· H001UU2 · 2012-12-05 16:57:15 — Det är ju industrialiseringen och inträdet på arbetsmarknaden som också har lett till en frigörelse för kvinnor.Det här är ju viktigt. Om man har tänkt föra in någon sorts civilisationskritik i biståndspolitiken tror jag att man ska berätta för de människor som lever i fattiga länder vad det är för utveckling som är beredd att förvägra dem.Med detta, fru talman, vill jag yrka bifall till förslaget i betänkandet. Vi hör representant i debatten ta upp frågor som berör kvinnor och reproduktiva rättigheter. Men då är frågan: Varför har ni inte åstadkommit andra och bra resultat på ett annat sätt än vi har sett ? Om vi tittar på siffrorna ser vi att biståndsstödet minskade med . Sedan fortsatte det svenska stödet på det här området, som har sagts vara ett prioriterat område, de facto att minska, liksom stödet till hiv/aids-bekämpningen.Sådana här nedgångar, såväl procentuellt som i kronor, har fått pågå tills vi nu ser att det ska ha lagts tillbaka någonting. Det är ju en känd metod. Man tar först bort och sedan lägger man tillbaka lite. Då kan man säga att man gör en satsning. Faktum är att har fått en bild genom den verbala framställningen från talarstolar och på andra sätt och en annan i praktiken, där man har prioriterat ned det här området när det gäller resurser.Vi kan också se att den största nedskärningen skedde från UD:s egen enhet. Vi har sett att i flera av de frågor där det behövs understöd verbalt, deltagande och aktiviteter har man inte från Alliansens sida tyckt att det har varit viktigt att prioritera, vara närvarande och uttrycka en mening.Hur menar att vi ska känna tilltro till det som sägs från talarstolen när det i praktiken förs en annan politik? Är berett att driva och kräva en annan aktivitet och andra resurser till det här området? Annars hänger det ju inte ihop. Jag vill ju uppnå att vi har så bred enighet och ett så brett stöd som möjligt i den här kammaren. Det är ju när vi är så eniga som möjligt och det finns resurser som vi också har en större tyngd i vår röst utomlands. Det är ju det vi talar om. Det är att driva verksamhet, att driva på för en bättre situation, att stödja millenniemål och att minska mödradödligheten. Vi berör ett ämne som verkligen är jätteviktigt. Det är också ett av de områden som regeringen särskilt prioriterar.Jag tycker att det är viktigt när man diskuterar hur man kan främja kvinnors rättigheter att man ser att det egentligen finns flera olika sektorer inom biståndet som berörs av detta. En stor del av jämställdheten hos Sida ligger ju inom sektorn demokrati och mänskliga rättigheter, men ganska mycket av det som når fram till kvinnor och specifikt syftar till att förbättra kvinnors rättigheter finns också multilateralt inom en rad olika FN-organ, i millenniemålsarbetet, i arbetet med att få fler länder att ratificera och därefter också respektera innehållet i resolutioner - resolution till exempel och resolution - vårt stöd till UN Women, UNFPA och en hel del annat.Tittar man över detta totalt sett och försöker skaffa sig en helhetsbild tror jag att det är väldigt svårt att säga att skulle vara någon sorts svikare i den grenen. Det finns säkerligen ett och annat man kan kritisera för, men dels i arbetet i den sociala sektorn i stort, dels i arbetet specifikt för kvinnors rättigheter, och dessutom på en del andra sätt, bidrar faktiskt till att försöka stärka situationen för kvinnors rättigheter.Det kan handla om ett utvecklingssamarbete som syftar till att skapa en ekonomiskt oberoende ställning för kvinnor i många länder, till exempel med olika typer av krediter och försörjningsmöjligheter. Det kan handla om flickors möjlighet att kunna gå till skolan tack vare att vi också har haft en svensk närvaro i norra delarna av under en tioårsperiod.Jag tycker att vi gör en hel del. Jag tror att det är farligt att låsa sig vid något enskilt anslag, för det här är så mycket vidare och täcks upp av så pass många fler anslag än så. Det är ändå ett faktum att