bet · GZ01SfU11 · 2012-05-21 00:00:00 — tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att regeringen bör ta initiativ till ett utökat samarbete mellan berörda myndigheter och partsorganisationerna på arbetsmarknaden för att bekämpa och beivra människohandel kopplad till arbetskraftsinvandring. 2011/12:Sf259 av (FP): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behovet av att göra det lättare för utländska doktorander att få stanna i efter examen. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behovet av att göra det lättare för medföljande till utländska doktorander att få arbeta i . 2011/12:Sf272 av och (båda M): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att underlätta arbetskraftsinvandring vad gäller företagande och investeringar. 2011/12:Sf308 av m.fl. (S): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att ge ett tydligt uppdrag att följa upp beslut om arbetskraftsinvandring vad gäller löner och anställningsvillkor. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behovet av sanktionsmöjligheter mot de arbetsgivare som inte följer de anställningsvillkor som de grundar sin ansökan om arbetskraftsinvandring på. 2011/12:Sf311 av m.fl. (S): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om behovet av myndighetsbaserad arbetsmarknadsprövning vid arbetskraftsinvandring från tredjeländer. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om riskerna för att asylsystemet kan urholkas vid en sammanblandning av asylskäl och arbetskraftsinvandring. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om åtgärder för lagföring av oseriösa arbetsgivare som olagligen anställer personer utan arbetstillstånd och om en lagändring så att arbetstagare kan tilldömas skadestånd vid ett olagligt anställningsförfarande. 2011/12:Sf325 av m.fl. (V): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att i regleringsbrevet bör ges i uppdrag att informera om möjligheterna till undantag från krav på arbetstillstånd i samband med att ansökan om att uppehållstillstånd lämna in. 2011/12:Sf330 av i (M): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om rätten för asylsökande att arbeta under asylprocessen. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att häva förbudet mot att arbeta under asylprocessen och ersätta det med en automatisk rätt att arbeta under asylprocessen. 2011/12:Sf333 av (SD): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om harmonisering av regler för gränsöverskridande bärplockare. 2011/12:A335 av m.fl. (S): tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om åtgärder mot exploatering av migrerad arbetskraft. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att ge i uppdrag att följa upp ansökningar om arbetstillstånd och säkerställa att rätt avtal gäller. tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i motionen om att införa kännbara sanktionsmöjligheter mot de arbetsgivare som missbrukar systemet med beviljade arbetstillstånd. (M), socialförsäkringsutskottets ordförande Reformen om arbetskraftsinvandring: frågeställningar m.m. och utvärdering av reformen Universitetslektor (docent i arbetsrätt), Arbetsgivarna och fackföreningarna om arbetskraftsinvandringen , andre förbundsordförande, , vice vd, Per , ombudsman, restaurangfacket , vd, SLA Arbetskraftsinvandringen ur ett myndighetsperspektiv , tillförordnad generaldirektör, Utskottets ledamöter ställer frågor till talarna och övriga inbjudna akademikers centralorganisation () Byggindustrier (BI) Ordföranden: välkomna till socialförsäkringsutskottets offentliga utfrågning om arbetskraftsinvandring. Det välkomnandet gäller både er som är här och er som följer oss via webb och tv. Om vi blickar tillbaka i tiden kan vi konstatera att när inlandsisen för närmare 14 drog sig bortåt i det som är dagens var dagens en folktom, iskall tundra. Därefter flyttade grupper av jägare och samlare in i landet och befolkade det allt längre norrut i takt med att isen