sortering i de försäkringar vi har genom de förändringar som har skett. Det tror jag är den största orsaken till att resultaten inte har kommit.Rehabiliteringen behöver i större omfattning ske direkt ute på arbetsplatserna. Då kan man inte ta bort arbetsgivaren från det ansvar som är så centralt. Det gjorde man när man tog bort den regel som fanns med den tidsgräns vi satte för att det verkligen skulle ske.Det finns ett stort behov av att sjukvården, kanske via en utvecklad företagshälsovård, finns ute på arbetsplatsen i större omfattning. Det handlar om att vi flyttar in frågorna på arbetsplatsen i stället för att vi flyttar ut dem i samhället. Det är mycket svårare att rehabilitera människor när de väl har skilts från sin anställning.Det har tagits upp exempel som jag har blivit upprörd över. Människor har med tidsbegränsade sjukersättningar inte fått möjlighet att få något stöd. Jag ställer frågan: Var har arbetsgivaren varit som har haft den här personen anställd i alla dessa år? Arbetsgivaren har ytterst haft ett ansvar för att man tar initiativ och håller kontakt med den anställda.Arbetsplatsen är för mig central i rehabiliteringsfrågorna. Där tror jag att vi måste backa bandet ordentligt från den inriktning som är om man ska lyckas med rehabiliteringsfrågorna.Man talar om rätt sätt och olika professioner. Jag respekterar väldigt mycket professionen i rehabiliteringsfrågorna. Men det stöd i vardagen som man bland annat jobbar med inom Finsam tror jag är ovärderligt. Det handlar att om att se människor, sätta dem i centrum och ha det som utgångspunkt för hur man jobbar med detta.Väldigt mycket av de psykosociala frågorna som vi har kan man lösa med mänskliga kontakter utan att behöva använda professionen för att lösa dem. Detta är en fråga där vi behöver backa tillbaka ordentligt. Vi ska nu gå över på nästa område i budgeten, Utgiftsområde 11 Ekonomisk trygghet vid ålderdom.Jag kommer att under större delen av mitt anförande tala om vårt pensionssystem, men jag vill också kommentera höjningen av bostadstillägget. Det är bra att regeringen nu tagit till sig av våra tidigare förslag att höja bostadsbidraget genom att justera upp det. Det tycker vi är väldigt bra.Regeringen borde också ta till sig vårt förslag att göra en ordentlig analys över hur förändringarna påverkar och hur de fördelningspolitiska effekterna ser ut. Vi socialdemokrater vill understryka vikten av att stödet går till dem som har de största behoven. Jag är förvånad att man inte accepterat att den analysen genomförs.Fru talman! Vårt pensionssystem har konstruerats . börjar vi få en allt klarare bild av hur det fungerat . som gått har flera av de antaganden och analyser förändrats som låg till grund för de beslut som fattades.Det är nu dags att vi tar till oss de erfarenheterna så att vi framöver kan göra förändringar som behövs för att människor ska få de pensioner som har utlovats i pensionssystemet och som människor ser fram emot.Jag tänkte här passa på att lyfta fram några orsaker till att vi behöver göra förändringar i vårt pensionssystem.För det första har vi en alltför hög arbetslöshet. När grunderna i vårt pensionssystem fastslogs hade vi en arbetslöshet på . var vi en arbetslöshet på . Det innebär att inkomsterna till pensionssystemet blir för låga.För det andra har vi en försämrad och förändrad sjukförsäkring. Det innebär att det kommer mindre inkomster till pensionerna. Det innebär att många sjuka också kommer att få en sämre ålderspension. Men även andra inkomster till pensionssystemet minskar. De som hamnar med socialt bistånd, försörjningsstöd, tjänar inte in till någon ålderspension alls.För det tredje har vi också sedan detta infördes en kraftigt försämrad arbetslöshetsförsäkring. Det innebär att arbetslösa kommer att få en betydligt sämre ålderspension än det var tänkt. Det kommer att bli tydligt den dag de som är arbetslösa och sjuka ska ha ut sin ålderspension. Det kommer att synas ordentligt i deras pensionsutbetalningar.För det fjärde är en av de större förändringar som skett i sammanhanget att pensionärerna ska betala en högre skatt än dem som har lön på samma nivå. Vi socialdemokrater har satt som vårt mål att återställa så att det inte är någon skillnad. Vi kan inte förstå varför vi ska vara det enda landet i världen som har en sådan ordning, men det kan säkert någon av de borgerliga debattörerna förklara för oss som deltar i eller lyssnar på den här debatten. Vad är orsaken till att vi ska ha det på det sättet?För det femte: Den mest positiva förändring som har skett av förutsättningarna är att allt fler blir allt äldre. Det är mycket positivt. har vi i blivit äldre i genomsnitt. Det är naturligtvis en av de frågor som påverkar ekonomin och förutsättningarna i pensionssystemet mycket.Fru talman! De utredningar som vi nu har tillsatt kommer att genomlysa hela vårt