haft möjlighet att finnas i regeringen och ofta innehaft poster som har betydelse för området har de facto stödet till ett område som självt för länge sedan sade var prioriterat, nämligen SRHR-området, sjunkit. Det får ta ett ansvar för. Jag hoppas att vi fortsättningsvis kan upprätthålla de ekonomiska anslagen i en relevant och viktig del av den totala biståndskakan.Folkpartiet har också att ta ansvar för att inte har en samlad röst i dessa frågor i världen. Det handlar om politik, ställningstaganden, policy, vad man driver på och stöder, samarbeten och nätverksbyggande. har inte längre en samlad röst i frågorna. Det finns inte ens en samlad röst från Alliansen. Vi försöker driva på. Vi ser vikten av att har en tydlig och stark röst till stöd för SRHR-området i sin helhet. får jag allt oftare höra att var bra. stod upp för frågorna. Man säger var. Jag skulle vilja säga att är. Jag säger inte heller att inte gör insatser genom att vi stöder multilaterala organisationer, men det är inte nog om stödet sjunker procentuellt och i kronor. Det har skett under . Om vi inte har en enad röst - och har ett stort ansvar för det - tycker jag att borde tydliggöra roll och vilket ansvar är berett att ta framöver. Är man nöjd? Jag är som socialdemokrat inte nöjd. Jag är långt ifrån nöjd, men verkar nöjd. Jag ska berätta vad jag inte är nöjd med. Jag är inte nöjd med det förtryck som finns i världen, som är mycket omfattande i vissa delar av världen i specifikt dessa frågor. Det gör att vi ibland tvingas göra djärva ställningstaganden. Det kan handla om specifika projekt, hur vi förhåller oss till en specifik regim, hur vi ställer oss till politiska krafter som lyfter upp frågor som handlar om att till exempel kriminalisera homosexualitet eller att förbjuda Prideparader i eller det som sker i Uganda.Vår uppfattning i och den övergripande uppfattningen inom, hävdar jag, stora delar av Biståndssverige och även här i och inom Alliansen är att det är viktigt att står upp i det vi kallar motvindsfrågor. Vi ska inte börja ge efter och på olika sätt ge vika för grundläggande principer för att blidka till exempel religiösa krafter eller någon patriarkal samhällsstruktur eller regim.Jag vill hävda, fru talman, att står upp bra för detta. Vi kan alltid göra mer. Men jag vill ändå hävda att det med tanke på den totalt samlade bilden av insatser på hela det sociala fältet, för kvinnors rättigheter, sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter, skyddet för homosexuella, bisexuella, transpersoner och queerpersoner, att det ska mycket till att hävda att är en svikare i de frågorna. Vi tar vårt ansvar. Vi kan säkerligen framöver göra ännu mer, men vi gör mycket . Jag visste att skulle gå i gång på frågan om krig mot ekosystemen. Det är bra. Då får vi en debatt.Jag förnekar naturligtvis inte att det är varmt och skönt att stå här. Jag förnekar inte fördelarna med bra belysning i stället för en eldstad. Det är bara en markering att industrialismen har fört med sig mycket gott för mänskligheten.Jag försökte säga att vi måste ta tag i alla dessa minusposter. Av FN:s miljöprogram framgår att av jordens ekosystem är gravt skadade. Fler blir de. säger att vi med full fart är på väg in i fyragradersväggen. på började ifrågasätta mänsklighetens överlevnad som ras, och så vidare. Någonstans måste vi ändå inse vad klimatklockan är slagen. Det är den djupa förtvivlan som många känner i den gröna rörelsen.Jag är teknikoptimist. Jag tror att om vi går tillbaka, fast på en högre teknisk nivå, till flödesenergierna, vind och solkraft, kan det ordna sig. Det är positivt att tar några steg tillbaka från den lite mer mustiga argumentation som framkom i det tidigare inlägget. Jag tror att och jag på denna punkt är alldeles överens om att vi måste se det klimathot som världen står inför. Det är klart att vi måste göra det. Det finns en rad olika saker man kan göra för att förbättra för miljön. En hel del gör vi, till exempel om vi tittar på att använda marknadsmekanismer