bet · GZ01FiU23 · 2012-03-28 00:00:00 — Då tycker jag att det är intressant att för kunna se och Vickers Commissions förslag om en så kallad ring fencing mellan retail banking, det vill säga de samhällsviktiga bankerna, och investmentbankerna. Hur ser riksbankschefen på detta? Enligt Vickers Commission omsluter de samhällsviktiga bankerna i bara mellan en sjättedel och en tredjedel av balansomslutningen i bankerna i . Hur ser riksbankschefen på de här förslagen? Kan det vara något för ? Ordföranden: jag släpper in ska jag bara kommentera det sade om utfrågningen av . Det är nämligen så att de här utfrågningarna som är öppna och tillgängliga för alla brukar föregås av en intern utfrågning i utskottet med några personer, till exempel analytiker, akademiker och så vidare. Jag kan absolut erkänna att var en av dem som var här . Men detta var i en intern diskussion, och det innebär att vi inte kan använda referat till dessa ganska akademiska och öppna diskussioner som fördes där i denna utfrågning. De finns heller inte tillgängliga för åhörarna eller för våra inbjudna företrädare för banken. Det är mitt jobb att säga detta. Jag ger därför möjlighet till ytterligare frågeställningar från . Var får sin inspiration eller bakgrund ifrån är sedan upp till , men det är som måste stå för dem öppet. får du gärna komplettera eller precisera din fråga. (V): Jag kan omformulera frågan och utan referens ifrågasätta om inte den förda penningpolitiken är alltför procyklisk och agerar för sent på de förändringar som man ser i omvärlden och om det inte vore väsentligt att nu sänka styrräntan för att möta den kommande lågkonjunkturen. Ordföranden: frågade alltså . Vi går vidare till sist i denna runda. (KD): Tack för föredragningen, riksbankschefen! Först har jag en teknisk fråga angående bilden av er räntebana. Den visar faktiskt på att det till och med skulle kunna hamna i en negativ ränta 20132014. Riksbankschefen kan väl förklara varför det ser ut på det viset. Vi hoppas att vi inte hamnar i det läget, men då borde man inte heller visa det på bild. Min andra och egentliga fråga handlar om balans. Jag gillar balans, och det vi nu ser ute i är obalanser som ska rättas till. Det är egentligen samma skeende som vi har i hushållsekonomin får vi obalanser i hushållsekonomin händer det saker, och vi måste ta ansvar för det och räta upp det. Det är ingen skillnad när det gäller stater. Man måste ordna se till att ha ordning och reda på sin ekonomi, annars blir det bekymmer. Då kommer vi till er satta räntebana. Vi har företag som går in och varslar. Man är orolig för vad som händer, och i detta läge tar man till varsling. Vi har fått till ett ramverk bolånetaket hushållen och deras bolåneräntor har kommit till. Vi har andra ramverk som finansiellt ska styra upp och minska risken för banksektorn, vilket själv har varit inne på. Då är min fundering: Varför ligger man ändå kvar med en ränta på ? Är det inte bättre att försöka sänka den lite grann och komma till så låg ränta som möjligt och ändå bibehålla inflationsmålet? Det verkar ju finnas bedömningar som tyder på att vi kan göra detta just för att hålla uppe investeringstrycket både i offentlig sektor och för företag. Vi kan långsiktigt bädda för en fortsatt hög investeringstakt i vårt land. Risken är nu att vi ligger lite för högt med räntan, och så tappar vi lite grann för att bädda för vår framtid. Vore det inte bättre att försöka krypa ned med reporäntan lite grann, just för att långsiktigt hålla bra fart i investeringstakt? Det finns stora bedömningar om att vi ändå klarar inflationsmålet. : Den första frågan rörde tillväxten i . Vi räknar med allmänt sett ganska låg men fortfarande en tillväxt i , och det har att göra med att framför allt de stora länderna i kommer att fortsätta att växa. är ett draglok i de sammanhangen. Sedan är det en annan sak att några länder säkert har ekonomier som kommer att krympa, till exempel den grekiska, men där de stora länderna där det går rätt hyggligt, och det