bet · GZ01KU20 · 2012-06-07 00:00:00 — Med anledning av de problem som fick att begära att reformen borde skjutas upp utarbetades och remissbehandlades en promemoria i syfte att lägga fram en proposition med de ändringar som efterfrågades. Utskottet höll en utfrågning med generaldirektören för (bilaga B6). framhöll att den avgörande anledningen till förseningarna i utfärdande av lärarlegitimationer är att det har tagit betydligt att behandla ansökningarna än någon förutsett. Inte minst är det mycket svårt att på ett snabbt sätt avgöra vilken behörighet en viss kurs eller en viss utbildning ska ge. Att få fram denna information har varit mycket mer komplext än någon trodde det skulle vara. Det arbete som genomförs innebär dock att en kunskapsbank byggs upp hos , vilket gör att utfärdandet av lärarlegitimationer förväntas gå väsentligt snab- bare . Dessutom hade problem vid införandet av it- lösningen för att hantera utfärdandet av lärarlegitimationerna. fick utprova it-systemet under drift, och därmed fick man hantera de upp- komna problemen under resans gång. informerade utbildningsutskottet om sin verksamhet, och tog då även upp lärarlegitimationerna och talade om att det fanns problem med handlägg- ningstakten. Under utfrågningen betonades vid ett flertal tillfällen att det är den oför- utsedda komplexiteten i ansökningarna som har lett till förseningar. Bland annat framhölls att det i SOU 2008:52 står att det inte borde innebära några större svårigheter att avgöra vilken behörighet en gammal examen ger. menade även att det inte hade förekommit några klara signa- ler från andra instanser som pekat på dessa svårigheter under förberedelses- tadiet. Generaldirektören framhöll även att fått gehör för sina finan- sierings- och tidsbehov hos regeringen, att det kontinuerligt har förts en dialog mellan verket och samt att det normalt sett förekommer ett mycket stort antal formella och informella kontakter. Slutligen menade att handläggningen var rättssäker och att den återstående oron främst har att göra med tidsaspekten, men att verket gör bedömningen att tillräckligt många lärarlegitimationer ska utfärdas till . Utskottet höll en utfrågning med utbildningsminister (bilaga B8). Utbildningsministern anförde i fråga om övergångsbestämmelser för lärare med ofullständig, äldre lärarutbildning att detta var ett känt problem som departementet arbetade med vid tiden för ministerns framträdande i SVT:s nyhetsprogram . Anledningen till att övergångslösningen inte aviserats tidigare var, enligt ministern, att man inte ville presentera regelverket innan det var färdigt, men då frågan dök upp i Aktuelltstudion såg ministern sig tvungen att redovisa det pågående arbetet och regering- ens avsikter i frågan. I fråga om förseningen av lärarlegitimationsreformen framhöll ministern att slutdatumet för det slutgiltiga införandet av reformen , då enbart legitimerade lärare får utfärda betyg fortfarande ligger fast. Ministern anförde även att det fanns fyra skäl till att lärarlegitimationsre- formen delvis sköts upp: it-problem, den oförutsedda komplexi- teten i ansökningarna, den oväntat stora mängden ofullständiga handlingar och att först godkänt tidsplanen och sedan när alltför stora problem uppstod begärt ett senareläggande. Vidare menade ministern att regeringen inte har anledning att tvivla på expertmyndigheters och utred- ningars underlag och rapporter, och han framhöll att ingen remissinstans eller utredning förutsett de problem som uppkom. Vidare menade minis- tern att det inte fanns något sätt de uppkomna problemen kunde ha förutsetts av regeringen. Ministern ville även framhålla att ärendet följt gängse rutiner för beredning under hela dess gång och betonade att reger- ingen under beredningen av frågan haft ett stort antal kontakter med expertmyndigheter och olika intressenter i frågan. Utskottet höll en utfrågning med statsminister (bilaga B12). Gällande frågan om övergångsbestämmelser hänvisade statsministern till utbildningsminister