bet · H001AU5 · 2012-11-14 00:00:00 — En stridsåtgärd som vidtas i strid med 5 b § är enligt förslaget olovlig, se vidare nedan. Regeringen föreslår också att , i likhet med vad som gäller enligt lagens 5 a §, ska hjälpa till med information om sådana kollektivavtalsvillkor som arbetstagarorganisationer kan komma att kräva med stöd av stridsåtgärder enligt 5 b §. Arbetstagarorganisationerna ska ge in sådana kollektivavtalsvillkor till som organisationen kan komma att kräva med stöd av stridsåtgärder enligt den föreslagna bestämmelsen. I förslaget till ändring av 5 § utstationeringslagen anges att vid utstationering av uthyrda arbetstagare tillämpas även vissa angivna bestämmelser i uthyrningslagen. Vid tillämpningen av dessa bestämmelser ska som bemanningsföretag anses arbetsgivare som hyr ut arbetskraft och som kundföretag anses användarföretag. Regeringen föreslår att 41 c § MBL ändras så att en hänvisning görs till 5 b § i utstationeringslagen, vilket kommer att innebära att en stridsåtgärd som vidtas i strid med 5 b § är olovlig. Dessutom föreslås en följdändring och vissa redaktionella ändringar i 38 § MBL. Arbetsförmedlingslagen byter enligt förslaget namn till lag om privat arbetsförmedling och den s.k. karensregeln avskaffas. Dessutom föreslås redaktionella ändringar och följdändringar i denna lag. (SD) yrkar i motion 2012/13:A5 delvis avslag på propositionen. Motionären anser att möjligheten i den föreslagna 3 § uthyrningslagen för arbetsmarknadens parter att göra avvikelser från likabehandlingsprincipen genom kollektivavtal bör tas bort (yrkande 1). Utskottet välkomnar regeringens förslag om en ny och modern lag om uthyrning av arbetstagare. Utskottet är positivt till det sätt som bemanningsdirektivet nu genomförs på. Genom lagen kan man uppnå en tydligare och mer sammanhållen reglering av skyddet för uthyrda arbetstagare. Målet för den ekonomiska politiken och arbetsmarknadspolitiken måste vara full sysselsättning. Det är därför av stor vikt att alla som kan och vill arbeta också får tillfälle att göra det. Utskottet anser att bemanningsbranschen är en viktig och dynamisk del av den svenska arbetsmarknaden, och med den nya lagen ges branschen en fortsatt möjlighet att växa och skapa arbetstillfällen. Bemanningsföretag kan också vara viktiga när det gäller att skapa arbeten även för grupper som annars har svårt att komma in på arbetsmarknaden, t.ex. unga och utrikes födda. Utskottet vill understryka betydelsen av att lagförslaget i stor utsträckning anknyter till traditionerna på den svenska arbetsmarknaden. Utskottet anser att den svenska modellen, där kollektivavtal som ingåtts mellan arbetsmarknadens parter verkar tillsammans med lagregler, i huvudsak fungerar bra. Utskottet vill också betona att modellen förutsätter att parterna uppträder på ett ansvarsfullt sätt. Utskottet noterar i detta sammanhang att arbetsmarknadens parter ingått flera kollektivavtal inom bemanningsbranschen och att täckningsgraden för avtalen är hög. Utskottet kan också i sammanhanget nämna bemanningsdirektivets artikel 4 med rubriken av begränsningar och förbud. I artikel 4.1 anges att begränsningar och förbud som gäller anlitande av arbetskraft som hyrs ut av bemanningsföretag endast får motiveras av allmänintresset. Regeringen konstaterar att det råder en viss osäkerhet när det gäller innebörden av den aktuella regleringen men anser att det inte finns anledning att nu ta ställning till en bestämmelse om att kollektivavtalade begränsningar och förbud som gäller anlitande av arbetskraft som hyrs ut av bemanningsföretag endast får motiveras av allmänintresset. Utskottet instämmer i denna bedömning. Utskottet delar inte uppfattningen som uttrycks i motion 2012/13:A5 yrkande 1 (SD) att arbetsmarknadens parter genom kollektivavtal inte ska få göra avvikelser från likabehandlingsprincipen. Den möjlighet till undantag som anges i lagförslagets 3 § är väl förenlig med den svenska modell som utskottet värnar. Utskottet konstaterar dessutom att