bet · H001UU2 · 2012-11-28 00:00:00 — I dessa betonas att den viktigaste källan för utvecklingsfinansiering är inhemska skatter och annan nationell resursmobilisering och att EU ska bistå vid utformandet av skattepolitik och uppbyggnad av skatteadministration. Andra finansieringskällor för utveckling som EU ska främja är skuldavskrivningar, handel och remitteringar. Det offentliga utvecklingsbiståndet () är enligt slutsatserna väsentligt och kan fungera som en hävstång för övrig utvecklingsfinansiering. Innovativ finansiering välkomnas av rådet som också betonar bistånd och utvecklingseffektivitet i linje med slutdokumentet från högnivåmötet om biståndseffektivitet i . Frågan om finansiering för att nå millenniemålen har även belysts av . I publikationen Can we still Achieve the Millennium Development Goals? (publicerad 2012) beräknas återstående kostnader för att nå millenniemålen. Rapportförfattarna anser att övre medelinkomstländer borde kunna mobilisera tillräckliga inhemska resurser för att nå målen för fattigdomsbekämpning, utbildning och hälsa. Däremot kommer offentligt utvecklingsbistånd även i fortsättningen att utgöra den främsta finansieringskällan för många låginkomstländer. Om det ska vara möjligt att tillgodose behoven hos de fattigaste människorna i de fattigaste länderna måste enligt alla viktiga finansieringskällor användas, dvs. inhemska skatter, privat kapital från såväl traditionella som nya partner, privata bidrag, remitteringar och utvecklingsbistånd. behandlade och i överläggningar med biståndsminister kommissionens meddelande Att göra EU:s utvecklingspolitik mer effektiv: En agenda för förändring (KOM(2011) 637). Utskottet ställde sig i likhet med regeringen generellt positivt till förslagen i meddelandet och betonade att frågor som rör jämställdhet och samstämmighet måste prioriteras i arbetet. Avvikande meningar anmäldes av , och . Som framgår nedan antog rådet (utrikesfrågor) slutsatser om hur EU:s utvecklingspolitik ska effektiviseras. Utskottet konstaterar att (Dac) hade publicerat en granskningsrapport om EU:s utvecklingsbistånd, 2012. Dac genomför periodiska översyner av Dacmedlemmarnas utvecklingssamarbete. Som nämnts är EU tillsammans med 23 stater, däribland , medlem i kommittén. Dacs förra granskning av EU-biståndet gjordes 2007. har EU-institutionerna enligt Dac vidtagit positiva åtgärder för att unionens utvecklingsbistånd ska bli effektivare och ge större genomslagskraft. Bland annat har större omorganisationer gjorts och förändringar genomförts av de finansiella instrumenten. Genom strategiska beslut är utvecklingssamarbetet nu mer samordnat. Dialogen med det civila samhället har förbättrats. Men Dac anser att fler åtgärder behöver vidtas och lämnar ett antal rekommendationer som bl.a. innefattar följande. EU måste klarlägga ansvaret för de olika EU-institutioner som arbetar med utvecklingsfrågor. Den administrativa bördan för EU-tjänstemänen och utvecklingsländerna måste minska, resultat av utvecklingssamarbetet granskas och kännedom om detta spridas. EU måste forma ett sammanhållet sätt att arbeta med utvecklingsländer i postkonfliktfaser. EU-biståndet kan effektiviseras genom en gemensam strategi med och mellan EU och unionens medlemsstater. EU:s agenda för förändring kan användas för att åstadkomma detta. EU bör se till att unionens finansiella ramverk för perioden 20142020 stöder den gemensamma strategin. Såväl EU som medlemsstaterna ska se till att den nationella politiken står i överensstämmelse med fastslagna mål för utvecklingssamarbetet. Ytterligare förenklingar bör göras av de komplexa budgetprocesserna och administrativa processerna. Dac understryker, utöver rekommendationerna om biståndet, också vikten av att främja en politik för global utveckling. Utskottet ser positivt på att utrikesrådet antog slutsatserna Att göra EU:s utvecklingspolitik mer effektiv: en agenda för förändring. Där slås fast att en global miljö i snabb förändring och den nya