då det var hans uttalande som föranlett granskningsanmälan. I fråga om förseningen av lärarlegitimationsreformen hänvisade statsmi- nistern i första hand till utfrågningarna med utbildningsministern och generaldirektör för en utförligare beskrivning samt menade att regeringen inte kan göra någon annan bedömning i fråga om tidsåtgång och resursbehov än den som ansvariga expertmyndigheter och expertutred- ningar gjort. Statsministern poängterade att ansvariga myndigheter inte mindre än accepterat den tidsplan som funnits och framförde även att har en ordning med självständiga myndigheter med omfat- tande resurser, där är en av de största myndigheterna. Enligt statsministern har beredningen varit betydande och under denna har ingen- ting anhängiggjorts som tydde på problem med tidsplanen. Statsministern ansåg inte heller att de problem som påträffats under reformen kunde anfö- ras till bristande beredning. Slutligen anförde statsministern att det kunde, efter reformens slutförande, finnas skäl att ställa frågan hur det blev och vilka lärdomar som kan dras av detta. Med anledning av den fråga som väcktes i anmälan vill utskottet inled- ningsvis påminna om vad det tidigare uttalat, nämligen att ett statsråd ansvarar för sina uttalanden och därmed även för att de uppgifter som han eller hon förmedlar är korrekta. I detta fall har utskottet inte funnit belägg för att utbildningsministern har brustit i detta avseende. När det gäller beredningen och genomförandet av lärarlegitimationsrefor- men kan utskottet konstatera att reformen inte har kunnat genomföras fullt ut i enlighet med ursprungliga beslut. har utskottet vid sin granskning inte funnit annat än att beredningen av lärarlegitima- tionsreformen till det yttre i stort sett synes ha skett i enlighet med rådande regelverk och praxis. När problemen uppstod under genomföran- det följde också samarbetet mellan och Utbildningsdepartemen- tet gängse regler och rutiner. De problem som uppkom i samband med genomförandet visar dock att innehållet i beredningen i viktiga delar brustit i kvalitet. Centrala frågor har berörts endast sporadiskt och otillräckligt. Framför allt kan man enligt utskottet ifrågasätta om en så pass viktig aspekt som det praktiska genom- förandet av reformen uppmärksammats i tillräcklig utsträckning i underla- get för reformen. Av granskningen framkommer vidare att behörighetsför- ordningen har en direkt koppling till de problem och förseningar som kom att inträffa. Mot bakgrund av denna förordnings, såsom den slutligen kom att se ut, omfattning och komplexitet och dess stora betydelse för arbetet med att utfärda lärarlegitimationer, borde enligt utskottet upplysningar och yttranden från berörda myndigheter ha inhämtats i betydligt större utsträck- ning än vad som skedde inför regeringens beslut. Brister i beredningsarbetet har sammantaget bidragit till att reformen inte har kunnat genomföras inom den tidsram som ursprungligen hade beslutats. Regeringen har ett ansvar för att beredningsarbetet resulterar i ett fullgott beslutsunderlag, och utskottet kan konstatera att regeringen i det aktuella fallet har brustit i detta avseende. 2.2 Möjligheter till arbetslöshetsersättning för den som nekar att ta arbete inom Försvarsmakten I en anmälan som inkom till , bilaga A2.2.1, begärs det att utskottet ska granska regeringens handlägg- ning av frågan om möjlighet till arbetslöshetsersättning för den som nekar att ta arbete inom Försvarsmakten. Anmälaren anför att lagstiftningen inte medger att man får behålla sin a-kassa om man nekar att ta ett arbete inom Försvarsmakten. En utredare har föreslagit att frågan om anvisningar till arbeten som soldat eller inom Försvarsmakten skulle lösas genom en överenskommelse mellan ten. En sådan överenskommelse har, enligt anmälan, också träffats mellan de berörda myndigheterna. Genom den överenskommelse som finns har därmed två myndigheter, en under Försvarsdepartementet och en under , kommit överens om att man för att