· H001SkU10 · 2012-12-05 09:02:42 — En viktig del i frågan är att skapa fler jobb inom tjänstesektorn. Vi behöver dessutom fler unga som intresserar sig för läraryrket, och på det här sättet får de en kanonbra möjlighet att praktisera sina kunskaper och sin pedagogik och möta glädjen i att hjälpa andra.Varför då inte låta en rätt liten peng sy ihop något som kan bli bra för flera?Fru talman! Som det är är kostnadsläget alldeles för högt för att ta hjälp av varandra när man själv inte räcker till. Att betala en full lön för en tjänst med fullt ut beskattade pengar innebär att man måste jobba för att bli avlastad . RUT-tjänsterna gör det möjligt att byta tjänster med varandra, och skapar de riktiga jobb med tillgång till trygghetssystem.Jag yrkar bifall till skatteutskottets förslag om läxhjälp och avslag på motionerna. Det var mycket tydligt. säger: Det här är så lite pengar, så om vi delar ut det till alla skolor märks det knappast. I stället väljer vi att ge det till dem som redan har de bästa förutsättningarna och har en sådan ekonomi att de kan handla med hjälp av subventioner från oss andra.Har det inte föresvävat dig att du kunde göra tvärtom med de resurserna, rikta dem till de barn som bäst behöver det, till de familjer som är fattigast både ekonomiskt och socialt? Har du över huvud taget tänkt den tanken, ?Jag inser att fyra partier som ska göra gemensamma prioriteringar får jämka. Men jag har förstått att detta är fråga, vinst i budgetförhandlingarna. Var detta viktigare för er än att få igenom skatteutjämning och likvärdiga förutsättningar för kommunerna? Var det här viktigare för er än en effektiv regionalpolitik? Var det här viktigare för er än att behålla den offentliga servicen i den glesbygd som brottas med svårigheter?Är politiska omorientering så monumental att ni har lämnat hela det ni en gång företrädde och som behöver många röster här i riksdag så är det djupt sorgligt. Om hade lyssnat på hela mitt anförande skulle han ha hört mig beskriva självfinansieringsgraden i det här förslaget. Man har kommit fram till 85-90 procents självfinansieringsgrad, och det handlar om 4 miljoner. För 4 miljoner får man knappt tolv lärare. Sprid ut tolv lärare till alla elever i landet och se vad man kan få ut av det i kunskapshöjande effekt!Kan man då i stället se till att många unga människor kommer i arbete, som genererar betydligt mer jobb än man annars skulle få för de 4 miljonerna. Man kan växla upp det , och man ser att man får en rätt så stor spridning över landet av de här tjänsterna.Som sagt: Läxläsningshjälpen är en mikrofråga i . Den står för av RUT-avdragets alla tjänster. I sammanhanget slår man flera flugor i en smäll genom att det skapar jobb och en möjlighet för dem som behöver få hjälp att hjälpa sina barn. Det är inte allom givet att ha tid och möjlighet att göra det eller att ens bo hemma med sina barn, så att man kan göra det. Genom att inte svara bekräftade min hypotes. Det här var vinst i budgetförhandlingen. Det här var viktigaste fråga. Viktigare än den kommunala skatteutjämningen, som skulle ha gett mindre kommuner ute i landet bättre förutsättningar, och viktigare än en effektiv regionalpolitik och att ge hela landet förutsättningar att leva var att driva igenom en skattesubventionerad läxhjälp, som kommer att åtnjutas av barn, ungdomar och föräldrar som är välbeställda. Det säger själv: Om man skulle fördela det på ett rättvist sätt blir det för lite, så nu ger vi till dem som redan har.Jag upprepar: Det är sorgligt att se långa resa. Det var nog det mest ödesmättade debattinlägg jag har hört. Självklart är skatteutjämningssystemet en avgörande fråga för landsbygdskommunerna. Det förnekar vi inte. Det måste genomföras. Då handlar det inte om 4 futtiga utan om betydligt mer.I detta fall handlar det om att reda ut ett gränsdragningsproblem. har man läxhjälpsmöjlighet upp till årskurs 9, alltså för nio årskullar i . Sedan kommer vi till de tre frivilliga gymnasieåren. Då har vi sagt att de också