internationella strukturen kräver en mer övergripande, lyhörd och effektiv strategi för yttre åtgärder och utvecklingspolitik. Den nya strategin för utvecklingspolitiken innebär att unionen kommer att inrikta sig på länder och sektorer där genomslagskraften kan bli störst. De principer som kommer till uttryck i rådsslutsatserna ska tjäna som vägledning för EU:s finansieringsinstrument för yttre åtgärder under nästa fleråriga budgetram för perioden 20142020, och då i synnerhet för det nya instrumentet för utvecklingssamarbete. Som nämnts ovan fick utskottet en föredragning om aktuella förslag på det utrikespolitiska området med anknytning till EU:s nästa fleråriga budgetram av kabinettssekreterare och statssekreterare från . I rådsslutsatserna om den nya strategin för utvecklingspolitiken uppmanar rådet inte enbart EU utan också medlemsstaterna att tillämpa slutsatserna. Utskottet har under beredningen av detta betänkande tagit del av rådsslutsatser om EU:s samarbete med det civila samhället på området yttre förbindelser, som antogs av utrikesrådet . Till grund för rådsslutsatserna låg ett kommissionsmeddelande på detta tema (KOM(2012) 492 En grund för demokrati och hållbar utveckling: EU:s samarbete med det civila samhället på området yttre förbindelser). Utskottet har också tagit del av faktapromemoria 2012/13:FPM5 Meddelande om EU:s samarbete med det civila samhället på området yttre förbindelser. De nämnda rådsslutsatserna tillgodoser enligt utskottet väl motionsförslaget om att i EU-samarbetet ska agera för ett tydliggörande av det civila samhällets roll för utveckling. Utskottet återkommer senare i betänkandet till det civila samhällets betydelse i bilaterala utvecklingssamarbete. I ett motionsförslag föreslås att ska verka för att ändras i syfte att undvika att satsningar på kärnkraft i fattiga och instabila länder finansieras med biståndsmedel. Utskottet konstaterar att Dac genom enhälliga beslut slår fast det regelverk som anger vad som får räknas som bistånd (). Huvudsyftet med är att bidra till ekonomisk utveckling och välfärd. Enligt Dacs kriterier för vad som får räknas som bistånd får stöd ges till fredlig användning av kärnkraft för energiframställning inom civila områden. En ändring av denna riktlinje eller en begränsning av vilka låg- och medelinkomstländer som skulle kvalificera sig för stöd diskuteras inte inom Dac. Från den svenska biståndsramen utgår stöd till () och dess fond för tekniskt samarbete, som finns med på Dacs lista över internationella biståndsorganisationer. En del av fonden finansierar verksamhet inom området kärnkraft, finansierar stöd inom hälsoområdet (för exempelvis cancerbehandling) och går till insatser relaterade till vattenförsörjning samt livsmedel och jordbruk. Utöver stödet till fonden har även bidragit till satsningen Peaceful Uses Initiative med stöd till program för vattenresurshantering i Sahelområdet i , som syftar till att förbättra vattenresurshanteringen i området med hjälp av bl.a. isotopteknik. Prioriteringar inom biståndet, särskilda insatser för att nå millenniemålen, anslag och anslagsfrågor m.m. Allmänna frågor om inriktningen av och EU:s utvecklingsbistånd, särskilda insatser för att nå millenniemålen, humanitära insatser Målet för internationella utvecklingssamarbete ligger fast. Målet är att bidra till att skapa förutsättningar för fattiga människor att förbättra sina levnadsvillkor. Utvecklingssamarbetet ska präglas av ett rättighetsperspektiv och fattiga människors perspektiv på utveckling. Det långsiktiga målet om att utrota fattigdom och förtryck är långt ifrån uppnått. ska fortsätta att ha en ambitiös utvecklingspolitik och ett generöst bistånd där det bilaterala och multilaterala stödet samverkar. För att vara relevant måste politiken beakta förändringar som sker i vår omvärld. Utskottet konstaterar att regeringen i budgetpropositionen identifierar ett antal omvärldsförändringar av särskild betydelse för det svenska biståndets utformning. som det globala biståndet har fördubblats har antalet biståndsaktörer ökat genom att nya givarländer och privata givare tillkommit, som migranters remitteringar och andra flöden för utvecklingsfinansiering fått ökad betydelse. beräknar att det offentliga biståndet till utvecklingsländerna globalt uppgick till medan remitteringarna till utvecklingsländerna uppgick till 307 miljarder US-dollar3[ Migration and Remittances Factbook 2011, The World Bank.]