bet · GZ01UU4 · 2012-02-15 00:00:00 — Man invänder förvisso, med en svag majoritet, mot EU:s krav på att införa en finansiell transaktionsskatt på EU-nivå, men man invänder däremot inte mot EU:s krav att via energiskattedirektivet ange den svenska energiskattens minimiutformning och satser.Man är också, även om man inte så gärna erkänner det utåt, positivt inställd till att EU lägger sig i svensk arbetsmarknad. har vi det välkända och redan implementerade utstationeringsdirektivet, som innebär att arbetare från andra länder kan komma till och pressa ned de svenska lönerna genom att de undantas från svenska kollektivavtal. Till detta har vi också arbetstidsdirektivet, vilket anger villkoren för arbetsdeltagande.I kommissionens arbetsprogram föreslås vidare att svenska skattemedel ska användas för att motverka de effekter på sysselsättning som strukturomvandlingar har för vissa europeiska länder.Det kommer även att diskuteras hur anställningstryggheten ska försämras i och med EU:s intentioner att införa något av en flexicurity i unionen.Man föreslår dessutom, vilket också välkomnar, i ledet av EU:s öppenhetstänk även ett ramverk för att på europeisk nivå reglera ungdomsarbetslösheten där bland annat ungdomar förväntas söka arbete över hela unionen. Tillsammans med EU:s idé om att medborgarna i medlemsländerna ska bli trespråkiga blir den logiska följden av detta troligast att de svenska ungdomarna kommer att tvingas söka arbeten utomlands alternativt att tvingas avstå de ekonomiska skyddsnäten.Till det här, fru talman, har vi också det faktum att EU vill utöka unionen till att omfatta även delar av och och därigenom, inte minst, decimera redan näst intill obefintliga inflytande ytterligare. För att sedan finansiera uppbyggnaden av dessa samhällsstrukturer föreslår EU en ny förordning om Europeiska socialfonden, ESF.Inledningsvis innebär detta för del en utökad medlemsavgift på . Det troliga är emellertid att denna sammanföring medför så stora sociala problem att den ekonomiska belastningen ändå inte blir det största problemet.Det är därför oerhört viktigt att EU:s planer på att utöka sin finansiering genom en transaktionsskatt och en momsbaserad EU-beskattning inte bara begravs utan att utvidgningsplanerna också permanent stoppas.Sverige och har redan nog med problem att hantera. I denna mening är det därför högst anmärkningsvärt att utrikesutskottet särskilt understryker vikten av att fortsatt värna ett öppet med en fortsatt utvidgning. Av någon anledning ska till vilket pris som helst dras ned i fördärvet - ju snabbare, desto bättre dessutom.Att kommissionen i sitt meddelande framhåller sin särskilda ställning som lagstiftare, med syfte att öka sin redan starka särställning troligast på ministerrådets och bekostnad, välkomnas följaktligen av riksdag eftersom det så att säga effektiviserar och förenklar lagstiftningen på EU-nivå.Fru talman! Jag hoppas att det med all önskvärd tydlighet framgår att min inställning till detta maktöverförande tankegods som EU nu under bara ett verksamhetsår presenterar ligger på ett väldigt skeptiskt plan. Det är ju lite det som är syftet med dagens debatt, det vill säga att utreda inställning till de inrikesfrågor som behandlas och kommer att behandlas och tas över på EU-nivå.Låt mig därför klargöra att mitt och mitt partis syn på Europafrågor är genomgående och principiellt att besluten och makten över ska utgå från det svenska folket.Det är i ironins namn just vad som står i regeringsformens första paragraf. Ändå vet vi att åtminstone av ärenden redan härrör från Europeiska unionen och att detta antal stadigt kommer att öka.Vi vet också att EU, bortsett från detta verksamhetsår, i linje med regeringens idéer har fört fram tankar om att höja pensionsåldern inom EU:s medlemsländer, där delar av pensionsfinansieringen inte minst ska ligga på privat nivå.Vi vet att det så kallade Erasmussamarbetet troligtvis kommer att leda till att en kvot av svenska ungdomar kommer att tvingas slutföra