i miljöns tjänst genom en prissättning av nedsmutsning. Det går att göra en hel del på det området för att på olika sätt få in mer dynamik i miljöns tjänst. Jag tackar för det!Valter Mutt sade att mänskligheten har fört ett krig mot ekosystemen . Var det så att du menade 70-talet? Det var då kärnkraftsreaktorerna kom till Sverige.Det här leder oss in på frågan att om det är vår avsikt med biståndet att fattiga människor ska förbättra sin levnadsstandard kommer det att kräva mer av energisystem och samhällsbyggnad än det som bara kan tillgodoses genom den teknik vi har för sol och vind. Samma sak gäller . Vi står inför ett antal viktiga strategiska vägval i vårt land framöver under nästa mandatperiod vad gäller kärnkraftens framtid. Där är vi inte överens. Den ekonomiska utveckling som vi har sett i är det viktigt att andra länder få ta del av. Det är detta min kärnpoäng. Det är under sena man på allvar börjar bryta stenkol. Vi går in i den fossila eran. Det var vad jag menade.Det är ändå viktigt med en viss ödmjukhet. Urfolk i utvecklar tankar om buen vivir, att leva på det goda sättet, att det faktiskt finns sätt att utveckla mänsklig kultur som skiljer sig ordentligt från den västerländska.Jag är rädd för landgrabbing. Det finns naturligtvis goda exempel, men det finns också oerhörda problem där resursstarka intressen fullkomligt slår både urfolk och småbönder av banan.Då vill jag, , kommentera frågan om ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter. Jag kanske övertolkade , men jag tycker du ställer dig lite väl mycket mot politiska och medborgerliga rättigheter. Jag tycker tvärtom att , precis som och 106 länder i världen, borde ratificera om ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter. Om de finns går det bättre att utnyttja sina politiska rättigheter. Jag tycker till exempel att det är oerhört viktigt att utveckla småbönder som ofta blir av med sin jord på grund av landgrabbing. Det har tagit med i sina riktlinjer. De baserar sig på ESK-protokollet.Jag är inte riktigt uppdaterad på var står. är kanske inte så negativt utan tycker att , i likhet med och många andra länder, borde ratificera protokollet. Vi från de grönas sida ser ingen motsättning. Tvärtom förstärker ekonomiska, sociala, kulturella och politiska rättigheter ömsesidigt varandra. Det är alltså i fråga om stenkolet skon klämmer för mänsklighetens krig mot ekosystemen sedan 1700-talet.Nu kan vi ju inte vrida klockan tillbaka, men det hade varit intressant att föra denna diskussion med de samhällen som då började bryta stenkol, för att se vad de möjligen skulle kunna göra i stället. Stenkolet var nämligen en del i en utvecklingskedja som sedan ledde till att andra tekniker utvecklades och att man på olika sätt kunde börja transportera sig, transportera varor, ta sig till andra platser och utveckla hela den civilisation vi har. På denna punkt tror jag dock att det blir svårt, fru talman, för mig och att enas. Jag kan däremot givetvis se ett problem med kolutvinning . Det är klart att vi gör, men det är för att det finns en lång rad andra alternativ vi känner till . Vi hade dock aldrig kunnat utveckla dessa alternativ om man inte hade kunnat utveckla samhället från den status det då befann sig i. När det sedan handlar om rättigheter, fru talman, är jag alldeles överens med om att sociala rättigheter är väldigt viktiga. För att kunna hävda sina grundläggande mänskliga rättigheter och för att kunna vara en aktiv del i ett demokratiskt samhälle är de sociala rättigheterna viktiga. Vad jag däremot menar är att det finns ett antal plattityder i denna debatt i största allmänhet. Människor slänger sig med nonsensuttryck som exempelvis: På har man låg barnadödlighet, och det är väl bra. Ja, det är bra, men det innebär ju inte att det är okej att är världsrekordhållare i politiska flyktingar per capita. Det finns alltså en sorts sammanblandning där man på något sätt accepterar förtryck med hänvisning till sociala landvinningar, och det är det