bet · H001UbU1 · 2012-12-04 00:00:00 — Särskilt intressanta är områden såsom informationsteknik, kärnfysik, genteknik, nanoteknik och rymdteknik. Jag hoppas att jag kan vara med när vi debatterar detta . Så här dagen efter kan man inte låta bli att snegla litet extra på forskning som kan visa sig ha betydelse för våra möjligheter att finna framtida pristagare. I det sammanhanget har jag hittat en intressant forskningsrapport som ger ett utmärkt gott och gynnsamt läge. Det är kardiologen som funnit att invånarna i länder som äter mycket choklad också är smartare. Han har tittat på sambandet mellan ett lands genomsnittliga chokladkonsumtion och hur många respektive land har fått och sett ett mycket starkt samband mellan dessa parametrar. Listan toppas av , hamnar någonstans i mitten och , där man ju inte är speciellt förtjust i choklad, ligger i botten. Det enda land som inte riktigt passar in i är . Med vår chokladkonsumtion borde vi, enligt studien, ligga på 14 , men räknar upp hela 31 stycken. Messerli kommenterar detta med att det kan vara ett utslag av patriotism hos , eller så är vi speciellt känsliga för chokladens effekter och behöver inte äta lika mycket choklad som andra för att bli smarta. Jag tycker att detta är intressant information och högst relevant forskning som är värd att tänka på inför stundande gottehelger.Herr talman! Samsynen om vikten av utbildning och forskning är stor i . Det är naturligtvis bra, även om tidigare S-ledda regeringar inte gjort sig kända för den investeringsvilja i kvalitet som råder. Därför är det intressant att se den stora vitamininjektion som Alliansens övertagande av regeringsmakten har gett. har lika mycket pengar satsats inom området, och har indikatorn kvalitet fått påverka resursfördelningen vid vare sig anslag till grundutbildning eller forskning. Den tidigare modellen för resursfördelning för grundutbildning som infördes av en borgerlig regering var faktiskt tänkt att kompletteras med en kvalitetsindikator redan då, men av det blev intet då Socialdemokraterna kom till makten.Under deras regeringsår var ledordet i stället kvantitet och fokus låg på att bygga ut högskoleplatser. Detta är i och för sig historia, men jag nämner det eftersom universitet och högskolor än lider av sviterna av den kraftiga expansion som då iscensattes utan att tillräckliga resurser satsades. Det är ingen tvekan om att största offentliga arbetsplats och alla som verkar där har fått helt andra möjligheter sedan alliansregeringen trädde till.Eller vad sägs om att regeringen sedan den tillträdde 2006 har ökat anslagen till utbildningsplatserna inom hum-sam-området , vilket motsvarar per årsstudieplats? Detta är dessutom inom ett område där nästan hälften av landets studenter pluggar, vilket gör att många får del av kvalitetsförstärkningen.Eller vad sägs om att regeringen sedan den tillträdde har ökat på de mest kostsamma utbildningsplatserna där studenternas och arbetsmarknadens efterfrågan också har varit hög? Det gäller för dem som vill läsa såväl till läkare, tandläkare, sjuksköterskor och civil- som högskoleingenjörer. Det är en utbyggnad som motsvarar fler nybörjarplatser på läkarutbildningen och fler platser på tandläkarutbildningen.Detta innebär att vi kan erbjuda fler möjlighet att studera på hemmaplan i stället för att de ska åka i väg och uppta utbildningsplatser i länder som , och Ungern.Detta är ambitioner, . Alliansregeringen har höga ambitioner med sin högskolepolitik.Ett annat intressant faktum är att regeringen , då den nu gällande forskningsproppen beslutades, har ökat nivån på forskningsanslagen , eller . Detta kommer vi att debattera på andra sidan årsskiftet.Det är kraftfulla satsningar och fantastiskt viktiga framtidsinvesteringar i utbildning, forskning och innovation som ytterligt få länder i vår omvärld har mäktat med . Men tack vare välskötta statsfinanser har alliansregeringen också i sin sjunde gemensamma budget kunnat göra stora och offensiva satsningar för att