bör få gå in i detta, för det kan också skapa jobb för unga, och det är ofta ett problem för föräldrar att finna tid och att ha den kompetens som krävs. Även om man själv har läst gymnasieskolans olika kurser i sin ungdom är det inte självklart att man har andragradsekvationer i huvudet den dag barnen skulle behöva få hjälp med det. Det kan i många fall handla om enstaka timmar som man skulle vilja hjälpa till med, men man kanske befinner sig på annan ort.I dag har vi ett samhälle där vi borde kunna hitta en lösning för att byta tjänster med varandra på ett enklare sätt. Alla har inte det skyddsnät som människor hade, med vänner, bekanta och släktingar i ens närhet. Kan man då byta tjänster med varandra på ett vitt och ärligt sätt, där den som utför tjänsten kan få tillgång till trygghetssystemen, ser jag att dessa mikropengar, som genom denna reform blir värda 10 eller 100 gånger mer, blir en viktig del i att utveckla ett tjänstesamhälle. Det handlar också om att ta vara på kompetensen hos ungdomar som i många fall står utanför arbetsmarknaden. Det har påståtts i debatten att skulle vara emot läxor. Det är fel. Det är en alldeles för grov beskrivning. Vi vill däremot att läxor ska skötas inom skolans ram. Vi är inte heller emot servicesektorn, men vi tycker att den ska bära sin egen kostnad, till exempel när det gäller läxhjälpsföretag. sade att det här betänkandet reder ut gränsdragningsproblem. Hur vet det, och vad hänvisar hon till? Det borde vara rimligt att hänvisa till yttrande. säger att det inte är klarlagt att de nya reglerna kommer att innebära mindre kontroll- och gränsdragningsproblem. Vad grundar sig på när hon säger att gränsdragningsproblemen i och med detta betänkande skulle vara utklarade? har tidigare uttryckt att detta är ett gränsdragningsproblem. Vid senaste hearingen kom man förstås fram till att det fanns ytterligare sådana. Det går att hålla på i all oändlighet och hitta gränsdragningsproblem. Jag kan dock inte se annat än att man från sida menar - precis som när det gäller frågan om barnkalasen, som också togs upp här - att det enkelt går att utrycka vad det finns för gränser. Det bör man kunna göra även i detta fall. Det handlar om i vilken mån utförarna ska ha specialkompetens.Från min sida sett handlar det om de vanligaste ämnena i gymnasieskolan: matte, engelska, svenska och vad det nu kan vara. Dem omfattas de flesta elever av. Jag tycker dock inte att det är min sak att stå här och tala om var gränsdragningsproblemen uppstår. De finns på skatteområdet oavsett vilken fråga vi diskuterar. Det är inget nytt i just det här fallet. Jag ska kanske uppfatta det säger som att det fortsatt finns gränsdragningsproblem som inte är utredda och att det alltid kommer att finnas gränsdragningsproblem. Varför man ska man då göra den här förändringen om vi inte reder ut och klarlägger alla gränsdragningsproblem?Vad som har skett här är att den läxhjälp som förut gick under hatten "barnpassning" nu så att säga har fått en egen hatt, "läxhjälp", när det gäller både och gymnasiet. Då får vi nya gränsdragningsproblem. Det här är en felriktad reform. Antagligen har det inte funnits någon stor svart sektor bland läxhjälpsföretagen, och de läxhjälpsföretag som kan växa när man betalar de som det kostar får väl leva. Det är väl jättebra. Men vi behöver pengar till den allmänna skolan. Vi behöver riktade insatser till de elever som inte har de här möjligheterna. Vilka familjer kan betala efter RUT-avdrag? Det är ju ganska mycket pengar.Vi hörde tidigare i radiodebatten att om alla svenska elever skulle få RUT-avdrag skulle det kosta 12,5 miljarder i skattepengar och 25 miljarder totalt sett för samhället. Är det verkligen en riktig prioritering? Är det inte tvärtom ett exempel på dels att man ger bidrag eller avdrag till väletablerade familjer, dels att man urholkar vårt skattesystem? Varför stöder en sådan utveckling? Frågan har betraktats som gränsdragningsproblem. I det här fallet har vi rett ut den. Jag lyssnade