drog sig tillbaka. Invandringen till har sedan fortsatt. När skulle moderniseras, städer byggas och näringslivet effektiviseras behövdes det kunniga människor som hade kunskap och kompetens som vi hade behov av i vårt land. Under tidig medeltid var det framför allt tyska köpmän och hantverkare som kom till . De bosatte sig i städerna men också i Bergslagstrakten, eftersom de hade intressen i malmexporten, som gick från Bergslagen via och . De invandrade tyskarna utvecklade vårt politiska system och vårt skatteväsen. De bidrog till utvecklingen av städerna med råd, borgmästare, bebyggelse och arkitektur. kom vallonerna hit, uppmuntrade av , för att utveckla vår järnbrytning och järnframställning. Därefter följde invandring av engelska köpmän och industriidkare. Den mest omfattande invandringen kom från . Uppskattningsvis 40 000 svedjebönder flyttade till i första hand och , där de genom sitt svedjebruk utvecklade det dittills obefolkade svenska kulturlandskapet. Utan dem hade stora delar av , inte minst skogsbygderna i väster, sett helt annorlunda ut. Så där har det pågått genom tiderna. Även i modern tid har arbetskraftsinvandringen betytt mycket för utvecklingen av . och var behovet av industriarbetare skriande. Från länder som , , och flyttade tiotusentals arbetare till . De här utländska arbetarna bidrog till den svenska ekonomiska expansionen, som är känd som rekordåren. De flesta av oss som lever i är på ett eller annat sätt ättlingar till invandrare som har valt att flytta hit till för att arbeta och skapa sig en ny framtid. Men vi har också sett migrationsströmmar i den motsatta riktningen. och valde hela 1,5 miljoner svenskar att fly missväxt och fattigdom för att söka sig lyckan i andra länder, framför allt . En fri rörlighet av arbetskraft inom har vi i praktiken alltid haft, och har vi haft det inom hela Europeiska unionen. Det är något som vi nu börjar ta som en självklarhet. När vi pratar om arbetskraftsinvandring är det från länder utanför Europeiska unionen. handlar det bland annat om ingenjörer, byggnadsarbetare, tekniker och jord- och skogsbruksarbetare från länder som till exempel , och som kommer till och bidrar till att utveckla vårt land och skapa vårt välstånd. Arbetskraftsinvandring är inte något nytt fenomen, utan det är i princip något som alltid har funnits. Under århundraden har den varit oreglerad, men har den huvudsakligen varit reglerad, om än på varierande sätt. införde nya regler för arbetskraftsinvandring. Med de nya reglerna har den myndighetsbaserade arbetsmarknadsprövningen upphört. Det är i stället arbetsgivarens bedömning av sitt eget arbetskraftsbehov som är avgörande för vem som kan få arbetstillstånd. Att öppna för och underlätta arbetskraftsinvandring är avgörande för att vi ska kunna slå vakt om en vital arbetsmarknad och en väl fungerande ekonomi och möta den demografiska utvecklingen och inte minst för vår tillgång till ny kunskap och nya erfarenheter. Det är nu viktigt att vi följer upp reformen för att se om den har fått den avsedda effekten och om behovet på svensk arbetsmarknad tillgodoses på ett bra sätt. Uppföljningen måste givetvis också belysa risken för så kallade undanträngningseffekter och hur vi stoppar att enskilda oseriösa arbetsgivare utnyttjar människor som hyser förhoppningar om en ny tillvaro i vårt land. Dagens öppna utfrågning kommer förhoppningsvis att belysa en del av de frågorna. Utfrågningen utgör också en del av utskottets beredning av vårt betänkande om arbetskraftsinvandring. Vi kommer att få lyssna till bland annat som är docent i arbetsrätt vid . Hon ska bland annat redogöra för utvärdering av den svenska arbetskraftsreformen. Därefter låter vi arbetsgivare och fackförbund ur olika perspektiv beskriva sina erfarenheter av reformen och arbetskraftsinvandringen. Sedan får vi höra den tillförordnade generaldirektören för , , berätta om myndighetens syn på reformen. Avslutningsvis kommer vi att få lyssna