möta den ekonomiska oro som länge präglat omvärlden.Det är satsningar för långsiktig tillväxt som inte bara sker på dessa områden utan också på områden som företagande och infrastruktur som naturligtvis också har betydelse för såväl arbetspendling som samverkan mellan lärosäten och näringsliv.I det sammanhanget vill jag också passa på att nämna satsningarna som görs på ytterligare innovationskontor vid universiteten i , och samt vid . Detta sker efter att en utredning har visat att de innovationskontor som vi sjösatte har haft stor betydelse för lärosätenas förmåga att nyttiggöra den forskningsbaserade kunskapen från universitet och högskolor. Dessa kontor tillsammans med det kapitaltillskott som riktas till och kan få stor betydelse för att hjälpa studenter och enskilda forskare att omvandla sina idéer och forskningsresultat till kommersiellt gångbara produkter. Att fördela resurser för att öka lärosätenas incitament för samverkan med samhället i övrigt är också på gång.I alliansregeringens strategi för att utbildning och forskning vid universitet och högskolor ska hålla en internationellt hög kvalitet och bedrivas effektivt handlar det inte bara om de ekonomiska resursförstärkningar som jag har gett exempel på. Det handlar också om hur resurserna fördelas och används. Att kvalitet i resultaten nu är en faktor som gör skillnad vid resursfördelningen och att universitet och högskolor till del kan påverka utfallet av densamma är rätt väg att gå, tycker vi moderater. Det är fantastiskt inspirerande att ta del av till exempel och deras ambition och analys av hur de ska kunna påverka forskningsanslagets storlek framgent. Jag rekommenderar den läsningen. Liksom har några andra lärosäten anammat hela modellen för resursfördelning vid sin fördelning av resurser internt inom sitt område.Hur förhåller sig då partierna i oppositionen till Alliansens strategi? Det är en blandad kompott. Rent generellt kan ändå sägas att man har anslutit sig till de alliansvindar som blåser i Högskolesverige och att man har anpassat sin politik på området. Men det är också tydligt att trots de storslagna satsningar som regeringen gör vill man framstå som att man lägger litet mer. Det gäller i första hand två områden, dels den gamla klassikern med fler platser, dels kvalitet som indikator för resursfördelning.Man kan dock undra hur genomarbetade dessa förslag är. lägger till exempel Socialdemokraterna ett uppdrag till att fördela de här platserna och kvalitetspengarna trots att det inte ingår i verkets uppdrag. Det gjorde det inte , och det påpekade utskottet, men man gör på samma sätt igen.Då det kommer till resursfördelningssystemet tar hjälp av en resursutredning som gjordes 2007 medan börjar tala om en grundbultsambition som gällde och vill återställa den köpkraft som rådde då. Detta visar att det också på utbildningsområdet är en spretig politik från fyra oppositionspartier som ska ställas mot en enig allianspolitik för de viktiga framtidsfrågorna högre utbildning och forskning. Vi är inte betjänta av en flashig affärsplan för . Vår redan etablerade reformstrategi kombinerad med ett idogt systematiskt kvalitetsarbete, och kanske en och annan chokladbit, det är vad som kommer att gynna långsiktiga tillväxt. Jag yrkar bifall till förslaget i betänkande UbU1. Jag tycker att det är intressant att börjar med att gå tillbaka sex, sju, åtta, nio, i tiden och tala om hur dålig politik det var då, fast ni har haft makten . Trots socialdemokratisk, i dina ögon, eländig politik vill jag påstå att vi har ganska bra forskning i . Vi ligger i världsklass på många områden. Så illa är det inte.När varslen duggar tätt, när arbetslösheten är hög, när vi har en för hög ungdomsarbetslöshet och när vi har fördubblat antalet långtidsarbetslösa väljer regeringen att minska på ambitionerna på högskolesektorn och ta bort 10 000 platser och 10 000 platser och komma med tillfälliga lösningar. Summa summarum är trenden ganska tydlig. Jag bad om en förklaring till