sina utbildningar i andra EU-länder. Vi vet att EU går vidare med att samordna de sociala trygghetssystemen. Vi vet att EU planerar att slutföra systemet av beskattning av handeln.Därefter kommer EU:s nästa fördrag att planeras och verkställas.Om inte har bytt sammansättning i denna kammare kommer det garanterat att medföra att unionen ytterligare så att säga integreras och att ytterligare makt överförs från till Europas.Gårdagens meddelande om att EU:s axelmakter och nu har slutit ett avtal om att samordna skattepolitiken är i detta sammanhang förstås en god fingervisning om vad som komma skall, om vi inte i demokratins namn sätter ned foten ordentligt och begär ett svenskt utträde ur Europeiska unionen.Fru talman! Med de orden avrundar jag mitt anförande om kommissionens handlingsprogram med att yrka bifall till reservation.Jag önskar också avslutningsvis föra till protokollet att den sista meningen i vår reservation inte är korrekt och att vi alltså inte - utöver det vi har anfört i vår reservation - i övriga frågor i allt väsentligt ansluter oss till utskottsmajoritetens demokratifientliga ställningstagande.I detta anförande instämde (SD). Jag vill börja med att säga att det finns mycket i utskottsbetänkandet som är ganska sunt, som bygger på en skepticism mot att EU tar åt sig alltför mycket rättigheter att bestämma, tar åt sig alltför mycket möjligheter att använda ekonomin på ett expansivt sätt.Det finns ett motstånd från det svenska parlamentet mot att nedskärningspolitiken blir alltför omfattande, eftersom utskottet inser att det också kan få kontraproduktiv verkan, nämligen att man låser fast sig i en recession.Det finns alltså delar i utskottets resonemang som kan ansluta sig till. Men jag vill självklart ändå yrka bifall till reservation 4.Anledningen är att den stora skillnaden mellan utskottsmajoriteten och går i synen på krisen, dess orsaker och vilka metoder som ska användas för att bekämpa den ekonomiska krisen.Orsakerna menar jag är en otyglad bank- och finanssektor, en högerpolitik som redan i sig har rivit isär samhällen, korruption i många fall men inte minst den skandalösa utformningen av euron som valuta, som har inneburit att centralstyrningen har skett på ländernas bekostnad och som har lett till att vi har en situation där ränte- och valutapolitiken bestäms i utifrån i huvudsak ekonomiska situation, vilket är förödande för , , , , och många av de länder som står inför problem.Nu möter man det med sämre pensioner, lönesänkningar och nedskärningar av fackliga rättigheter - sådant som även Alliansen åtminstone i ord brukar säga sig vilja bekämpa. Det är fel väg.EU lägger sig nu till och med i lönebildningen, vilket var nästan otänkbart för . Då var det tydligt att EU inte skulle ha med lönebildning och arbetsmarknadsfrågor att göra på det sättet.Det är tydligt att det finns ett demokratiförakt bakom de åtgärder som diskuteras. Demokratin ses som ett problem. Folkvalda politiker som kan avsättas eller väljas om är inte en lösning för Europeiska unionen i tider av kris, utan då vill man ha teknokrater som fattar de avgörande besluten, antingen teknokrater som tar ansvar i regeringsställning eller också teknokrater i form av eller , som ingen väljare kan välja bort.Det är ett mycket större problem i sin förlängning än vad den ekonomiska krisen riskerar att vara. Om demokratin inte längre ses som handlingskraftig i tider av kris, då kommer inte uppslutningen bakom demokratin att vara självklar heller.Detta är på europeisk nivå motsvarigheten till den enda vägens ekonomiska politik. Den är lika fel i som den var i 1991-1994, när yttrade orden om den enda vägens ekonomiska politik på den tiden.I stället finns det naturligtvis möjligheter att välja en annan väg. Men då krävs det att man bekämpar arbetslösheten på riktigt. Då krävs det att man tar sysselsättningsfrågorna på allvar. Då duger det inte med nedskärningar. Det är tvärtom så att när allt färre får rimliga villkor vid arbetslöshet och sjukdom, då