jag vänder mig emot. Det är jag deltog i min första biståndspolitiska budgetdebatt här i kammaren. Då hette biståndspolitiska talesperson . Jag minns från den debatten att anförande var ett brandtal för kvinnors rättigheter, och det var knappast ett enskilt fall. brukade i utrikesutskottet i debatt efter debatt lyfta upp kvinnors rättigheter. Jag kan i denna sena timme i kammaren till och med avslöja att det oftast var så att jag och kunde stötta varandra när vi träffade företrädare för konservativa regimer och när vi tillsammans lyfte fram de kontroversiella frågorna om kvinnors rättigheter, hbt-frågor och liknande. Jag och var oense om mycket, men på dessa punkter var vi väldigt ofta ense. Det som är tragiskt att se är att den rösten tystnade när det blev ett skifte på posten som biståndspolitisk talesperson i och tillträdde. Vi hörde anförande; trots att han drog över tiden nämndes bara kvinnors rättigheter - det gäller alltså majoriteten av jordens befolkning - bara lite i förbifarten. Jag kan faktiskt inte heller, måste jag erkänna, komma ihåg ett enda tillfälle då i utrikesutskottet har lyft fram frågor om hbt-personers rättigheter, kvinnors rättigheter eller aborträtten när vi har haft utländska besökare från regimer som kränker dessa rättigheter. Jag måste faktiskt säga att har kört om när det kommer till engagemang för kvinnors rättigheter. Vad som är än allvarligare är dock det som händer i biståndsbudgeten. skryter här om att har ett så stort inflytande på den svenska biståndspolitiken, men trots allt ser oberoende parter när de tittar på det svenska biståndet att biståndet till sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter har minskat år för år då har varit biståndspolitisk talesperson för . Vad hände med det feministiska engagemanget, ? Var det bara en dagslända så länge satt i utskottet? Detta är ett klassiskt retoriskt grepp man använder i politiken. Man säger: En gång i tiden var ditt parti mycket snällare än vad ni är nu! Det är bara det att inte röstade på den gången, utan han röstade på . Det finns också det omvända, vilket man ibland hör från Alliansen: En gång i tiden stod Socialdemokraterna för arbetslinjen! Det är bara det att de som säger detta röstade på då, inte på . Det är alltså någon sorts retoriskt grepp. Ska vi vara uppriktiga när det handlar om kvinnors rättigheter inkluderas dock detta i det som i stort sett hela mitt anförande handlade om, nämligen bistånd för demokrati och mänskliga rättigheter. Det är en del av detta. Kvinnor är faktiskt inte hälften av världens befolkning utan ännu fler; en majoritet av världens befolkning är kvinnor. Kvinnor är de som ofta lider mest under diktatur, krig och konflikter, och hävstångseffekten för kvinnor tror jag faktiskt är större än vad den är för män vid en demokratisering.Hans Linde säger, fru talman, att jag inte ställer några kritiska frågor. Ja, de två regimer som har kommit till utrikesutskott och som har varit riktiga värstingar när det handlar om att slå ihjäl kvinnor och så är och . Min uppfattning är att dessa länder inte har fungerande parlament värda namnet, och jag ser inte varför utrikesutskott ska sysselsätta sig med artighetsvisiter från dessa parlament. Jag kan väl alltså bara försvara mig med att jag inte närvarade vid dessa möten utan försöker att kritisera eller föra en kritisk dialog med dessa regimer på ett annat sätt. kanske hellre sitter och chittchattar med den wahabitiska diktaturen i i utskottets sessionssal. Jag valde att inte göra detta, fru talman. Faktum är att inte jag heller deltog vid mötet med den saudiska delegationen. Jag gjorde den markeringen. Detta är inte något slags retoriskt grepp från min sida, - jag konstaterar ju faktum på punkt efter punkt. Jag tror att vi om vi går igenom alla de anföranden har hållit i talarstolen som utrikespolitisk och biståndspolitisk talesperson kommer att se att ytterst lite har ägnats åt kvinnor och kvinnors rättigheter. Det är ett faktum att vi har haft företrädare för en lång