bet · H001NU2 · 2012-12-11 00:00:00 — En likvärdig samhällsservice var man än bor i landet borde vara en självklarhet, framhålls i motion 2012/13:N357 av m.fl. (S). Motionärerna anser att de statliga myndigheterna bör, i samverkan med kommuner och landsting, se till att servicen upprätthålls. I motion 2012/13:N370 av m.fl. (S) anförs att upprätthållandet av god samhällsservice i hela landet kräver tydliga politiska styrmedel och särskilda åtaganden från statens sida. I motionen framhålls vikten av att en översyn görs av möjligheterna till acceptabel samhällsservice även i de glest befolkade delarna av landet. I motion 2012/13:MJ270 av (M) framförs att det bör göras en översyn av möjligheterna att koordinera olika sorters stöd till företag på landsbygden. Enligt motion 2012/13:N252 av . och (båda M) bör regeringen se över möjligheten att lätta på regelbördan och minska de administrativa kostnaderna för serviceföretag på landsbygden. Handlare på landsbygden pekar bl.a. på den administrativa bördan som en stor anledning till nedläggningar. I motionen framförs även att kringkostnaderna för tillsynsverksamhet för mindre servicenäringar bör ses över. Enligt motionärerna är det orimligt att små lanthandlare måste betala lika mycket för exempelvis tillsyn som stormarknader. I motionen begärs också en översyn av hur information och koordinering av landsbygdsstöd till kommersiell service på landsbygden kan förbättras. Det är, understryker motionärerna, angeläget att länsstyrelserna på ett bättre sätt koordinerar sitt arbete med olika landsbygdsstöd och tydligare informerar om vilka stöd som finns och hur man ansöker om dem. I motion 2012/13:N379 av Per Åsling (C) framförs behovet av en översyn av förutsättningarna för att inrätta en servicegaranti i hela landet som en lägsta nivå ett golv som ger varje medborgare i en fungerande grundläggande service på ett rimligt avstånd. I kommittémotion 2012/13:N272 av m.fl. begärs att regeringen skyndsamt återkommer med förslag som säkerställer kommersiell service för landsbygdsbefolkningen. Regeringen bör ta initiativ till åtgärder som säkerställer att den småskaliga handeln med dagligvaror ges rimliga marknadsmässiga villkor. De mackar som finns kvar på landsbygden står inför liknande problem som lanthandeln. avstyrkte utskottet olika motionsyrkanden med anknytning till service i gles- och landsbygd (bet. 2011/12:NU2). Avvikande uppfattningar redovisades i fyra reservationer (S; MP; SD; V). fick i uppdrag av regeringen att stödja framtagandet och genomförandet av de regionala serviceprogrammen för hela perioden. lämnades en delrapport till () om verksamheten som bl.a. visar att många satsningar på samverkanslösningar genomförs, inte minst mellan kommuner, företagare och den ideella sektorn. Nya typer av mötesplatser växer fram och kopplingen mellan service och näringsliv blir alltmer självklar. Servicefrågorna tenderar att sättas in i ett större tillväxtsammanhang. För att möta strukturomvandlingar bedriver länen en verksamhet som dels stöder det befintliga serviceutbudet, dels är innovativ och proaktiv för att hitta nya servicelösningar. I flera län pågår vidare ett arbete med att utveckla kommunala strategier inom ramen för de regionala serviceprogrammen. Tillväxtanalys har i regleringsbrevet i uppdrag att utvärdera programmen. Myndigheten lämnade en delrapport till () som visar att arbetet i respektive län genomförs enligt syftet med verksamheten. Programmen visar dock, enligt rapporten, på en stor spännvidd vad avser ambitioner och insatser då förutsättningar och möjligheter varierar mellan länen. respektive ska och Tillväxtanalys lämna sina slutrapporter om verksamheten till (). uppmanade regeringen att se över de konsekvenser som lagen om skyldighet att tillhandahålla förnybara drivmedel har för mindre tankställen i glesbygd (bet. 2009/10:TU15, rskr. 2009/10:228). och inkom Transportstyrelsen med återrapporteringar till () med anledning av uppdraget från regeringen att