bet · H001UFöU1 · 2012-12-07 00:00:00 — Utskottet betonar vikten av att fortsätter att tillmäta FN:s säkerhetsrådsresolutioner (2000) och 1889 (2009) om kvinnor, fred och säkerhet, 1612 (2005) och 1882 (2009) om barn i väpnade konflikter samt 1820 (2008) och 1888 (2009) om sexuellt våld i väpnade konflikter stor betydelse och aktivt verkar för att dessa följs, även i utvecklingssamarbetet, och att ett jämställdhets- och barnperspektiv integreras i all relevant verksamhet i . Utskottet vill framhålla att regeringen beslutade om ett antal indikatorer för att följa upp genomförandet av den svenska nationella handlingsplanen för FN-resolution om kvinnor, fred och säkerhet. Utskottet välkomnar att jämställdhetsfrågor är en viktig komponent i ISAF:s verksamhet i . Utskottet konstaterar att jämställdhetsarbetet inom insatsen är en följd av ett Natobeslut om att genomföra FN:s säkerhetsråds resolution (2000) om kvinnor, fred och säkerhet i alliansens operationer. Alliansens militära myndigheter har tagit fram konkreta riktlinjer för genomförandet av resolution (2000) i Nato och dess operationella strukturer. Riktlinjerna omfattar förslag om utbildning, hänsyn till genderaspekter i bemanning samt inrättandet av rådgivande funktioner för jämställdhetsfrågor och resolution (2000) i Natos operationer. Utskottet välkomnar att som partnerland till Nato var drivande bakom att Natotoppmötet i betonade kvinnors rättigheter och genomförandet av resolution som en central princip för ISAF. Mot ovanstående bakgrund föreslår det sammansatta utrikes- och försvarsutskottet att bifaller proposition 2012/13:41 och avstyrker motionerna 2012/13:U7 och 2012/13:U6. Utskottet förordar, under förutsättning att det finns ett mandat för styrkan enligt beslut i , därmed att medger att regeringen ställer en svensk väpnad styrka bestående av högst 785 personer till förfogande för deltagande i den internationella säkerhetsstyrkan i (ISAF) till utgången av december månad 2013. Utskottets förslag till riksdagsbeslut och ställningstaganden har föranlett följande reservationer. I rubriken anges vilken punkt i utskottets förslag till riksdagsbeslut som behandlas i avsnittet. Avslag på proposition 2012/13:41, punkt 1 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 1 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2012/13:U6 av m.fl. (V) yrkande 1 och avslår proposition 2012/13:41. har härjats av krig. Gång på gång har detta genomfattiga land utgjort slagfältet för olika stormakters ekonomiska och säkerhetspolitiska ambitioner. De som fått betala det högsta priset är det afghanska folket genom ett oöverskådligt mänskligt lidande. historia visar att det inte finns någon militär lösning på landets problem. Utländsk militär närvaro har gång på gång fördjupat och förstärkt landets konflikter. Fred kan bara byggas genom en inkluderande dialog och en bred försoningsprocess. Det kommer inte att vara en lätt process, men det är en förutsättning om vi långsiktigt vill bygga fred och demokrati i och säkra biståndsorganisationernas arbete i landet. deltar i den Natoledda internationella säkerhetsstyrkan i , ISAF (Assistance Force). Steg för steg har antalet svenska soldater ökats. I regeringens proposition föreslås att den svenska insatsen ska utgöras av ca 400 personer och ca 300 . Sammanlagt ingår omkring 104 000 soldater från 50 länder i ISAF. Utvecklingen i oroar; för som går eskalerar våldet, blir allt grymmare och sprider sig till allt fler delar av landet. I våldets spår ökar antalet civila dödsoffer. 