. Nya aktörer och flöden innebär förändrade krav på samordning och samspel, liksom på varje enskild givare att bidra till utveckling där mervärdet är som störst. Samordningen och samspelet mellan EU och dess medlemsstater när det gäller utvecklingbiståndet betonas av Dac i 2012, som utskottet redogjort för tidigare i betänkandet. Dac konstaterar att fattigdomsminskning är ett huvudsyfte för EU:s utvecklingssamarbete, vilket framgår av Lissabonfördraget och även framhålls i en motion. Dac konstaterar att EU:s agenda för förändring (jfr slutsatserna från utrikesrådet ) starkt betonar fattigdomsbekämpning. Prioriteringarna i agendan bör enligt Dac utgöra grunden för program och reglering i EU:s finansiella ramverk för perioden 20142020. När det gäller det fortsatta genomförandet av EU:s agenda för förändring kommer att fortsätta vara drivande för att samarbetsländernas respekt för mänskliga rättigheter, demokrati och rättsstatsprinciper samt deras resultat när det gäller utveckling ska betonas när inriktningen, biståndsmetoderna och EU:s framtida utvecklingssamarbete beslutas. Av budgetpropositionen framgår att regeringen anser att det är biståndets huvudsakliga uppgift att rikta sig till de fattiga människor som lever i länder som har begränsade egna resurser, dvs. Som nämnts tidigare innefattar budgetförslaget också särskilda satsningar på millenniemålen och de allra fattigaste länderna. kommer också fortsättningsvis att driva på det pågående arbetet att EU:s bilaterala bistånd bör koncentreras till de fattigaste länderna med störst behov. Likaså kommer att fortsätta agera för genomförande av Parisdeklarationen om biståndseffektivitet och senare uppföljningskonferenser till denna. Detta innefattar bl.a. ägarskap som förespråkas i en motion. I fråga om budgetstöd konstaterar utskottet att utrikesrådet beslutade att när EU ger bistånd i form av stöd till samarbetslandets budget i form av s.k. generellt budgetstöd ska det bli viktigare att samarbetslandet i fråga respekterar EU:s grundläggande värden. Utskottet överlade med biståndsministern och inför rådsmötet och välkomnar att regeringen ska fortsätta verka för att respekt för de mänskliga rättigheterna ska vara en tydlig förutsättning för generellt budgetstöd genom EU. I en motion begärs att det svenska bilaterala budgetstödet avskaffas. De riktlinjer för samarbetsstrategier för det bilaterala utvecklingssamarbetet som regeringen beslutade om 2010 gäller fortfarande. Där anges grundläggande kriterier för generellt budgetstöd liksom krav på att generellt budgetstöd kombineras med åtgärder till stöd för kapacitetsutveckling, ansvarsutkrävande och finansiell kontroll. Det kan vara fråga om att budgetstödet kopplas till insatser och reformer som stärker offentlig finansiell styrning, gransknings- och kontrollfunktioner samt ökar öppenhet och insyn. Stöd till parlament, nationella revisionsorgan och det civila samhället lyfts fram. lämnar generellt budgetstöd till endast tre länder, , och . Beslutet om budgetstöd till avser endast 2012. Regeringen beslutade att frysa det bilaterala utvecklingssamarbetet med och myndigheter. Hälften av biståndet till skulle ha utgjorts av budgetstöd. Av budgetpropositionen framgår att regeringen avser att förtydliga utvecklingssamarbetets övergripande inriktning och sina biståndspolitiska prioriteringar i en samlad biståndspolitisk plattform. Avsikten är att plattformen ska samla och ersätta en del av de styrdokument som finns . I avvaktan på att regeringen redovisar sin syn på den