komma med förslag till förändringar i nyssnämnda lag. Ärendet bereds inom , och avsikten är att regeringen ska vidta åtgärder eller lämna förslag som innebär att dispenserna från pumplagens sista steg ska permanentas. ska enligt 2 § förordningen (2009:145) med instruktion för främja tillgängligheten till kommersiell och offentlig service för företag och medborgare i serviceglesa områden. Myndigheten ska vidare enligt 4 § i nyssnämnda förordning delta i, samordna och följa upp strategier och program inom det regionala tillväxtarbetet, däribland program för kommersiell och offentlig service för företag och medborgare. ska även förmedla kunskap till andra myndigheter och relevanta aktörer om regionalt tillväxtarbete inklusive god tillgång till kommersiell och offentlig service, samt om gles- och landsbygders särskilda tillväxtförutsättningar. För att möjliggöra en fysisk närvaro i mindre tätbefolkade områden samverkar statliga myndigheter med varandra och med kommunala myndigheter. I vissa fall kan det vara fråga om s.k. samtjänst enligt lagen (2004:543) om samtjänst vid medborgarkontor, där en handläggare företräder flera myndigheter. Samverkan kan också ske i form av lokalsamverkan, dvs. då flera myndigheter är företrädda i samma lokal eller då en myndighet använder en annan statlig eller myndighets lokaler för möten. Det förekommer även lösningar för fjärrservice, där medborgare via en terminal kan komma i kontakt med myndigheter som inte finns företrädda med personal på plats. Enligt förordningen (2007:713) om regionalt tillväxtarbete bör det regionala tillväxtarbetet utformas och bedrivas i sektorsövergripande samarbete mellan aktörer på lokal och nationell nivå. Servicefrågorna i den förvaltningspolitiska propositionen I regeringens förvaltningspolitiska proposition (prop. 2009/10:175) konstaterades det att många myndigheter arbetar med att kontinuerligt utveckla sin verksamhet, bl.a. i syfte att förbättra service och tillgänglighet samt för ökad effektivitet. Enligt vad regeringen då anförde bör utgångspunkten vara att alla myndigheter eftersträvar en så likvärdig servicenivå och tillgänglighet som möjligt. Vidare framhölls att varje myndighet har ansvar för utvecklingen av sin egen service och att myndigheter med lokal närvaro kan behöva samverka med varandra. Likvärdig tillgång till service för alla kan uppnås bl.a. genom ökad samverkan och bättre uppföljning samt genom en ökad användning av ny teknik. Uppdrag till Statskontoret om att utreda myndigheternas service i samverkan uppdrog regeringen åt Statskontoret att ta fram ett samlat underlag om myndigheternas service i samverkan. I uppdragsbeskrivningen refereras bl.a. till utredningen medborgarna för bättre offentlig service (SOU 2009:92), där förslag framfördes om en ny servicestruktur med gemensamma statliga och kommunala servicecentrum och servicepunkter. Statskontoret redovisade sitt uppdrag i rapporten i medborgarnas och företagens tjänst (2012:13). På kort sikt menar att regeringen bör formulera tydligare mål för vissa myndigheters servicegivande i syfte att klargöra vilka servicenivåer och vilken tillgänglighet som myndigheterna förväntas leva upp till. Kraven på samverkan bör tydliggöras i berörda myndigheters instruktion. Vidare menar att regeringen bör se över finansieringsformerna för service i samverkan. Dagens lösning med frivillig samverkan som finansieras via myndigheternas förvaltningsanslag gör myndigheterna allt för beroende av varandra. I rapporten föreslås även att Myndigheten för tillväxtpolitiska utvärderingar och analyser får i uppdrag att analysera medborgares och företags tillgång till offentlig service i olika delar av landet. På menar att regeringen bör inrätta en servicedelegation som får i uppdrag att ta ett samlat grepp om utvecklingen av myndigheternas servicegivande. I ett längre perspektiv anser Statskontoret att kommunerna bör inkluderas i samverkan avseende servicegivandet. Utskottet önskar inledningsvis framhålla