också på hearingen med . Där verkar man vara inne på att konstruera nya och väldigt komplicerade gränsdragningsproblem, till exempel utifrån att det ska vara okej med personlig tränare som läxhjälp för den som går på idrottsgymnasium eller att den som går på teatergymnasium ska kunna få röst- och talträning som läxhjälp. Jag tycker att det är frågor som inte är så allmänt förekommande. Man bör kunna hitta något sätt att dra gränser när det gäller den ringa problematik som det skulle handla om.Sedan gäller det pengar till den allmänna skolan. Ja, det satsas på den allmänna skolan. Detta sätt att också införa läxhjälp för gymnasieskolan - det är, som sagt, en mikrofråga i sammanhanget - fråntar inte skolan vare sig pengar eller det uppdrag och ansvar man har att hjälpa svaga elever med kompensatoriska åtgärder. Det här är inte en fråga som på något vis behöver stå i konflikt med det som skolan utför. brottas skolan med vikande siffror i fråga om elevernas kunskaper i jämförelse med våra grannländer och andra länder. Det har vi sett i flera rapporter.Det är en alarmerande varning för som är ett kunskapsland. Om vi vill vara ett land som kännetecknas av företag som jobbar inom den högteknologiska sektorn måste vi söka alla möjligheter till att förändra och förbättra utvecklingen inom skolans värld eller kunskapsvärlden.I dag har vi att ta ställning till ett betänkande om läxhjälp och inget annat. Därför tänker jag hålla mig just till betänkandet. Övriga frågor vad gäller skolan hanteras ju av utbildningsutskottet.När det gäller skolan intar vi en pragmatisk hållning till alla förslag som kan förbättra elevernas möjligheter att förkovra sig. har inga ideologiska skygglappar som kan påverka eller till och med förhindra elevernas möjligheter att förkovra sig.Fru talman! Jag frågade min dotter om läxhjälp. Hon har studerat vid universitet och jobbar delvis vid . Hennes spontana reaktion på det här RUT-avdraget var faktiskt: Det gör att kostnaden halveras för föräldrar. Därför kan många fler utnyttja möjligheten.Det är ett viktigt konstaterande. Och det är inte helt oviktigt om man har en pragmatisk hållning i frågan.Förslaget och förtydligandet i lagtexten är även ett försök att minska de gränsdragningsproblem som finns , då läxhjälp endast är tillåten i samband med barnpassning om det rör sig om barn som går i , enligt den praxis som har utverkat. Det är något som måste betraktas som positivt även om det kommer att skapas en del nya gränsdragningsproblem inom gymnasieskolan.Ett sådant här problem kan vara att det finns många föräldrar med flera barn. I en del fall kan det vara barn både i och i gymnasieskolan. Det kan man utnyttja på ett lite speciellt vis om man har lust. Man kan slippa de gränsdragningsproblemen om man även inkluderar gymnasieskolan i detta.Sedan får vi se hur det går med bartendrar. Det har varit uppe i debatten. Det finns ju elever som går på restaurangskola, så vi kanske får bartendrar som får hjälpa till med läxor i restaurangskolan. Men det är, som sagt, uppgift att hantera dessa gränsdragningsproblem.Jag kan inte se några negativa effekter i skolan av förslaget. Förslaget minskar inte på något sätt skolans ansvar och skyldighet att erbjuda särskilt stöd till de elever som behöver ett sådant stöd. Och det innebär på intet vis att det ställs lägre krav på skolans undervisning. Det påverkar heller inte ideella organisationers värdefulla arbete med läxhjälp och annan hjälp med skolarbete för barn och ungdomar.Det går inte heller att undgå att nämna den låga kostnad som gäller för det här förslaget i betänkandet. Bruttokostnaden kommer enligt regeringens bedömning att ligga på ca 10 miljoner från starten. När det väl blir inarbetat beräknar man det till 25 miljoner. Men med tanke på självfinansieringsgraden, som råder när det gäller RUT-tjänster, kan kostnaden stanna vid betydligt lägre nivåer.Jag vet inte om man kan få den självfinansieringsgrad som man har på övriga RUT-tjänster - det tvivlar jag i och för