avvikelsemöjligheten förutsätter att de kollektivavtal som ingås respekterar det övergripande skydd för uthyrda arbetstagare som slås fast i bemanningsdirektivet. Mot bakgrund av vad som ovan anförts ställer sig utskottet bakom regeringens förslag om bl.a. en uthyrningslag. Det innebär att utskottet, efter enstaka rättelser av uppenbara skrivfel som framgår av punkten 1 i utskottets förslag till riksdagsbeslut, föreslår att antar regeringens lagförslag. Därmed tillstyrks proposition 2011/12:178 punkterna 1 och 3 i dess helhet och punkterna 2 och 4 delvis och motion 2012/13:A5 (SD) yrkande 1 avstyrks. Utskottet övergår nu till att under särskilda rubriker behandla de motioner som innehåller begäranden om tillkännagivanden som rör frågor som behandlas i propositionen. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om att ett kundföretag inte ska få hyra in arbetstagare för stadigvarande behov. Jämför reservationerna 2 (S) och 3 (V). Socialdemokraterna anser i motion 2011/12:A335 av m.fl. att lagstiftningen ska ses över så att det fackliga inflytandet kan stärkas vid anlitande av bemanningsföretag (yrkande 17). Socialdemokraterna anser vidare i motion 2012/13:A3 av m.fl. att en dispositiv bestämmelse bör införas i den föreslagna uthyrningslagen som innebär att ett kundföretag inte får hyra in arbetstagare för att tillgodose ett stadigvarande arbetskraftsbehov (yrkande 1). anser i motion 2012/13:A4 av m.fl. att uthyrningslagen bör tillföras en bestämmelse om att det inte ska vara tillåtet att använda inhyrning för att tillgodose ett permanent arbetskraftsbehov (yrkande 2). Ett i sak motsvarade förslag framför partiet i motionerna 2011/12:A205 yrkande 2 och 2012/13:A201 yrkande 11, båda av m.fl., men utan att ange var frågan ska regleras. Utskottet uppfattar att det i både Socialdemokraternas och motioner kan skönjas en viss skeptisk inställning till uthyrning av arbetstagare. Båda partierna föreslår t.ex. begränsningar i kundföretagens möjlighet att avgöra när inhyrning av arbetstagare ska få ske. Socialdemokraterna anser i motion 2012/13:A3 yrkande 1 att ett kundföretag inte bör få hyra in arbetstagare för att tillgodose ett stadigvarande arbetskraftsbehov. På motsvarande sätt framhåller bl.a. i motion 2012/13:A4 yrkande 2 att det inte ska vara tillåtet att använda inhyrning för att tillgodose ett permanent arbetskraftsbehov. Utskottet kan konstatera att bemanningsdirektivet inte utgår från eller ställer krav på att det ska vara fråga om tillfälligt arbete för att uthyrning ska vara möjligt. Utskottet delar över huvud taget inte Socialdemokraternas och mer kategoriska tveksamheter till uthyrning av arbetstagare utan menar tvärtom att bemanningsbranschen i är väl fungerande och anser att det skulle krävas starka skäl för att införa begränsningar av det slag som de båda partierna förespråkar. Utskottet kan inte se att sådana skäl föreligger. Utskottet anser därför att motionerna 2011/12:A205 (V) yrkande 2, 2011/12:A335 (S) yrkande 17, 2012/13:A3 (S) yrkande 1, 2012/13:A4 (V) yrkande 2 och 2012/13:A201 (V) yrkande 11 bör avslås. Likabehandlingsprincipen för uthyrda arbetstagare m.m. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden som bl.a. tar upp frågor om likabehandlingsprincipen för uthyrda arbetstagare. Jämför reservationerna 4 (SD) och 5 (V). (SD) föreslår i motion 2012/13:A5 att det till förslagets 8 § förs en skrivning om att likabehandling av lön ska gälla för arbetstagare efter totalt tre månaders sammanlagt arbete för ett kundföretag (yrkande 2). anser i motion 2011/12:A205 av m.fl. att regeringen, i syfte att garantera anställda i uthyrningsföretag likabehandling, bör återkomma med ett förslag om en lag om uthyrning av arbetstagare (yrkande 4). anger i motion 2012/13:A4 av m.fl. att en uthyrd arbetstagare och dennes arbetstagarorganisation ska ha rätt att på begäran ta del av bemanningsföretagets affärsavtal för att kontrollera att det inte finns några klausuler som hindrar den uthyrda arbetstagaren från att