nya biståndspolitiska plattformen är utskottet inte berett att förorda någon ändring av riktlinjerna för samarbetsstrategier. Totala och ovillkorade skuldavskrivningar för de 50 fattigaste länderna förespråkas i en motion. I motionen begärs också att efter norsk förebild ska undersöka hur stor del av fordringar på skuldtyngda länder som är legitima. Utskottet konstaterar att medverkar i multilateralt överenskomna skuldavskrivningar inom ramen för den s.k. . Det handlar oftast om avskrivningar som ett led i åtaganden under HIPC-initiativet (Heavily Indebted Poor Countries), dvs. det särskilda skuldlättnadsinitiativet för de fattigaste och mest skuldtyngda länderna. finns inga planerade bilaterala skuldavskrivningar. Utskottet anser att utgångspunkten för skuldavskrivningar ska vara skuldhållbarhet och en god reformpolitik. ska skuldavskrivningar riktas mot de fattigaste och mest skuldtyngda länderna. För att en skuldavskrivning ska innebära ett effektivt utnyttjande av medel för fattigdomsbekämpning är det viktigt att den baseras dels på en analys av skuldens hållbarhet, dels på att det aktuella landet för en politik som främjar tillväxt och fattigdomsbekämpning. Att skriva av skulder på andra grunder, såsom illegitimitet eller improduktivitet, kan enligt utskottet inte ses som en framkomlig väg. I en motion efterfrågas en möjlighet att genom öppna biståndet () få fram information om kostnader inom andra utgiftsområden som ingår i biståndsramen (ofta benämnda avräkningar). Regeringens åtagande om transparens i biståndsflöden gäller alla kostnader som ingår i biståndsramen, alltså även kostnader som finansieras från andra utgiftsområden än utgiftsområde 7 Internationellt bistånd. Dessa kostnader läggs, liksom statistik för andra kostnader, in på och redovisas till /Dac. I budgetpropositionen finns utförlig information om kostnaderna och hur de beräknas. Uppgifter om detta framgår också tidigare i detta betänkande. Den nuvarande versionen av onlinetjänsten är inte strukturerad efter utgiftsområden eller anslag utan efter insatser och kategorier som genomförare och sektor. Det finns, som utskottet också konstaterade i förra årets budgetbetänkande (bet. 2011/12:UU2), redan nu uppgifter tillgängliga via om kostnader som ingår i biståndsramen men som avser andra utgiftsområden. Avsikten är att vidareutveckla onlinetjänsten ytterligare så att det utifrån fler sökkriterier än blir lättare att hitta statistik och att synliggöra hela biståndskedjan. I en motion föreslås att ska lyfta fram frågor om sociala trygghetssystem i dialogen med samarbetsländerna i utvecklingsbiståndet, i givarsamordning och i de multilaterala institutionerna. I den internationella debatten uppmärksammas alltmer betydelsen av sociala trygghetssystem kopplat till utmaningen att skapa en hållbar och jämlik utveckling. Som exempel kan nämnas att i 2011 (Hållbarhet och social rättvisa: En bättre framtid för alla) behandlade frågor om mänsklig utveckling, som handlar om att förbättra människors valmöjligheter. För att främja den mänskliga utvecklingen krävs enligt rapporten att man dels fokuserar på en hållbar utveckling som innefattar de tre huvudkomponenter i hållbar utveckling som avser miljö, ekonomi och sociala förhållanden, dels att detta sker på lokal, nationell och global nivå och på ett mer rättvist och jämlikt sätt. Internationella arbetsorganisationen () antog en rekommendation om grundläggande sociala förmåner. Rekommendationen utarbetades mot bakgrund av att av världens befolkning saknar adekvat socialt skydd. Den är avsedd att fungera som vägledning för de utvecklingsländer som vill införa och gradvis bygga ut sociala trygghetssystem och syftar till att garantera allas rätt till sjukvård samt ekonomisk trygghet för barn, för personer i arbetsför ålder utan tillräcklig inkomst, för personer med nedsatt arbetsförmåga och för äldre. I rådets slutsatser Att göra EU:s utvecklingspolitik mer effektiv: en agenda för förändring, som nämnts