2011 var, enligt FN:s civila stödmission UNAMA, det som antalet civila dödsoffer ökade. dödades 1 145 civila, en minskning jämfört med året före då kriget krävde 1 510 civila dödsoffer. Även om det är för tidigt att säga om detta är ett trendbrott eller en tillfällig förändring kan man dock notera att minskningen av antalet civila dödsoffer sammanfaller med att flera länder i ISAF-styrkan har börjat dra tillbaka sina trupper. I propositionen föreslås att medger att regeringen ställer en väpnad styrka om högst 785 personer till förfogande för deltagande i den internationella säkerhetsstyrkan i (ISAF) till utgången av december månad 2013. Den svenska styrkan beräknas uppgå till ca 400 personer på plats under inledningen av 2013 och cirka 300 till en kostnad av . Värt att notera är att den svenska militära insatsen kostat . ska den svenska militära insatsen reduceras med ca 100 personer till cirka 300 personer på plats i . Därutöver tillkommer den svenska helikopterenheten samt personal till stöd för avveckling av camper och hemtransporter av utrustning och material. I debatten hävdade företrädare att nu börjar de svenska soldaterna tas hem. I verkligheten skedde det motsatta, den svenska insatsen utökades kraftigt . Det som då kallades reducering innebar i realiteten att man avvecklade den utökning av insatsen som skett . Även efter reduceringen var insatsen större än den var 2010 då Socialdemokraterna och de gröna ingick en uppgörelse med regeringen om Afghanistan-insatsen. I debatten påstods vidare att nu satte ett slutdatum för insatsen, vilket inte heller detta stämde. I propositionen understryks att även efter 2014 kan komma att ha militär personal i och bidra till militära utbildningsinsatser. med utländsk militär närvaro i är det ett faktum att den internationella insatsen i grunden har misslyckats. Våldet eskalerar, allt fler civila dödas och freden blir alltmer avlägsen. har insatsen inte kunnat bidra till demokratisering, ökad jämställdhet eller utvecklingsinsatser, vilket har framhållits som några av insatsens huvuduppgifter. finner det anmärkningsvärt att regeringen tillsammans med Socialdemokraterna och trots denna brist på framsteg och mätbara resultat av den svenska insatsen nu väljer att förlänga den militära insatsen utan tydligt slutdatum för insatsen och utan en tydlig plan för hur den militära insatsen ska kunna ersättas med civila insatser. Fortsatt svenskt deltagande i den internationella säkerhetsstyrkan i (ISAF), punkt 2 (SD) av (SD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2012/13:U7 av och (båda SD) yrkande 1 och 2012/13:U6 av m.fl. (V) yrkandena 2 och 3. syn på Afghanistaninsatsen är att vi inte kan se några rimliga utsikter till framgång och att ett uttåg ur är ofrånkomligt. Afghanistaninsatsen kan inte heller frikopplas från vår syn på den svenska försvarsförmågan generellt. Man bör vara medveten om att insatser utomlands ofrånkomligen kommer att ske på bekostnad av resurser till det inhemska försvaret. Eftersom det svenska försvaret har reducerats såväl ekonomiskt som gällande antalet förband innebär alltför stora internationella engagemang att vårt eget existensförsvar inte kan planeras eller övas. Varje självständig nation behöver ett existensförsvar, vilket inte har. Vår primära målsättning bör vara att bygga upp ett sådant försvar för att möta framtida hot i vårt närområde, inte ett försvar dimensionerat för insatser på fjärran slagfält med oklara utsikter till framgång i det aktuella landet och till oklart gagn för . Ett uttåg ur är enligt vår mening ofrånkomligt. För svensk del kan det ofrånkomliga uttåget lika gärna ske som väntas inträda under skörden . Efter denna tidpunkt är det vår mening att den svenska insatsen bör avvecklas helt och inga fler väpnade styrkor bör befinna sig i landet. väpnade trupp i arbetar mot den långsiktiga strategin att de afghanska regeringsstyrkorna successivt ska bli mäktiga att själva lösa uppgiften och att ISAF ska fasas ut, först till en renodlad utbildande roll och slutligen helt och hållet som icke längre nödvändig assistans. Den stora expansionen av den afghanska armén har dock brottats med svåra problem. Graden av deserteringar har varit från hög till mycket hög och betydande delar av den beväpning som har delats ut