· GZ01FöU3 · 2012-03-15 12:07:28 — Man säger att man försvarar mänskliga rättigheter, och man har när det gäller vapenindustrin och deras export något slags positiv bild av att det ska utveckla länder, och så gör man det här. Det är naturligtvis så att regeringen har haft kännedom om detta. Jag är övertygad om det, och det kommer att komma fram mer. Då klingar det falskt, , att vi skulle vara osolidariska och ni solidariska. Var finns demokratin? Vad är demokratiska stater? Är en demokratisk stat som man över huvud taget ska ha ett samarbete med när det gäller vapenexport. Vi menar att det handlar om helt andra saker. Vi ska se till att vi är oberoende och själva väljer vilka vi ska samarbeta när det gäller vapenindustrin och vilka vi ska samarbeta med när det gäller olika konflikter och så vidare. Det ska framför allt vara mycket mer inriktning på humanitära insatser och mänskliga rättigheter. Det är vår linje. Där kan vi ha hur mycket utbyte som helst, även i fråga om handel. Jag tycker alltid att det är ett sant nöje att debattera, och är inget undantag. Det är gott att även ha vänsterpartister i talarstolen. Jag talade om det europeiska samarbetet. Dit hör inte . kommer av en mängd olika skäl aldrig att få inträde i det europeiska samarbetet. Det tycker jag är bra. Vad det har handlat om är huvudsakligen det europeiska samarbetet. Det är där jag tycker att vi ska vara goda företrädare, alltså i relation med andra europeiska länder, de totalt 27 stater som utgör EU. kanske det är 28 med och förhoppningsvis 29 med . På s. 37 och 38 i står det rätt intressanta saker om hur detta internationella materielsamarbete har varit. I hälften av fallen har det skett med två länder. I stor utsträckning skulle jag kunna tänka mig och . De har anförts i denna debatt som goda exempel. Om man vänder blad i och kommer till s. 38 kommer man till skälen. Det finns två stora skäl till att man bedriver denna typ av samarbete. Det ena är att stärka relationerna till partnerländerna. Jag vill, herr talman, gärna stärka vårt samarbete med våra grannländer och . Jag tycker också att det är väsentligt att vi har goda relationer med våra baltiska syster- och broderländer som , och . Man anger också att skälen till är att uppnå sänkta kostnader. Jag vill, herr talman, som företrädare för skattebetalarna gärna att vi ska uppnå sänkta kostnader för så bra materiel som möjligt. Det är intressant att lyssna till . När det gäller beröringsskräck är det helt okej att bygga och så att säga bygga en mur kring EU. Det är det som detta handlar om. Vi har ett samarbete inom EU där aldrig kan vara. ligger på helt annat ställe. Det handlar om att man bygger in dessa saker på ett helt annat sätt. Vi är solidariska med hela världen. Vi kan tänka oss att ha handel med därför att det är ett land som behöver andra åtgärder. De behöver inte ha vapen. Vi har gärna ett samarbete med , och så vidare därför att det är det internationella perspektivet - inte bara EU. Det som också ingår i EU är att vi binder in oss i ett antal avtal när det gäller EU:s militarisering och att vi ingår i ett slags försvar av . Det finns definitivt vissa farhågor i det och vad som kan hända där, nämligen att vi får ett som på något sätt ska stå emot övriga världen. Vi menar att strategin för hur svensk försvarsindustri ska värnas ska vara att vi ska vara självständiga, alliansfria och själva kunna välja vilka vi vill samarbeta med, gärna , , . Det finns inga problem med det. Men att inom EU binda upp oss att göra vissa saker med vissa länder och bli beroende av det när det gäller till exempel vapenexporten tycker jag är oerhört farligt. Just exemplet med är typiskt för hur det kommer att bli. Vi kommer att hamna i en situation där vi väljer skattebetalarnas pengar före mänskliga rättigheter. Det är det som har hänt i detta fall. Jag är säker på att det kommer fler exempel på detta om vi inte ser till att få en långsiktig strategi, som det faktiskt står i