bet · GZ01TU17 · 2012-05-22 00:00:00 — 2011/12:TU17 Bemyndiganden på sjöfartsområdet I detta betänkande behandlar utskottet proposition 2011/12:97 Bemyndiganden i fartygssäkerhetslagen (2003:364) och barlastvattenlagen (2009:1165). Regeringen föreslår i propositionen att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska få meddela föreskrifter om, eller i enskilda fall besluta om, undantag från kravet att kosten ska vara anpassad till de ombordanställdas olika kulturella och religiösa bakgrunder. Ändringarna föreslås träda i kraft . Regeringen föreslår också att den ska få meddela föreskrifter om krav på hanteringen av barlastvatten. Ändringarna föreslås träda i kraft den dag regeringen bestämmer. Utskottet anser att inte bör tillämpa sjöarbetskonventionen i större omfattning än vad som krävs och att det därför är lämpligt att införa ett bemyndigande som ger regeringen rätt att begränsa kraven på ombordanställdas kost. Vidare är det enligt utskottets mening lämpligt att detaljerade krav på hanteringen av barlastvatten regleras genom förordning. Utskottet föreslår därmed att godkänner propositionens förslag. Utskottets förslag till riksdagsbeslut antar regeringens förslag till lag om ändring i fartygssäkerhetslagen (2003:364). Därmed bifaller proposition 2011/12:97 punkten 1. antar regeringens förslag till lag om ändring i barlastvattenlagen (2009:1165). Därmed bifaller proposition 2011/12:97 punkten 2. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (S), (M), (M), (S), (M), (S), (M), (S), (FP), (S), (M), (SD), (V), (M), (S), (MP) och (KD). Ärendet och dess beredning I detta betänkande behandlar utskottet proposition 2011/12:97 Bemyndiganden i fartygssäkerhetslagen (2003:364) och barlastvattenlagen (2009:1165). Inga motioner har väckts med anledning av förslaget. Till grund för propositionen ligger utredningsbetänkandena Sjöarbetskonventionen om anslutning (SOU 2009:95) och Barlastvattenkonventionen om anslutning (SOU 2008:1). Regeringen har inhämtat Lagrådets yttrande. Lagrådet lämnade förslaget utan invändningar. Utskottet redovisar i bilaga 1 regeringens förslag till riksdagsbeslut. Regeringens lagförslag återges i bilaga 2. I propositionen föreslås ändringar i fartygssäkerhetslagen (2003:364) med innebörden att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om eller i enskilda fall besluta om undantag från ett i lagen föreskrivet krav på viss kost till de ombordanställda. Ändringarna föreslås träda i kraft . Det föreslås också en ändring i barlastvattenlagen (2009:1165). Ändringen innebär ett bemyndigande som ger regeringen rätt att meddela föreskrifter om krav på hanteringen av barlastvatten. Ändringen föreslås träda i kraft den dag regeringen bestämmer. Utskottets förslag i korthet antar regeringens förslag till lag om ändring i fartygssäkerhetslagen. Utskottet anser att inte bör tillämpa sjöarbetskonventionen i större omfattning än vad som krävs och att det därför är lämpligt att införa ett bemyndigande som ger regeringen rätt att begränsa kraven på ombordanställdas kost. FN:s internationella arbetsorganisation () antog det dokument som på svenska kallas sjöarbetskonvention (Labour Convention MLC). överlämnade en särskild utredare, , sitt betänkande Sjöarbetskonventionen om anslutning (SOU 2009:95) med förslag om anslutning och nödvändiga författningsändringar. Betänkandet har remissbehandlats. beslutade att anta regeringens förslag sjöarbetskonvention (prop. 2011/12:35) vilket innebär att vissa lagförslag träder i kraft (bet. 2011/12:TU6, rskr. 2011/12:133). Förutom förslag om att ska ansluta sig till sjöarbetskonventionen beslutades de författningsändringar som krävs för att konventionen ska kunna genomföras i svensk rätt. () sjöarbetskonvention innehåller ett stort antal bestämmelser om sjömäns arbets- och levnadsförhållanden ombord på fartyg och samlar ett stort antal tidigare . Det handlar om bestämmelser om t.ex. sjömännens arbetsmiljö ombord, anställningsförhållanden och rätt till social trygghet. Eftersom redan har ratificerat de flesta av de tidigare konventionerna