till armén har i stället hamnat i talibanernas händer. Vid de tillfällen afghanska arméförband har deltagit i operationer har det förekommit att soldater har spridit information om detaljer i operationerna som sedan hamnat i talibanernas händer. Förbanden är snedrekryterade etniskt, korruptionen är stor och bristen på läskunniga och pålitliga afghanska soldater gör att det är svårt att bygga upp en stabil kår av officerare och underofficerare. Det är knappast troligt att målet att lämna över säkerhetsuppdraget till en väl fungerande afghansk krigsmakt kommer att kunna realiseras. Det är inte ens särskilt troligt att Karzairegimen kommer att överleva när ISAF nu närmar sig den punkt när man ska lämna . Det sannolika alternativet är ett intensifierat inbördeskrig mellan olika fraktioner. För att en internationell insats ska vara meningsfull måste det också finnas rimliga utsikter till framgång. Insatsen i är inte en sådan. Ju längre vi stannar, desto mer riskerar vi att dras in i ett moras av gerillabekämpningsinsatser som kan vara och kosta det svenska försvaret miljarder som i stället kunde ha använts till en uppbyggnad av försvarsorganisationen i . Fortsatt svenskt deltagande i den internationella säkerhetsstyrkan i (ISAF), punkt 2 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 2 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2012/13:U6 av m.fl. (V) yrkandena 2 och 3 samt 2012/13:U7 av och (båda SD) yrkande 1. utgångspunkt är vår solidaritet med det afghanska folket. Vi vill att ska finnas på plats i för att bidra till fred, demokratisering, jämställdhet och utveckling. Men om ska kunna göra det krävs en i grunden annan strategi än dagens, vi behöver växla från en militär till en civil strategi. I stället för att utkämpa ett misslyckat krig bör vi med civila och politiska verktyg bidra till fred. Centralt i en sådan strategi måste vara ett ökat civilt bistånd, stöd till försöken att skapa en freds- och försoningsprocess samt förstärkta insatser för att återintegrera medlemmar av det väpnande motståndet i det afghanska samhället. Dessa tre punkter kommer att vara centrala för en strategi för fred och försoning. Tyvärr kan vi konstatera att engagemang på samtliga tre punkter är mer eller mindre begränsat. har deltagit i ISAF-insatsen. Insatsens huvuduppgift är att skapa säkerhet och bidra till en fredlig utveckling. När nu ska fatta beslut om att förlänga insatsen borde det vara en självklarhet att fråga sig i vilken grad ISAF-insatsen lyckats med sitt uppdrag. Faktum är att säkerhetsläget stadigt försämrats i under en rad år. UNAMA (United Nations Assistance Mission in ) beräknar att antalet civila dödsoffer uppgick till 3 021 personer , vilket är det högsta antalet sedan den USA-ledda invasionen 2001. Majoriteten av dessa dödsfall orsakas av regeringsfientliga gruppers attacker, men den afghanska regeringsarmén såväl som de utländska trupperna fortsätter att orsaka civila dödsoffer. Mycket tyder på att talibanerna och andra grupper som utövar motstånd har en stark förankring hos lokalbefolkningen i flera regioner. Det blir därmed allt svårare att göra skillnad mellan den civila befolkningen i byarna och upprorsmännen. Detta gör att krigföringen mot talibanerna ofelbart drabbar civila. Även antalet utländska soldater som dödas i stridigheterna har ökat kraftigt, också det en indikator på att freden blir allt mer avlägsen. 