bet · GZ01SoU10 · 2012-02-15 00:00:00 — En annan bärande princip är att den vinst som man måste ha återinvesteras i verksamheternas utveckling. Inte bara tillfälligtvis utan alltid och just som en bärande princip för verksamheterna. Det är klart att om man leder verksamheter utifrån en princip bör det också betyda någonting för hur de utförs. Vi har valt att arbeta väldigt mycket med frågan om ledarskap och kvalitet. Bemanning är viktigt. Det måste naturligtvis finnas personal. Men dess kunskap, dess värderingar och den kultur som råder är kanske det som avgör den kvalitet med vilken verksamheten bedrivs. Vi har för den saken utvecklat ett ledarskapsprogram tillsammans med . Det är en 15-poängskurs för chefer inom vård och omsorg av vårt slag. Vi har tillsammans med Qulturum i utvecklat vad vi kallar för ett värdeforum, ett program för att lära hur man arbetar med en kultur av ständiga förbättringar. Detta är en kort presentation av det som är Famna. Jag ska lämna ordet till . , Famna: Jag är sjukhusdirektör för . Jag är glad att få vara här och berätta lite grann om hur vi arbetar och hur jag med mitt Stockholmsperspektiv, vill jag påpeka, ser på kvaliteten i äldreomsorgen. Hur arbetar vi? Vad ser vi behövs? Jag ser att det finns flera olika utmaningar i äldreomsorgen. Det är flera här som har talat om det. Vi märker när vi arbetar att våra äldre multisjuka beskriver en otrygg vårdsituation. Vi arbetar också väldigt mycket med den stora förväntan från närstående hur åldrandet ska gestalta sig. Vi arbetar vidare med olika kvalitetsindikatorer och utvecklar nya. Det är stora utmaningar framåt. Vi kan titta på de olika kvalitetsbegreppen tillgänglighet, tillförlitlighet, bemötande och ställa till rätta. Vi måste jobba med det. Vi ser att våra äldre inte alltid förstår. De ser inte vilken tillgänglighet de har till äldreomsorg. När och hur får man hjälp? Vad är det vi lovar? Vad har vi för utfästelser? Stämmer det för de multisjuka? Vi ser att de äldre sjuka vårdas på våra vård- och omsorgsboenden. Då har de stort behov av hälso- och sjukvård. Vi ser att många vårdas i hemmet som också har stort behov av hälso- och sjukvård. Vi ser ett behov att hålla ihop de behoven för de äldre. Vi ser att de olika vårdtjänsterna behövs. Man behöver vara ganska snabbfotad och kunna ändra tjänsterna för den enskilde. Hemtjänst, vård- och omsorgsboende, korttidsboende, det behövs olika strängar på lyran. Framför allt måste vi komma ihåg att när man arbetar med äldre måste man också få tid och ha ett arbetssätt där man kan jobba förebyggande. Man kan inte bara komma när det är akuta behov utan man måste jobba långsiktigt. Man måste ha tillgång till kompetens dygnet runt. Som sagts handlar det om bemanning. Man måste ha en bemanning. Det måste finnas händer runt de äldre i de behov de har. Tillförlitligheten och värderingsarbetet är oerhört viktigt. Vi jobbar med omtanke, respekt och kunskap. Det är inte bara tomma ord. Det resulterar också i praktiskt arbete runt våra äldre. Det måste finnas mer kompetensutvecklingsplaner . Det måste följas upp i olika enkäter både hos medarbetare och hos de äldre om hur de upplever att vi kan leva upp till detta som är våra värderingar. I tillförlitligheten ingår naturligtvis också kompetens med det kompletta teamet som kan omsorg och omvårdnad och som har läkarkompetens och paramedicinsk kompetens. Det skapar trygghet när man jobbar i ett team tillsammans, och det skapar trygghet för den äldre. Vårdtjänsten är en kunskapstjänst. Vi jobbar med ledningssystem, kvalitetsindikatorer och kvalitetsregister. Vi jobbar med egenkontroller, revisioner och förbättringar. Vi är kvalitetscertifierade i vår verksamhet och jobbar med att leva upp till innehållet i ett ledningssystem. Återigen: Det handlar om bemötande och värderingar. Det måste finnas med i våra verksamhetsplaner och kompetensutvecklingsplaner och måste mätas. Kompetensen har tre ben, kunskap, erfarenhet och attityder. Då kommer vi åter till det