och genomfört dem i svensk rätt var många av sjöarbetskonventionens bestämmelser redan gällande rätt i när konventionen antogs. Ett mindre antal av bestämmelserna hade dock inte någon nationell motsvarighet. En av de sistnämnda var bestämmelsen i regel 3.2.1 som föreskriver att varje medlemsstat ska se till att fartyg som för dess flagg medför och serverar mat som är anpassad till olika kulturella och religiösa bakgrunder. Sjöarbetskonventionen är tillämplig på fartyg som inte navigerar enbart i inlandsvatten, i vatten inom eller nära skyddade farvatten, eller i områden där hamnregler gäller. I proposition 2011/12:35 om anslutande till sjöarbetskonventionen bedömde regeringen att konventionen inte omfattar fartyg som uteslutande går i inre fart och att inte bör tillämpa konventionen i större omfattning än vad som krävs. Visserligen finns inte någon enhetlig definition av begreppet inre fart, men genomförandet av sjöarbetskonventionen hindrades inte av detta eftersom den genomfördes i befintliga författningar. I fartygssäkerhetslagen finns bestämmelser i syfte att uppnå sjösäkerhet. Regeringen har lämnat över rätten att meddela föreskrifter till Transportstyrelsen som också är tillsynsmyndighet enligt lagen. Begreppet inre fart definieras inte i fartygssäkerhetslagen. I stället görs en fartområdesbestämning bestående av fem olika fartområden. Regeringen föreslår i propositionen att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska få meddela föreskrifter om, eller i enskilda fall besluta om, undantag från kravet om att kosten ska vara anpassad till de ombordanställdas olika kulturella och religiösa bakgrunder. Det påpekas i propositionen att sjöarbetskonventionens bestämmelser om anpassning av kosten på grund av de ombordanställdas religiösa och kulturella bakgrunder genomfördes genom ett tillägg i fartygssäkerhetslagen. Någon begränsning till fartyg som inte enbart går i inre fart gjordes inte. Regeringens förslag syftar till att skapa möjlighet att begränsa kostreglerna så att de inte gäller fartyg som enbart går i inre fart. Regeringen anger i propositionen att bemyndigandet att meddela föreskrifter eller undantag bör införas i 7 kap. 9 § fartygssäkerhetslagen. Regeringen lyfter fram att fartygen måste ha certifikat den dag sjöarbetskonventionen och de nationella föreskrifter vari konventionen genomförs träder i kraft. För att underlätta detta föreslår regeringen att vissa bestämmelser som rör certifieringsförfarandet träder i kraft före konventionens ikraftträdande. Därför föreslås att de föreslagna ändringarna i fartygssäkerhetslagen ska träda i kraft . Det är utskottets åsikt att inte bör tillämpa konventionen i större omfattning än vad som krävs. Denna bedömning ligger i linje med vad som beslutades av med anledning av utskottets betänkande 2011/12:TU6 sjöarbetskonvention. Utskottet anser därför att det är lämpligt att ett bemyndigande införs i fartygssäkerhetslagen som innebär en möjlighet att begränsa kravet på anpassning av kosten så att det inte gäller fartyg som enbart går i inre fart. Sjöarbetskonventionen och de nationella bestämmelser genom vilken den genomförs har ännu inte trätt i kraft. Det är viktigt att fartygen när reglerna träder i kraft har de certifikat som krävs. För att få certifikat måste fartygen genomgå tillsyn. Om fartygen genomgår denna tillsyn innan kravet på innehav av certifikat träder i kraft har de möjlighet att få sina certifikat . Utskottet föreslår, med anledning av det nu sagda, att antar regeringens förslag i proposition 2011/12:97 punkten 1, förslag till lag om ändring i fartygssäkerhetslagen. Utskottets förslag i korthet antar regeringens förslag till lag om ändring i fartygssäkerhetslagen. Utskottet anser att det är lämpligt att detaljerade krav på hanteringen av barlastvatten regleras genom en förordning. Utsläpp av barlastvatten kan utgöra ett hot mot ekosystem och dricksvattentäkter genom att vattenanknutna växter och djur samt bakterier, virus och svampar transporteras till för dem främmande områden. Försämrad vattenkvalitet i dricksvattentäkter