sig på - men man kanske kan få en halvering av bruttokostnaden.Kostnaden anser jag därmed är mer eller mindre försumbar, och den är knappast ett argument för att man ska avstå från att stödja förslaget. Däremot är den utväxling i kunskapsinlärning och den möjlighet till arbetstillfällen som finns till en väldigt låg kostnad för samhället mycket attraktiv.De positiva effekterna av förslaget överväger helt och hållet. Det gäller inte minst att förslaget förväntas ge många studenter, förhoppningsvis lärarstudenter, möjlighet till extraarbete i fråga om läxhjälp vid sidan av sina studier. De får därmed värdefulla erfarenheter i sitt yrkesval och behövliga inkomster.Det är kanske också en möjlighet för pensionerade lärare att dryga ut sina inkomster och få ett intressantare pensionärsliv.Fru talman! Med beaktande av det anförda och att är vågmästare i den här frågan finner jag det väldigt svårt att inte bifalla förslaget i detta betänkande. Jag yrkar således bifall till förslaget i betänkandet. Det är många bollar och puckar som har passerat när man kommer upp som näst sista talare i det här ärendet. Man vet inte riktigt om man ska skratta eller gråta i vissa sammanhang när det gäller de argument som används för en detaljfråga i justeringen av skattelagstiftningen.Som framgått av tidigare inlägg tycks läxhjälp nu ha fått en helt annan dimension än vad skatteutskottets betänkande handlar om. Själva förslaget i betänkandet är ett förtydligande av definitionen av läxhjälp inom och en viss utvidgning till det som vanligen betecknas som åldergräns för barn, alltså ungefär . Möjlighet till läxhjälp finns redan för familjer med barn i . I propositionen anförs att det finns gränsdragningsproblem oavsett var man befinner sig men också att dessa blir mindre genom att man nu kan definiera själva läxläsningsdelen.Nettokostnaden, enligt svar från statsrådet vid hearingen, var ca . Det kan bli lägre. Det kan också bli något högre. Det är svårt att uppskatta.Häromkvällen råkade jag titta på ett nyhetsinslag i tv. Frågan om läxhjälp togs då upp. En representant från medverkade. En undersökning som man hade gjort utgjorde underlaget för själva programinslaget. Undersökningen, som byggde på ett begränsat antal intervjuer, utföll så att inte ansåg att de tänkte använda möjligheten, och andelen helt klart positiva var 4 procent.Kommentarerna i inslaget var att det inte finns något särskilt intresse av läxhjälp med RUT-avdrag som representanten från inte ville se en utveckling av mycket omfattande utbildning vid sidan om skolan.Slutsatserna från inslaget är alltså att få tänker använda möjligheten till läxhjälp och att det därmed kan bli ett hot mot skolan. Att en möjlighet som används av ett fåtal kan bli så dyr och dessutom urholka skolan blir väldigt svårt att leda i bevis.Det skulle innebära att man får ha förbud mot hjälp från lärarna och deras barn och andra studerande föräldrar. Några sådana förslag har jag inte hört. Man försöker använda den här argumenteringen som en bricka i spelet om skolans resultat. Det lär vara väldigt svårt.För tio år sedan gjordes en studie om elevernas resultat i skolan. Det visade sig att det på flera håll i landet var fler än hälften av eleverna som gick på det särskilda programmet, för de klarade inte av det allmänna programmet. Det är väl inget gott betyg till hur skolan har varit tillbaka i tiden.Fru talman! Det är knappast överskottet av kunskap och läxläsning som är den svenska skolans största problem och utmaning. Tvärtom kan man välkomna insatser som förbättrar möjligheterna. Man kan också tolka liggande förslag som en liten men dock möjlighet att underlätta lärarnas undervisning i skolan när det gäller att ge dem som har svagare förutsättningar lite mer stöd.Alla insatser från exempelvis ideella organisationer tycker jag är väldigt viktiga och välkomna. Det är också något som behöver uppmuntras och stödjas i samhället. Det har också gjort att vi har infört ett avdrag med möjligheter för skattereduktion för gåvor till ideella organisationer av olika slag.