går ganska bra ju längre norrut man kommer, ändå kommer att dominera den allmänna ekonomiska utvecklingen på ett sådant sätt att vi har en tillväxt i . Vi ser alltså inte framför oss någon negativ tillväxt, utan det här är den bästa bedömning som vi gör. Vad gäller BRIK-länderna kan det finnas skäl att hålla ett öga på dem , inte minst för att svensk export styrs om mer till dem. Ska man säga något om dessa länder blir bilden ganska annorlunda eftersom de snarare kämpar med en inflationstakt som är alldeles för hög. De sliter med allehanda frågeställningar om sina växelkurssystem och har i vissa fall sannolikt intervenerat ganska mycket på valutamarknaden för att hålla växelkursen där den är. Det är alltså helt andra typer av frågeställningar som finns där. Dock kommer de såvitt vi kan se att fortsätta växa kraftigt, och det blir allt viktigare för och svensk ekonomi att ta hänsyn till detta. När de gäller frågan om procyklikalitet i penningpolitik kan jag konstatera att vi har en nominellt sett låg ränta. I ett historiskt perspektiv är den mycket låg. Vi har också en låg real ränta. Nominell ränta minus inflationstakt på ungefär ½ procent ger en mycket låg real ränta. Vår bedömning är att det kommer att normaliseras, och då behöver vi få en gradvis stigande realränta också. Det har också att göra med att vi har ett resursutnyttjande som går mot normalitet också . Det ligger redan ganska nära fullt resursutnyttjande. Frågan om vi ska välja den väg som har valt att gå i och föreslå att man delar på banker får vi ta ställning till längre fram. Jag kan inte säga om det är just den vägen vi ska gå. En sak är dock klar. Vi behöver göra en hel del, dels när det gäller hur vi ska hantera dessa saker på den offentliga sidan, dels när det gäller kapitaltäckning och ett antal andra regler som berör svenska banker och som gör att svenska bankväsendet är välkapitaliserat och även i andra avseenden tryggt och säkert. Svaret på fråga om vilken ränta som är lagom just nu är . Den räntan leder till en god samhällsekonomisk utveckling och gör att vi klarar vårt inflationsmål på ett bra sätt. Ordföranden: får gärna upprepa sin fråga om den negativa räntan. (KD): Varför har ni lagt in en negativ ränta i utfallet? : Det är mer av teknisk art. hade vi i och för sig en negativ ränta, men det var mer en symbolhandling än något som spelade roll. Påpekandet är riktigt och bra; det vore bättre att skära bort den biten och därigenom skifta sannolikhetsfördelningen något. Då ställs vi dock inför frågeställningen hur illustrationen ska se ut i stället, och tyvärr har vi inte kommit så långt att vi har klurat ut hur de blå fälten då ska se ut. Vi får återkomma till det. Ordföranden: Då går vi in på runda nummer två. Den inleds av Socialdemokraterna. (S): Jag tackar för informationen. När vi träffar representanter från riksbanker i andra länder hyllar de ofta den svenska modellen och arbete. Min första fråga gäller prognoser. Det är givetvis alltid svårt att prognostisera i konjunktursvängningar. Vid förra konjunkturskiftet var det en debatt om hur skopriset påverkade räntan. Hur ser riksbankschefen på utvecklingen av era prognoser? Förra gången vi hade en utfrågning ställde jag frågan om marknaden följer eller marknaden när det gäller räntor. Kan riksbankschefen beskriva hur marknaden har reagerat på räntebeslut? Regeringens brist på bostadspolitik gör att efterfrågan på bostäder är mycket högre än utbudet. Det ger högre priser som ger högre bostadslån. Hur bedömer riksbankschefen risken för en bostadsbubbla? Har den ökat eller minskat? Det är intressant att läsa det penningpolitiska protokollet. I diagram 4 är analysen att den rådande försiktiga politiken vad gäller räntan innebär att vi kommer att få en något högre arbetslöshet än i de andra scenarierna i diagrammen i protokollet. (M): Hur ser riksbankschefen på sannolikheten att statsskuldskrisen kommer att lösas delvis genom höjd inflation i till exempel , och eurozonen? Om man väljer den lösningen, vilka