2002 dödades 70 utländska soldater, 2011 var siffran 566. Dessutom dödades 1 300 afghanska poliser och över 820 afghanska soldater enligt den afghanska regeringen. Som en del av det s.k. kriget mot terrorismen har USA-ledda styrkor även medverkat till att på lösa grunder gripa, förvara och misshandla personer som misstänks vara inblandade i terrorism. FN och flera människorättsorganisationer har riktat omfattande kritik mot detta. har också medverkat till att beväpna och stötta krigsherrar i för att bekämpa talibanerna. Krigsherrarna håller egen trupp, upprättar egna fängelser, förtrycker godtyckligt befolkningen, särskilt kvinnor, och profiterar på narkotikahandeln. historia visar att det inte finns någon militär lösning på landets problem. Utländsk militär närvaro har gång på gång fördjupat och förstärkt landets konflikter. Fred kan bara byggas genom en inkluderande dialog och en bred försoningsprocess där medlemmar ur de stridande grupperna ges en möjlighet att återintegreras i samhället. Särskilt viktigt är det att kvinnor inkluderas i fredsprocessen så att de får inflytande över hur situationen för kvinnors rättigheter utvecklas. Erfarenheten från andra länder visar dessutom att fredsförhandlingar där kvinnor deltar leder till en mer hållbar fred. FN:s resolution Kvinnor, fred och säkerhet, som handlar om att stärka kvinnors rättigheter och deltagande i fredsprocesser, kan bli ett effektivt verktyg i detta arbete. Rapporten the target, Recommendations for commitment to women, peace and security in konstaterar dock att arbete med att implementera resolution i mest handlat om att kvalitetssäkra de egna insatserna. För att åstadkomma ett tydligare fokus på att stärka de afghanska kvinnornas ställning krävs en ny inriktning. bör därför ta fram en nationell handlingsplan för hur resolution ska implementeras i . Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. väntar på ett fredsavtal efter det USA-ledda anfallet 2001. Den militära strategi som först den USA-ledda operationen OEF, Operation Enduring Freedom, och därefter ISAF använder sig av torde undergräva och försvåra alla försök till en freds- och försoningsprocess. Den svenska militära insatsen i bör dras tillbaka och en plan för ett sådant trupptillbakadragande bör upprättas. Detta bör som sin mening ge regeringen till känna. Talibanerna är en rörelse som ingen vän av demokrati, mänskliga rättigheter eller jämställdhet kan känna någon form av sympati med. Men det är hög tid att vi inser att den brokiga motståndsrörelsen inte kan besegras militärt. Inställningen till talibanerna bland den afghanska befolkningen är tudelad. Många afghaner delar inte talibanernas ideologi, men upplever att deras levnadsförhållanden inte har förbättrats efter invasionen och ser de utländska truppstyrkorna som regelrätta ockupanter och inkräktare. Få saker kan ha spelat talibanrörelsen mer i händerna än de bristande återuppbyggnadsinsatserna och den utländska militärens övergrepp. OEF, vars arbete fullföljs av ISAF och de svenska styrkorna, kan svårligen beskrivas som något annat än ett misslyckade. Den USA-ledda koalitionen har genom sin krigföring bedrivit ett kontraproduktivt arbete som underlättat nyrekryteringen till talibanerna, som växer sig starkare. Civila insatser i , punkt 3 (SD) av (SD). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2012/13:U7 av och (båda SD) yrkande 2 och 2012/13:U6 av m.fl. (V) yrkande 4. Även om trupperna kommer att dra sig tillbaka är det starka förhoppning att viktiga biståndsinsatser fortfarande kan vara kvar och göra nytta för befolkningen i landet. Till exempel har verkat i landet och klarat av att genomföra insatser innan några västliga trupper fanns i landet. Däremot ser vi kritiskt på den utveckling som framgår i propositionen att det svenska biståndet ska anpassas efter åtaganden i givarsamfundet att kanalisera av biståndet genom den afghanska regeringens system. Vi ställer oss frågande till att det i propositionen framgår att är på god väg att uppnå målet att kanalisera av biståndet via afghanska myndigheter, när det framgår att få framsteg har åstadkommits vad gäller den afghanska myndighetens kapacitet att hantera ökade resursflöden. Det finns också rapporter om omfattande korruptionsproblem och pengar som forslas ut ur landet. För att biståndspengar ska kunna kanaliseras via den afghanska regeringens system måste bl.a. insatserna mot