på migrationsminister som ger regeringens syn på frågan. Efter det här kommer vi att öppna för frågor från utskottets ledamöter till dem som har hållit anföranden men också till de övrigt särskilt inbjudna gästerna. Med detta vill jag återigen hälsa er varmt välkomna hit och förklara sammanträdet för öppnat. Jag ber då också , universitetslektor från , att komma upp i talarstolen. , : Jag vill börja med att tacka så mycket för inbjudan hit. Det var verkligen roligt. Jag har inlett ett forskningsprojekt om arbetskraftsinvandring. Det innebär att jag har många frågor men inte så många svar. Det är framför allt min uppgift nu att ställa frågor. Arbetskraftsinvandring är ett oerhört spännande område, eftersom det berör alla ämnen, kan man säga, som är väsentliga på den svenska arbetsmarknaden. demografi det är framför allt åldersfrågan som det handlar om när det gäller arbetskraftsinvandring reglering och avreglering det är också centralt när det gäller just de här reglerna social dumpning av anställningsvillkoren, som ju har varit aktuellt, speciellt i samband med den fria rörligheten. Eftersom arbetsrätt är mitt område kommer jag att prata om de sista av de här punkterna, reglering och avreglering, diskriminering och social dumpning, framför allt. Jag kommer att börja med att redogöra helt kort och mycket översiktligt för de regler som finns. Sedan tänker jag ställa några frågor om det. Efter de frågorna ska jag också göra en kort resumé av om de svenska reglerna. Eftersom jag har kommer jag inte att säga någonting om EU-direktiv på området. Jag kommer inte heller att beröra speciella regler som gäller för särskilda grupper, till exempel studenter eller asylsökande, utan det blir huvudspåret i huvuddrag. Man kan säga att det finns två modeller jag säger i alla fall det för arbetskraftsinvandring. Man kan prata om en liberal arbetsgivarstyrd modell med ett enkelt och flexibelt förfarande. Det ska gå snabbt och vara enkelt och obyråkratiskt. Arbetsgivaren bestämmer kvalifikationskraven på dem som ska komma hit, nationaliteter och villkor för själva anställningen. Den andra modellen är en protektionistisk modell som har som syfte att skydda den egna arbetsmarknaden. Den är alltså mer myndighetsstyrd, och den syftar till att skydda mot arbetslöshet, lönedumpning eller särskilda sektorer av arbetsmarknaden. Däremellan finns det givetvis en rad mellanformer. De här ganska nya reglerna i , som kom 2008, kan man säga är en utpräglat liberal modell. Så här sade man när reglerna trädde i kraft: De är mer långtgående än de förslag som har förhandlats på EU-nivå. Och säger att det här är den mest öppna regleringen inom . Arbetsgivarnas behov är utgångspunkten. Det är inte längre Arbetsförmedlingen, som det har varit tidigare, som prövar behovet av arbetskraft, utan det gör individuella arbetsgivare. Det är, som man säger i förarbetena, den enskilde arbetsgivaren som har bäst kunskap om rekryteringsbehoven i den egna verksamheten. En begränsning är gemenskapsföreträdet regler som gör medlemmar i , medlemsstater, skyldiga att i första hand erbjuda lediga platser till medborgare inom EU. En annan viktig princip, annat än att arbetsgivarna ska avgöra behovet, är likabehandling med arbetstagare i landet. Villkoren, som man säger i förarbetena, ska vara i nivå med dem som gäller för arbetstagare som redan finns i landet. Och det här är då för att motverka social dumpning, arbetslöshet i och sociala och etniska motsättningar. Den här principen hävdas mycket av , till exempel. Det är också en princip som väldigt många står bakom. Och det är mycket den som jag kommer att ställa frågor utifrån. Likabehandling hur fungerar det i praktiken med de här reglerna? Då kommer först reglerna i huvuddrag. En nyhet 2008 var att tillstånd får beviljas inom landet det är alltså ett undantag från huvudregeln. har man haft som regel att tillstånd arbetstillstånd och uppehållstillstånd ska vara klart före