som några av er har nämnt. Det är ledarskapet. Det handlar om att fastställa mål, vara närvarande, ge stöd och feedback i det dagliga arbetet. Det kan inte nog understrykas. Vi blir stolta när vi göra våra enkäter hos boende och bland våra medarbetare och vi ser att vi lever upp till en trygg vård och som slutresultat i enkäten får att man är trygg, eller när det gäller geriatrik att man kan tänka sig att vårdas där igen om man får behov. Ordföranden: så hemskt mycket. Vi går vidare. Det är Vårdföretagarna som representeras av . , Vårdföretagarna (bilder, se s. 120122): Jag är ordförande i branschrådet för äldreomsorg som tillhör Vårdföretagarna. Vårdföretagarna är en arbetsgivarorganisation först och främst. Vårdföretagarna omfattar inte bara vinstdrivande företag, utan vi har också många ideella organisationer i vår verksamhet. Vi är en ganska stor organisation med 2 000 medlemmar. De flesta medlemmarna är väldigt små, men vi har också några väldigt stora företag. Den verksamhet vi bedriver handlar om att bevaka utgångspunkten och möjligheten för nyföretagande och för företagare att verka i . Där kan vi se att det ser väldigt olika ut. Det är egentligen i 100 kommuner där det finns privat driven äldreomsorg. I de kommuner där det finns privat driven äldreomsorg ser vi att det finns en bättre koll på både ekonomi och kvalitet. Det är naturligtvis det vi vill värna. Vi har också som ni säkert har sett utarbetat etiska riktlinjer. De finns här. Vi ska följa lagstiftningen. Det är klart att detta är en intresseorganisation. Men det är också en arbetsgivarorganisation som kräver av våra medlemmar att de ska sköta sig. Vad är det viktiga för oss? Vi tycker att vi ska ha en bra uppföljning av verksamheterna. Jag vet inte hur många av er som vet vilka register som finns. Bara inom äldreomsorgen finns det ungefär sex register plus hälso- och sjukvårdsregistren. Det är öppna jämförelser, Äldreguiden och Senior alert. Det finns inom hälso- och sjukvården strokeregister och liknande. Vi tycker att man måste börja systematisera de registren på ett bättre sätt än vad man nu har gjort. Det ser väldigt olika ut, som någon sade tidigare, i kommunerna runt om i . Några har inte haft möjlighet att riktigt systematiskt sammanställa de register som finns. Eftersom jag har socialutskottet framför mig vill jag passa på att säga: PUL-frågorna är jätteviktiga. Vi som bedriver privat driven vård måste enligt dagens lagstiftning inhämta den enskildas medgivande för registrering i register. Detta är en adressering. Jag tycker att detta är viktigt för att vi ska få en jämförbarhet i vård och omsorg över landet. Självklart ska vi ha ersättningssystem som premierar kvalitet. Men det ska inte vara en kvalitetsupphandling där det kanske inte räcker när man börjar räkna ut vad det är för pengar det handlar om. Man har i vissa kommuner tänkt: Vad bra, nu ska vi spara lite pengar. Det handlar förstås om meddelarfrihet. Det är en av de frågor som vi har jobbat med. Jag tror att ni allihop vet att när man har gjort jämförelser mellan privat och kommunalt driven verksamhet har den privat drivna vården fått i personalens ögon och med deras erfarenhet en bättre poäng än den kommunala. Det beror naturligtvis på att vi har många små och medelstora företag och även stora företag som satsar på kvalitet och ledarskap. Man har närmare till sina chefer och har också möjlighet att få feedback snabbt när man ser att man vill ha förändringar i sin drift. Jag vet inte, herr ordförande, om jag har så mycket mer. Jag tänkte bara säga att jag är väldigt glad över att jag har fått komma hit . Jag har jobbat i äldreomsorgen . Jag har jobbat som vårdbiträde, jag har jobbat som chef, och jag har jobbat i kommuner och landsting. Anledningen till att jag började med den privata driften var att jag liksom många av de små och medelstora företagen som finns är besjälad av en idé att göra äldreomsorgen bättre. Där vill jag sluta. Ordföranden: så hjärtligt för det. Nästa organisation