Återigen: Förslaget i betänkandet handlar inte om skolans ansvar och undervisning utan om ett förtydligande av avgränsningar i RUT-tjänsterna. Jag ser inga problem med detta.Med det yrkar jag bifall till förslaget i betänkandet. Jag ska försöka blidka med att inte ta upp det hon benämner som klasskampsretorik. Däremot kan jag inte göra någonting åt att jag är man. En liten tröst är kanske att jag är en gammal man.I beredningen av det här ärendet fick vi i skatteutskottet ta del av en hearing där berörda institutioner med expertis yttrade sig om reformen. Fyra av dessa institutioner avrådde starkt från den. Det var , och de två lärarfacken. Men den femte inbjudna institutionen, representanter för läxhjälpsverksamheten, var inte oväntat väldigt entusiastiska inför denna reform. De meddelade oss att de står beredda att möta det uppdämda läxhjälpsbehov som de trodde att reformen skulle mobilisera.De hade dock ett förbehåll. Läxhjälp i den här formen kunde inte erbjudas glesbygdens och landsbygdens barn. Vi fick inte reda på skälet, men själv kom jag osökt att tänka på den berömda målningen av , där man ser en skolklass med små grå barn sitta. Titeln på tavlan är Blir du lönsam, lille vän? Troligen är logistiken kring läxhjälpsverksamhet i gles- och landsbygd så pass omfattande att det inte är lönsamt att bedriva verksamheten där.Min fråga går framför allt till representant. Åtminstone sade sig vara landsbygdens och glesbygdens parti. Vad säger om en reform som i alla fall i första hand kommer städernas barn till handa men inte glesbygdens och landsbygdens barn? Jag har två saker jag skulle vilja säga och därmed förlänga debatten något.Vi har ju fått höra ganska hårda och tunga brösttoner och retoriska utläggningar från talarstolen mot läxläsning och mot att vi inför det i och till den enorma kostnaden av , vilket är ungefär en halv promille av statens intäkter, när vi faktiskt redan har det för , som vissa har påpekat här i talarstolen.Jag skulle därför vilja ha ett tydligt svar från de rödgröna när det gäller just detta. Om det här nu är så farligt och bedrövligt borde ni väl i rimlighetens namn också vara emot det i ? Kan vi inte få att begära replik och gå upp och klargöra var ni står i den här frågan? Är ni också emot möjligheten att och för läxläsning i ? Varför finns det inte med i er reservation?Jag tror att det här handlar om att ni är emot och i sin helhet. Det har ni varit . Det var ni innan vi införde det, det var ni när vi införde det och ni är det med all sannolikhet , även om sossarna vajar lite i ställningstagandet.Ni är emot därför att ni inte tycker att de jobb som och skapar är fina nog, trots att det är människor som har svårt att ta sig in på arbetsmarknaden som är stolta inkomsttagare som tjänar pengar och får pensionspoäng och rätt till a-kassa. Men ni tycker inte att det är fint nog.Ni argumenterar ständigt och jämt - ni gjorde det tidigare och ni gör det nu - för att det här är reformer som bara riktar sig till höginkomsttagare. Sanningen är att det fram till är ungefär 1,3 miljoner skattebetalare som har utnyttjat och . 1,3 miljoner skattebetalare med familjemedlemmar är nästan halva svenska folket. Är nästan halva svenska folket höginkomsttagare, ?Man kan fråga sig vad det är för värld som de rödgröna lever i. Jag tror att det är en värld där alla går till Domus och handlar, en värld där det spelas progg på P3, för det finns inga andra radiostationer, en värld där betonghäckarna syns runt husknutarna.Faktum är dock att det var 70-talet upphörde, och samhället ser väldigt annorlunda ut. Det är inte längre så att det bara är i som man kan anlita städ- och läxhjälp. Det gjorde man, det gör man och det kommer man att fortsätta att göra.Men tack vare och har man nu möjlighet att göra samma sak i , och , det vill säga i vanliga medelklasskommuner. Det var just det som var syftet med den här reformen, en reform som på kommer att kosta , vilket har ungefär