inresan. Den regeln, att det ska vara klart före inresan, har vi haft ända . Syftet med den var precis att man skulle undvika underbudskonkurrens och social dumpning. Det här undantaget, det vill säga att tillstånd får beviljas inom landet, gäller om ansökan gäller ett slag av arbete där det råder stor efterfrågan på arbetskraft och om arbetsgivaren annars skulle förorsakas olägenheter. Då undrar man bland annat: Vad är ett arbete där det råder stor efterfrågan på arbetskraft? Vilka typer av jobb det är framgår av en förteckning som upprättas av i samråd med Arbetsförmedlingen. Och den här förteckningen, som jag har tittat på och som också behandlas i , är det förvånade mig väldigt lång. Där finns ett stort antal yrken upptecknade: svetsare, lackerare, förskollärare, busschaufförer och taxichaufförer. Det var allmänt om tillträdet. Då gäller det villkoren för arbetstillstånd. Arbetstillstånd får ges , men inte längre än anställningstiden. Det betyder att har man fått ett erbjudande om ett jobb blir arbetstillståndet också . Det här kan förlängas. Arbetstillståndet kan förlängas upp till maximalt . och det här är viktigt ska arbetstillståndet vara knutet till ett visst arbete och också till en viss arbetsgivare. Det är det som är viktigt. Det innebär ju att arbetstagaren blir bunden till den här arbetsgivaren. Men därefter, alltså, är det bara ett visst slag av arbete som gäller. Sedan gäller det krav på anställningserbjudandet. Här tillämpas då den här likabehandlingsprincipen, som man konkretiserar så här: Anställningsvillkoren får inte vara sämre än vad som följer av svenska kollektivavtal eller praxis inom yrket eller branschen. Det ska också vara möjligt att försörja sig på. Det där är med sikte på att man kanske inte får ett heltidsarbete utan man får ett deltidsarbete. I sådana fall tillämpar man en lägre gräns. Man får alltså inte tjäna mindre än 13 000 , oavsett vilken arbetstid man har. Man tillämpar det från . Hur ska då det här erbjudandet kontrolleras? Jo, det görs av , som fattar beslut om arbetstillstånd, ofta efter att ha hört en arbetstagarorganisation som ska ges tillfälle att yttra sig om anställningsvillkoren, om inte arbetsgivaren redan har inhämtat ett yttrande från den lokala fackliga organisationen, som ofta verkar vara fallet. Om anställningen avslutas måste arbetstagaren finna en ny anställning som omfattas av tillståndet eller ha sökt ett nytt tillstånd . Annars upphör uppehållstillståndet. Det var reglerna i huvuddrag. Sedan tänkte jag presentera lite statistik som bakgrund till några frågor. Det är statistiken . De största yrkesgrupperna som gavs arbetstillstånd var medhjälpare inom jordbruk, trädgård, skogsbruk och fiske. Det beror naturligtvis på hur man grupperar det, men så som det är grupperat i statistik på hemsidan är den näst största gruppen dataspecialister. Därefter kommer storhushåll och restaurang, städare med flera, köks- och restaurangbiträden, civilingenjörer och arkitekter. Därefter följer en lång rad olika yrken. Detta är alltså de största. Totalt blir det nästan 15 000 personer. Den första fråga som jag tycker inställer sig i det fallet gäller gemenskapsföreträdet. Hur tillämpar man gemenskapsföreträdet i praktiken, det vill säga hur går det till när man erbjuder jobb, arbeten, i första hand till personer som befinner sig i EU? Andra frågor som jag tycker känns angelägna rör kontrollen av anställningsvillkoren, och det är bland annat mot bakgrund av de fackliga organisationernas och kollektivavtalens försvagade ställning, för så är det ju. Hur bedöms anställningserbjudandet när det saknas kollektivavtal på en arbetsplats eller eventuellt för en bransch, men framför allt på arbetsplatsen? Och hur kontrolleras de faktiska erbjudandena? När man har fått sitt tillstånd och man har börjat arbeta, hur kontrolleras då de faktiska villkoren när det saknas facklig representation på arbetsplatsen? Andra frågor gäller arbetstagarens