lösa ett gemensamt problem ska sätta sina lagstadgade skyldigheter åt sidan, anför anmälaren. Till grund för granskningen har legat bl.a. en promemoria som upprättats inom Försvarsdepartementet, bilaga A2.2.2. Kort om gällande rätt Rätt till ersättning vid arbetslöshet har, enligt vad som föreskrivs i lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring, förkortad , sökande som, utöver att uppfylla vissa andra angivna förutsättningar, aktivt söker ett lämp- ligt arbete men inte kan få ett sådant arbete. Det framgår av 9 § 5 . Enligt 11 § första stycket ska ett erbjudet arbete anses lämpligt, om det inom ramen för tillgången på arbetstillfällen tagits skälig hänsyn till den sökandes förutsättningar för arbetet samt andra personliga för- hållanden (1) anställningsförmånerna är förenliga med de förmåner som arbetstagare får som är anställda enligt kollektivavtal eller, om kollektivavtal inte finns, är skäliga i förhållande till de förmåner arbetstagare med likvär- diga arbetsuppgifter och kvalifikationer får vid jämförliga företag (2) arbetet inte hänför sig till en arbetsplats där arbetskonflikt råder till följd av stridsåtgärder som är lovliga enligt lag och kollektivavtal (3) och förhållandena på arbetsplatsen motsvarar vad som anges i någon för- fattning eller myndighets föreskrifter om åtgärder till förebyggande av ohälsa eller olycksfall (4). Dagpenningen ska, enligt 45 a § första stycket , sättas ned i (nedsättningstid) inom ersättningsperioden, om en sökande har avvisat ett erbjudet lämpligt arbete utan godtagbart skäl (1) eller utan att uttryckligen ha avvisat ett sådant arbete ändå genom sitt upp- trädande uppenbarligen har vållat att anställning inte har kommit till stånd (2). Enligt 16 § förordningen (2000:628) om den arbetsmarknadspolitiska verk- samheten ska Arbetsförmedlingen underrätta arbetslöshetskassan och Inspek- tionen för arbetslöshetsförsäkringen bl.a. om en arbetssökande som får eller begär ersättning från en arbetslöshetskassa avvisar ett lämpligt arbete eller ett arbetsmarknadspolitiskt program som erbjuds (1) på något annat sätt genom sitt uppträdande uppenbarligen vållar att en anställning eller deltagande i ett program inte kommer till stånd (2) eller uppträder så att det finns anledning för den offentliga arbetsförmed- lingen att förmoda att sökanden inte vill eller kan anta något som helst arbete (3). Det kan även nämnas att det i administrativa föreskrifter (AMSFS 2005:4) om handläggning av arbetsförmedlingsären- den, 19 §, finns en erinran om bestämmelsen i 16 § ovan nämnda förordning. Slutligen bör nämnas att Arbetsförmedlingens användning av s.k. anvis- ning till arbete är ett arbetssätt som inte är reglerat i lag utan utgör en praxis. Detta utvecklas av Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen (IAF) i dess remissyttrande över betänkandet Personalförsörjningen i ett reforme- rat försvar (se vidare nedan) enligt följande. Med anvisning avses en uppmaning, oftast skriftlig, från Arbetsför- medlingen till den enskilde att söka ett visst ledigt arbete. Arbetsför- medlingens användning av anvisning utgör en fast praxis . Formen för anvisning har varierat. Det principi- ella innehållet och funktionen har dock varit likartat över tiden. Någon på författning grundad skyldighet för Arbetsförmedlingen att utfärda sådana anvisningar föreligger inte. Arbetsförmedlingen och Försvarsmakten ingick en överenskommelse med avsikt och mål att stödja Försvarsmakten att eta- blera sig som arbetsgivare och tillgängliggöra lediga tjänster inom Försvars- makten för Arbetsförmedlingens kunder. Samarbetet ska, enligt överenskommelsen, stärka arbetsförmedlarnas kompetens med kunskaper om yrken och karriärvägar inom Försvarsmak- ten, detta för att en effektiv matchning ska kunna göras i syfte att möta den efterfrågan av arbetskraft som väntas . I överenskommelsen anges att den omfattar att Arbetsförmedlingen med stöd av Försvarsmakten ökar kunskapen om Försvarsmakten som myndighet, arbetsgivare