logiken bakom detta, men jag fick inget svar. gled undan och talade hellre om forskningspolitik. Det ska vi göra . Då återkommer jag med de frågorna. Tala om vad logiken är med att ha lägre ambitioner så att andra länder rusar före oss när det gäller välutbildad befolkning. Jag kommenterade varför jag tog upp den historiska utvecklingen. Den kvantitativa utbyggnad som Socialdemokraterna har stått för följdes aldrig upp med de resurser som behövdes för att borga för en bra kvalitet. Jag nämnde att på till exempel hum-sam-området har alliansregeringen sedan den tillträdde ökat resurserna . Det är ett anmärkningsvärt högt belopp. Jag tyckte att det var viktigt att påtala.Det var intressant att höra säga att det som skiljer oss är ambitionen med högre utbildning. anförde att vi säkert kommer att få höra att det handlar om kvalitet. Ja, , det handlar också om kvalitet. har Socialdemokraterna drivit målsättningen att andelen 30-34-åringar ska vara en viss procent. Regeringen förnekar inte det eller försöker parera och bemöta den höga ambitionen. Den har vi. borde vara medveten om att det finns problem med det statistiska underlaget. Hänsyn måste också tas till de demografiska frågorna som vi inte har kontroll på.Thomas Strand hänvisar forskningen . Jag tycker att det hade varit intressant att få höra lite om varför inte mer görs på forskningsområdet och med den utsträckta handen . Hur ser er tankegång ut när det gäller resursanslagen? Jag lovar att jag ska återkomma till den frågan när vi pratar forskningsfrågor.Jag vill komma tillbaka till ambitionerna på högskolesidan.Frågan om kvalitet är inte något problem för oss socialdemokrater. Vi tycker att det är bra att pengar förs till hum-sam-området och stärker kvaliteten. Det har gått den tidigare . är vårt budskap att det är jättebra att vi stärker kvaliteten. Vissa år har vi till och med lagt förslag om att höja kvaliteten som ni har sagt nej till. säger vi att vi gärna lägger på ytterligare 200 miljoner för att höja kvaliteten. Det är ingen stridsfråga.Jag får inget svar på varför ni sänker ambitionsnivån för högre utbildning. Det är framför allt det vi diskuterar . Ni minskar antalet platser med 10 000 och 10 000 . I säger att en varningsklocka ringer för att vi tappar mark. är ju expert på det här området.När det gäller har ni lägre ambitioner. Ni lägger er passivt mitt emellan och tar inte ut steglängden.Vad är logiken i att vi i ska ha lite lägre ambition när det gäller det antal som deltar i eftergymnasiala studier på högskola, yrkesskola eller vad det nu kan vara? Varför ska vi göra det? Vad är logiken med att driva en sådan linje? Återigen vill jag säga att målsättningen har att göra med ett bristande statistiskt underlag och med en demografisk utveckling som vi inte har kontroll över, precis som jag anförde i en tidigare replik. Det finns inget som säger att regeringen har en lägre ambition i fråga om fler som vill studera - tvärtom. Vi vill höja kvaliteten, och vi vill driva på fler att gå vidare. De kan gå vidare in i utbildning på , och de kan gå vidare in i utbildning på universitet eller högskola.Thomas Strand anförde här tidigare att högskolorna känner sig jagade av vår regering därför att de inte vet vad som komma skall och vad som ska gälla. Detta stämmer inte. Det är vi och denna regering som har gett möjligheterna till bland annat forskningsprofilering. Det är vi och denna regering som också har tydliggjort för högskolorna att det är viktigt att man också profilerar sig och att inte alla kan läsa samma utbildningar. När vi talar om antalet högskoleplatser och tittar på prestationsnivån har vi uppdagat att det tyvärr är många studenter som registrerar sig för utbildningar och för kurser som de sedan aldrig tar en enda poäng på. Regeringen har halverat bidraget, takbelopp och finansiering, som har gått till just detta område. Det rör sig faktiskt om 7 000 platser som i princip inte har bidragit till att höja ambitionsnivån eller utbildningsnivån för