möjligheter att säkerställa sina rättigheter. När man har avtalat om vissa villkor, hur kan man då som arbetstagare, som har kommit till , säkerställa att man faktiskt får dem? Vilka möjligheter finns det att byta arbetsgivare? Vi har redan sett att är man bunden till samma arbetsgivare. Den här frågan ställer jag eftersom jag tänker mig att det ofta är så man gör för att få bättre villkor. Man går knappast som arbetstagare från något land långt borta till domstol och hävdar sin rätt, utan man försöker väl byta arbetsgivare. Finns det någon tillgång till rådgivning och stöd om man upplever att man inte alls har fått de villkor som var avtalade? Finns det någon myndighet av något slag dit man kan vända sig? Finns det någon möjlighet till ersättning vid arbetslöshet ifall man skulle förlora sin anställning och fortfarande har sitt arbetstillstånd, alltså medan man söker en ny anställning? Det var frågor om villkoren, helt kort. Sedan har jag några frågor om arbetsgivarna, eftersom jag tycker att det är väldigt intressant. Eftersom arbetsgivarna har getts en sådan stor makt att besluta om arbetet behöver utföras av människor från länder utanför EU, om de ska få tillstånd förlängt och eventuellt om anställningen ska avslutas är det väldigt viktigt vilka som är arbetsgivare. En viktig fråga gäller arbetsgivarens betalningsförmåga. Finns det någon typ av prövning när det gäller att arbetsgivaren faktiskt kan motsvara de villkor som man har erbjudit? Vilken betalningsförmåga har arbetsgivaren? Hur beaktas, när man beviljar tillstånd, arbetsgivarens vandel i fråga om skattebetalningar, till exempel, och hur arbetsgivaren har uppfyllt kollektivavtal och andra villkor? Har det här någon betydelse när man beviljar arbetstillstånd? Det är viktiga frågor. Det finns en annan fråga som jag inte heller har sett. Arbetsgivarna diskuteras inte mycket i förarbetena. Man kan inte heller på hitta någon statistik om dem. Jag har i alla fall inte lyckats hitta någon statistik om arbetsgivarna. Är arbetsgivaren en näringsidkare? Ställs det några krav på att man ska vara näringsidkare? Eller kan en arbetsgivare också vara en fysisk person, en privatperson, ett hushåll? Den frågan ställer jag med tanke på det växande behovet av vård och omsorg i privata hem och hushållstjänster i privata hem. Det finns ytterligare en fråga som har stor betydelse för villkoren. Jag ställer alltså de här frågorna utifrån likabehandlingsprincipen. Finns arbetsgivaren i eller utomlands? Utomlands kan det vara fråga om företagsinterna förflyttningar mellan olika länder. Det kan också vara fråga om bemanningsföretag som befinner sig utomlands och som utstationerar arbetstagare till för att utföra tjänster i någon verksamhet här. Hur beaktas likabehandlingsprincipen då, med tanke på att villkoren för dem som är anställda utomlands kan vara betydligt sämre än vad som gäller enligt svenska kollektivavtal? Då ska jag lika kortfattat referera innehållet i . har gjort en undersökning apropå det växande intresset för och betydelsen av arbetskraftsinvandring. I stora områden av världen ska göra undersökningar av arbetskraftsinvandringsregler i många länder. Och det första land som man gjorde en rapport om var . Analysen i den här rapporten gäller två områden, skriver man i inledningen. Dels har man som syfte att karakterisera reglerna och de migranter som kommer till . Dels vill man se i vilken mån det här svarar mot behoven på den svenska arbetsmarknaden det gäller då givetvis den svenska rapporten och vilka effekter migrationen har haft på den svenska arbetsmarknaden. Det är de stora frågor som ställs i rapporten. Ett allmänt omdöme som man gör är att det svenska systemet är relativt billigt, enkelt och snabbt för arbetsgivaren. Och det här är intressant man säger att det svenska systemet bygger på en tillit till att arbetsgivaren väljer inhemsk arbetskraft, eftersom det är så dyrt att rekrytera utanför EU. Det bygger på en