ta anställning vid ett kundföretag som hon eller han utför eller har utfört arbete för (yrkande 1). och (båda S) vill i motion 2011/12:A212 stärka skyddet för inhyrd arbetskraft inom transportsektorn. Utskottet konstaterar att det genom förslaget till uthyrningslag får stor betydelse för likabehandlingsprincipens tillämplighet om bemanningsföretaget respektive kundföretaget omfattas av kollektivavtal och om det finns några andra bindande generella bestämmelser i kundföretaget som reglerar de grundläggande arbets- och anställningsvillkoren för dem som anställts direkt av kundföretaget. Om bemanningsföretaget är bundet av ett kollektivavtal som uppfyller lagens krav, kommer de grundläggande arbets- och anställningsvillkoren att regleras av detta avtal och bemanningsföretaget är inte skyldigt att tillämpa lagens krav på likabehandling. Om bemanningsföretaget däremot saknar ett sådant kollektivavtal blir den lagstadgade likabehandlingsprincipen tillämplig enligt sin ordalydelse. kollektivavtal har den uthyrda arbetstagaren rätt till de grundläggande arbets- och anställningsvillkor som följer av detta. Situationen kan även vara sådan att varken bemanningsföretaget eller kundföretaget omfattas av kollektivavtal som reglerar de grundläggande arbets- och anställningsvillkoren. Om det inte heller finns andra bindande generella bestämmelser i kundföretaget som reglerar dessa grundläggande villkor, finns de villkor som enligt likabehandlingsprincipen ska gälla i den lagstiftning som är tillämplig. I motion 2012/13:A5 yrkande 2 (SD) vill motionären att undantaget från likabehandlingsprincipen i fråga om lön i förslagets 8 § inte ska gälla efter sammanlagt tre månaders arbete på kundföretaget. Utskottet noterar inledningsvis att denna möjlighet att göra undantag för lön grundar sig på artikel 5.2 i bemanningsdirektivet. Utskottet delar inte motionärens uppfattning utan anser att undantaget väl överensstämmer med den etablerade principen på svensk arbetsmarknad, dvs. att huvudansvaret för reglering av löne- och anställningsvillkor ligger på arbetsmarknadens parter. Utskottet bedömer att motionerna 2011/12:A205 yrkande 4 (V) och 2011/12:A212 (S) är tillgodosedda genom införandet av förslagen till lagstiftning i proposition 2011/12:178. anser i motion 2012/13:A4 yrkande 1 att en uthyrd arbetstagare och dennes arbetstagarorganisation ska ha rätt att ta del av bemanningsföretagets affärsavtal för att kontrollera om det finns något som hindrar den uthyrda arbetstagaren att ta anställning vid ett kundföretag som arbetstagaren utför eller har utfört arbete för. Utskottet vill i detta sammanhang peka på att det i 9 och 10 §§ i förslaget till uthyrningslag finns begränsningar i avtalsrätten mellan bemanningsföretag och kundföretag. I förslagets 9 § anges att ett bemanningsföretag inte får hindra en arbetstagare att ta anställning hos ett kundföretag som han eller hon utför eller utfört arbete för. Dessa bestämmelser är skadeståndssanktionerade och om företagen i ett avtal inskränker arbetstagares rättigheter enligt uthyrningslagen är avtalet ogiltigt i de delarna. Utskottet gör bedömningen att de begränsningar som föreslås i lagen är väl avvägda och tillräckliga och att det inte är lämpligt att införa en sådan reglering som föreslår. Sammanfattningsvis avstyrker utskottet motionerna 2011/12:A205 (V) yrkande 4, 2011/12:A212 (S), 2012/13:A4 (V) yrkande 1 och 2012/13:A5 (SD) yrkande 2. Likabehandlingsprincipen för utstationerade uthyrda arbetstagare Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om likabehandlingsprincipen för utstationerade uthyrda arbetstagare. Jämför reservation 6 (V). anser i motion 2012/13:A4 av m.fl. att en bestämmelse bör införas för uthyrda arbetstagare som är anställda vid bemanningsföretag i länder utanför EU/EES om likabehandling i förhållande till kundföretagets anställda (yrkande 5). Partiet vill också att utstationeringslagen ska ändras så att likabehandlingsprincipen gäller fullt ut för utstationerade uthyrda