betydelsen av en god tillgång till kommersiell och offentlig service. Grundläggande service är en förutsättning för utveckling och god livsmiljö i glesbygdsområden. I motionerna 2012/13:N364 (S), 2012/13:N357 (S), 2012/13:N370 (S), 2012/13:N379 (C) samt 2012/13:N272 (V) framförs förslag rörande tillgång till en fungerande kommersiell och offentlig service även på landsbygden. Vikande befolkningstal i glesbygden befaras påverka tillgången på service negativt. Utskottet har förståelse för dessa farhågor, men konstaterar också med tillförsikt att även regeringen ser tillgången till sådan service som mycket betydelsefull. Vikten av samhällsservice lyfts fram i den skrivelse om regional konkurrenskraft, entreprenörskap och sysselsättning som mottog av regeringen (skr. 2009/10:221). Utskottet menar att för en ökad tillgång till service lokalt och regionalt krävs att statliga myndigheter och statligt ägda bolag med uppgift att tillgodose samhällsintressen samverkar med varandra och med övriga berörda aktörer. Lokalt anpassade lösningar med koppling till både det civila samhället och den kommunala organisationen kan behövas. Sådana mötesplatser utgår inte enbart från behovet av kommersiell och offentlig service, utan har också ett uttalat socialt och kulturellt syfte. Regeringens beslut om att uppdra till att stärka utvecklingen av lokal service är ett sätt att stödja denna utveckling. Utskottet noterar att den utredning om samverkan som Statskontoret avrapporterade pekar på betydelsen av samverkan mellan olika myndigheter såväl i gemensamma servicekontor som på gemensamma webbplatser. Utskottet erinrar även om det uppdrag som har att under 20122014 genomföra insatser som stärker den lokala nivåns arbete med att effektivisera och samordna både kommersiell och offentlig service. I motionerna 2012/13:MJ270 (M) och 2012/13:N252 (M) föreslås olika åtgärder för att underlätta landsbygdsföretagande. Utskottet vill framhålla att den regionala tillväxtpolitiken är inriktad bl.a. mot företag, entreprenörskap och företags konkurrenskraft. Företagsstöd kan exempelvis beviljas företagare som har en dagligvarubutik eller en bensinstation i ett gles- eller landsbygdsområde. har regeringen och fattat beslut om ca till central projektverksamhet från anslaget 1:1 Regionala tillväxtåtgärder. Den största delen av centrala projektverksamhet har beslutats inom ramen för programmet Produktutveckling i små företag av varor och tjänster. Resurser av betydelse för kommersiell och offentlig service finns inom flera politikområden. Med hänvisning till det som här anförts avstyrker utskottet samtliga här aktuella motioner i berörda delar. Återföring av medel från vatten- och vindkraft samt vissa andra naturresurser Utskottets förslag i korthet Med hänvisning till det gällande statliga budgetsystemet avslår motionsyrkanden om återföring av medel från vatten- och vindkraft samt vissa andra naturresurser till berörda områden. Jämför reservation 11 (V). I motion 2012/13:N263 av (S) framhålls att fonder bör inrättas för att tillhandahålla ersättningsjobb vid uttag av en naturresurs. Motionären menar att ett krav vid brytning av en naturresurs ska vara att de företag som får tillstånd ska avsätta medel för att skapa arbetstillfällen inom den aktuella regionen. Behovet av att se över återinvestering av jobbskapande kapital i de naturresursdränerade regioner där det produceras skog, malm och energi poängteras i motion 2012/13:N360 av m.fl. (S). En översyn av hur vattenkraftskommuner kan få del av det värde som vattenkraftsproduktionen genererar i form av koncessionsavgifter och koncessionskraft efterfrågas i motion 2012/13:N229 av och (båda M). I motion 2012/13:N290 av (M) framhålls behovet av en översyn av hur landsbygdskommunerna i kan få kompensation för effekterna av brytning för de boende och för miljön, eller få del av det värde som gruvnäringen skapar. Att regeringen bör se över möjligheten att återföra medel från vattenkraftsproduktionen