samma impact på privatekonomi som att han går ned på fiket och köper en cola.Att stå här och prata om att detta innebär stora kostnader och utgifter för staten är därför bara larvigt. stod i talarstolen och pratade om 12 miljarder. Jag tror nog att ska anlita den här läxhjälpen när reformen genomförs.Talartiden rinner ut, men jag tycker att en annan sak som man måste lyfta fram är lärarnas situation. På vilket sätt blir det dåligt av att lärarstudenter får möjlighet att tjäna extrapengar vitt och bli bättre i sitt yrke? Det här är bra!Svara på frågan, . Jag måste erkänna att jag är en väldigt slarvig tv-tittare. Många har sagt till mig att jag måste titta på serien Solsidan. har jag fått en liten sekvens ändå, så jag kan vara ute och motionera i stället.Det så tydligt illustrerar är att detta är en reform för några få. Det kostar ju så lite. Vad gör det då? Det har ju ingen påverkan.Men det är just det. Det är Solsidan som ska ha det, inte de andra. För om alla barn ska ha denna skattesubventionerade läxhjälp - det är det som är poängen - är det en samhällelig direktkostnad på 12 miljarder.Ni vill dock inte att alla ska ha det. Jag tänkte på den gamla tyska förbundskanslern när argumenterade: Högern lovar de många vad de vet att bara några få kommer att erövra.Det är sant. Solsidan eller 70-talets - jag vet vad jag väljer.4 miljoner kronor tror man att det här kommer att kosta, givet den självfinansiering som förslaget med all sannolikhet kommer att ha. Det bygger på beräkningar av hur situationen ser ut . Jag ser framför mig att det här kommer att växa och omfatta långt många fler än det gör , givet de här beräkningarna. Det är någonting positivt.Peter pratade tidigare i talarstolen demagogiskt om 12 miljarder. Hur han kom fram till den siffran är väldigt intressant. Det är många som vill veta det. Men låt oss säga att det blir 12 miljarder. Det är fantastiskt i sådana fall, därför att med lite snabb överslagsräkning kan man se att skulle det kosta 12 miljarder skulle branschen behöva sysselsätta ungefär 50 000 fler människor. 50 000 fler människor som befinner sig i utanförskap, som inte tjänar pengar, som är arbetslösa får då möjlighet till sysselsättning. Det vore väl fantastiskt.Det vore väl jättepositivt om läxläsningsreformen som vi nu klubbar igenom skulle växa lika mycket som RUT- och ROT-tjänsterna har gjort i övrigt, så att det är vanligt folk som får tillgång till dem, som vi kan konstatera. Jag vet att det är jättesvårt för att visualisera att det verkligen ser ut så att uppemot en och en halv miljon skattebetalare faktiskt utnyttjar och . Det går lite emot den världsbild som gärna utgår från. Om den utvecklingen också gäller läxläsning blir jag jätteglad. Vi kommer att få se ett mycket bättre samhälle, där resultatet i skolan blir bättre. Lärarstudenterna får öva på att vara pedagoger, tjäna extra, få pensionspoäng, få a-kassa, och arbetslösheten sjunker. Det vore väl terrific. Jag kan upplysa om att mina ekonomiska referenser hämtar jag från en av mina vänner på . Jag tror att de gäller.Din argumentation är starkt haltande. Självfinansieringsgraden finns över huvud taget inte där om det är studerande som ska utföra arbetsuppgifterna och de inte kommer upp i inkomster som är beskattningsbara. Det är väl rimligt att anta. De ska väl sköta studierna också.Men det stora slöseriet ligger i att ni först vill förminska frågan, därför att den innehåller en djup ideologisk diskussion om jämlikhet och en likvärdig skola för alla. Av andra skäl vill ni förstora frågeställningen och locka med att detta ger fler människor en möjlighet. Sanningen är att ni i den här frågan är på ett sluttande plan. Ni har ju alla emot er. , denna gamla, trygga tidning som du är uppvuxen med! Läs opinionen så ser du, , att ni är ensammare . Och det är kanske så att tiden alltid vänder. försvinner 2000-talets nyliberalism och 70-talets Jönköpingsanda kommer åter. Det blir fint. läser jag förvisso , men jag gör det på nätet som de flesta gör .