är . Det representeras av , som är förbundsordförande, och upphandlingsexpert . , (bilder, se s. 122127): är den största organisationen som arbetar för demenssjuka och deras anhöriga. Vi har 130 lokala föreningar runt om i landet. Innan jag går in på de åtgärder som vi tycker behövs för att göra äldreomsorgen bättre tänkte jag att vi ska landa i: Vilka är det vi egentligen talar om? Det är inte de pigga pensionärerna som går på golfbanan med hole-in-one, utan det är de multisjuka äldre. De har ett väldigt stort omvårdnadsbehov och kan inte själva på något sätt föra sin egen talan. Detta är , , med sonen , . Hon är svårt multisjuk. Hon har amputerat ett ben. Hon har diabetes. Hon har hjärtfel. Hon ser dåligt och hör också dåligt. Det är den gruppen som jag tycker att debatten ska handla om. Vårdskandalerna duggar tätt. Jag tror att det är väldigt mycket som inte fungerar och att man ska ta till sig av den kritiken och kanske inte gå så mycket i försvarsställning. Det finns mycket som är dåligt. Men det finns också bra vård både kommunalt och landstingsdrivet, eller kommunalt och privat drivet. Det är viktigt att komma ihåg det. vill att vi ska lagstifta om en minimibemanning. Det går inte längre att säga lagom, tillräckligt eller rimligt. Vad är rimligt, och vad är lagom? Politikerna i tyckte säkert att det var lagom och rimligt när man lämnade de boende inlåsta utan personal, vilket fortfarande förekommer i många kommuner. har också gjort en egen anhörigenkät. Den vänder sig direkt till anhöriga eftersom den grupp som behöver vården inte själv kan tala för sig. Här kan man se att 2003 tyckte drygt två av tio av de anhöriga att det behövdes mer personal. 2011 säger nästan åtta av tio anhöriga att det behövs mer personal. Jag tänker inte orda mer om det. Vi måste inse att man inte kan trolla med knäna. Det behövs mer personal. Därför vill vi lagstifta om minimibemanning. Personalen springer och jäktar. Det är inte ovanligt med en enda person på åtta, tio demenssjuka en helg. Det går inte. Det räcker inte med att bara säga: Mer personal. Det måste vara en utbildad personal, och den måste ha handledning. Det måste finnas chefer som är närvarande i verksamheten och ser det som sker och det som inte sker. har två tredjedelar av landstingens geriatriska vårdplatser försvunnit. Det är skrämmande. Var finns nu de äldre som tidigare vårdades på geriatriska kliniker? Jo, det är de vi ser färdas i färdtjänst och taxi runt om och som snurrar runt i akutsjukvården där man inte alls vill ha dem utan till och med har döpt dem till . Nedrustningen av geriatriken fortsätter. Man håller på och lägger ned kliniker. Jag tycker att det är skrämmande och skämmande av politiker att detta får ske. Därför vill att man ökar dessa platser kraftigt, satsar på geriatriken och får fler att ägna sig åt den och att det forskas och utvecklas. Vi vill också ha en kraftigare tillsyn. Det behövs uppenbarligen. När journalisterna, som jag tycker sköter det utmärkt, kommer, då kommer . Men man skulle önska att de kanske låg ett steg före pressen. De fyra punkter vi har är lag om minimibemanning, fler geriatriska vårdplatser och en bättre tillsyn. Sedan har , som är expert på upphandlingar, tagit fram en kravspecifikation som behövs för att man ska kunna kontrollera. Om vi nu ska köpa och sälja äldre måste det bli en kontroll av det. : Herr ordförande, hur har jag på mig? Jag uppfattar att syftet med detta möte är att ge våra ledamöter i socialutskottet en djupare insikt och konkreta förslag på hur den svenska äldrevården kan förbättras. Ett sådant konkret exempel är just kravspecifikationen. Denna kravspecifikation innehåller ett stort antal skall-krav på de grundläggande basala vårdtjänster och kvalitetskrav som varje äldre har rätt till enligt rikets lagar, riktlinjer och föreskrifter, bland annat baserade på föreskrifter. Jag vet inte hur många som vet vad en kravspecifikation är eller vad ett avtal är. Jag kan kortfattat säga att kravspecifikationen