kommer också efterfrågan på varor och tjänster att sjunka ytterligare, och så kommer vi att ha den negativa spiral som leder till att vi inte får efterfrågan som ger jobb.Det är det vi har förstått i historiskt sett. Det är därför vi har hållit uppe konsumtionen även för den som har varit sjuk. Det är därför vi har sett till att ha det som på ekonomspråk kallas automatiska stabilisatorer, nämligen en hyfsad socialförsäkring, en sjukförsäkring och en a-kassa som gör att människor faktiskt slipper att lämna hus och hem när de drabbas av den olycka som det innebär att bli långvarigt sjuk eller arbetslös.Så har vi kunnat hålla uppe efterfrågan på varor och tjänster, vilket har gjort att samhället trots nedåtgående, dåliga konjunkturer ändå har kunnat hålla uppe ett mått av efterfrågan som har lett till nya jobb. Detta överges nu fullständigt på europeisk nivå.Vill man bekämpa rasismen - det vill många, fast inte alla - är det viktigaste man kan göra att se till att klyftorna inte ökar ytterligare, för när klyftorna ökar, då kommer de enkla, antiintellektuella problemlösarna fram som påstår att det är invandrarnas fel, som påstår att det är något yttre hot som ligger bakom de ökande klassorättvisorna.Vi vet att det inte är sant. Men vi vet att grogrunden för rasismen alltid ökar i tider av kris. Då måste man särskilt se till att de åtgärder som görs inte ytterligare drar isär samhället. Man måste i stället försöka hålla ihop samhället och se till att de försämringar som måste till i tider av kris också bärs solidariskt.Jämställdhet och jämlikhet är inte bara vackra ord. De måste också innebära något i praktisk handling. När utskottet talar om vikten av kvinnors deltagande på arbetsmarknaden och när man talar om vikten av jämställda villkor men inte kritiserar de försämringar som leder till att kvinnor i större utsträckning ses som reservarbetskraft, då är man inte riktigt konsekvent.Kraven på hållbar utveckling måste leda till investeringar, måste leda till att man satsar på nya, gröna jobb som också kan vara en väg ut ur krisen. Det krävs en annan politik.Dessutom måste respekten för fackliga rättigheter återupprättas.Det finns många som kommer att säga goda saker i debatten, och det finns några som redan har gjort det. Jag tycker att i allt väsentligt sade bra saker, och jag tycker att sade bra saker.Problemet för de två partierna är att de inte är tillräckligt konsekventa. Om ni menar allvar med fackliga rättigheter och en arbetsmarknad som bygger på rättvisa, då har ni tillsammans med oss möjligheten att se till att inte ratificeras i riksdag förrän vi har ett socialt protokoll på plats. Säger ni ja till det har vi som minoritet makten att förhindra en fördragsändring med kravet på ett socialt protokoll.Vi i räcker ut handen till Socialdemokraterna och för att tillsammans med oss förhindra att EU fortsätter utan att se till att fackliga rättigheter tas på allvar. Fina ord räcker inte!Dessutom måste jag säga: Den socialdemokratiska reservationen är mycket välskriven och tar upp bra saker. Men att bedöma den i samma andetag som man diskuterar europakten och från Socialdemokraternas sida är beredda att ställa sig bakom den europakt som just motverkar mycket av det man säger sig vilja stå för, det är fullständigt obegripligt för mig.Det rimliga vore i stället att man förstärkte kritiken mot den politik som riskerar att leda till ytterligare orättvisor på arbetsmarknaden, ytterligare klasskillnader och ännu mindre jämställdhet mellan kvinnor och män. Det är det stora problemet med kommissionens arbetsprogram likaväl som med politiken i många EU-länder. Det är högern som styr. Vi ska debattera utrikesutskottets utlåtande över arbetsprogram . Det är ett dokument som täcker många viktiga frågor - allt från klimatfrågan, kampen mot den organiserade brottsligheten till asyl- och migrationsfrågor och mycket annat. Men framför allt handlar det, förståeligt nog, om hur och EU ska tackla den djupa ekonomiska krisen.Mycket talar för