till de kommuner och regioner där produktionen sker anförs i motion 2012/13:N388 av och (båda M). I motion 2012/13:N381 av m.fl. (MP) framhålls att det bör utredas hur en ökad del av de värden som vattenkraften skapar kan omfördelas till att medverka i utvecklingen av de kommuner och regioner där produktionen sker. Detta oavsett vem som är ägare till fallrätten eller kraftverket. I kommittémotion 2012/13:N272 av m.fl. föreslås en återbäring till de kraftproducerande kommunerna. Enligt vad som sägs i motionen bör möjligheterna ses över att återföra pengar till de kommuner och bygder som har vattenkraft, vindkraft och gruvor inom sina kommungränser. I motionen anförs att regeringen bör återkomma till med förslag på sådana återföringar. I kommittémotion 2012/13:N300 av m.fl. konstateras att en bygdepeng utgår till vattenkraftskommunerna. Vad gäller vindkraften har krav på en bygdepeng uppstått hos olika kommuner, men utan lagreglering. I motionen föreslås att bygdepengen för vindkraft lagregleras. Behovet av en översyn av möjligheterna till återföring av medel från vatten- och vindkraft framhålls i motion 2012/13:N204 av (KD). Utskottet har vid upprepade tillfällen avstyrkt olika motioner rörande återföring av medel från vatten- och vindkraft samt vissa naturresurser. Senast skedde detta (bet. 2011/12:NU2). Vid det tillfället redovisades en avvikande uppfattning i en reservation (V). Bygdeavgifterna regleras i 6 kap. lagen (1998:812) med särskilda bestämmelser om vattenverksamhet. Av 1 § framgår att den som har tillstånd till vattenverksamhet ska betala en årlig bygdeavgift som bestäms av mark- och miljödomstolen om verksamheten innebär drift av ett vattenkraftverk, vattenreglering, vattenöverledning (för något annat ändamål än kraftändamål) eller ytvattentäkt. Bygdeavgift ska enligt närmare bestämmelser av regeringen användas dels för att förebygga eller minska sådana skador av vattenverksamheten eller anläggningar för denna som inte har ersatts enligt 31 kap. och för att gottgöra sådana skador (dvs. skador för enskilda), dels för att tillgodose allmänna ändamål för den bygd som berörs av vattenverksamheten eller anläggningar för denna. Närmare föreskrifter om dispositionen av bygdeavgifter återfinns i förordningen (1998:928) om bygde- och fiskeavgifter. Den som lider skada av verksamheten får ansöka hos berörd länsstyrelse om bidrag ur avgiftsmedlen om ersättning för skadan inte har bestämts av miljödomstolen. Sedan medel i mån av behov har avsatts för sådana bidrag ska resterande avgiftsmedel enligt 6 kap. 8 § användas för lån eller bidrag till investeringar för ändamål som främjar näringsliv eller service i bygden eller annars är till nytta för denna. När det gäller frågor om lokala eller regionaliserade skattebaser eller andra former av skatterelaterade varianter på återföring av medel från energiproduktion eller utvinning av naturresurser kan nämnas att frågor av detta slag behandlades av skatteutskottet så sent som (bet. 2010/11:SkU22). instämde enhälligt i näringsutskottets ovan refererade ställningstagande (bet. 2010/11:NU2). Därutöver tillade skatteutskottet att den kommunala fastighetsavgiften på bostäder innebär att kommunerna har fått tillgång till en ny intäktskälla och att det inte fanns anledning att överväga att införa nya fastighetstyper i systemet med fastighetsavgift. överlämnade sitt betänkande Prissatt vatten (SOU 2010:17) till dåvarande miljöminister . I betänkandet redovisades olika typer av skade- och kompensationsavgifter, däribland s.k. bygdeavgifter. Utredningen föreslog att användningsområdet för bygdeavgifter borde ändras så att det i första hand avser investeringar för ändamål som främjar en god vattenmiljö. Enligt uppföljningsrapporten i rinnande vatten och vattenkraft En uppföljning (2011/12:RFR1) från miljö- och jordbruksutskottet har remissinstanserna varit negativa till förslaget om att ändra inriktningen på bygdeavgifternas användning. Utskottet har här att ta ställning