och arbetsplats för arbets- förmedlare och chefer inom Arbetsförmedlingen Arbetsförmedlingen matchar arbetssökande mot lediga tjänster inom Försvarsmakten Arbetsförmedlingen i samarbete med Försvarsmakten tillgängliggör information för arbetssökande om arbetsplatsen Försvarsmakten och grundläggande militär utbildning som vägen in i yrkena soldat och sjö- man Arbetsförmedlingen kan vara ett stöd i Försvarsmaktens planering för att uppnå de rekryteringsmål som den försvarspolitiska förändringen innebär. För att nå det uppsatta målet kommer, enligt överenskommelsen, Försvarsmaktens organisationsenheter att etablera kontakter med lokala arbetsförmedlingskontor i samband med informations- och/eller rekry- teringsbehov Försvarsmakten att anmäla lediga tjänster till Arbetsförmedlingen Försvarsmakten att fortsätta utveckla möjligheterna för Arbetsförmed- lingen att få tillgång till praktikplatser, arbetsträningsplatser m.m. Arbetsförmedlingen att , i samarbete med Försvarsmakten, genomföra utbildningsinsatser för arbetsförmedlare i form av regionala branschutbildningsdagar för att öka arbetsförmedlarnas kompetens vad gäller yrken och karriärvägar inom Försvarsmakten Arbetsförmedlingen att bjuda in Försvarsmakten till relevanta möten, branschanalyser och branschråd för erfarenhetsutbyte Arbetsförmedlingen att kunna vara en del i Försvarsmaktens lokala aktiviteter för att informera potentiella sökande om Försvarsmakten som arbetsgivare. Slutligen anges att överenskommelsen ska utvärderas och revideras konti- nuerligt. Personalförsörjningen i ett reformerat försvar Utredningen om Försvarsmaktens framtida personalförsörjning har i sitt betänkande Personalförsörjningen i ett reformerat försvar (SOU 2010:86 s. 303 f.) uttalat följande slutsatser. Enligt utredningens mening faller Försvarsmaktens verksamhet inte inom ramen för gängse arbetsmarknad. Militär verksamhet är av speci- ell natur. Den är inte sällan farligt både för den enskilde och allmänhe- ten. Inom verksamheten hanteras vapen, tunga fordon och farliga ämnen (prop. 2009/10:160 s. 124). När det gäller tjänstgöring i interna- militära insatser kan det ytterst vara fråga om att delta i väpnad strid. Det finns inte heller någon direkt erfarenhet av att mili- tära befattningar inom Försvarsmakten annonseras på den öppna arbets- marknaden på det sätt som kommer att ske. Utredningen anser mot denna bakgrund att en anställning i Försvars- makten med internationell arbetsskyldighet är att anse som en mycket speciell anställning, dels för att den inbegriper hantering av vapen och träning och utbildning för att delta i väpnad strid, dels för att den inbe- griper internationell arbetsskyldighet. Till detta kommer att Försvars- maktens rekrytering numer ska vila på frivillighet. Enligt utredningens mening vore det fel om vissa grupper i samhäl- let i praktiken inte omfattas av denna frivillighet. Det är inte rimligt att den som är arbetslös ska kunna anvisas ett arbete som exempelvis sol- dat, som denne därmed blir skyldig att söka för att anses stå till arbetsmarknadens förfogande vilket avgör om han eller hon har rätt till arbetslöshetsersättning. Utredningen föreslår således att Arbetsförmedlingen inte ska få anvisa arbeten i Försvarsmakten med internationell arbetsskyldighet. Förslaget bör i första hand genomföras i form av en överenskom- melse mellan Försvarsmakten och Arbetsförmedlingen om vilka anställ- ningar som ska få anvisas. Regeringen bör följa upp hur denna fråga hanteras. IAF har i sitt remissyttrande över betänkandet framfört bl.a. att en sådan överenskommelse inte till fullo uppnår syftet att säkerställa att rekryte- ringen till Försvarsmakten vilar på frivillig grund. För att uppnå detta syfte krävs enligt IAF att det utfärdas nya författningsbestämmelser som undantar Arbetsförmedlingen och arbetslöshetskassorna från skyldigheten att vidta sanktioner mot personer som undandrar sig den aktuella typen av arbeten. Arbetsförmedlingen har i sitt yttrande instämt