arbetstagare (yrkande 7). vill i motionerna 2011/12:A205 och 2012/13:A201, båda av m.fl. att utstationeringslagen ska ändras så att det tydligt framgår att utstationerade uthyrda arbetstagare ska ha minst samma lön och villkor som de skulle ha haft om de varit anställda direkt i kundföretaget (yrkande 5 respektive yrkande 13). Utskottet delar regeringens bedömning att utstationerade uthyrda arbetstagare bör ges ett förstärkt skydd i förhållande till övriga utstationerade arbetstagare. Utskottet välkomnar regeringens förslag om att det förstärkta skyddet för utstationerade uthyrda arbetstagare ska säkerställas genom utökade möjligheter för arbetstagarorganisationerna att vidta stridsåtgärder mot arbetsgivaren för att genom kollektivavtal få till stånd en reglering av villkoren. Det är enligt utskottets mening bra att de krav som arbetstagarorganisationen får ställa på de områden som ingår i den hårda kärnan inte begränsas till miniminivåer. Utskottet instämmer i regeringens bedömning att rätten att vidta stridsåtgärder måste vara beroende av både det utländska kollektivavtalets innehåll och av villkor som följer av enskilda anställningsavtal eller utländska lagar. Utskottet konstaterar också att ett utländskt bemanningsföretag kan göra gällande fredsplikt utan att vara bundet av ett kollektivavtal, vilket i regel inte är möjligt för ett svenskt bemanningsföretag. anser i bl.a. motion 2012/13:A4 att utstationeringslagen ska ändras så att likabehandlingsprincipen gäller fullt ut för utstationerade arbetstagare (yrkande 7) och att en bestämmelse bör införas för uthyrda arbetstagare som är anställda vid bemanningsföretag i länder utanför EU/EES om likabehandling i förhållande till kundföretagets anställda (yrkande 5). Utskottet vill inledningsvis påminna om att utstationerade uthyrda arbetstagare från såväl länder inom EU/EES som länder utanför detta område omfattas av utstationeringslagen. Vidare konstaterar utskottet att regeringen föreslår ett förstärkt skydd för utstationerade uthyrda arbetstagare genom möjligheten för arbetstagarorganisationerna att vidta stridsåtgärder för villkor som är bättre än den hårda kärnan i 5 §. Regeringen föreslår alltså inte en lagstadgad likabehandlingsprincip för utstationerade arbetstagare. Regeringen konstaterar i propositionen att en lagstadgad likabehandlingsprincip skulle tillerkänna denna grupp lagstadgade rättigheter som går utöver utstationeringsdirektivet och som dessutom sannolikt skulle leda till tillämpningsproblem. Utskottet anser att det är av stor vikt att det är ett överblickbart regelverk som gäller för utstationerade uthyrda arbetstagare och som uppfyller de EU-rättsliga principerna om proportionalitet, förutsebarhet och transparens. Utskottet instämmer alltså i regeringens bedömning att det är en lämpligare ordning när det gäller de lagreglerade villkoren att de minimivillkor som gäller för utstationerade uthyrda arbetstagare även i fortsättningen regleras i 5 § utstationeringslagen. Det förstärkta skydd som föreslås i 5 b § ger därutöver möjlighet att kräva sådana villkor som följer av kollektivavtal. Utskottet anser att skyddet för de uthyrda utstationerade arbetstagarna är välavvägt och kan inte ställa sig bakom kravet på att införa likabehandlingsprincipen i utstationeringslagen. Utskottet vill i detta sammanhang även uppmärksamma att regeringen sammankallat en parlamentarisk kommitté som ska utvärdera de ändringar som gjordes i utstationeringslagen (lex ) med anledning av Lavaldomen, se nedan i avsnittet Utredning om utstationering på svensk arbetsmarknad. Sammanfattningsvis avstyrker utskottet motionerna 2011/12:A205 (V) yrkande 5, 2012/13:A4 (V) yrkandena 5 och 7 och 2012/13:A201 (V) yrkande 13. Utskottets förslag i korthet avslår ett motionsyrkande om en rätt att vidta stridsåtgärder även mot ett kundföretag och inte endast mot en arbetsgivare som hyr ut arbetskraft. (SD) anser i motion 2012/13:A5 att det i förslagets 5 b § i utstationeringslagen bör införas en rätt att