är hjärtat i ett avtal. Det är den som reglerar på ett affärsmässigt sätt och ett juridiskt hållbart sätt vad som ska levereras, till vilken kvalitet, hur det ska följas upp och vad som händer om leverantören inte levererar till beställaren de tjänster som man har avtalat om. Kravspecifikationen är hjärtat i avtalet. Det spelar ingen roll om man har en privat vårdgivare eller om tjänsten levereras i den offentliga verksamheten. I ena fallet skriver vi ett avtal. I andra fallet är det en intern beställning. Svårare än så är det inte. Varför är kravspecifikationen så viktig? Vi har hört väldigt mycket om register och kvalitet, brukarundersökningar och allt vad det är. Hur svårt kan det vara att skriva i ett avtal att en kissig blöja ska bytas till exempel efter upptäckt? Är det svårt att skriva det i ett avtal? Då kan man ställa sig frågan: Varför gör inte kommunerna det? Det var en fråga jag ställde mig när det gällde min pappas vård. Det var där jag började. Vad består kravspecifikationen av? Vi började läsa riktlinjer och föreskrifter och omvandlade samtliga bör-krav till skall-krav. Men vi nöjde oss inte med det. Vi frågade vårdpersonal, undersköterskor och sjuksköterskor, som har den faktiska kompetensen och vet hur det fungerar på arbetsgolvet: Hur ska det vara? Hur måste vi skriva för att säkerställa god kvalitet, dessa vackra och fantastiska ord som alla använder sig av? Vad är god kvalitet? Fråga en sjuksköterska och ni kommer att få svar. Det lovar jag er. Det var vad vi gjorde. Vissa anhöriga fick komma in med sina synpunkter. Det var där vi började. Jag säger igen: Enbart denna kravspecifikation på 80 sidor i sig säger en hel del om man jämför med de kravspecifikationer som jag läst som diverse olika kommuner runt om i skriver på max 1015 sidor. Denna kravspecifikation beskriver vad som ska levereras. Det står däruppe. Det är inte för någon grupp utan på individnivå. Det är nyckelordet, kära vänner. Vad ska levereras och till vilken kvalitet? Hur ska vi följa upp det? Vad händer om vi inte får det de har lovat att de ska leverera? Det finns en tredje orsak till varför den är så viktig. Denna kravspecifikation kan med fördel användas för tillsyn av kommunerna. Får våra medborgare, våra äldre, de mest sjuka, de multisjuka, eller vad vi nu vill kalla dem, verkligen den vård som de har rätt till enligt lagar, föreskrifter och riktlinjer? Det är vad själv har skrivit i alla sina fantastiska dokument. Är det någon som har bemödat sig med att läsa vad som står i de dokumenten och omvandla dem till juridiskt hållbara krav i ett avtal? Vi betalar pengar för dessa tjänster. Det är ingenting vi får gratis. skulle jag vilja säga något om varför denna kravspecifikation är så viktig och kanske uppfattas som ett hot av vissa här i församlingen. Varför är det så? Jo, därför att den faktiskt kan användas som någon form av kraftfullt verktyg, om jag får kalla det så, för vårdpersonal, undersköterskor, sköterskor, enhetschefer, avdelningschefer och vad ni vill för att utveckla deras arbetsroll och arbetsidentitet i samarbete med deras arbetsgivare för att, och jag säger det igen, kunna utveckla verksamheten till något bättre, oavsett om det är en privat eller offentlig aktör. Jag vill säga en sak till, herr ordförande. Jag ställde en fråga till min far. Han är demenssjuk och, får jag väl säga, har återhämtat sig efter den vård han fick. Jag frågade honom: Vad vill du att jag ska säga när jag står där uppe i talarstolen och pratar? Han är demenssjuk, så man får ha respekt för det. Det gick väl någon timme eller två i ärlighetens namn. Sedan sade han en sak bara som jag vill förmedla till er: Be dem att inte glömma oss! Det var vad pappa sade till mig. , : Jag säger också tack för att vi får vara med här. PRO representerar ca 400 000 pensionärer väldigt många pigga pensionärer, men en del har redan insatser av äldreomsorgen och andra kommer efter hand att behöva det. Därför är äldreomsorgens kvalitet en mycket viktig