i förslaget att Arbetsför- medlingen inte ska anvisa anställningar i Försvarsmakten som innebär internationell arbetsskyldighet. Konsekvensen av detta blir, enligt yttrandet, att Arbetsförmedlingen inte kommer att anvisa till någon anställning inom Försvarsmakten. Vidare har Arbetsförmedlingen föreslagit en reglering av att arbeten inom Försvarsmakten med internationell arbetsskyldighet inte ska anses vara sådant lämpligt arbete enligt 11 § som kan utgöra grund för nedsättning av ersättning eller annan sanktion enligt 45 a § . Att undanta dessa arbeten från sanktioner enligt 45 a § innebär, enligt Arbetsförmedlingen, att oavsett om den ersättningssökande ändå anvi- sats ett sådant arbete inom Försvarsmakten och oavsett på vilket sätt det kommer till arbetslöshetskassans kännedom att han eller hon avvisat arbe- tet blir inte sanktioner tillämpningsbara. Av Arbetsförmedlingens yttrande framgår vidare bl.a. följande. Ställningstagande angående anställningar som innebär internationell arbetsskyldighet: Det är dock viktigt att beakta att Överbefälhavare har tagit beslut om att samtliga befattningar i Försvarsmakten ska kunna tas i anspråk för uppgifter i såväl som utomlands vilket i praktiken betyder att samtliga anställningar inom Försvarsmakten inne- bär internationell arbetsskyldighet. Detta innebär att Arbetsförmedlingen inte kommer att anvisa till någon anställning inom Försvarsmakten. Arbetsförmedlingen ser därför ingen anledning till att denna fråga genomförs i en separat överenskommelse mellan . Vidare kan nämnas att Arbetsförmedlingen i sitt yttrande pekat på att för- utsättningen att rekrytering ska ske på frivillig grund och att Arbetsförmed- lingen inte ska anvisa till dessa tjänster saknar stöd i författning. Arbetsförmedlingen anser att frågan i förhållande till arbetslöshetsförsäk- ringens regelverk är komplicerad och att den därför inte bör lösas genom överenskommelse mellan de två myndigheterna. En sådan överenskom- melse har inte heller någon verkan på arbetslöshetsförsäkringens regel- verk. I stället föreslås en författningsreglering, vilket utvecklas i yttrandet. Försvarsmakten har i sitt yttrande pekat på att en överenskommelse mel- lan Försvarsmakten och Arbetsförmedlingen redan undertecknats och att överenskommelsen inte omfattar anvisningar till Försvarsmakten. Dåvarande försvarsminister uttalade i en interpellationsde- batt bl.a. följande. Arbetsförmedlingens uppgift i relation till det nya försvaret är att bidra till att matcha lämpliga unga människor till de jobb som finns i För- svarsmakten men inte att anvisa. sade att det är en Men är uppenbarligen tydlig i sin uttolk- ning. Vid den pressträff som Försvarsmakten hade tillsammans med Arbetsförmedlingen efter deras överenskommelse sade generaldirektö- ren följande: Vi vill vara tydliga med att jobben helt bygger på frivillighet. Försvarsmakten bestämmer hur krav- profilen ser ut och vilka som är lämpliga. Det kommer inte att bli några anvisningar från oss till de här jobben. Jag tror att det är svårt att få ett tydligare uttalande än så. Även om det inte skulle bli så och man mot förmodan skulle bli anvisad alltså inte bara bli upplyst om att jobben finns, bli matchad och möjligen skickad till Försvarsmakten blir man inte aktuell därför att grundkriterierna för Försvarsmaktens rekrytering är frivillighet, att man själv ska vilja, att man är motiverad, att man är intresserad av att vara kvar i försvaret långsiktigt. (ur anf. jag uttolkar inte alls vad myndigheterna gör. Jag återger vad de själva har sagt om sin egen överenskommelse. Mer specifikt i det här fallet återger jag vad generaldirektören för Arbetsförmedlingen har sagt, hur hon ser på hur regelverken ska användas. Försvarsmakten är nämligen inte med och uttolkar de regelverken, utan det gör Arbetsförmedlingen på egen hand. (ur anf. Arbetsförmedlingens generaldirektör uttalade i en intervju med att det känns heder- samt och ganska unikt för det är lite historiskt också att Försvarsmaktens