pensionssystem. De kommer att ligga till grund för de förändringar som vi behöver göra. Jag är övertygad om att vi kommer att behöva göra förändringar.I år har inkomstpensionerna höjts . kommer de att höjas . Men vad som händer vet vi inte. Det som oroar mig är de prognoser som pekar på att den så kallade bromsen kommer att slå till igen år 2014.Min fråga till de borgerliga meddebattörerna blir därför: Skulle det inte vara möjligt med en skattesänkning 2014, för att börja jämna ut den skillnad som finns?När det gäller förändringar i pensionssystemet tror jag att det blir nödvändigt att göra flera olika förändringar. Jag tror att det handlar om premiepensionssystemet, avgifternas storlek, taket i pensionssystemet och även olika åldersgränser. är det för tidigt att komma med konkreta förslag, men jag hoppas att de tillsatta utredningarna kommer att ge svar på många av de frågor som vi har när det gäller pensionerna i framtiden.Fru talman! Naturligtvis står jag bakom alla våra reservationer i betänkandet, men jag väljer att yrka bifall bara till reservation 21. Det är nu fem partier - , , , och - kom överens om ett nytt pensionssystem. Det infördes successivt under med en genomförandegrupp av politiker från de fem partierna. Det är nu det systemet trädde i kraft. Genomförandegruppen har upphört, och regeringen har i stället tillsatt en kontrollgrupp med representanter för de fem partierna, där från Socialdemokraterna, som vi hörde, ingår. Den gruppen kallas den parlamentariska pensionsgruppen, trots att bara fem av åtta partier ingår.Miljöpartiet satt inte i när beslutet om nytt pensionssystem togs . Men som tredje största parti i riksdag begärde vi inträde i pensionsgruppen. En begäran skickades till socialförsäkringsministern, som är ordförande i gruppen. Det är synd att ministern nu har lämnat kammaren och inte är kvar i den här debatten. Även om det var bra att han var med i debatten om utgiftsområde 10 hade det varit mycket välkommet om ministern hade deltagit också i den här debatten, eftersom ministern faktiskt är ordförande i genomförandegruppen.Pensionssystem är en viktig ekonomisk faktor i samhällsekonomin och ett system som påverkar människor . Det är därför bra att det finns en stor parlamentarisk samsyn om hur pensionssystemet ska utformas. Då blir det bekymmersamt när debatten förs mellan bara de fem ursprungliga partierna. Någon stor utredning för att följa upp pensionsreformen och dess effekter har tyvärr inte gjorts. Den så kallade bromsen kan slå till igen, det vill säga att pensionerna minskas när ekonomin inte riktigt går som man hade tänkt sig, när inte går så bra att det finns tillräckligt med pengar i systemet.Pensionärsorganisationerna har ansett att det är hög tid för en sådan uppföljning. Fem pensionärsorganisationer tillsammans skrev en rapport och lyfte fram problemen med PPM-systemet, alltså premiepensionssystemet, med alla de olika fonder som vi kan välja mellan. De skrev till och med att de ville att PPM-systemet skulle skrotas.Så långt går inte , men vi säger att det behövs en översyn av pensionssystemet och PPM-fonderna. Vi anser att en översyn av pensionssystemets effekter både finansiellt och för samhällsekonomin behöver göras men också av hur systemet har fallit ut för olika grupper. Pensionssystemet kan inte kompensera för det ojämställda arbetsliv som vi har i dag.Vi behöver göra en översyn som innefattar en analys av hur pengarnas placering påverkar hållbar utveckling ekologiskt, socialt och ekonomiskt. Det gäller inte bara här i och vad vi tror att vi påverkar i denna kammare. Pensionspengarna påverkar även den globala utvecklingen. I en sådan utredning skulle några centrala aspekter vara jämställdhets- och socioekonomiska effekter.Som jag sade kan pensionssystemet inte kompensera för en strukturell lönediskriminering på arbetsmarknaden. Men i det nya systemet med livsinkomst blir det tydligt att lägre lön ger lägre pension. är av dem som har garantipension kvinnor. Systemet innebär att det blir viktigare att undvika deltidsarbete och att fördela föräldraledigheten lika för att få så bra pension som möjligt i det allmänna systemet. Det borde vi prata mer om, så att det blir uppenbart för alla och envar att man delar föräldraledigheten lika.Så till den automatiska balanseringen, bromsen. Ja, pensionssystemet har en broms som slår till i dåliga tider. Då betyder det mindre pengar i plånboken för pensionärerna och att en del av den intjänade pensionen försvinner för den som ännu inte har gått i pension. Från början sades det att bromsen nog aldrig skulle behöva användas, men verkar den ha blivit regel snarare än undantag. Den slog till både 2010 och 2011, och enligt prognos kommer den att påverka pensionerna negativt igen år 2014.Bo Könberg, som brukar kallas det nya systemets arkitekt, skrev i en debattartikel i 1998 om premiepensionsdelen