konsekvenser får det för och svensk penningpolitik? (MP): Jag funderar lite över skillnaden mellan och ekonomier och möjligheten att reda upp det på egen hand. Förutom storleken har andra strukturer som antagligen ökar landets förmåga att reda ut situationen på egen hand. Kan riksbankschefen utveckla detta? I förhållande till min tidigare fråga om möjliga snöbollseffekter är detta ganska viktigt. : Vi diskuterade frågan om det är som följer marknaden eller tvärtom ingående för när vi bestämde oss för att börja publicera en egen räntebana. Vid de tillfällen när det går åt lite olika håll är det bättre att vi berättar vad vi tycker än att göra det indirekt och referera till utvecklingen på marknaden. Det är en synpunkt som vi håller fast vid. Det betyder inte att det går att hålla ihop marknaden och vår syn vid varje tid, vilket man också ser om man diskuterar med marknadsföreträdare. Det kan vara för stora skillnader på den kanten. På det stora hela tycker vi att nuvarande system fungerar väl. Det som inte fanns på radarskärmen när dessa diskussioner fördes var den värld vi lever i med extremt stora kast i räntor på olika håll i vår omvärld. Man får också extremt stora skillnader mellan olika typer av räntor på olika ställen i vår omvärld. Låt mig ge ett exempel. Vad ska man betrakta som en europeisk ränta ? Räntenivån i är en helt annan än i . lever vi i en värld där marknadsrörelserna blir extremt stora. En del av dessa marknadsrörelser fortplantar sig också in i det svenska systemet. Det betyder att det är svårare än det var tidigare under den långa stabila period vi hade att göra dessa bedömningar. skulle jag säga att det snarare handlar om att utveckla en teknologi där vi också betraktar räntor inom ett intervall och inte i form av enskilda medelvärden eller något sådant. Det händer så pass mycket i det finansiella systemet i vår omvärld och i så att det är betydligt svårare än tidigare att koppla ihop ett samtal om någon utländsk ränta med en svensk ränta för stunden. Detta har inte på något sätt gjort vår värld enklare, men det är den värld vi har att leva i när det gäller våra bedömningar. Det betyder också till exempel att det är svårare att avgöra när räntor förändras vad som är ränteförändringar som man på något sätt tycker att man kan hänföra till den penningpolitiska diskussionen och vad som är ränteförändringar som snarare har att göra med olika länders förmåga eller oförmåga att hantera sin statsskuld och de stora skiften som det blir i ränteförändringar som en konsekvens av det dagliga samtalet om just denna del. Vi får helt enkelt göra så gott vi kan i denna stökiga värld. När det gäller bostäder går vi nu in i ett skede med en lugnare konjunkturutveckling än vad vi har haft i och med att den allmänna räntenivån har höjts sedan den var extremt låg och bostadsräntorna har stigit. Vi ser inte framför oss frågan om bostadsupplåning som en dominerande faktor när det gäller konjunkturen och vad som sker på bostadsmarknaden . Vår bedömning är att det kommer att gå lite långsammare än vad det har gjort. Vi tror också att införandet av lånetaket har spelat roll. Det är givetvis angeläget att fortsätta hålla ett öga på utvecklingen så att det inte går för fort. Den svårighet som alltid finns i detta sammanhang påminner lite om frågeställningarna om statsskuld i förhållande till BNP. Vi vet alla att vid något läge blir statsskulden för stor i förhållande till BNP. Då blir det bekymmersamt, och allt går i fel riktning. Precis på samma sätt finns det givetvis någon lånenivå i förhållande till disponibel inkomst som blir för hög. Då får man väldiga bekymmer när allt går åt andra hållet. I båda fallen går det inte att räkna fram denna siffra, utan i båda fallen vill det till värdeomdömen när man anser att det är för mycket. Det är en av de svårigheter som finns i detta. Hög inflation och statsskuld är hypotetiska händelser. I en sådan omvärld blir dock mycket annorlunda, och då får man förmoda att det på ett eller