uppdrag har förändrats, att det är frivillighet som gäller. Efter att repor- tern uppgivit att ingen ska tvingas ta jobb inom försvaret och att man inte kommer att förlora sin a-kassa om man tackar nej, följer ett uttalande av : Det är det kravet som den här arbetsgivaren ställer i sina ansökningar så där kan vi inte kräva något annat än att det ska vara frivillighet. Propositionen Soldatanställningar i Försvarsmakten Regeringen beslutade om propositionen Soldatanställ- ningar i Försvarsmakten (prop. 2011/12:115). I avsnittet Försvarsmakten och Arbetsförmedlingen uttalade regeringen bl.a. följande (s. 147). Regeringen delar Arbetsförmedlingens och IAF:s syn att en överens- kommelse mellan Försvarsmakten och Arbetsförmedlingen om att Arbetsförmedlingen inte ska anvisa arbete skulle sakna författnings- stöd. En överenskommelse skulle därmed bli utan reell betydelse. vill regeringen understryka att detta inte bör innebära någon förändring i det inledda samarbetet mellan Arbetsförmedlingen och För- svarsmakten när det gäller rekrytering till Försvarsmakten. Regeringen kan konstatera att en internationell arbetsskyldighet san- nolikt ligger utanför vad som kan betraktas som ett lämpligt arbete. Arbetsförmedlingen har också angett att i och med att Försvarsmakten har beslutat att internationell arbetsskyldighet ska gälla alla befatt- ningar inom myndigheten kommer Arbetsförmedlingen inte att anvisa någon arbetssökande arbete inom Försvarsmakten. Försvarsmaktens personalförsörjningssystem trädde i kraft och bör- jade tillämpas . Regeringen anser att det bör gå innan man med tillräcklig säkerhet kan säga att det befint- liga regelverket inte skulle vara ändamålsenligt även avseende Försvars- maktens nya personalförsörjningssystem. innebär den internationella arbetsskyldigheten att arbetet sannolikt inte ska anses som ett lämpligt arbete. Det är mot denna bakgrund inte aktu- ellt att nu utreda en förändring av regelverket. Regeringen kommer dock att noga följa frågan och förutsätter att Arbetsförmedlingen, IAF och andra berörda myndigheter håller regeringen informerad om utveck- lingen på detta område. Utskottet har genom en skrivelse som sänts till begärt information om hur frågan om möjligheter till arbetslöshetsersättning för den som nekar att ta arbete inom Försvarsmakten har beaktats i bered- ningen av reformeringen av Försvarsmakten. Som svar lämnades en promemoria som upprättats inom Försvarsdepartementet (bilaga A2.2.2). I promemorian hänvisas bl.a. till att frågan om arbetslöshetsersättning för den som nekar att ta ett anvisat arbete hanterades i Personalförsörjnings- utredningens betänkande (SOU 2010:86), att regeringen beslutade lagrådsremissen Soldatanställningar i Försvarsmakten, att ett av underlagen för lagrådsremissen var nämnda betänkande och att regeringen genom sina ställningstaganden i lag- rådsremissen i beredningen av reformeringen av Försvarsmakten har behand- lat den fråga som aktualiserat. Vidare framhålls i promemorian att regeringen i lagrådsremissen delar Arbetsförmedlingens och Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringens upp- fattning att en överenskommelse mellan förmedlingen om att Arbetslöshetsförmedlingen inte ska anvisa arbete inte har författningsstöd. En sådan överenskommelse har därför inte någon reell innebörd. I lagrådsremissen konstateras också, anförs det vidare i pro- memorian, att Arbetsförmedlingen, med anledning av Försvarsmaktens beslut om internationell arbetsskyldighet, inte kommer att anvisa arbetssö- kande arbete inom Försvarsmakten. Slutligen anförs det i promemorian att vad beträffar frågan om behov av eventuella författningsändringar på området framhålls i lagrådsremissen att Försvarsmaktens personalförsörjningssystem trädde i kraft och började till- lämpas och ännu är under genomförande. Det bör gå innan man med tillräcklig säkerhet kan säga att det befintliga regelverket inte skulle vara ändamålsenligt. Regeringen kommer dock att noga följa frågan.