samhället. Vi har tydliggjort det. Vi har flyttat och använt dessa resurser för att öka kvaliteten och öka antalet platser på andra områden där behov finns från både studenter och arbetsmarknad. har utskottet varit så enigt som om att vi ska klara av denna debatt. Jag ska försöka göra mitt bästa.Herr talman! Jag vill börja med att yrka bifall till förslaget i betänkandet och avslag på samtliga motioner. Det blir lite upprepning, men vi vet att det är bra för inlärningen. Det är ett resultat av att vi är fyra allianspartier som är mycket samstämmiga och samkörda.Det är en händelse som ser ut som en tanke att denna utbildningsdebatt alltid verkar hamna dagarna runt nobelprisutdelningen. står och i fokus när det gäller hela forskarvärlden. fick vi uppleva att en av sloganer blev verklighet: ska inte bara dela ut , vi ska vinna dem också. Detta skedde i och med att fick litteraturpriset. fick vi tyvärr inget pris, men omläggningen av den svenska skolan, från förskola till forskning, sker i ljuset av nobelpristanken. ska finnas i den absoluta kunskapstoppen. Det är helt enkelt en överlevnadsfråga för oss som nation.När jag var inne i utbildningssystemet fanns det en tydlig skillnad mellan högskola och universitet. Så ser det inte ut . Skiljelinjen är betydligt mer diffus. Vi har fått betydligt fler högskolor och universitet. Antalet studieplatser har dessutom konsekvent ökat. Tillgängligheten till högre utbildningar och en bred variation av utbildningar och forskning är bra. Låt mig vara tydlig med det så att ingen kan missförstå det. Men det får aldrig gå ut över kvaliteten i undervisningen eller kvaliteten i forskningsresultaten.Thomas Strand började sitt anförande med att säga att det egentligen skulle räcka med att säga vad som är skillnaden mellan Alliansens utbildnings- och forskningspolitik och Socialdemokraternas. Låt mig då säga att den stora skillnaden är att våra förslag är finansierade. Alla våra ambitioner är finansierade. Det är så man tar ansvar för . I Socialdemokraternas motion kan vi läsa: ska ha en världsledande utbildningsnivå. Vi accepterar inte regeringens neddragning av antalet högskoleplatser. Alla som vill och är behöriga borde ha möjlighet att studera på yrkeshögskola eller högskola. av 30-34-åringarna ska 2020 ha eftergymnasial utbildning.Låt mig då säga att även med Socialdemokraternas politik blir det färre högskoleplatser . Inget av förslagen som någon lägger fram i denna kammare gör att det blir fler högskoleplatser . Vi kan också säga att de förslag som Socialdemokraterna lägger fram är långt ifrån tillräckliga, om man över huvud taget ska vara i närheten att nå sitt 50-procentiga mål om man har finansierat sina ambitioner.Tiotusentals behöriga personer som söker till högskolan varje hösttermin men som inte antas skulle enligt Socialdemokraternas förslag ha rätt till en utbildningsplats - ofinansierat. Dessutom är det mycket tydligt vilken arbetsmarknadsåtgärd detta i själva verket är när man säger att 4 500 platser ska gå till fas 3-personer. Detta handlar alltså inte om utbildning eller forskning. Det handlar om en arbetsmarknadsåtgärd. Det är den stora skiljelinjen, en ideal värld ska man naturligtvis inte behöva välja mellan kvalitet och kvantitet. Men politik handlar som ni vet inte bara om att vilja utan också om att välja. I valet mellan kvantitet och kvalitet står tydligt på kvalitetens sida. Därför är det glädjande att se att regeringen i budgetpropositionen föreslår inte bara fortsatt ökat antal platser inom utbildningar för särskilda bristyrken, utan man stärker också universitetens och högskolornas budget för grundutbildning med . Detta ska läggas till alla andra kvalitetssatsningar som är gjorda tidigare. Får jag vara lite jävig måste jag säga att jag är särskilt glad för att vi fortsätter med den särskilda kvalitetssatsning som gjorts på humaniora och samhällsvetenskap med jämfört med . Särskilt humaniora har nämligen fått ta stryk under tidigare decennier. Denna satsning