sätt kommer att slå på växelkursen och att det kommer att ske en del vad gäller utvecklingen i . Vad det kan tänkas innebära är svårt att bedöma . Det är en sak att tala om hög inflation om det är världen i sin helhet jämfört med om det är något enskilt land, men då har vi bytt regim och får ta ställning hur vi ska hantera det. Så till jämförelser mellan och . har ett stort budgetunderskott och en mycket hög statsskuld. Första prioritet i fallet blir att åtminstone komma till ett läge där man inte har ett budgetunderskott, om man räknar bort räntebetalningar. Där är man inte . fortsätter statsskulden att öka. Så kan det inte fortsätta, därav den diskussion man har i om vilken statsskuld som över huvud taget är hanterlig och hur det blir då. Det omvända gäller . Jag tror att man faktiskt har ett litet budgetöverskott före ränteutgifter. Då har man större möjlighet att bromsa. I har man dessutom en mycket större produktionsbas eftersom man har en större industrisektor. I fallet kommer levnadsstandarden att falla på det ena eller andra sättet. Den kommer att falla till den nivå som motsvaras av landets produktionsförmåga. Denna produktionsförmåga är sannolikt lägre än vad den är i . Därför har man lite lättare att hantera dessa frågor i än vad man har i . I båda fallen krävs det dock att man genomför strukturreformer som är sådana att tillväxten ökar. Gör den inte det står levnadsstandarden och stampar, antingen på den nivå som är eller så faller den. Det är upp till respektive ekonomi att hitta den nisch som varje land anpassar sig till för att hantera den produktion som man bedriver. Sedan får man precis som i andra länder se till att den gradvis växer och utvecklas över tiden. Att anpassningar ska till är givet. Att de sedan sker på lite olika sätt för att ekonomins struktur är olika får man leva med. Därför kommer det att bli lite olika ekonomisk utveckling i respektive land. (FP): har vi ställt många frågor om varför saker och ting har hänt, men man kan också ställa en fråga om varför saker och ting inte har hänt. är liksom ett välskött land med god ekonomisk utveckling och ordning och reda i de offentliga finanserna. Där har dock växelkursen dragit i väg kraftigt. Det är till och med så att har låst sin växelkurs för att hindra att den stiger ännu mer. Varför stiger inte den svenska växelkursen? Per Åsling (C): Riksbankschefen har erfarenheter från internationellt arbete, bland annat inom , . Dess nya chef har uttryckt behov av en samordnad och sammanhållen politik på global nivå för att undvika vissa tänkbara kraftiga nedgångar. Hur ser riksbankschefen på det internationella samarbetet? Hur är förutsättningarna för att lyckas parera, komma överens och ta nödvändiga beslut? Hur kan bidra framöver om läget skulle förvärras? (SD): Jag funderar på hur man ska tolka prognosen om att sparandet kommer att sjunka och konsumtionen alltså öka. Vi har en stor andel fasta tillgångar i sparandet, och vi har också en del så att säga övervälbärgade. Ska man tolka den ökade konsumtionen som att vi kommer att öka utlåningen med en kreditinfluerad tillväxt? Svaret på min fråga om tillväxttakten var att de stora länderna kommer att dominera. Dock måste även de stora länderna strama åt sina ekonomier. Dessutom är de mer beroende av att exportera till sin omvärld, också till de länder som har problem . De riskerar även kapitalförlust i och med den pågående krisens uppenbara risker. Jag undrar lite över syn på dessa frågor. (V): Jag har ett par frågor om detaljer i rapporten. Här konstateras att boräntorna stiger mer än höjningen av reporäntan. Kan man säga att bankerna passar på att skära emellan och skaffa sig extra marginaler? De redovisar ju höga vinster och höga bonusprogram och annat som påverkar allmänhetens syn på dem. Hur ser Riksbankschefen på detta, och kan det vidtas några åtgärder? Vidare sägs det i rapporten att inflationen kommer att stiga till följd av en svagare krona, bland annat . sägs det i rapporten att kronan kommer att