dokumentet. Även allianspartierna har gått med på att det ska tas fram något slags långtidsstrategi på detta sätt. Stå för det, och se till att man på något sätt är solidarisk med hela världen, inte bara med EU! Det är mitt råd till denna regering. Med all respekt för måste jag säga att han hoppar omkring på tuvorna rätt friskt. Å ena sidan diskuterar han , å andra sidan diskuterar han . Sedan är han tillbaka till . är över huvud taget inte föremål för detta betänkande. Det är däremot det internationella materielsamarbete som vi har med till exempel övriga europeiska länder. var lite bekymrad över att han som vänsterpartist kanske möts av ett antal fördomar. Jag tolkade hans inlägg på det sättet. Jag skulle vilja kvittera det genom att säga att vänsterpartisterna ibland fördomsfullt tolkar oss moderata företrädare när det gäller vår syn på det europeiska samarbetet. Jag vill inte ha ett . Jag vill se ett samarbete mellan olika självständiga nationalstater. Därför är det viktigt att vi hittar de former som är goda och till nytta för våra länder. Om vi funderar på är en av anledningarna till att man har detta samarbete att uppnå sänkta kostnader. Om vill undvika det är han faktiskt svaret skyldig. Om han inte vill sänka kostnaderna på detta sätt vill han antingen ge mer pengar, vilket jag inte har sett i budget, eller göra neddragningar som en konsekvens av att man inte kan få ekonomi i projekten. Jag tycker att man i så fall ska berätta vad man vill. Jag vill gärna samverka och samarbeta, och jag finner det helt naturligt att det som är vår stora hemmamarknad är den europeiska. Om vi tittar på vilka länder som den svenska industrin exporterar till ligger de inte långt bort. Vårt viktigaste exportland är . Sedan är det på en fallande skala , och . Det är vårt närområde, och det är det som är vårt hem. Det är därför som europeisk och nordisk politik är så viktiga även inom försvars- och säkerhetspolitikens område. Det känns inte helt lätt att komma efter en så vältalig, underhållande och lång talare som . Men jag ska göra mitt bästa för att tydliggöra mina och Socialdemokraternas argument när det gäller att vi tycker att det är nödvändigt med en strategi för hur Försvarsmakten långsiktigt ska försörjas med adekvat materiel och varför en sådan strategi också måste innefatta svensk försvarsindustri. Utgångspunkten för dagens debatt liksom för och en del följdmotioner är naturligtvis, som flera här har anfört, ett effektivt utnyttjande av ändliga resurser som då är skattebetalarnas pengar. Men framför allt handlar det om försvarets faktiska förmåga att garantera vår nationella säkerhet och integritet liksom att försvaret ska kunna fullgöra sina internationella åtaganden. Då är det, som vi ser det, viktigt att vi har en strategi där de nationella säkerhetsintressena är definierade och där vi har en uttalad idé om hur försvarets förmåga faktiskt ska kunna upprätthållas. Vi anser från Socialdemokraterna att den omhuldade materielförsörjningsstrategin som regeringen har beslutat om inte är till fyllest. Vi är också kritiska till hur man alltför strikt tillämpar den. Att uppgradera och vidmakthålla materiel är naturligtvis mycket klokt med tanke på de höga utvecklingskostnaderna för militär materiel och att materielen ofta har en mycket lång livscykel. Att köpa från hyllan är säkert också väldigt klokt, när detta är möjligt. Om konkurrensneutralitet råder står sig , svensk försvarsindustri, mycket väl i förhållande till andra länder som producerar försvarsmateriel.Herr talman! Det finns dock flera olika aspekter att beakta när man ska besluta om anskaffning av materiel till Försvarsmakten. Viktigast är naturligtvis att säkerställa svenska säkerhetsintressen.Riksrevisionens rapport ger vid handen att leveranssäkerheten bör prioriteras. Men denna leveranssäkerhet kan lätt äventyras om man, som regeringen gör, envisas med att inte lyssna på sakkunskapen. I stället envisas man med att i alla lägen konkurrensutsätta