vidta stridsåtgärder även mot ett användarföretag (kundföretag) och inte endast mot en arbetsgivare som hyr ut arbetskraft (yrkande 3). I motion 2012/13:A5 yrkande 3 (SD) anser motionären att förslaget till 5 b § utstationeringslagen bör utvidgas så att stridsåtgärder kan vidtas inte bara mot ett bemanningsföretag utan även mot ett kundföretag. Utskottet framhåller att utgångspunkten är att det är arbetsgivaren, dvs. bemanningsföretaget, som ansvarar för att de utstationerade uthyrda arbetstagarna får lön och andra villkor som uppfyller kraven i utstationeringslagen. Det ter sig därför naturligt att lagregleringen om arbetstagarorganisationens möjlighet att vidta stridsåtgärder i 5 b § riktas mot arbetsgivaren och inte mot kundföretaget. Utskottet vill också peka på det självklara att förhållandet mellan en svensk arbetstagarorganisation och ett kundföretag med verksamhet här i landet normalt sett regleras av den gällande svenska arbetsrättsliga lagstiftningen. Det innebär bl.a. att rätten enligt MBL att vidta stridsåtgärder i syfte att träffa kollektivavtal kan användas av den svenska arbetstagarorganisationen mot såväl ett kundföretag som mot vilket annat företag som helst som är verksamt i . Ett kollektivavtal som ett kundföretag är bundet av kan få en avgörande betydelse för de grundläggande arbets- och anställningsvillkor som ett utländskt bemanningsföretag tillämpar på sina till utstationerade uthyrda arbetstagare. Det som motionären tycks vilja åstadkomma är således redan möjligt enligt gällande rätt, varför motion 2012/13:A5 (SD) yrkande 3 avstyrks. Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om att utstationerande företag ska ha en förhandlingsbehörig företrädare i . Frågan bereds inom . Jämför reservation 7 (V). På förslag av näringsutskottet beslutade om ett tillkännagivande till regeringen om att återkomma med förslag på åtgärder för att värna den svenska arbetsmarknadsmodellen genom krav på behörig representant för företag etablerade i utlandet eller näringsidkare bosatta utomlands med personal utstationerad till (bet. 2010/11:NU19, rskr. 2010/11:270). har utarbetat promemorian Anmälningsskyldighet vid utstationering samt förtydligande avseende missbruk av visstidsanställningar enligt anställningsskyddslagen (Ds 2011:22). I promemorian föreslås bl.a. att det ska införas bestämmelser i utstationeringslagen om att utländska arbetsgivare som utstationerar arbetstagare i ska vara skyldiga att göra en anmälan till om utstationeringen och utse en kontaktperson i . Kontaktpersonen ska vara behörig att ta emot delgivningar för arbetsgivarens räkning och kunna tillhandahålla sådana handlingar som visar att kraven i utstationeringslagen är uppfyllda. Regeringen har aviserat en proposition i fråga om anmälningsskyldigheten till . anser i motionerna 2011/12:A205 yrkande 6, 2012/13:A4 yrkande 8 och 2012/13:A201 yrkande 14, samtliga av m.fl. att utstationerande företag ska registrera sin närvaro och ha en förhandlingsbehörig företrädare i . I motion 2012/13:A4 preciserar partiet dessutom att detta bör ske genom ett tillägg i utstationeringslagen. När det gäller motionskrav på att utstationerade företag ska registrera sin närvaro och ha en förhandlingsbehörig företrädare i konstaterar utskottet att en departementspromemoria har tagits fram av . Promemorian har remissbehandlats och bereds inom . Regeringen har aviserat en proposition till . Mot bakgrund av det pågående beredningsarbetet anser utskottet inte att det finns skäl att nu föreslå någon åtgärd från med anledning av motionerna 2011/12:A205 (V) yrkande 6, 2012/13:A4 (V) yrkande 8 och 2012/13:A201 (V) yrkande 14, varför de bör avslås. Utredning om utstationering på svensk arbetsmarknad Utskottets förslag i korthet avslår motionsyrkanden om en parlamentarisk utredning om utstationering och om tilläggsdirektiv till den utredning som regeringen har tillsatt. Jämför reservation 8 (V). På förslag av arbetsmarknadsutskottet beslutade om ett tillkännagivande till regeringen