rad regeringar i utrikesutskottet som på olika sätt kränker kvinnors och hbt-personers rättigheter. Kan ge något exempel på att han har lyft fram frågor om hbt-personers eller kvinnors rättigheter när vi har haft utländska besökare i utrikesutskottet? Det är trots allt ett faktum att stödet till sexuell och reproduktiv hälsa och rättigheter har minskat som har gått medan har varit biståndspolitisk talesperson för . Det är ingenting jag hittar på och ingenting som Socialdemokraterna har drömt eller oppositionen har fantiserat ihop. Det är någonting som den politiskt obundna organisationen har kommit fram till när den har granskat den borgerliga regeringens biståndspolitik. Sedan säger : Jag har ju pratat om demokrati och ekonomisk utveckling. Det syftar också på kvinnor; det kommer också att gynna kvinnor. Jag nämnde visserligen inte kvinnor, men det jag pratar om kommer också att gynna kvinnor.Här avslöjar den stora brist på feministiskt engagemang och feministisk förståelse som han trots allt uppvisar i denna debatt. En feminist ser nämligen att mannen är norm i det samhälle vi lever i, och kvinnan är undantag - på alla politikområden. Om vi inte har med ett tydligt feministiskt perspektiv och ständigt synliggör kvinnors erfarenheter och deras perspektiv kommer vi att utgå från mannen som norm. Då kommer det att vara mannen som sätter dagordningen. Det är därför vi i det samhälle vi lever i måste lyfta fram kvinnors erfarenheter och verklighet. Det begriper man om man är feminist. Det har uppenbarligen inte gjort. Det finns ju inget parti i denna kammare som har satt i system att stödja de mest manschauvinistiska regimerna, nämligen de socialistiska så kallade machismostyrena i , som ert. - skulle du kalla honom feminist, ? , som för övrigt internerade homosexuella - skulle du kalla honom en förkämpe för SRHR-frågor? Jag skulle inte göra det. Om vi ska föra en seriös debatt tycker jag att det är viktigt att vi inte bara säger: Du är en dålig feminist. vet att har slagits för kvinnors rättigheter och för ett feministiskt perspektiv. Vi har fört in ett genusperspektiv i en rad olika politiska frågor. Jag väljer att fokusera på att kvinnors rättigheter bland annat är specifika frågor i statsbudgeten, genom att vi ger riktade stöd till FN-institutioner som jobbar med dessa frågor och genom att vi specifikt siktar in oss på att försöka stärka vissa FN-resolutioner, till exempel 1325 och 1820. har bidragit till att föra in detta även i Natos nya strategiska koncept. Jag vet att inte gillar Nato, men det spelar ingen större roll eftersom Nato finns. Det är viktigt att föra in den typen av tankesätt där. Vi har på en rad olika sätt mycket specifikt jobbat med att stärka detta. Vi har varit oerhört tydliga i våra kontakter med regeringen i , till exempel, vad gäller vart landet är på väg när det handlar om skyddet för homosexuella eller just bristen på sådant. Vi väljer dock också, , att se att dessa frågor inte är enbart könsspecifika. Det är även så att breda demokratiseringsprocesser, alltså ekonomisk utveckling med tillväxt där fler människor kan göra sitt inträde på arbetsmarknaden, tenderar att gynna kvinnor ännu mer än män - av det enkla skälet att vi lever i den typ av globalt manssamhälle beskriver. Jag delar den analysen i botten, fru talman. I den skrivelse om resultat vad gäller demokrati och mänskliga rättigheter som tog upp i sitt anförande tycker jag att det ligger ett mycket stort fokus på politiska och medborgerliga rättigheter och demokratiarbete som är inriktat på statliga institutioner och myndigheter. Det är också någonting som vi har tagit upp i vår följdmotion på den här skrivelsen.Ett exempel på bistånd som går via regeringens system, statliga institutioner och myndigheter är bistånd till . är ett av de länder i världen som har störst problem med korruption. Jag har inte de exakta siffrorna på vad som går igenom demokrati- och MR-arbetet och vad som går via bilaterala samarbetsstrategier, men det är ändå ett