affärerna. Det kan lätt uppstå ett förmågeglapp omfattande . En annan risk är att upphandlingen leder till att system påverkas på ett omfattande sätt - det är inte säkert att gobelängen här kan sys ihop på ett sådant sätt att den är lika vacker som den som hänger i försvarsutskottets sessionssal och utan att bli disharmonisk. Dessutom kan det bli väldigt kostsamt.Ett tydligt exempel är regeringens hantering av införskaffandet av den nya lätta torped som ska ersätta torped 45.Herr talman! I går hade jag förmånen och nöjet att få övervaka och studera en militär övning i - övningen Cold Response. Från en fregatt ute i viken utanför i fick vi, med stolthet, bland annat se när vår Visbykorvett defilerade förbi. Det är bara synd att man inte också kan känna stolthet över att den är adekvat bestyckad så att den kan ha den förmåga som den faktiskt är tänkt att ha. Den torped som det är tänkt att bestycka korvetten med ska nämligen inte levereras förrän tidigast 2017.Inte heller kan vi helt och hållet förkasta nyutveckling av krigsmateriel. Så sent som fick vi i försvarsutskottet vid en utmärkt dragning av Försvarsmakten när det gäller budgeten och uppföljningen av höra att nya insatser i främmande miljöer - till exempel skulle man kunna tänka sig polarmiljöer - mycket väl kan kräva nyutveckling och framtagning av ny krigsmateriel. Det kan alltså inte uteslutas att vi måste ha en sådan egen kompetens för att kunna göra det. Det är väl också troligt att detta måste ske i samverkan med andra länder.Ett annat förhållande som för oss socialdemokrater är av största vikt är detta med att beakta den svenska alliansfriheten. Här är vi i gott sällskap med större delen av svenska folket.Ska vi som självständig nation på allvar bli trovärdiga när det gäller ambitionen att spela en internationell roll i freds- och säkerhetsarbetet kan vi inte vara beroende av andra länder eller militärallianser för att försvarets operativa förmåga ska kunna upprätthållas. Dit hör naturligtvis också en trygg försörjning av modern och bra försvarsmateriel. Därför är det viktigt för oss socialdemokrater att har en långsiktig och samlad strategi för svensk försvarsindustri. Det är alltså de säkerhetspolitiska aspekterna som väger tyngst när vi ser att nämnda strategi är nödvändig. Om försvarsindustrin inte får långsiktiga förutsättningar för utveckling av verksamheten är risken stor att värdefull kompetens går förlorad.Det första steget i rådande materielförsörjningsstrategi är att uppgradera och vidmakthålla befintlig materiel. Vid dragningen fick vi klart för oss att den materiel som ska uppgraderas och vidmakthållas, både nu och , minst sagt är omfattande. Kompetensen när det gäller att kunna göra den uppgraderingen och att vidmakthålla den finns i svensk försvarsindustri. Men om man inte får förutsättningar för att utvecklas och behålla sin verksamhet är risken stor att den här kompetensen försvinner.Med anledning av det här är jag glad över att vi är ett enat utskott. Vi förväntar oss att regeringen definierar de svenska säkerhetsintressena, att man sätter i gång utvecklingsarbeten och att också vi får ta del av det genom uppföljning i försvarsutskottet.Med detta yrkar jag bifall till utskottets förslag i betänkandet. Jag vill börja med att yrka bifall till förslaget i försvarsutskottets betänkande Vissa frågor om Försvarsmaktens materielförsörjning.Riksrevisionsrapporter utgör alltid värdefull granskning, så också den rapport som vi debatterar . Genom att identifiera och lära oss av tidigare begångna misstag i processer genomför vi förbättringar. Rätt materiel levererat i rätt tid är ett grundfundament i svensk försvarspolitik. Brister och förseningar i materielförsörjningsprocesser påverkar ytterst den svenska försvarsförmågan.Riksrevisionens rapport om försvarets internationella materielsamarbeten ska läsas noga men också genom glasögon med lite olika slipningar. Den genomfördes innan nu gällande materielförsörjningsstrategi hade