tidigare i betänkandet, betonade rådet i fråga om hållbar tillväxt för alla insatser för social trygghet, vård och hälsa samt utbildning. Stöd till social delaktighet och mänsklig utveckling kommer enligt rådsslutsatserna att fortsätta genom att av EU-biståndet går till detta. Kommissionen lade därefter fram meddelandet Socialt skydd i EU:s utvecklingssamarbete (KOM(2012) 446) som utskottet tagit del av under beredningen av detta betänkande. I meddelandet belyses hur det sociala skyddet främjar en hållbar utveckling för alla och hur EU:s utvecklingssamarbete kan bidra till att stärka politiken och systemen för socialt skydd. antog slutsatser om socialt skydd i EU:s utvecklingssamarbete. Där slår rådet fast att socialpolitik har en omskapande roll genom att den främjar rättvisa, social integration och dialog med arbetsmarknadens parter. I rådsslutsatserna anges riktlinjer för EU:s framtida utvecklingssamarbete vad gäller socialt skydd. Utskottet konstaterar att står bakom de båda nämnda rådsslutsatserna och förutsätter att dessa återspeglas i EU:s och medlemsstaternas agerande i utvecklingssamarbetet. När det gäller de motionsförslag som lagts fram om humanitärt bistånd framhåller utskottet att var den tredje största finansiären av humanitärt bistånd och därtill har varit ledande och pådrivande i utvecklingen av det internationella humanitära systemet. Det övergripande målet för humanitära bistånd är att rädda liv, lindra nöd och upprätthålla mänsklig värdighet till förmån för nödlidande människor som har utsatts för eller står under hot att utsättas för väpnade konflikter, naturkatastrofer eller andra katastrofliknande förhållanden. Regeringens strategi för humanitärt bistånd genom Sida styr användningen av medel för humanitära insatser genom Sida. I arbetet med att möta världens humanitära behov finansierar humanitära insatser via Sida och kanaliserar också stöd via multilaterala organ som exempelvis OCHA och UNHCR samt via humanitära organisationer i det civila samhället. Av budgetpropositionen framgår att regeringen har fortsatt höga ambitioner på det humanitära området, detta mot bakgrund av den allvarliga situationen i , en fortsatt kris på , våldsamheterna i och pågående konflikter i , och . Utskottet välkomnar regeringens inriktning på att bidra till att stärka lokal och nationell motståndskraft och responskapacitet på det humanitära området och att bidra till samordning vid övergången från humanitärt bistånd till långsiktig fattigdomsbekämpning. Den freds- och säkerhetsfrämjande verksamhet som ska finansieras via anslagsposten Globala insatser för mänsklig säkerhet kan omfatta insatser som stöder övergången från humanitärt bistånd till långsiktigt utvecklingssamarbete samt insatser för att förebygga konflikter och stödja försoningsprocesser. Utskottet är inte, som föreslås i en motion, berett att förorda öronmärkning av medel för en viss humanitär insats. Utskottet, som nedan avvisar förslag om att minska ramen för utgiftsområde 7 med mer än , avstyrker också partiets förslag om medelstilldelning till UNHCR, humanitära insatser och konflikthantering. Som nämnts ovan sammanträffade företrädare för utrikesutskottet med Kristalina Georgieva, EU-kommissionär med ansvar för internationellt samarbete, humanitärt bistånd och krishantering. Kommissionären redogjorde översiktligt för aktuella initiativ inom sina ansvarsområden och underströk att nödhjälp, återuppbyggnad och utvecklingsinsatser måste länkas samman. Ett av de kommissionsinitiativ som kommissionär nämnde var meddelandet EU-strategi för resiliens: lära av livsmedelsförsörjningskriser (KOM(2012) 586), som publicerades . Där konstateras att pågående kriser på och i har påverkat 31 miljoner människor och att detta bara är de senaste argumenten för att det behövs en hållbar policy för att öka resiliensen för sårbara människor i utvecklingsländerna. I EU-strategin definieras resiliens som förmågan hos en enskild person, ett hushåll, en