och utrotning av inhemska arter är exempel på konsekvenser som kan uppstå. Barlastvattnet måste därför hanteras på visst sätt för att undvika detta. Den internationella konventionen om kontroll och hantering av fartygs barlastvatten och sediment, vanligtvis benämnd barlastvattenkonventionen, antogs av FN:s internationella sjöfartsorganisation (IMO) . Konventionen har ännu inte trätt i kraft. Barlastvattenkonventionen syftar till att förebygga, begränsa och slutligen eliminera spridning av skadliga vattenlevande organismer och patogener genom kontroll och hantering av fartygs barlastvatten och sediment. Hantering av barlastvatten kan enligt konventionen ske på följande sätt: 1. genom skifte (det barlastvatten som finns i barlastvattentankarna byts ut mot annat barlastvatten) 2. med hjälp av behandlingssystem ombord på fartyget 3. genom lämnande av vattnet i en mottagningsanordning i land 4. genom annan godkänd metod. Förutsättningarna för en svensk ratificering av konventionen granskades i betänkandet Barlastvattenkonventionen om anslutning (SOU 2008:1). Betänkandet har remissbehandlats. beslutade att godkänna propositionen Anslutning till och genomförande av barlastvattenkonventionen (prop. 2008/09:229, bet. 2009/10:TU3, rskr. 2009/10:21). Barlastvattenlagen (2009:1165) utfärdades och träder i kraft den dag regeringen bestämmer, vilket ännu inte skett. I barlastvattenlagen finns bemyndiganden för regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om bl.a förutsättningarna för fartyg att få dispens från kraven på hantering av barlastvatten och att meddela föreskrifter om en avgift för prövning av ansökan om godkännande av system för hantering av barlastvatten. Regeringen föreslår att den ska få meddela föreskrifter om kraven på hanteringen av barlastvatten. Bestämmelserna om de olika sätten att hantera barlastvatten beskriver mycket komplexa och detaljerade förhållanden. Det handlar t.ex. om barlastvattnets kvalitet som beskrivs med antal organismer av viss storlek per kubikmeter och arten av organismer. Med hänsyn till de detaljerade kraven anger regeringen att dessa lämpar sig bäst att reglera genom en förordning. Vidare föreslår regeringen att ändringen i barlastvattenlagen ska träda i kraft den dag regeringen bestämmer. Även i barlastkonventionen föreskrivs krav på certifikat. Regeringen föreslår dock en lösning på frågan om erhållande av certifikat som innebär att tillsynsmyndigheten kan stödja sig på bestämmelser som visserligen är beslutade men som ännu inte trätt i kraft varför regeringen föreslår att samtliga bestämmelser i barlastvattenlagen ska träda i kraft den dag barlastvattenkonventionen träder i kraft. Utsläpp av barlastvatten kan utgöra ett hot mot ekosystem och dricksvattentäkter. Det är därför, anser utskottet, viktigt att barlastvatten hanteras på lämpligt sätt för att undvika detta. Utskottet anser att regeringens förslag att den får meddela föreskrifter om kraven på hanteringen av barlastvatten är väl avvägt. Det är enligt utskottets mening inte lämpligt att de detaljerade krav som ställs upp i konventionen i fråga om hantering av barlastvatten regleras genom en lag, utan dessa regleras lämpligen genom en förordning. Utskottet konstaterar att barlastvattenkonventionen ännu inte har trätt i kraft varför inte heller barlastvattenlagen har trätt i kraft. Frågan om erhållande av certifikat kan lösas genom att reglerna om certifikat är beslutade men inte har trätt i kraft. Därför finner utskottet att det är lämpligt att ändringarna i barlastvattenlagen träder i kraft som lagen, vilket kommer att ske då barlastkonventionen träder i kraft. Därför föreslår utskottet att antar regeringens förslag i proposition 2011/12:97 punkten 2, förslag till lag om ändring i barlastvattenlagen. Förteckning över behandlade förslag Proposition 2011/12:97 Bemyndiganden i fartygssäkerhetslagen (2003:364) och barlastvattenlagen (2009:1165): antar regeringens förslag till lag om ändring i fartygssäkerhteslagen (2003:364). antar regeringens förslag till lag om ändring i barlastvattenlagen (2009:1165).