att också 2012 kommer att bli ett turbulent år för den europeiska ekonomin. I kristider ställs ofta viktiga frågor i syfte att omvärdera sakernas tillstånd. Det är naturligt och bra. Men risken är också stor för att man tar de korta vägarna och de snabba genvägarna. Trots de stora möjligheter till förbättringar som finns, finns också risken att man i sin iver gör fel och fort. Kriser kan därför utgöra en grogrund för farliga förenklingar och politisk populism av värsta sort, i värsta fall också för politisk extremism och till och med våld.En av de farliga saker som lättast sker i orostider är att man sluter sig - att man försöker hålla omvärlden och verkligheten från sig och att man i sin iver att skydda sig skapar nya och värre problem både för sig själv och för andra.Därför är det viktigt och välkommet att vi i utrikesutskott har en bred samsyn i detta utlåtande om att redan inledningsvis betona vikten av att fortsätta hålla öppet. Lösningen på kris kan inte vara att vi försöker stänga omvärlden ute utan i stället att vi själva försöker öppna upp oss ännu mer. Därför vill vi moderater också gärna se ett EU som i ännu större utsträckning engagerar sig i omvärlden och som genom handel, student- och forskarutbyten, migration, utvecklingssamarbete och investeringar är fortsatt öppet för hela världen. Det handlar om ett som är öppet för nya medlemmar och ett fördjupat samarbete med våra grannar i såväl syd som i öst och väst.Fru talman! hus måste komma i ordning. För många har för länge sökt de farliga genvägarnas politik och lånat till sin konsumtion. Bara så sent som fick sex euroländer se sina kreditbetyg sänkta. Därför är det både viktigt och bra att tillsammans med andra EU-länder har enats om en ny finanspakt som kan lägga grunden för att få ordning och reda i de offentliga finanserna, precis som vi har fått i . Att deltar innebär som bekant inga rättsliga förpliktelser, men vi ges däremot en möjlighet till insyn och inflytande.Europas problem är dock äldre än den senaste finanskrisen. Jag är själv född , och under hela min livstid, ända sedan oljekrisen, har länder brottats med sviktande konkurrenskraft. Den stora och avgörande frågan lyder därför: Hur ska få fart på tillväxten och få nya jobb på plats? Det är där den stora utmaningen ligger.Lärdomen från den svenska 90-talskrisen är att man visserligen måste få ordning på sina egna offentliga finanser och få en budget som håller, men man måste också ibland våga sig på tuffa reformer. Det räcker inte att låna till nya utgifter för att försöka hålla hjulen snurrande, utan man måste faktiskt göra verkligt tuffa och jobbiga förändringar. Det handlar om en tillväxtstrategi som vågar utmana privilegier, monopol, byråkrati och överregleringar och som åter kan skapa förtroende och framtidstro i ekonomin. Klarar man det kan man, precis som , komma stärkt ur krisen.Genom just avregleringar, effektiviseringar, investeringar och inte minst ekonomisk integration med övriga och världen har ökat sitt välstånd och sin konkurrenskraft. Det är också denna resa som vi och övriga måste fortsätta på.Fru talman! En del söker utmåla dagens kris som marknadsekonomins kris. De har fel. Det är bara att se till verkligheten. Man kan till exempel studera undersökningen Index of Economic Freedom. Den presenteras varje år.Den visar hur öppna världens länder är i sin ekonomi, och den visar också att just de länder som har klarat sig ganska bra i krisen också klarar sig ganska bra i rankningen. Länder som och landar på plats 21 respektive 15 medan problemländer när man tittar på ekonomisk frihet som och landar på plats 67 respektive 68. Krisländerna och hamnar på plats 92 respektive 119.Italien är då strax efter men före , medan kommer efter och men strax före och . Visst finns det länder som rankas ganska högt i undersökningen som har haft det svårt i finanskrisens kölvatten, men dessa länder verkar också vara de som har återhämtat sig först och bäst. Dit hör de baltiska staterna och men även