stärkas. Det är en motsägelse. : Det är svårt att uttala sig om skillnaderna i växelkursutveckling mellan schweizerfrancen och den svenska kronan. Det är ganska olika ekonomier och olika drivkrafter när det gäller det som man brukar kalla flight-to-quality i orostider. har i det fallet en mycket lång historia där detta har inträffat vid ett antal olika tillfällen. För del är det en ny diskussion när det gäller var man placerar sina pengar. Jag kan dock konstatera att det finns en skillnad jämfört med tidigare. Ser vi på grafen som beskriver en vägd växelkurs i förhållande till andra länder har det i tidigare orosperioder skett stora förändringar i den svenska växelkursen. har kronan i och för sig försvagats en del men mycket mindre . I den meningen har det varit en annorlunda utveckling än den vi haft . Givet det arv vi har med stora växelkursförändringar bakåt i tiden tar det innan dessa minnen förbleknar. Det spelar måhända också roll i detta sammanhang, även om det givetvis är svårt att uttala sig om växelkursen och dess utveckling. När det gäller IMF:s roll och den globala politiken är det svårt att se att det skulle finnas en global konsensus om att samordna den ekonomiska politiken i olika länder. Man kan komma så långt i Valutafonden, G20 och andra forum att man på ett tydligare sätt än tidigare är villig att diskutera de globala obalanserna. Men att man på ett koordinerat sätt på global nivå skulle reda ut de bekymmer som finns har jag svårt att se. Dessa frågor har diskuterats utan att det har skett särskilt mycket på den sidan. En något mindre ambitiös ansats är att hoppas att man runt om i de globala forumen är mer villig än tidigare att säga att en spade är en spade när man diskuterar globala obalanser. Där spelar givetvis Valutafondens arbete en ganska stor roll, för det är Valutafondens jobb att beskriva vad som sker i världsekonomin och underlätta dessa samtal. Det frågades också vad kan göra i olika sammanhang om det är bekymmer ute i världen. i någon form eller som nation har deltagit i olika typer av lånearrangemang när det har behövts. Varje gång man har velat höja kapitaltillskottet i Valutafonden på ett eller annat sätt har alltid varit med. I den meningen har vi gjort vad vi har kunnat för att vara goda världsmedborgare i dessa sammanhang. Man kan inte veta vad som väntar runt hörnet, men jag kan inte se att det skulle finnas något skäl till att ändra på vår syn att vilja vara med och hjälpa till. I närtid har vi hjälpt till i fallen och och bakåt i historien vid många andra tillfällen. För en öppen ekonomi som den svenska som är mycket beroende av att världshandeln fungerar ligger det i eget intresse att vara med och hjälpa till i dessa sammanhang. Sparandet sjunker för att vi, såvitt vi kan bedöma, får lite högre tillväxt längre fram. När osäkerheten minskar är det lättare att öka konsumtionen. Då behöver man inte ägna sin tid åt att fundera över vad som händer härnäst. Vad händer i de stora europeiska länderna? Ja, vår bästa bedömning är den prognos vi lagt fram. Låg men fortsatt tillväxt i är den slutsats som vi har dragit. Det har också att göra med att fortsätter att vara en stor exportnation som inte minst exporterar mycket till BRIK-länderna. Man påverkas givetvis till en del av det som sker i , men eftersom man har hela världen som sitt arbetsfält kompenserar den höga efterfrågan i resten av världen för en del av detta. Att boräntorna har stigit mer än reporäntan är korrekt. Vi noterade att räntemarginalen var för låg och behövde öka. Det påpekade vi, och när det nu har skett ändrar diskussionen karaktär och gäller hur man ska hantera detta. Ett skäl är att det har varit stor utlåning till rörlig ränta. Bankerna kan inte låna upp till rörlig ränta på samma sätt som de lånar ut, utan de får låna upp på längre löptider än de ränteförändringar som bolånetagarna har önskat. Detta ska betalas någonstans, och det behöver man kompensera för. Längre fram när det har lugnat ned sig och vi återgår till