korruption skärpas. Vi vill se ett bistånd som når fram till de mest fattiga och utsatta i landet. Det tror vi inte uppnås genom att kanalisera biståndet via den afghanska regeringen. En av den mest utsatta gruppen i landet är kvinnor och barn. Insatser inriktade på hälsa, skydd och utbildning för kvinnor och barn anser vi därför vara av vikt. Vi menar att regeringen inte bör gå vidare med att uppfylla målet om att kanalisera av det svenska biståndet via den afghanska regeringen utan i stället bör prioritera humanitärt bistånd samt insatser via organisationer i det civila samhället och då främst . Detta under förutsättning att säkerhetsläget tillåter. Inom ramen för att vi i vår biståndsbudget föreslår utökat stöd till organisationer i det civila samhället avser vi även att rikta en del av det till satsningar i . Då vi i vår budget föreslår ett kraftigt ökat stöd till UNHCR och humanitära insatser är vår avsikt att en del av detta stöd vid behov ska kunna riktas in till att hjälpa de flyktingar som finns i och dess närområde. Civila insatser i , punkt 3 (V) av (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2012/13:U6 av m.fl. (V) yrkande 4 och 2012/13:U7 av och (båda SD) yrkande 2. Situationen för de mänskliga rättigheterna i är fortfarande mycket kritisk. Situationen beträffande de mänskliga rättigheterna i förblir utomordentligt allvarlig, skriver regeringen i sin proposition, och det är svårt att inte instämma i det. För många afghaner är utomrättsliga avrättningar och arresteringar, tortyr, censur och andra former av omfattande och grova brott mot de mänskliga rättigheterna en del av vardagen. De afghanska kvinnorna drabbas synnerligen hårt. Presidentvalet kantades av valfusk och kunde på nytt utropa sig till president efter en andra valomgång där motkandidat saknades. Parlamentsvalet omgärdades av valfusk och skandaler, vilket har skadat parlamentets legitimitet. Vissa framgångar har visserligen skett sedan invasionen 2001; fler barn går i skolan, barnadödligheten har sjunkit något och en större del av befolkningen har tillgång till hälsovård i det område där de bor. Men dessa framsteg har kunnat ske tack vare ökade biståndsflöden och civila insatser från givare och biståndsorganisationer, insatser som oftast är helt frikopplade från den militära insatsen. , tidigare generalsekreterare i , skrev t.ex. på debattsajten Newsmill: Vi håller oss så långt från utländsk trupp - amerikansk, polsk, tysk och svensk som möjligt. I stället för att bidra till vår säkerhet utgör utländsk truppnärvaro direkt livsfara för våra medarbetare. Argumentet att 'vi skyddar civila och biståndsarbetare' blir inte mer sant för att det upprepas ofta. Den offensiva militära strategi som valts i har minskat inte ökat förutsättningarna för humanitärt hjälparbete. Trots av utländsk militär närvaro i och stora biståndssatsningar från bl.a. är vardagen för många afghaner, i synnerhet kvinnor, mycket svår. ligger på plats 172 (av 187 stater) i FN:s index för mänsklig utveckling . av befolkningen lever i fattigdom, enligt , och hungern och undernäringen är utbredd. Enligt dör var femtionde blivande mor under graviditeten eller förlossningen. av barnen förlöses utan närvaro av utbildad vårdpersonal, det är med andra ord långt farligare att vara gravid än utländsk soldat i dagens . Den förväntade medellivslängden för en kvinna är . av kvinnorna är analfabeter. Shiamuslimska kvinnors situation har försämrats avsevärt i samband med en kontroversiell lag som antogs 2009. Lagen slår bl.a. fast att en shiamuslimsk man får vägra att ge sin hustru mat om hon inte ställer upp på mannens sexuella krav. Human Rights Watch har kritiserat lagen i mycket kraftiga ordalag och menar att den är barbarisk. utgångspunkt är att vi vill se en utveckling mot fred, demokrati och ökad respekt för de mänskliga rättigheterna i . En sådan utveckling kräver en i grunden annan strategi för