befolkningsgrupp, ett land eller en region att motstå, anpassa sig efter och snabbt återhämta sig från påfrestningar och chocker. I likhet med kommissionen anser utskottet, som framgått ovan, att det är angeläget att inte bara ge katastrofstöd så att människorna i sårbara samhällen överlever utan att det också är viktigt att bidra till hanteringen av och återhämtningen efter katastrofer. Utskottet välkomnar att kommissionen avser att utarbeta en handlingsplan för att genomföra EU-meddelandet om resiliens. Under beredningen av detta betänkande har utskottet också tagit del av kommissionens meddelande Årsrapport om Europeiska unionens politik för humanitärt bistånd och civilskydd och dess genomförande (KOM(2012) 489) samt faktapromemoria 2012/13:FPM7 Årsrapport om humanitärt bistånd och civilskydd 2011. Utskottet övergår nedan till att behandla motionsförslag med anknytning till de tematiska prioriteringar i utvecklingssamarbetet som gäller och som ger en fortsatt grundläggande vägledning för det svenska biståndets inriktning. demokrati och mänskliga rättigheter främjande av jämställdhet och kvinnors roll i utveckling. Dessa prioriteringar utgör enligt utskottet grundläggande förutsättningar för att stimulera utvecklingens drivkrafter. Det har emellertid, enligt regeringen i budgetpropositionen, visat sig att prioriteringarna är alltför allmänt hållna för att utgöra en tydlig biståndspolitisk inriktning. Därför avser regeringen att precisera hur prioriteringarna ska omsättas i den praktiska biståndsverksamheten och vilka effekter som ska uppnås på . Utskottet välkomnar att sådana förtydliganden planeras. Tematisk prioritering: demokratisk utveckling och mänskliga rättigheter Den första tematiska prioriteringen i långsiktiga utvecklingssamarbete, stöd till demokratisk utveckling och mänskliga rättigheter inom såväl det multilaterala som det bilaterala utvecklingssamarbetet, har följande mål: demokratisk utveckling och ökad respekt för de mänskliga rättigheterna i utvecklingsländer. Regeringen har beslutat om en policy för demokratisk utveckling och mänskliga rättigheter inom svenskt utvecklingssamarbete . Policyn utgår från regeringens och ställningstaganden under den förra mandatperioden i fråga om demokratibiståndet (skr. 2008/09:11, bet. 2008/09:UU6 Frihet från förtryck demokratibistånd). I policyn för demokrati och mänskliga rättigheter i utvecklingssamarbetet fastställs, liksom i alla policyer som regeringen beslutar om, grundläggande principer, och där anges på ett övergripande plan ställningstaganden inom utvecklingssamarbetet. Policyn är vägledande och ska, på samma sätt som övriga policyer, tillämpas i bl.a. strategier för samarbetet med länder, regioner och organisationer samt i ståndpunkter i EU och inom det multilaterala systemet. Tre huvudområden prioriteras : medborgerliga och politiska rättigheter demokratins och rättsstatens institutioner och procedurer Regeringen har i en särskild resultatskrivelse, skrivelse 2011/12:164 Biståndets resultat tema demokrati och mänskliga rättigheter, redogjort för resultat inom det tematiska området. Utskottet redovisar i ett senare avsnitt i betänkandet sina överväganden med anledning av den aktuella skrivelsen och motioner med anknytning till denna. Utökade insatser för att främja demokrati, däribland i , föreslås i en motion. Bland annat framhålls där, liksom i andra motioner som behandlas nedan, det civila samhällets roll i utvecklingssamarbete. Flera motioner tar också upp förslag om anslag och anslagsvillkor för informations- och kommunikationsverksamhet. Utskottet hänvisar i fråga om demokratistöd till till sin redogörelse i förra årets budgetbetänkande (bet. 2011/12:UU2) där uppgifter redovisas om bl.a. den regionala strategin för utvecklingssamarbete med och () . Biståndet via strategin är inriktat på stöd till demokratisk samhällsstyrning och mänskliga rättigheter, hållbart nyttjande av gränsöverskridande vattenresurser samt regional ekonomisk integration.