till ett antal motionsyrkanden med förslag om att de geografiska områden där naturresurser utvinns eller utnyttjas ska kompenseras via statsbudgeten. I motionerna 2012/13:N263 (S) och 2012/13:N360 (S) omtalas ersättning för uttag av naturresurs, i motionerna 2012/13:N229 (M), 2012/13:N388 (M), 2012/13:N381 (MP) och 2012/13:N300 (V) avses främst vattenkraft, i motion 2012/13:N290 (M) gäller det gruvnäringen, i motion 2012/13:N272 (V) nämns de kraftproducerande kommunerna och i motion 2012/13:N204 (KD) vatten- och vindkraft. Utskottet konstaterar att det som eftersträvas med dessa förslag är sammantaget att berörda bygder på ett mer direkt sätt ska få del av det överskott som dessa verksamheter genererar. I motionerna finns förslag om att detta skulle kunna ske genom s.k. bygdeavgifter för att minska miljöskador eller genom särskilda fonder för att skapa arbetstillfällen. Utskottet anser dock, liksom då det tidigare behandlat motsvarande motionsyrkanden, att de nuvarande principerna även fortsättningsvis ska gälla för statens budgethantering. Detta innebär att statliga inkomster som genereras från ett geografiskt område eller från en produktionsanläggning och är baserade på naturresurser inte ska kopplas till statliga utgifter i samma område. Utskottet menar att om sådana kopplingar skulle införas skulle korrigeringar behöva göras till dessa kommuner via ett nytt kommunalt utjämningssystem eller via andra statliga budgetposter. Sammantaget skulle detta, anser utskottet, resultera i en svårgenomtränglig statlig budgethantering. Med det anförda avstyrker utskottet samtliga här aktuella motioner i berörda delar. Fördelning av regionala medel Utskottets förslag i korthet Med hänvisning till principiella ståndpunkter samt pågående och planerade översyner inom området avslår motionsyrkanden rörande fördelningen av regionala medel. Jämför reservation 12 (S, V). I budgetpropositionen (utg.omr. 19) anförs att det även fortsättningsvis bör vara en uppgift för regeringen att fördela anslaget Regionala tillväxtåtgärder (1:1) mellan län och anslagsposter samt att utfärda de föreskrifter som behövs. Vid fördelning av medel mellan länen bör bl.a. behov av medfinansiering av , stödområdestillhörighet samt särskilda omställningsproblem utgöra den huvudsakliga fördelningsnyckeln, med särskilt beaktande av medfinansieringsbehovet av åtgärder inom ramen för det regionala tillväxtarbetet. Regeringen framhåller i propositionen att den avser att inleda en genomlysning av fördelningsnyckeln, bl.a. på grund av den kommande programperioden för 20142020. I motion 2012/13:N250 av och (båda S) konstateras att inom utgiftsområde 19 Regional tillväxt anslaget 1:1 Regionala tillväxtåtgärder förfogar dels staten själv (regeringen och ) över medlen, dels länsstyrelser och regionala samverkansorgan. Motionärerna menar att fördelningssystemet till länsstyrelserna och regionerna inte är konsekvent. I motionen efterfrågas en översyn av anslaget 1:1. Systemet bör präglas av transparens vad gäller fördelningsnycklar etc. Behovet av att se över och förenkla normerna för lokala och regionala utvecklingsmedel lyfts fram i motion 2012/13:N279 av (S). Motionären menar att lokala och regionala utvecklingsmedel ofta är låsta genom systemet för medelshantering. I motion 2012/13:N271 av och (båda C) förordas att resurser för tjänster som finns på länsstyrelserna för att genomföra den regionala utvecklingspolitiken, inklusive hanteringen av regionala projektmedel och företagsstöd, förs över till de kommunala samverkansorganen. Utskottet avstyrkte motionsyrkanden avseende fördelningen av regionalt investeringsstöd (bet. 2011/12:NU2). En avvikande uppfattning kom till uttryck i en gemensam reservation (S, MP, V). Som utskottet även uppmärksammade (bet. 2011/12:NU2) tilldelades Tillväxtanalys regleringsbrev ett uppdrag att analysera kapitalförsörjningssituationen för små och medelstora företag. Inom ramen för det arbetet ska myndigheten belysa såväl företagens