implementerats fullt ut, vilket framhålls av själv och även i regeringens skrivelse.Vidare genomfördes granskningen innan budgeten för utgiftsområde 6 presenterades för försvarsutskottet av departementet, där utskottsledamöterna på ett mycket öppet sätt fick sig redovisat pågående och framtida planerade försvarsmaterielprojekt - ett bra steg i rätt riktning för att öka transparensen i materielförsörjningsprocessen i dialog med ledamöter i försvarsutskottet.Men kanske viktigast, fru talman, är att se Försvarsmaktens omställning vad gäller materielförsörjningen på samma sätt och med samma förståelse som Försvarsmaktens omställning i övrigt. Internationellt försvarssamarbete hänger ihop med utvecklingen av insatsförsvaret mot ett mer flexibelt, tillgängligt och framför allt interoperabelt insatsförsvar. Nya hot, säkerhetssamarbete byggt med andra länder och snabba växlingar av säkerhetshot kräver också ny materiel.Fru talman! Svensk försvarsindustri eller, för att vara korrekt, som min folkpartistiske kollega uttryckte det, försvarsindustri och försvarsrelaterad materielproduktion förlagd i , ser positivt på utvecklingen av en avreglerad marknad i EU inom försvarsmaterielsektorn. och försvarsföretagen, förkortat SOFF, företräder små och stora företag inom säkerhets- och försvarsområdet i . På deras hemsida kan man läsa artiklar om avtal efter avtal om försvarsmaterielsamarbete mellan svenska företag och svenska och utländska företag. Så ser det ut . Det är inget konstigt. Tvärtom är både SOFF och dess medlemsföretag mycket positiva till utvecklingen av samarbete och en inre, öppen marknad i EU inom försvarssektorn, för man vet vilken hög kvalitativ och teknologisk nivå svenska försvarsföretag håller, och man är trygg i att svenska företag står sig starkt i konkurrensen.Fru talman! initiativ och direktiv om skärpning av möjligheterna för försvarsmaterielproducerande EU-länder att undanta anbud från en öppen upphandling har varit uppe i debatten. Låt mig inskärpa hur viktigt beslutet av är för att sätta tummen i ögat på de länder i EU som i ren och skär protektionism i alltför generös utsträckning använder sig av de möjliga undantagsklausuler som finns för att behålla produktionen i det egna landet.Det kan inte vara meningen att man ska få undanta en upphandling av kängor till Försvarsmakten från den öppna marknaden. Det kan inte rimligen räknas som avgörande för det nationella säkerhetsintresset. ska heller inte sälla sig till de länder som agerar på detta sätt och försvårar och förhindrar öppen upphandling inom försvarsmaterielområdet. Det är främst för den svenska försvarsindustrins egen skull. Det gynnar den nämligen inte.Ett branschprogram, som jag trodde att Socialdemokraterna genom partiöverenskommelsen i betänkandet hade varit kloka nog att gå ifrån, verkar inte i vare sig svensk försvarsindustris, svensk försvarsmakts eller svensk försvarspolitiks intresse.Fru talman! Min värderade kollega från Blekingebänken som tyvärr har lämnat kammaren berörde den arenan. belönades en örlogskapten vid för sin uppsats om turerna inom försvarsmaterielprocessen som den såg ut under senare delen av men också in . Titeln på den här uppsatsen - jag återger den lite fritt ur minnet - löd: Å, en sådan måste vi ha! Det satte med en glimt i ögat fingret både på den möjlighet och den risk som välvilliga och entusiastiska försvarsingenjörers ambition att ligga i teknikutvecklingens framkant innebär, nämligen att inte alltid möta Försvarsmaktens verkliga behov och beställd nivå av försvarsförmåga. Det kan ibland gå för långt när det gäller både tekniksprång och multifunktioner. Man kan jämföra det med konceptbilar inom bilindustrin. Det kan vara kostsamt, och för att möjliggöra det hela krävs kostnadsdelning - helt i linje med nu gällande försvarsstrategi. Detta påskyndas också i positiv riktning, även om det är av en tråkig anledning, av den ekonomiska kris som råder. Oppositionen får det i debatten ibland att låta