ett mer stabilt tillstånd bör detta sprida sig jämnt mellan långivare, låntagare och aktieägare. Ordföranden: Då går vi in på sista frågerundan. (S): Hur bedömer kraften i räntevapnet? Som artillerist lärde jag mig att ju mer krut man laddar med, desto mer effekt ger det när man fyrar av. Under krisen var det en rejäl laddning, 4,75 procents ränta. Därefter fyrade av flera sänkningar ned till då vi fick en kronförsvagning. Vi fick i gång exportindustrin och fick en kraftig ökning av BNP. Egentligen borde ha medalj för dessa åtgärder. Det är inte bara inflationsmålet som har som uppgift med sin räntepolitik. Den ska också stödja produktion och sysselsättning, vilket man gjorde väldigt kraftfullt och tydligt 2008. På något sätt upplever jag som att delar av politiken har väldigt mycket förväntningar på räntevapnet och fokus på det. Det finns många andra vapen, som exempelvis finanspolitik. Min fråga till riksbankschefen om detta är: Hur bedömer ni styrkan i räntevapnet ? Är det tillräckligt? Vilken effekt kan man få för att stödja produktion, export och sysselsättning? Det är min första fråga. Sedan har jag en fråga om banker och de svenska bankernas engagemang i utlandet. Vi vet om de stresstester som är gjorda tidigare att man där inte tar med statspapper som banker har. De finns visserligen redovisade. Min fråga är: Finns kreditförsäkringarna, CDS-försäkringarna, med? Är de transparenta? Finns den typen av risker just nu när vi ser det som händer ute i ? Jag tänker särskilt på svenska bankerna. (M): Jag får tacka riksbankschefen för en bra föredragning och alla bilderna. Jag tittar väldigt mycket på bild 10 och ser på exportsidan. Vi är helt överens om att svensk export är avgörande för att kunna hålla välståndet i landet. Det är av vår BNP som är export. Jag har fått signaler från näringslivet att orderingången tyvärr går ned kraftigt. Lastvagnar totalt sett är något som är väldigt känsligt för konjunkturen, men även andra industrisektorer börjar få problem. Som vi ser på bild 10 har det att göra med att går till . Efterfrågan där kommer att gå ned väsentligt. Även ligger på . Jag är oroad över detta. Den andra biten är BRIK-länderna. har en inflation på och försöker att bromsa inflationen. Det gör att det inte blir tillväxter på , utan det kommer förmodligen att bli lägre. är inte BRIK-länderna så stora , men de kommer säkert att bli det. Min fråga till riksbankschefen är: Är inte riksbankschefen lite orolig för konjunkturen? Vi talar om en tillväxt totalt sett på 11½ procent . Vi kanske ligger på 4, 4½ . Signalerna är ganska klara. Det sker varsel. Måste man inte ligga med här väldigt noggrant vad som händer? (V): Det är egentligen en fråga som inte riksbankschefen svarade på riktigt som jag återupprepar. Det sägs i rapporten att inflationen stiger på grund av en svagare krona. Men visas i bedömningen att kronan kommer att stärkas. Det kanske är olika delar i en process. Jag förstår inte riktigt detta. (M): Jag skulle vilja gå tillbaka till en av de bilder som jag fann mest intressant. Det var bild 7 som handlade om konkurrenskraftsförändringar. Jämför man länderna där, kan man konstatera att det kanske är roten till att vissa länder befinner sig i rätt allvarliga problem. För svensk del har vi gått från att ha haft ett rätt högt skattetryck. Det har i sig medfört att trycket på kraftiga produktivitetsförbättringar har varit nödvändigt för att upprätthålla en god konkurrenskraft. Den produktivitetsutvecklingen har i någon mån avstannat . Därför finns det ännu större vikt av att man ser till att stimulera produktionskostnaderna. Det har man gjort genom att sänka arbetsgivaravgifter och införa jobbskatteavdrag. Jag skulle vilja höra riksbankschefens tankar om hur viktigt det arbetet är framåt. Jag har ytterligare en fråga som det skulle vara intressant om riksbankschefen kunde utveckla. Det gäller de stresstester som har utförts . Jag skulle vilja höra vad riksbankschefen har för åsikter om kvaliteten på dessa stresstester.