fråga för oss som organisation. Det går självklart inte att döma ut all äldreomsorg och säga att det finns problem. Vi vet och möter väl fungerande och bra äldreomsorg också, men det är den sista tidens medieredovisningar som har väckt en hel del funderingar, dels hos oss men också hos många av pensionärerna. Ett av bekymren är att det i vissa fall även har väckt en rädsla. Många frågar sig: Vågar man bli gammal? Trygghet och omtanke inför åldrandet är alltså viktigt för oss. Vi har anammat en mångfald inom äldreomsorgen, men efter allt som har hänt är vi också övertygade om att en verksamhet som äldreomsorgen inte ska drivas av företag vars främsta syfte är att maximera sin vinst. Omsorg är ingen industriverksamhet. Det handlar om mänsklig värme, om omsorg och om trygghet. Vi ser att hårda rationaliseringar och effektiviseringar drabbar brukarna och i synnerhet dem med de största behoven av vård och omsorg. Vi menar också att det finns en gräns för privatiseringar och att det måste finnas kvar offentliga utförare av den offentligt finansierade vården och omsorgen. Kommunerna får inte lämna över all verksamhet till andra händer, detta av den anledningen att egna kunskaper och kompetenser är viktiga när man ska ställa krav på andra utförare. Ska kommunerna kunna formulera bra förfrågningsunderlag och ställa de rätta kraven måste de, enligt vår uppfattning, också ha kompetens som utförare. Vad är det då för krav som vi tycker finns i det här sammanhanget? Det första är tillräckliga resurser. Resurserna är grunden för att man ska kunna driva en god äldreomsorg. ser vi hur antalet vård- och omsorgsboenden minskar, och har samhällets kostnader för äldreomsorg i stort sjunkit, både i faktisk kostnad och som andel av BNP. Det innebär att färre äldre får hjälp av äldreomsorgen. Det innebär också att anhöriga får stå för en allt större del av omsorgen . Vi tror att om man vet att man får en bra omsorg, dels för sig själv men också för sina anhöriga, så är man beredd att betala så att de behövliga resurserna skapas. Vi menar att det behövs större satsningar på kompetensutveckling av personalen, inte minst mot bakgrund av vad har redovisat. Blickar vi dessutom framåt, och vi vet att den åldrande skaran blir större, kommer det att finnas ett ökat behov av personal. För att klara det tror jag att man måste börja den satsningen . Det behövs fler personer inom omsorgen, och det behövs också bättre villkor för de anställda. ser vi en svårighet att kunna rekrytera folk till omsorgen. Det innebär att man för att man ska kunna klara av det måste se till att de anställda får bättre villkor. Man får också ha en annan syn på själva arbetsorganisationen. När det gäller kvalitetskraven har det redovisats här från talarstolen om värdegrunder, om föreskrifter, om öppna jämförelser och om brukarundersökningar. Allt detta ger en värdefull kunskap, men av det följer inte automatiskt att vi får en effektivare och bättre omsorg. Vi menar att det kan vara svårt för mindre kommuner att ha ett ordentligt underlag, och vi menar att staten måste ge tydliga kvalitetskrav inom äldreomsorgen när det gäller sådant som bemanning, kompetens, tillsyn och uppföljning. För att man ska kunna ge verkningsfulla föreskrifter behövs det en lagstiftning i botten. Vi vill att tydliga kvalitetskrav och riktlinjer ska återfinnas i lagstiftningen. Vi vill se tydliga skrivningar i lagen om vad som avses med god kvalitet inte bara att det står god kvalitet utan vad man avser med det. Det ska vara skrivningar som kan ge stöd åt föreskrifter och riktlinjer. Vi menar att bra vård och omsorg ibland måste formuleras i klara och tydliga bemanningskrav och kompetenskrav. Socialtjänstlagen är inte tillräckligt kraftfull som vi ser det. När det gäller äldre med stora vård- och omsorgsbehov är samverkan nödvändig mellan olika yrkesgrupper. Dessa yrkesgrupper styrs av olika lagar, och vi menar att inom äldreområdet finns det därför ett klart behov av att slå samman delar av hälso- och