som om svensk försvarsindustri lever på undergångens brant och behöver hållas under armarna för sin överlevnads skull om inte branschprogram med riksdagsledamöters hjälp införs. Den svenska försvarsindustrin klarar sig alldeles utmärkt utan ingående politisk handpåläggning. Svensk försvarsindustri är i stor utsträckning oberoende av beställningar av den svenska Försvarsmakten. Vi har här hört olika siffror. Det rör sig om siffror mellan eller till och med över.Fru talman! Paradoxalt nog är det så att handel och samarbete bidrar till fred. Så är det också inom försvarsmaterielsektorn. Jag tycker att det har varit en bra diskussion här som på olika sätt har speglat det nya försvar som växer fram. Den här resan har pågått , och omställningen pågår precis i detta . Om mina uppgifter stämmer har vi just nu 627 rekryter i bland annat , och som genomför sin grundläggande militära utbildning. De är rekryterade helt på frivillig basis och snart anställda i försvaret som soldater och sjömän med hela världen som möjlig arbetsplats.Omställningen handlar inte bara om människorna i Försvarsmakten. Även på materielsidan har mycket skett . slut, nya hotbilder som har vuxit fram och skiftet från invasions- till insatsförsvar ställer nya och allt högre krav på materielförsörjning.Därtill är medlem i EU. Vi har på flera områden ett samarbete med Nato, och vi har en försvarsindustri som är tvungen att tillverka allting från ax till limpa, utan den är en i hög grad internationaliserad verksamhet.Ny materiel utvecklas tillsammans med andra länder. Precis som flera talare har påpekat här är flera av de verksamheter som finns på svensk mark i utländsk ägo, precis som svensk försvarsindustri å andra sidan är etablerad över hela världen och också har en stor del av sin försäljning i andra länder.Det är mot denna bakgrund man ska se den nya materielförsörjningsstrategin. Det är viktigt att påpeka i sammanhanget att detta inte är någonting som har tagits fram i en handvändning. Tvärtom ligger det en gedigen analys och mycket arbete bakom detta. Riktlinjerna togs fram redan under , befästes sedan i försvarsutredningen och kodifierades slutligen i inriktningspropositionen 2009.Strategin har ofta kommit att förknippas med att köpa färdigutvecklad materiel. Det är inte så konstigt eftersom det är en viktig poäng. Att i högre grad köpa färdigutvecklad materiel är kostnadseffektivt eftersom vi slipper höga utvecklingskostnader. Det tycker jag är viktigt. Vi ska vara varsamma med skattebetalarnas pengar. Det gäller i skolan, det gäller i arbetsmarknadspolitiken, och det gäller också i försvaret. Det är viktigt att betona att detta inte på något sätt innebär ett stopp för att utveckla ny försvarsmateriel. Det är en missuppfattning som ibland förekommer i debatten.Svensk försvarsindustri är fortsatt involverad i flera tunga utvecklingsprojekt, men inte av slentrian utan som en följd av den nya strategin. Här nämns bland annat ny beväpning för JAS Gripen, som utvecklas tillsammans med flera andra länder, eller en ny pansarvärnsrobot som utvecklas tillsammans med Storbritannien.Mycket av debatten har handlat om det eventuella behovet av särskilda branschprogram för svensk försvarsindustri. Jag tycker att debatten har visat varför man på goda grunder ska vara mycket skeptisk till sådana. Det är inte minst av det skäl jag nämnde tidigare, nämligen att vi ska vara varsamma med skattebetalarnas pengar. sade en gång att politik är att vilja. Det hade han rätt i, men politik är också att välja - att välja det som är viktigt och satsa resurserna där och välja bort sådant som kostar pengar och tar resurser från annat.