och . Nej, problemen i dessa länder är långt ifrån över, men utvecklingen har i alla fall börjat vända och går åt rätt håll.Ser man på EU som helhet så skulle man med ett vägt medeltal i den här undersökningen placera unionen någonstans runt plats 45. Då hamnar man som EU-länderna och , som då skulle representera EU som helhet, eller som , och . Det är knappast några nyliberala marknadsekonomiska drömländer, utan det är länder som jag tror har en hel del att göra för att förbättra sin öppenhet och få mer av marknad och därmed också mer av tillväxt och investeringar.Fru talman! Som ovan nämnda exempel visar är det i första hand politiken på nationell nivå som gör skillnad. Många av de problem länder nu brottas med har skapats i ländernas huvudstäder, inte i , och de kan lösas i huvudstäder, inte i . Lösningarna måste i första hand komma på plats i medlemsländernas regeringar och parlament.En del EU-länder har regler och traditioner som försvann i med skråväsendet. I kan en licens för att få köra taxi kosta mer än vad en ny bil kostar för att man måste köpa den på svarta börsen. Det finns lokala monopol på alla möjliga samhällstjänster som är skyddade - alltifrån bagerier, frisörer till läkare eller jurister.Den italienska har beräknat effekterna om serviceindustri skulle vara lika effektiv som genomsnittet för övriga euroområdet. Det vill säga att man skulle gå från plats 92 till 45. Det innebär inte att man skulle vara i toppen, men man skulle åtminstone närma sig snittet. Det skulle innebära att bnp beräknas öka med , varav hälften sannolikt skulle ge effekt . Det skulle inte bara innebära en välkommen välståndsökning för ganska pressade italienska hushåll, konsumenter och företag, utan det vore också en verklig stimulanspolitik som skulle ge nya jobb, ökad tillväxt och ökat utrymme i ekonomin. Den skulle dock inte riskera att bygga upp nya skuldberg och göra ont värre.Fru talman! Även om huvudansvaret för att lösa krisen vilar på nationella regeringar finns det också en hel del som vi kan och bör göra gemensamt i EU. Därför är det bra att kommissionen i sitt arbetsprogram understryker att den inre marknaden inte är färdig men att den är vårt viktigaste verktyg för tillväxt och sysselsättning. Här behövs en offensiv satsning för att förverkliga en väl fungerande inre marknad. Det handlar inte minst om att bryta ned de hinder som fortfarande bromsar den så viktiga gränsöverskridande tjänstemarknadens utveckling och om att få i gång en fungerande digital marknad. Därför är det viktigt och välkommet att kommissionen nu betonar att vi vill se en skyndsam behandling av de 12 huvudförslagen i inremarknadsakten och att man ska prioritera den så kallade 2020-strategin. Vi välkomnar här särskilt ambitionen att underlätta kvinnors deltagande på arbetsmarknaden. Här finns en enorm resurs som länder måste ta bättre vara på. Det ökar inte bara tillväxten, vilket är bra, utan än viktigare stärker det kvinnors ställning och bidrar till ökad frihet och jämställdhet. Det välkomnar vi.Vi välkomnar också den uttalade ambitionen att modernisera EU:s budget, men vi tycker ärligt att kommissionens förslag lämnar mycket övrigt att önska på det här området. Det är orimligt att EU:s budget ska öka som många medlemsländer sparar kraftigt i sina nationella budgetar. I stället vill vi se en politik där man avskaffar jordbrukssubventioner och på så sätt inte bara frigör resurser för nya satsningar på forskning och infrastruktur utan också kan öka möjligheterna för konsumenter att köpa billigare produkter i EU och få på plats en verklig frihandel i världen. Det skulle vara en välkommen vitamininjektion i hela världsekonomin och framför allt ge goda möjligheter för fattiga länder att få en ökad ekonomisk utveckling genom att producera livsmedel som de kan sälja till rika länder som länderna i EU.Om kommissionen menar allvar med att tillväxt, konkurrenskraft och sysselsättning nu är det som ska prioriteras håller det inte att föreslå åtgärder som går