bistånd som vill stödja myndighets- och institutionsuppbyggnad. talar regeringen om vikten av fattigdomsbekämpning, att nå ut till fattiga och förbättra fattiga människors levnadsvillkor.På vilket sätt anser att man når ut till de mest behövande människorna när man kanaliserar ett bistånd via en av de mest korrupta regeringarna i världen? Kan se riskerna med att kanalisera biståndet via den här typen av länder? Vi förespråkar här att man ska gå direkt till det civila samhället och till organisationer i det civila samhället.I anförande hörde jag väldigt lite om sociala och ekonomiska rättigheter. Anser och att människors tillgång till vatten, sanitet, livsmedel och utbildning också är mycket viktiga grundläggande mänskliga rättigheter som är en förutsättning för att man ska kunna tillgodose andra rättigheter? Jag börjar med att svara på den andra frågan. Det är klart att vatten och sanitet är oerhört viktiga saker. Det är jätteviktigt att hälsotillståndet i världen förbättras och att man genom humanitärt bistånd också kan hjälpa människor som har det svårt i de allra värsta situationerna, till exempel katastroftillstånd och annat.Det jag vänder mig emot är en tendens som har funnits i , även inom biståndsdebatten, där man svänger sig med uttryck som att yttrandefrihet inte är så viktigt om människor inte har mat på bordet. Det har funnits en tendens att nedvärdera de grundläggande mänskliga och demokratiska rättigheterna och i stället urskulda odemokratiska regimer med hänvisning till att de har gjort sociala framsteg. Det är mycket problematiskt.Det finns från vänsterhåll i argumentationen när man till exempel försvarar på med hänvisning till sociala framsteg. Det har funnits inom borgerligheten också när man har försvarat en del östasiatiska auktoritära stater med hänvisning till att de når en mycket stor ekonomisk tillväxt. Jag är mycket kritisk till dessa resonemang. Därför menar jag att det är viktigt med att ha fokus på de grundläggande demokratiska fri- och rättigheterna. Det är precis det som vi argumenterar för i regeringens skrivelser Frihet från förtryck och Förändring för frihet, som kom därefter. Det tas också upp i en rad andra dokument.Fru talman! Sedan hade en fråga om . Det är jättesvårt. Det är ett krigshärjat land med en regering som inte levererar när det gäller transparens. Det finns enorma behov hos civilbefolkningen. Det beror lite på vilken typ av bistånd man ska ge, och vi ger mycket genom till exempel . Jag skulle gärna vilja att utvecklade svaret på min fråga om . Ja, vi ger mycket via . Det är någonting som vi talar mycket positivt om. Men det var inte det jag frågade om. Frågan var hur ser på det bistånd som går via den afghanska regeringens system när är ett av de mest korrupta länderna i världen. Finns det några risker med det?Vi kan självfallet inte säga att yttrandefrihet är oviktigt. Det är oerhört viktigt för ett fungerande samhälle. Den grundläggande inställningen måste vara att alla mänskliga rättigheter är odelbara och universella.Jag skulle vilja gå ned på en praktisk nivå. I mitt anförande tog jag upp att man satsar på teaterföreställningar i . Är det verkligen fattigdomsbekämpning? Hur ska en kvinna ha möjlighet att gå på teater om hon inte ens har mat och vatten för dagen? Jag tycker att det är frågor vi bör ställa oss när det gäller biståndet. Hur ska kvinnor kunna delta i ett politiskt liv och hävda sina rättigheter om de måste ägna hela sin tid åt att hämta vatten och bedriva ett undermåligt jordbruk som hon inte kan försörja sin familj på?Jag säger inte att man inte ska ha något bistånd alls till demokratiska och politiska rättigheter, men jag tycker att man bör öka biståndet till sociala och ekonomiska rättigheter för att ge grundläggande förutsättningar att kunna nyttja de demokratiska och politiska rättigheterna. Jag hoppas att förstår vad jag är ute efter.Man ska inte heller bygga luftslott, institutioner och myndigheter som inte har ett grundläggande stöd i värderingar i samhället.