sjukvårdslagen och socialtjänstlagen. Vi skulle välkomna en utredning med den inriktningen. Det finns två lagstiftningar som vi gärna också skulle vilja att man går igenom. Den ena är lagen om valfrihetssystem, LOV. Vi menar att det finns brister. Vi menar att kommunerna måste få större möjligheter att styra verksamheten. Vi kommer framöver säkert att se överetableringar med nedläggningar i stora kommuner. I många små kommuner finns inget intresse alls av att etablera sig. När det gäller den andra, lagen om offentlig upphandling, var det en verkligt ingående redovisning från om att ställa krav. Vad vi funderat över är att den lagstiftning vi har gäller upphandling mer generellt. Tittar man ut lite i världen ser man att det finns länder som har en upphandlingslagstiftning som är mer anpassad just till vård och omsorg. Vi är övertygade om att det är en väg att gå. Får jag bara till slut säga att våra gemensamma skattepengar behöver vi fullt ut till vården och omsorgen. De ska inte försvinna på annat sätt! , : Herr ordförande! Tack för att vi får vara här allesammans! Jag tycker att det är väldigt bra att vi har en genomgripande debatt och att socialutskottet har tagit initiativ till den här diskussionen, för det kommer fram mycket bra saker. Jag är ordförande i . Det är lite mindre än PRO, men vi har ändå bortåt 300 000 medlemmar. Det är spännande. När jag tittar ut över våra medlemmar, och det gör jag rätt så ofta, brukar jag säga att det är konstigt, men ni ser ju ut som vanliga människor. Och det är inte så stor skillnad på den här publiken och på dem som är medlemmar hos oss. Det blir en skillnad , men när människor blir sjuka ser man dem inte så ofta. Men då ska man komma ihåg att inuti de här människorna, så sitter samma tidigare människa kvar som fanns där när vederbörande var just pensionerad eller ung och arbetsför eller till och med ett barn. Det är samma människa. Det får vi aldrig glömma bort. Det finns några saker som vi från SPF har tagit upp och som jag vill ta fram här, och det är bl.a. hur det förhåller sig mellan kommuner och landsting. Kommunerna har ju ansvaret när det gäller äldreomsorgen, och det är det vi talar om här. Det spelar inte någon roll hur man sedan organiserar det kommunen kommer aldrig undan ansvaret. Men finns det ofta ett glapp mellan landstingen och kommunerna. Äldre är sjuka emellanåt, det är ansvar, och därefter går de till något boende som är kommunens. Detta är ett bekymmer. Vi har sagt rakt ut från SPF att det skulle vara en huvudman för det här. Jag har fått frågan av som sade, kan du säga det här du som är gammal politiker vet väl hur besvärligt det är. Jag sade det inte , men är jag inte politiker, utan nu företräder jag de äldre, och då tror jag att det här är en viktig synpunkt som vi måste ha med. Jag hörde från SKL här att man inte har pengar. Men vi har ju överallt så mycket pengar vi vill! I det här huset beslutar man om den statliga skatten, kommunerna bestämmer själva och landstingen bestämmer själva. Det gäller att ta för sig. De som har makten kan inte klaga på att det inte finns resurser, för då får man ta hand om detta. Men det kanske är så att man inte har politisk majoritet för att ta in tillräckligt mycket resurser, och det kanske beror på att de som behöver de mesta resurserna inte företräds i de beslutande församlingarna. Det är för få gamla i det här huset och för få gamla i fullmäktige och i landstingen som skulle kunna framföra dessa krav. De som är unga tror att de ska vara unga alltid, misstänker jag. Det var mycket intressant att höra om de öppna jämförelserna som redovisade. Det tyder ju på att det är mycket problem kvar. Mellan föredragningarna från å ena sidan och Kommuner och Landsting å den andra sidan kände jag att det fanns en spänning. Kommuner och Landsting framhöll att det allra mesta är bra, men de bilder vi såg här på väggen om de öppna jämförelserna som man har varit med om att göra visade egentligen inte att det allra mesta är bra.