innebär att heltidsbeloppet per helårsstudent har ökat sedan Alliansen tog över ordförandeklubban i . Det borde rimligen öka antalet lärarledda timmar för studenterna, någonting som har varit en alldeles för sällsynt vara.Det sades här tidigare av min kollega att resurser är viktiga. Men det är avgörande att resurserna används på ett effektivt sätt. Därför måste lärosätena utnyttja sina egna möjligheter till interna prioriteringar och omfördelningar för att möta studenternas efterfrågan och arbetsmarknadens behov. Jag tycker att det är en bra princip att vi ställer upp examensmål och kvalitetskrav i form av forskningsanknytning och liknande. Men vilka utbildningar som ska ges eller inte är det upp till varje universitet eller högskola att bestämma. Perfekta resursfördelningssystem finns nog inte. Det tror jag man ska vara ödmjuk nog att inse. Men det nya kvalitetsbaserade resursfördelningssystemet som så sakteliga börjar träda i kraft , där utvärderingar ska ligga som grund för en del av resursfördelningen, kommer att få en kvalitetsdrivande effekt på utbildningarna. Precis som vi alltid säger att utbildning ska löna sig, är det rimligt att de universitet och högskolor som har utbildningar av hög kvalitet ska premieras för detta. Det ska löna sig att vara en bra utbildare också.Herr talman och kolleger! Vi kommer att få en helafton när vi ska debattera den nya forsknings- och innovationspropositionen. Men det kan inte hjälpas att det måste bli lite överlappningar trots denna sena timme.Vi vet att regeringen i propositionen presenterar ytterligare en gigantisk satsning på forskning och innovation med till 2016, där tyngdpunkten ligger på life science som framför allt handlar om medicin, ett område där svensk forskningstradition är mycket stark och som också är en forskningsintensiv bransch som står för viktig export. Propositionen innebär också en rejäl kvalitetssatsning genom att de forskningsanslag som går direkt till lärosätena ökar med . Det ger lärosätena möjlighet att själva prioritera och göra strategiska val för att bedriva långsiktig forskning med både hög risk och stor potential, något som känns ytterligt bra för en liberal som har utgångspunkten för politiken att akademin ska stå mer självständig från den politiska makten.Det är en strategisk framtidsinvestering att satsa på som forskningsnation. har lyckats att både vara en tung grundforskningsnation och ett innovationsland, och där har vi samverkat över partigränserna. Det råder ingen tvekan om att en lyckad forskningspolitik har bidragit till att har varit framgångsrikt . Om vi ska fortsätta att vara det kommer det att krävas att vi också vågar satsa på spets och inte bara på bredd.Vi behöver skapa förutsättningar för att de unga duktigaste forskarna ska tycka att är ett bra land att forska i. Vi behöver också vara spännande nog att locka hit utländska framstående forskare, inte bara för att hämta utan också för att verka här. Därför är regeringens satsning på elitforskning livsnödvändig för oss som nation. För de allra duktigaste yngre forskarna skapas ett nytt program som ger dem möjlighet att stanna i och utvecklas här. handlar det om i satsningar. Dessutom tillförs resurser för rekrytering av utländska elitforskare. Landets rektorer ska kunna handplocka några av de absolut duktigaste internationella forskarna till sina lärosäten och ge dem rejält med forskningsresurser under . satsas närmare 2 ½ miljard kronor på att locka internationella toppforskare till , inte bara för att hämta pris utan för att verka här, som sagt.Herr talman! hör till de länder som i förhållande till sin befolkning satsar mest offentliga resurser på forskning. Det är bara och som slår oss i denna gren. Det är med kombinationen av ökade resurser, ökad akademisk frihet och ett ökat fokus på kvalitet och spets inom universitet och högskolor som vi kommer att fortsätta att utvecklas - måhända som en liten nation men med ett stort namn inom forskning och innovation. (Applåder)I