i motsatt riktning. Dit hör en skatt på finansiella transaktioner som kommissionen själv säger är problematisk. Men det finns också andra förslag i det här dokumentet som inte håller.Fru talman! I kristider är det lätt att bara se problemen. Därför får vi inte glömma att EU nu också tar viktiga steg som är positiva. Vi kan välkomna som en ny medlem, och vi kan genom de senaste årens omvälvningar se ett nytt hopp om att förbättra relationerna med länderna söder om och hjälpa dessa länder till demokrati, rättsstat och det välstånd som marknadsekonomiska reformer och tillgång till den europeiska marknaden skulle kunna medföra.Fru talman! Trots krisens alla utmaningar och problem bör vi ta fasta främst på de möjligheter som ett fritt, fredligt, enat och öppet kan erbjuda både oss som bor här och resten av världen. Kommissionens arbetsprogram pekar på flera viktiga och välkomna reformer men innehåller också, i ärlighetens namn, en del mindre bra idéer och förslag. Därför är det viktigt att länder som , med god erfarenhet av just reformer, tar för sig i diskussionerna i . röst ska vara stark och engagerad för ett bättre . Därför vill jag yrka bifall till utrikesutskottets förslag till beslut. sade att vi får inflytande med europakten. Argumentationen från statsministern och förespråkarna för europakten har ju varit närmast av negativ art, nämligen att vi ska förhindra att vi behöver bindas av de åtgärder som kommer att föreslås inom europakten och att vi kommer att få sitta med vid bordet, vilket nu är tillförsäkrat, en gång . Inflytandet är något marginellt, för att uttrycka sig milt, handlar ju om huruvida europakten är bra eller dålig. Är det rätt eller fel väg? Det är det som också diskuteras i utskottets utlåtande om kommissionens arbetsprogram. Det verkar som om majoriteten lite för lite har insett att det finns en gräns där nedskärningar slår över och blir kontraproduktiva.Nedskärningarna kommer att leda till att det blir svårare att hämta igen den ekonomiska kris som genomsyrar läget i flera av EU:s länder. Ett av skälen till det är euron.Gustav hör till ett parti som arbetade mycket hårt för ett ja till svenskt euromedlemskap 2003. Jag antar att varken eller partiet har ändrat uppfattning. De tycker fortfarande att det är en bra idé med en centralbank i som bestämmer räntan och valutapolitiken för hela detta icke naturliga valutaområde, vilket är ett av de stora problemen i dag.Det är ett av de absolut största problemen vi har, nämligen att det inte är ett naturligt valutaområde. Det innebär stora problem för länder som inte hör till EU:s kärnländer, till de största ekonomierna. När bestämmer räntan och valutan får betala priset. Därför borde egentligen tacka svenska folket för att de var klokare än vad var - de var klokare än vad , och var - och röstade nej till euron 2003. Man kan se det på ett annat sätt. kris är väsentligt mycket äldre än euron. Det här är en utmaning som vi har försökt att adressera gemensamt ända sedan jag föddes.Euron var ett svar på detta. Den har tjänat många länder bra och också inneburit en välkommen vitamininjektion i ekonomi. Men det finns problem kvar att lösa. Det grundläggande problemet är just det som man med finanspakten och andra åtgärder nu försöker komma till rätta med. Det handlar om: Har vi regler? Respekteras de reglerna? Följs de reglerna?Det finns euroländer som har klarat sig ganska bra i krisen. Det finns euroländer som har enormt stora problem. Det finns länder utan euron som har problem, och det finns länder utan euron som har klarat sig bättre. Jag tror att förklaringen snarare går att hämta i hur väl man har klarat att reformera den nationella ekonomin på hemmaplan. Det var också det jag lyfte fram i mitt anförande.Europa har mycket att göra. Länder som och är i en rankning vad det gäller öppenhet placerade på platserna 92 och 119 i en internationell jämförelse. Där har vi problem.Lars skulle vilja se ett tack från för folkomröstningsresultatet när det gäller euron.