behov av och efterfrågan på extern finansiering som det befintliga finansieringsutbudet riktat till små och medelstora företag. Analysen ska bl.a. ge underlag för bedömningar av behovet av statliga marknadskompletterande insatser motiverade utifrån ett tillväxtperspektiv. I en promemoria (2011:32) avrapporterade Tillväxtanalys den del av uppdraget som består i en inventering av den statistik som finns tillgänglig för att följa utvecklingen på riskkapitalmarknaden. Enligt Tillväxtanalys finns det signifikanta luckor i den tillgängliga statistiken både för att mäta utbud och efterfrågan på riskkapital. Tillväxtanalys menar att det krävs riktade insatser för att förbättra statistiken. I en slutrapport (dnr 2011/048) till lade Tillväxtanalys fram ett förslag till ett uppföljnings- och utvärderingssystem för offentliga riskkapitalinsatser. Av budgetpropositionen (utg.omr. 24) framgår att den statliga kapitalförsörjningen genom () och stiftelsen , tillsammans med bl.a. och , syftar till att bidra till en god kapitalförsörjning för företag i alla delar av landet. Informations- och rådgivningsinsatserna sker bl.a. genom och . bemyndigade regeringen att bilda det statliga bolaget (prop. 2010/11:2, bet. 2010/11:FiU11, yttr. 2010/11:NU2y). Bolaget tilldelades ett kapitaltillskott på och ska erbjuda riskvillig finansiering för att skapa ökad tillväxt och utvecklingskraft i norra inland (stödområde A). Bakgrunden till bildandet var behovet av att öka tillgången till riskvilligt kapital i norra inland för att ta tillvara tillväxtpotentialen och stärka den internationella konkurrenskraften hos företag i regionen. I årets budgetproposition (prop. 2012/13:1 utg.omr. 24) rapporteras att den operativa verksamheten inom har inletts . I syfte att öka dynamiken och effektiviteten när det gäller riskkapitalinvesteringar avser regeringen att nu påbörja arbetet med att vidga investeringsmandatet för . Förändringen av investeringsmandatet gäller bl.a. ett utökat geografiskt mandat, så att även andra delar av landet än stödområde A omfattas. Utskottet vill inledningsvis, mot bakgrund av vad som anförs i motion 2012/13:N279 (S) om att se över och förenkla normerna för lokala och regionala utvecklingsmedel, framhålla att ett väl fungerande system för kapitalförsörjning är avgörande såväl för att företag ska startas som för deras fortsatta tillväxt. Avseende regionalt företagsstöd konstaterar utskottet att regeringen uppdrog åt att se över och vid behov lämna förslag till hur systemet för beslut och tillhandahållande av sådant stöd kan förbättras, bl.a. med hänsyn till det stora antalet beslutsfattare. Uppdraget ska redovisas . När det gäller fördelningssystemet till länsstyrelserna och regionerna, som tas upp i motionerna 2012/13:N250 (S), 2012/13:N279 (S) och 2012/13:N271 (C), noterar utskottet att regeringen avser att inleda en genomlysning av den s.k. fördelningsnyckeln, bl.a. med anledning av den kommande programperioden för 20142020. Utskottet välkomnar en sådan process men ser inget skäl för att föregripa detta arbete. Utskottet vill i detta sammanhang även framhålla sin uppfattning att det även fortsättningsvis bör vara en uppgift för regeringen att fördela medel för regional tillväxt mellan län och andra organ. Med hänvisning till det anförda avstyrks nämnda motioner. Utvecklingen i vissa geografiska områden Utskottets förslag i korthet avslår samtliga motionsyrkanden i avsnittet med hänvisning till att åtgärder som begärs för olika delar av landet i första hand ska prövas av de regionala organen och berörda myndigheter. Under den allmänna motionstiden väcks regelmässigt ett antal förslag med anknytning till ledamöternas lokala eller regionala förankring. Det kan exempelvis röra sig om olika insatser för den egna hembygden. I vissa fall återspeglas den aktuella utvecklingen inom näringsliv och annat för olika orter och regioner i landet. De motioner som berör åtgärder i särskilda län eller regioner förtecknas i bilaga 4.