Är det verkligen prioriterat att låta skattebetalarna betala notan för att peka ut vilka industrier som ska finnas kvar i ? är detta till viss del en hypotetisk fråga eftersom Socialdemokraterna inte ens har gett en indikation om hur mycket pengar som ska satsas på dessa branschprogram. Det hade naturligtvis varit intressant att få höra det i debatten . Men en sak kan vi vara säkra på, och det är att det här kostar pengar, mycket pengar. En faktor att lägga på minnet är att utan ytterligare försvarsanslag skulle branschprogram av det här slaget tvinga fram besparingar någon annanstans på försvarssidan, med sänkt försvarsförmåga som följd.Det här är kostnader som jag tycker att det är rimligt att industrin betalar ur egen ficka. Om någon tycker att det är en märklig princip kan jag upplysa om att det är en ganska vanlig princip i näringslivet. Vi har tidigare fått höra att det skulle vara en mer eller mindre ultraliberal inställning. Det påståendet säger nog egentligen mer om avsändaren än om oss.Man står för sina egna investeringar. Sedan är det mycket möjligt att det finns privata intressen som gärna skulle se att skattebetalarna satsade stora pengar på olika projekt. Men vår uppgift i den här kammaren måste vara att hushålla noga med skattebetalarnas pengar.Jag vill i det här sammanhanget passa på att göra upp med en myt som har förekommit i debatten. Det är att svensk försvarsindustri skulle befinna sig i vad som beskrivs som ett väldigt svårt läge. Låt oss vara klara på en sak! Det går bra för svensk försvarsindustri på många sätt. Det räcker med att titta i årsredovisningarna för flera av våra största företag för att se att det har skett en omsättningsökning de senaste åren.Hur kommer det sig att den är i gott skick? Jag tror att det är flera faktorer som ligger bakom. En sådan är att trots sin ringa storlek har ett stort kunnande, välutbildad arbetskraft, gott samarbete mellan fack och näringsliv liksom ett bra företagsklimat.Ytterligare en faktor är att vi i har en industri som inte har gömts bakom subsidier, tullmurar eller regleringar. I stället har det ställts krav på effektivitet, fokusering och konkurrenskraft. I det långa loppet är jag övertygad om att det här är en stor konkurrensfördel för svensk försvarsindustri. Här finns nämligen en stor möjlighet. går av försäljningen på export. Det är viktigt att vi har möjlighet att fortsätta exportera, självklart under ett strikt regelverk. Men när allt fler länder i nu gör neddragningar av sina inköp kommer det att tvinga fram samarbete mellan länder och ställa ökade krav på kostnadskontroll.Men i detta finns också en fara, som flera talare har varit inne på . Om omvärlden uppfattar att nu skulle börja dra sig inåt ökar naturligtvis risken för att andra länder ska göra detsamma. Det skulle vara synnerligen allvarligt för som är ett exportberoende land.Det ligger i vårt intresse att svenska företag har möjlighet att verka på en global marknad. har alltid varit ett land som har varit öppet mot omvärlden. Det är så vi har gjort det här landet rikt. Det har byggt upp mycket av vårt välstånd.Jag tror att ytterligare en fara skulle vara att låta politiken gå in och avgöra de strategiska besluten för hur svensk försvarsindustri ska utvecklas framöver. Jag betvivlar naturligtvis inte att det på många områden finns en stor kompetens bland kammarens ledamöter, men vi är folkvalda, inte företagsledare. De rollerna ska inte blandas ihop.För skattebetalarnas del riskerar olika former av stödprogram att också försätta oss i en situation där handlingsfriheten skulle begränsas vid framtida materielinköp. De industrier som staten har varit med och satsat pengar på tycker nog många att man också har ett ansvar för i fortsättningen.Avslutningsvis: diskuterade tidigare beväpningen till våra Visbykorvetter. Det är ett ganska gott exempel i det här sammanhanget. För Visbykorvetterna påbörjades utvecklingsarbetet i stort sett som revs, , och de utvecklades för dåtidens hotbild. Det första fartyget sjösattes och överlämnades till Försvarsmakten senare.Under samma tid hann vi uppleva kollaps, Natos och runt , , kriget mot terrorn och uppkomsten av hot från pirater på flera håll i världen.Jag är inte helt övertygad om att Visbykorvetterna hade sett ut som de gör om de hade anskaffats .