där militära insatser ersätts med civila och där aktivt bidrar till en freds- och försoningsprocess i landet. borde fokusera på orsakerna till att unga afghanska män ansluter sig till talibanerna. Just nu växer en hel generation afghanska män upp som kommer att sakna möjlighet att få ett arbete, försörja sig och bilda familj om inget radikalt görs. Hopplösheten som följer i fattigdomens spår är talibanernas bästa vän och borde vara den största fienden för oss som önskar se ett demokratiskt i fred. Ett ökat civilt bistånd som skapar möjlighet till utbildning, arbete och försörjning måste vara en fundamental del i varje strategi som syftar till fred i . De humanitära behoven är enorma i , inte minst när det kommer till utbildning och sjukvård för landets kvinnor. Det finns goda exempel på framgångsrika biståndsinsatser. () driver tvååriga barnmorskeutbildningar på tre platser i landet, i provinserna . sägs vara i behov av 8 000 barnmorskor, finns nästan 3 000. SAK har utbildat cirka 175 barnmorskor, en viktig insats för att minska den skrämmande höga mödradödligheten. De kvinnor som utbildar sig till barnmorskor återvänder i de flesta fall till sina hembyar och praktiserar sina kunskaper som utbildad barnmorska. Det ger dem en möjlighet till en egen försörjning, vilket är centralt i arbetet med att öka jämställdheten mellan män och kvinnor. Svenska Afghanistankommitténs imponerande verksamhet är tydliga exempel på vad borde göra mer av i . måste öka de civila insatserna i . Förteckning över behandlade förslag Proposition 2012/13:41 Fortsatt svenskt deltagande i den internationella säkerhetsstyrkan i (ISAF): medger att regeringen ställer en svensk väpnad styrka bestående av högst 785 personer till förfogande för deltagande i den internationella säkerhetsstyrkan i (ISAF) till utgången av december månad 2013, under förutsättning att det även fortsättningsvis finns ett giltigt mandat för styrkan enligt beslut av säkerhetsråd. 2012/13:U6 av m.fl. (V): avslår regeringens proposition 2012/13:41 Fortsatt svenskt deltagande i den internationella säkerhetsstyrkan i (ISAF). tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behovet av en nationell handlingsplan för implementeringen av resolution i . tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att den svenska militära insatsen i bör dras tillbaka och att en plan för ett sådant trupptillbakadragande bör upprättas. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om ökade civila insatser i . 2012/13:U7 av och (båda SD): medger att regeringen ställer en svensk väpnad styrka bestående av högst 785 personer till förfogande för deltagande i den internationella säkerhetsstyrkan i (ISAF) till utgången av december månad 2013, under förutsättning att det för det första även fortsättningsvis finns ett giltigt mandat för styrkan enligt beslut av säkerhetsråd och för det andra att den svenska styrkan gradvis avvecklas helt . tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att svenskt bistånd till inte ska kanaliseras genom den afghanska regeringens system utan att i högre grad bör prioritera humanitära insatser och kanalisera bistånd via organisationer i det civila samhället, främst . Under punkt 1 avstår jag från att ta ställning. Under punkt 2 yrkar jag bifall till reservation 2 och under punkt 3 till reservation 4. Det innebär att anser att all svensk trupp ska vara ute ur . Vi föreslår samma tak för antal soldater som regeringen för att inte försvåra utrymningen. Bifall till reservation 4 innebär att bistånd inte ska kunna raseras genom den korrupta Karzairegimen utan att biståndet ska gå genom NGO:er, särskilt Svenska Afghanistankommittén.Det finns länder vars strategiska läge är ett problem i sig. är ett sådant land. Imperiebyggare har hemsökt området . erövrade området och var det och det hade området som en spelbricka , och 1979 anföll för att hjälpa de afghanska kommunisterna.