sådan tillit. Högkvalificerade arbetstagare har man behandlat speciellt, eftersom de är centrala i många diskussioner om arbetskraftsinvandring. Man menar att det svenska systemet inte motverkar rekrytering av särskilt kvalificerade arbetstagare. När det finns hinder för särskilt kvalificerade, högkvalificerade, arbetstagare handlar det snarare om språk och godkännande av examina och sådant. Det är inte de här reglerna som hindrar det. Man har inte heller i haft några problem, anser , med brain drain eller care drain, som diskuteras mycket. Det har alltså inte varit någon risk än så länge för att man har utarmat utvecklingsländernas arbetsmarknader på särskilt kvalificerad arbetskraft eller till exempel care drain när det gäller vård och hälsa. Det är inga problem än så . Sedan gäller det rekommendationer som man ger till i när det gäller rekryteringarna. Man tycker att ska bevaka ansökningar till områden där det inte råder någon brist, det vill säga enligt den här förteckningen, och också ansökningar till lågkvalificerade yrken. Det gör man därför att enligt undersökningen, som man själv har gjort, gäller av rekryteringarna de här bristyrkesområdena. Man har också konstaterat att rekryteringarna till lågkvalificerade yrken ökar. När det gäller kontrollen av villkoren anser man att , svenska staten, bör kontrollera att anställningserbjudandet respekteras efter ankomsten. Man ska då särskilt bevaka antalet ansökningar som avser arbetsplatser där det saknas kollektivavtal och facklig organisering. Svenska staten bör också skaffa information om förändringar i anställningsvillkoren , och det hänger samman med bundenheten till en och samma arbetsgivare . Ändras villkoren, och i så fall hur? När det gäller skydd för den svenska arbetsmarknaden, som ju också är ett område som undersöker i den här rapporten, ska man speciellt bevaka företagsinterna förflyttningar, särskilt inom it-sektorn, så att inte lägre löner utomlands gör att arbetsgivarna låter bli att anställa arbetskraft inom . Det allra sista jag tänker säga gäller rutiner och statistik. Man anser i den här rapporten att bör uppmuntra elektroniska ansökningar. Man har upptäckt att det är ganska svårt att få tillgång till statistik över olika saker. Man ska säkerställa att uppgifter om de sökandes utbildning, yrke och givetvis också deras anställningsvillkor finns elektroniskt och registreras i databaser. Ordföranden: för denna inledning! Vi går därmed över till det block där arbetsgivare och fackföreningar får möjlighet att ge sina perspektiv på frågan. Först hälsar jag välkommen som är chefsjurist på TCO. , TCO: Först vill jag tacka socialförsäkringsutskottet för inbjudan. En stor andel av arbetskraftsinvandringen till sker på TCO-förbundens avtalsområde. Det gäller it-specialister, ingenjörer, tekniker men också präster, artister och professionella idrottare. TCO har en i grunden positiv syn på arbetskraftsinvandring. Det är viktigt för konkurrenskraft att svenska företag, myndigheter och organisationer har möjlighet att rekrytera personal också från länder utanför EU. är vi medvetna om att arbetskraftsinvandring innebär risker. Vi kommer att få höra från , Hotell och Restaurang och Handels hur många migrerande arbetstagare som även i befinner sig i en utsatt position och arbetar för låga löner i en dålig arbetsmiljö. TCO välkomnade reform. Vi såg den som ett vällovligt försök att hitta en balans mellan å ena sidan öppenhet, det vill säga frånvaron av kvoter och arbetsmarknadstest, å andra sidan skydd för migrerande arbetstagare och mot att arbetskraftsinvandring leder till underbudskonkurrens och social dumpning. varnade vi för bristen på effektiva kontroller och att detta skulle kunna leda till missbruk och till att arbetstagarna inte fick de löner och villkor som utlovats. Vi har sedan reglerna trädde i kraft gjort två avstämningar med våra förbund. var tongångarna ganska positiva, men var det betydligt mer negativt.