om att skyndsamt tillsätta en utredning med uppdrag att överväga vilka lagändringar som krävs för att värna den svenska modellen i ett internationellt perspektiv och därefter återkomma till med lagförslag. Utskottet angav två skäl för utredningen. Det första var att kompletterande lagstiftning borde antas i syfte att stärka den svenska kollektivavtalsmodellen. Primärt handlade det om anmälningsplikt och krav på att det finns en behörig representant också för utländska företag med verksamhet i . Det andra skälet var att delar av lex ska ses över i en särskild utredning eftersom Lavalproblematiken måste få en lösning som långsiktigt värnar den svenska kollektivavtalsmodellen inom ramen för EU-medlemskapet (bet. 2010/11:AU10, rskr. 2010/11:299). Regeringen beslutade att sammankalla en parlamentarisk kommitté som ska utvärdera de ändringar som gjordes i utstationeringslagen (lex ) med anledning av Lavaldomen (dir. 2012:92). Av utredningsdirektiven framgår att arbetet ska börja med en kartläggning av hur utstationeringssituationen i ser ut. Kartläggningen ska bl.a. omfatta antalet utstationerade arbetstagare i , vilka länder arbetstagarna utstationeras från och i vilka branscher utstationering vanligen sker. Med kartläggningen som utgångspunkt ska kommittén bl.a. utvärdera om tillämpningen av lex fungerar, utvärdera och bedöma tillämpningen av bestämmelserna om uppgifter i detta sammanhang och överväga vilka lagändringar som krävs för att värna den svenska modellen i ett internationellt perspektiv. Uppdraget ska redovisas . vill i motion 2012/13:Sf207 av m.fl. yrkande 1 att regeringen tillsätter en parlamentarisk utredning med uppdrag att föreslå lösningar som innebär att kan leva upp till sina internationella åtaganden i fråga om grundläggande fackliga rättigheter som den svenska kollektivavtalsmodellen stärks. anser i motion 2012/13:A4 av m.fl. yrkande 6 att regeringen bör utfärda tilläggsdirektiv till den parlamentariska utredningen om utstationering på den svenska arbetsmarknaden. Partiet saknar i direktiven bl.a. ett uppdrag att föreslå lösningar som innebär att kan leva upp till sina internationella åtaganden, inte bara dem inom , i fråga om grundläggande fackliga rättigheter som den svenska modellen stärks. m.fl. (S) vill i motion 2011/12:A369 få till stånd en översyn, både på nationell och på europeisk nivå, av den lagstiftning som reglerar situationen för utstationerade arbetstagare. Utskottet konstaterar att regeringen, mot bakgrund av tillkännagivande, tillsatt en parlamentariskt sammansatt utredning som utöver att utvärdera tillämpningen av lex bl.a. också ska överväga vilka lagändringar som krävs för att värna den svenska modellen i ett internationellt perspektiv. Utskottet välkomnar utredningen och anser inte att något ytterligare initiativ från sida behövs. Motionerna 2011/12:A369 (S), 2012/13:Sf207 (V) yrkande 1 och 2012/13:A4 (V) yrkande 6 avstyrks. Utskottets förslag i korthet bifaller fyra motionsyrkanden och avslår ett motionsyrkande om ett juridiskt bindande socialt protokoll samt avslår motionsyrkanden om frågor om garantier för den svenska kollektivavtalsmodellen m.m. Jämför reservationerna 9 (M, FP, C, KD) och 10 (V). I anslutning till ansökan om medlemskap i 1991 fogades en förklaring till anslutningsfördraget om att genom den skriftväxling som ägt rum mellan och kommissionen fått försäkringar beträffande svensk praxis i arbetsmarknadsfrågor och då särskilt systemet för att reglera arbets- och anställningsförhållanden i kollektivavtal mellan arbetsmarknadens parter. Förslag om ett socialt protokoll har tidigare framförts, bl.a. i motioner i samband med riksdagsbehandlingen av Lissabonfördraget. I det sammanhanget konstaterade utrikesutskottet, med referens till arbetsmarknadsutskottets yttrande i ärendet, att Lissabonfördraget bidrar till att förbättra för arbetstagarna och att fördraget i sig inte hindrar förutsättningarna för den svenska modellen med kollektivavtal och en tydligt reglerad konflikträtt.