att "vid en hygglig avkastning kommer förstås denna del att svara för avsevärt mer än 1/7 av den slutliga pensionen".Men faktum är att det är få människor som aktivt agerar för att få bättre avkastning på sina placeringar. Närmare hälften av spararna på har aldrig bytt fonder. Den gruppen av sparare har följaktligen aldrig aktivt ändrat sin portföljsammansättning för att exempelvis återbalansera risknivån till den en gång valda nivån. Det borde få er på den borgerliga kanten som verkligen drev på för det här systemet att fundera. Ska det se ut som det gör, eller ska vi kanske göra förändringar?Utöver att den här översynen görs vill vi i bidra till diskussionen om flexibel pensionsålder, där det pågår en utredning just . Vi vill att arbetsmiljöaspekter beaktas och att arbetsplatser anpassas så att fler kan jobba kvar så länge de önskar i stället för att tvingas ta pension för att kroppen tar stryk eller för att arbetsplatsen inte längre tar till vara äldres kompetens.Det är angeläget att fler människor kan ha ett reellt val när de vill ta ut sin pension. Pensionssystemet måste bygga på långsiktighet. Därför bör dessa centrala frågor diskuteras i en bredare parlamentarisk grupp än den fempartisammansättning som finns i dag.Vi deltar gärna i att utveckla pensionssystemet och göra det mer hållbart finansiellt, så att kostnader inte vältras över på kommande generationer och att inte heller människor i andra länder får lida på grund av att svenska pensionsfonder placerar på ett sådant sätt att människor drabbas av miljöförstöring. Det finns exempel som har lyfts fram i där svenska pensionspengar tyvärr har gjort att människor har berövats sitt färska dricksvatten och att gruvbrytning har gjorts på ett sådant sätt att människor inte kan bo kvar i sina byar.Vi behöver se över pensionssystemet. Vi behöver se över de etiska och miljömässiga riktlinjer som finns för de fonder som ska placera pengarna. Sådant skulle vi kunna prata om.Ett pensionssystem ska vara långsiktigt och bygga på en inkomstbortfallsprincip men också ge social trygghet även för dem som inte har kunnat nå ett stabilt arbetsliv med tillräcklig inkomst. Det är en välfärdsfråga och också en ideologisk fråga om vilket samhälle vi vill ha. Det är alltid intressant att diskutera pensionsfrågor. Jag tänker inte svara för ministerns ställningstagande här.Den uppgift som Pensionsgruppen har är, som det heter, att vårda pensionsöverenskommelsen. Det är ingen parlamentarisk pensionsgrupp, utan den heter bara Pensionsgruppen. Samma roll hade Genomförandegruppen.Det vi har gjort är faktiskt att tillsätta det efterlyser, nämligen ett antal utredningar som ska ge svar på många av de här frågorna. De kommer i ganska rask takt - är redan ute på remiss, och det kommer naturligtvis också de andra delarna att vara, så att vi får en bred dialog om det behov av förändringar som kommer framöver.Alla är vi nog förfärade över den broms i pensionssystemet som slog till. Trots alla beräkningar och alla de 70 modeller man hade jobbat med när man tittade på detta, varav ingen modell innehöll en broms, har detta inträffat. Det är bevis för att de antaganden som fanns från början inte har uppfyllts.Jag nämnde också några förändringar som har skett, och det går att göra förändringar i systemet. Precis som tar upp finns det ett antal andra saker också. Det är viktigt att belysa det som du tar upp, och jag skulle gärna vilja få ytterligare synpunkter på detta med arbetslivets förutsättningar. Vi har varit väldigt måna om att också lyfta in de frågorna i utredningarna.Jag vill gärna höra hur du ser på de frågorna fortsättningsvis. Heltid är en rättighet och deltid är en möjlighet. Det är en viktig utgångspunkt i arbetet med de här frågorna. Men gruppens uppgift är alltså att på regeringens uppdrag komma med förslag, och det är regeringen som ytterst tillsätter utredningarna och sänder ut remisser på det här området. Tack, , för möjligheten att utveckla syn på pensionsfrågorna!Trots allt har regeringen begärt utredningen, men resultatet av utredningarna kommer att levereras till regeringen och till gruppen. Det innebär att de partier som inte är med - tredje största riksdagsparti är inte med i gruppen - inte har samma insyn i det ni diskuterar. Från sida anser vi också att arbetslivet är A och O för att man ska kunna ha frihet för människor att kunna välja när de vill gå i pension. Man ska inte tvingas ta pension för att man är utsliten och inte orkar jobba längre när inte sjukförsäkringen täcker upp. Vi deltar som sagt var gärna i de diskussioner som finns framöver om hur vi tillsammans kan förbättra möjligheterna att stanna kvar i arbetslivet. Rätten till heltid är en viktig fråga i detta sammanhang. Man ska inte tvingas till deltidsarbete. Men vi måste också fundera över vad heltid innebär. Är det en naturlag i alla branscher?