detta anförande instämde (FP). Med all respekt för kvällens debatt kan det mycket väl vara så att det viktigaste som har hänt svensk forskning och det svenska innovationssystemet hände i . fattade ett historiskt beslut. , och efter det att frågan, minst sagt, har dragits i långbänk är tanken om ett EU-patent, ett gemensamt patent för länder, på mycket god väg att realiseras. Det är jätteintressant och spännande att se hur omvärldens beslut påverkar det lilla som är i ständig global konkurrens.Trots att det händer saker utanför våra gränser har det varit en intressant och spännande höst för alla oss som jobbar med forsknings- och innovationspolitik i . Regeringen har släppt både en innovationsstrategi och en forsknings- och innovationsproposition. Båda innebär att höjer profilen när det gäller forsknings- och innovationsfrågorna. Även om innovationsstrategin inte hade några egna pengar kopplade till sig innebär detta sammantaget besked om kraftfulla satsningar på svensk forskning och innovation.Gemensamt med satsningar på infrastruktur, på sänkt bolagsskatt och på utbyggd yrkeshögskola är det tydligt att trots krisen klarar att göra investeringar för konkurrenskraft och investeringar . Runt om i och världen finns det länder och regeringar som tvingas göra tvärtom. De tvingas dra ned på högre utbildning och på forskning, och det svider säkert i hjärtat på många utbildningspolitiker, inte minst i vår del i världen, där man tvingas göra detta. Det är ju i grunden skadligt för framtida tillväxt. Vi klarar av att trots ett kärvt läge göra de investeringar som innebär att kan utvecklas ännu lite mer.Det är kul när man skriver sådana här anföranden att jämföra med vad man sade eller . , och ännu tidigare än så, har jag och min kollega fokuserat på samverkan och innovation när det gäller hur våra lärosäten och deras verksamhet ska utvecklas. När vi nu ser vad som komma skall, vad vi ska debattera på andra sidan och vad som har presenterats ser vi också att hårt jobb från oss och många andra lönar sig.Det här är en forsknings- och innovationsproposition med ett stort I som har presenterats. Vi pratar om strategiska innovationsområden. Vi pratar om forskning för näringsliv och samhälle.Något som man kan framhålla särskilt är den pott som heter bedömning av samverkan. Någonting som har efterlysts av båda blocken och från olika sektorer i samhället är det viktiga uppdrag som man tidigare kallade för den tredje uppgiften, att samverka med näringsliv och omgivande samhälle. Man har sagt att det har varit viktigt, men det har inte bedömts, mätts eller värderats. börjar vi med det. sätter vi av 200 miljoner som propositionen kommer att verka. Vi ger i uppdrag att hitta bra och smarta metoder för att värdera detta och komma loss med det vi har pratat om under så lång tid.Men det går inte att prata innovation och samverkan utan att prata om studenter. Den viktigaste faktorn är givetvis de som finns med i utbildningen. Den viktigaste faktorn är de studenter som lär sig saker och sedan tar med dem till nya arbetsgivare eller blir sin egen arbetsgivare och använder sin kunskap på det sättet. Det finns studenter som skriver examensarbeten ute på företagen. Det finns studenter som blir industridoktorander.Vi har diskuterat kvantitet och kvalitet i den här debatten. Först kan man konstatera att kvantitet givetvis är viktigt i utbildningen. Det är viktigt att så många som möjligt kan gå sin drömutbildning. Detta år är det år då det är näst flest som har gått en högre utbildning. Det år som flest gick en högre utbildning var . Både dessa år har varit under alliansregeringen. Det är ingen slump om man ser de satsningar som sker.Men en satsning på kvantitet får aldrig ske till priset av minskad kvalitet. Det var någonting som skedde och flera decennier. har vi vänt den trenden. Mina kolleger har i detalj redogjort för hur mycket mer vi har satsat per student och på humsam-området, men det är så pass viktigt att jag väljer att upprepa det.