· H001NU4 · 2012-11-14 09:03:16 — Tvärtom betyder energikonsumtion att vi har möjlighet att förse mänskligheten med de mest basala förutsättningarna för att leva ett drägligt liv.1,3 miljarder människor, av jordens befolkning, har inte tillgång till elström. Vad har de för alternativ när de ska utföra något så grundläggande som att laga ett mål mat? Eldning med ved och kol är det som vanligtvis finns tillgängligt. WHO beräknar att en och en halv miljon människor dör på grund av matlagning över öppen eld. Majoriteten är kvinnor. Hur mycket mat förfars därför att det inte finns kapacitet i form av kyl och frys att förvara mat i? Hur mycket orenat vatten dricks på grund av att det inte finns möjlighet att rena vattnet? Allt detta kräver energi i någon form. Det kan vi inte blunda för. För mig känns det således besynnerligt att vi skulle sätta ett absolut tak på energi- eller elförbrukningen. Däremot är det ganska självklart att vi bör sträva efter att använda och producera energi på ett så effektivt och miljömässigt godtagbart sätt som möjligt.Herr talman! När det gäller effektivisering är det i och för sig inte ett problem som enbart kan isoleras till energiområdet. var tiotusentals människor sysselsatta med den svenska sockerbetsskörden. var allt mekaniserat och det behövdes endast en fyrtiondel av den tidigare arbetstidsåtgången. Den arbetskraft som friställdes från betskörden kunde ta sig an andra arbetsuppgifter i samhället. Så ser jag också på energieffektivisering. Den energi som frigörs, så att säga blir över efter en effektivisering, kan således användas inom andra nödvändiga samhällssektorer. Jag menar att en effektivisering, rationalisering, inte nödvändigtvis måste ha den innebörden att det konsumeras mindre totalt sett. Konsekvensen bör däremot vara att det som produceras just produceras effektivare.Herr talman! Det finns egentligen mycket att diskutera just kring begreppet effektivitet. Resultatet av en energieffektivisering kan i högsta grad bero på var mätinstrumentet placeras. Är det primärenergin som avses eller är det slutanvändning av energi som avses? Det är viktigt att ett totalt systemtänkande finns på plats, den totala energimängden från vaggan till graven, med andra ord. Finns inte detta systemtänkande är det en uppenbar risk att åtgärderna kan bli en sorts suboptimering eller i sämsta fall rent av kontraproduktiva. Låt mig ta ett exempel:Alla är vi nog överens om att en elmotor har en betydligt högre verkningsgrad än en förbränningsmotor, men elen till elmotorn måste produceras någonstans. Tänker vi oss då att elen produceras i ett kol- eller gaskraftverk, vilket inte är helt ovanligt på kontinenten, är det inte särskilt svårt att påvisa att det till och med kan innebära ett högre utsläpp av koldioxid om vi väljer lösningen med elfordon än lösningen med ett modernt dieselfordon, givet att vi har samma uteffekt.Herr talman! Såvitt jag förstår har det nuvarande programmet, PFE, tjänat väl, men jag inser också att alla program har ett bästföredatum och att det finns en uppenbar risk för att verkningsgraden för ett program minskar om man fortsätter i samma hjulspår. Just därför är jag beredd att se vad regeringen kan åstadkomma när den utlovade samordningen med energieffektiviseringsprogrammet väl presenteras. Jag förutsätter att det i samband med detta tas fram styrmedel som har ett systemperspektiv som också inbegriper primärenergin. Det är en intressant debatt som förs om energieffektiviseringsprogrammet och dess vara eller icke vara. känner jag som kristdemokrat att tilltron till program och projekt är väldigt stor i det här landet. Så länge de finns i strukturerade former som betalas av staten, när det är statliga stöd till saker och ting, förutsätts det automatiskt på något sätt att det ska fungera.Nu har programmet för energieffektivisering varit väldigt bra. Det har gett väldigt goda resultat. Men när man enligt EU:s nya riktlinjer gör det omöjligt att starta en ny programperiod måste ju frågan ställas: Har vi en tilltro till det svenska folket och dem som är företagsledare? Oavsett om det är små eller stora företag ligger det i företagens intresse att faktiskt spara energi eller vara mer effektiva med sin energianvändning över huvud taget.Den låga tilltro som jag på något sätt hör från oppositionen till individers och företags egna initiativ och idéer till hur man ska bli bättre på det här området tycker jag är väldigt beklämmande. Det är trots allt en viktig hållbarhetsfråga. Många företag har ju en viktig hållbarhetsstrategi som innehåller sociala, ekonomiska och miljömässiga mål. Hur ska vi komma till rätta med det här i så att vi tror på människors egna möjligheter att faktiskt kunna klara sådana här egentligen basala saker som det handlar om i dagens läge? Det finns inget företag, vågar jag påstå, som inte är intresserat av att bli bättre i de här frågorna, inte minst för just ekonomins skull.Jag skulle också vilja slå ett slag för de möjligheter som små och medelstora företag har att faktiskt bli bättre på det här området. I och finns det en verksamhet som kallas . Det är en verksamhet som syftar till samarbete mellan näringsliv och studenter. Man ger studenterna möjligheter att gå in i företag och verksamheter för att göra olika miljöarbeten, till exempel med miljöledningssystem, med att titta på avfalls- och energiteknik och så vidare. Just , 2012, har de också ett temaår för just energi.I den här verksamheten har över tusen företag deltagit. Det företag där jag själv arbetade innan jag kom in i anlitade för att se hur man skulle kunna bli bättre på just miljöledning. Det var ett litet företag, icke desto mindre var man faktiskt intresserad av de här frågorna, alltifrån hur man hanterar sin pappersanvändning till sitt avfall och annan energianvändning.Det går att hitta lösningar. Det är så lätt att vi ibland diskuterar industrin, som naturligtvis har det största energibehovet och använder mest energi, men vi ska också konstatera att de många små och medelstora företagen, som det finns flest av i , ju har jättestora effektiviseringsmöjligheter. Men de har inte alla gånger uppfyllt kraven för att vara med i det här programmet, därför måste vi hitta fler lösningar och möjligheter för dem och ge förslag på sådana saker som till exempel Miljöbron.Det är också möjligt att se på produktion kontra stödprocesser. Alla sysslar inte med produktion i den meningen. Just därför måste man titta på stödprocesserna som alla företag är beroende av. Vi pratar ventilation, belysning, uppvärmning och så vidare. Därför finns det en mängd olika åtgärder som är intressanta, även utan ett program av det slaget.Jag tror att de förslag som kommer att komma ut från på hur EU-direktivet ska genomföras i kommer att bli både bra och intressanta för fler företag än vad programmet har syftat till. Då har vi inte förlorat något, utan tvärtom har vi vunnit något för fler företag i och andra verksamheter.