· GZ01UbU17 · 2012-04-19 15:11:47 — Var och en som läser snabbprotokollen kan se det. Men en av de delar som jag ändå vill ta upp är att det inte är överallt som det är svårt att få internationella studenter. Det är inte det för varje högskola.Lunds universitet, till exempel, vågar inte marknadsföra sig ytterligare, för de har en så hög andel studenter som kommer från andra länder till . Vi har jättelyckade satsningar på sina håll, och fler kommer det att bli när olika reformer sätter sig. Det vet vi av historien.Med detta känner jag: Jajamänsan, det finns mer för oss att göra för att få det riktigt bra, men hitintills är det rejält bra. Jag börjar med att göra det som jag inte gjorde tidigare. Jag yrkar bifall till reservationerna 5, 9 och 25. Då har jag fått det sagt.Egentligen gällde min replik din kollega . Men jag tror att du är lika bra på att svara på det här som han hade varit.Jag kan bara nämna en av de bilder som gav mig, som jag inte kände igen. Det var att utbildning på universitet och högskolor är som repetition av gymnasieutbildningen. Det är inte alls min bild, och jag har ändå jobbat på högskola . Men det får han svara för.Men sedan kommer jag till det som jag hoppas att du kan svara på. Det gäller någonting som han också tog upp. Jag vet inte om du skulle beskriva det som en myt, men det gäller den absoluta oro som finns på högskolor för nedläggningar och sammanslagningar utan att man kan välja det själv.Någon av rektorerna på en högskola säger att det är operation övertalning från . ser vi att många mindre högskolor säger upp lärare. På en högskola drar man in runt 80 miljoner. Det är alltså inte bara rosenrött, utan det är många högskolor som är väldigt rädda. Är det bara en myt? Är deras oro alldeles obefogad? Jag tycker att det är väldigt intressant att lyfta den här problematiken.Först måste jag säga att varje högskolerektor naturligtvis har ansvar för att budgeten på myndigheten som han eller hon leder, ska gå ihop. Det är klart att man, om ungefär en fjärdedel av studenterna är borta av rent demografiska skäl , måste se upp och se: Vad kan vi göra åt detta?Då kan man tänka sig att man avrundar grundutbildningen och satsar mycket mer på forskning. Och när det gäller fördelningen mellan grundutbildning och forskning på lärosäten vill vi ha en ökad andel forskning.Jag hade förmånen att besöka och lyssna på rektorn och höra hur det såg ut där. De har riktigt bra satsningar inom forskningsdelen på flera håll. De har riktigt bra satsningar på delar av grundutbildningen, och de förstärker naturligtvis det här.För vad är det som händer framöver? Ja, med ett system som innebär att det inte är några förståsigpåare som talar om att där ska det vara så många platser och där ska det vara så är det systemet självt som ser till att det ska vara riktigt bra utbildning eller riktigt bra forskningsgrupper. Och satsar vi på detta. Och de kommer naturligtvis att finnas kvar.Oron skulle jag hellre vilja se som att det är utmaningar för samtliga lärosäten i landet. Det handlar om att de har bra utbildning, så att de får behålla sina examensrätter och att de har bra forskning, så att de kan behålla pengarna till forskningen.Vad jag säger är att alla borde vara oroliga, precis som du och jag, över hur framtiden ser ut. För vi måste alla se om vårt hus i de olika situationer som gäller för oss. Det ska naturligtvis myndighetscheferna också göra. kan en liten högskola sitta på pottkanten utan varken studenter eller examensrätter. Det säger utbildningsministern. Det är alltså inte konstigt att det finns oro.När det gäller forskning - jag nämner det även om det hör till nästa del - är det ett stort problem i sig, eftersom högskolorna får mycket mindre forskningsmedel än vad universitet får.Uppsala universitet lämnade tillbaka, tror jag, någonstans mellan 10 och 15 miljoner från ett forskningsanslag som de inte använde. finns det högskolor där docenter och professorer står på rad för att trycka upp handlingar för att kunna söka forskningsmedel.Det är ett annat sätt att strypa. Ja, det ska vara nära forskningen, men stryper man forskningsmedlen stryper man alltihop. Professorer ger sig av. Docenter ger sig av. Då förlorar man examensrätter. Det här blir som en ond cirkel.Det låter så enkelt när man tar dem en och en, men man måste se sammanhanget. Och det är ett svårt sammanhang för många av de mindre högskolorna, för de är i den här onda cirkeln. Man satsar på de stora universiteten, och de är världsbäst. När pengar försvinner, så försvinner examensrätter och forskning. Då försvinner också studenter. Nej, jag tror nog att min kollega ska läsa på lite grann, för det verkar som att hon debatterar utifrån hur det var tidigare.Det är inga forskningspengar som bara försvinner. Om det inte bedrivs forskning inom ett område och om man inte kan söka de konkurrensutsatta forskningsmedlen och om man inte kan söka de forskningsmedel som har att göra med innovation eller att man får de fakultetsmedlen direkt från staten för att det finns motsvarande antal utbildningsplatser handlar det om kvalitet i stället. De som har en kvalitetsinriktad forskning förlorar inga forskningsmedel . Examensrätterna försvinner om inte anser att de motsvarar den kvalitet vi kräver på utbildningen.Det är ett annat sätt att se det, och jag är glad att vi har kommit dit, för det är det som gör oss till en kunskapsnation i det globala perspektivet framöver.