bet · GZ01UU8 · 2012-04-10 00:00:00 — har enligt organisationen mer än 100 etniska grupper, språk och dialekter och anses ha den rikaste etniska mångfalden i . Landets befolkning uppgår som nämnts till ca 55 miljoner människor, varav burmeserna utgör cirka två tredjedelar. De största minoriteterna är enligt shan () och karengrupper (). Utöver dessa finns ett stort antal minoriteter som vardera omfattar av befolkningen. av befolkningen är buddister medan är kristna, muslimer, hinduer och animister. I rådsslutsatserna välkomnade EU den burmesiska regeringens beslut att inleda en dialog med etniska grupper genom en bred politisk process och på så sätt få ett slut på de väpnade konflikterna i landet. Rådet noterade den burmesiska regeringens åtagande att fortsätta och slutföra reformarbetet, särskilt genom ett villkorslöst frigivande av de återstående politiska fångarna under de kommande månaderna och genom att genomföra fyllnadsvalen på ett fritt och rättvist sätt. EU önskar bistå i reformarbetet och kommer att främja landets ekonomiska utveckling genom att öka biståndet till fattigdomsminskning och kapacitetsuppbyggnad och genom en stärkt dialog. EU är berett att stödja fredsprocesserna med de etniska grupperna, t.ex. genom ekonomiskt stöd till processen för återanpassning av återvändande. Utskottet konstaterar att det övergripande målet för för är fattigdomsminskning. Strategin för 20072013 är främst inriktad på utbildning och hälsa. Efter en halvtidsöversyn ska av EU:s stöd om ca gå till utbildningsinsatser, till hälsovårdssektorn och till kapacitetsbyggande för regeringstjänstemän. Utöver landstrategin lämnas stöd via tematiska program, bl.a. till det civila samhället och icke-statliga aktörer. Detta avser stöd till utsatta befolkningsgrupper, men också kapacitetsbyggande för det civila samhället och lokala organisationer. Det totala EU-stödet till är . Merparten av insatserna genomförs av FN-organ, icke-statliga organisationer samt lokala organ. EU kanaliserar inget bistånd direkt via den burmesiska regeringen. Det svenska biståndet till uppgick till ca . Biståndet avser främst insatser för att främja mänskliga rättigheter och demokratisering, men också humanitärt stöd. Därutöver är en del av biståndet sekretessbelagt. Organisationen () räknar i sin rapportering från upp en rad positiva förändringar, men pekar också på fortsatta allvarliga brister, inte minst på lokal nivå. Det sistnämnda gäller enligt HRW bl.a. övergrepp av militären i områden dominerade av etniska minoriteter och det faktum att ett stort antal personer fortfarande sitter fängslade av politiska skäl. HRW hävdade att trots att regeringen har lovat att försöka få till stånd nationell försoning med mer än ett dussin väpnade grupper så har striderna efter valet eskalerat i delstaterna . Militären har fortsatt med upprepade övergrepp mot civila i områden med etnisk konflikt och har genomfört utomrättsliga avrättningar och attacker på civila. Tvångsarbete förekommer och byar skövlas. Enligt HRW är nästan 500 000 personer internflyktingar enbart i östra . Av dessa tillkom ca 112 000 enbart . Vad gäller mediernas ställning i rapporterade Human Rights Watch att restriktionerna har lättats upp väsentligt , vilket har medfört en öppnare rapportering om regeringsbeslut och politik och om parlamentsdebatter. Privata medier har tillåtits rapportera om Aung . Likaså har enligt HRW internetcensuren minskat. FN:s specialrapportör för de mänskliga rättigheterna i avslutade en sexdagarsmission i landet och gjorde inför sin avresa ett uttalande om situationen där. Han ansåg enligt uttalandet att reformerna i har en direkt märkbar inverkan på landet och dess invånare och gav ett antal exempel på detta. Ojea Quintana redogjorde i uttalandet för sina rekommendationer på ett betydande antal områden. Det gäller exempelvis att frigivna politiska fångar måste få spela en aktiv roll i det politiska och offentliga livet, att övervakningen av vissa frigivna politiska fångar måste upphöra, att regeringen utan dröjsmål och villkorslöst måste frige alla politiska fångar och att en noggrann undersökning måste göras för att klarlägga antalet politiska fångar och skälen till att de fängslats. Under besöket i fick FN:s specialrapportör uppgifter om att ett förslag till medielag, Printing Press and Publications , hade utarbetats och att detta innebar att censuren skulle avskaffas och att vissa garantier skulle ges för yttrande- och åsiktsfrihet. Han hade noterat oro för några bestämmelser i medielagen och skulle senare rapportera mer i detalj om detta. Eter att ha mött företrädare för högsta domstolen i menade att dessa uppvisade en bristande vilja när det gällde att beakta hans tidigare rekommendationer om reformer för att stärka domstolens oberoende och opartiskhet. Den som skapats i kunde enligt uppgift komma att få väsentligt ökade resurser, men fanns enligt Ojea Quintana inga tecken på att kommissionen är helt oberoende och verkar i enlighet med Parisprinciperna om främjande och skydd av de mänskliga rättigheterna. Andra frågor som FN:s specialrapportör tog upp var att regeringen måste se till att förverkliga och skydda grundläggande ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter och att det är viktigt att ta itu med alla anklagelser och rapporter om människorättsbrott från båda parter i anknytning till konflikterna med väpnade etniska grupper i gränsområden. FN och dess humanitära partner måste få tillträde till alla individer och områden där det behövs humanitära insatser, oavsett om dessa ligger i regeringskontrollerade eller icke-regeringskontrollerade områden. Ansträngningar måste göras för att skyndsamt finna en hållbar politisk lösning på konflikterna, eftersom detta är nödvändigt om en bredare nationell försoning ska komma till stånd. Regeringen bör ta fram en mångsidig plan för att engagera etniska minoritetsgrupper i en dialog för att lösa långvariga misshälligheter och bör även se till att etniska minoriteter fullt ut tillerkänns grundläggande rättigheter. När det gäller åtgärder för nationell försoning menade att det är av avgörande betydelse att involverar olika intressenter, inklusive offer för människorättbrott, för att ta del av deras synpunkter på hur och när åtgärder ska vidtas för att uppnå sanning, rättvisa och ansvarstagande. Utskottet konstaterar att utvecklingen i uppvisat en positiv bild och att den inger hopp om att grundläggande demokratiska förändringar äger rum. är det alltför tidigt att dra långtgående slutsatser om uthålligheten i reformarbetet och utfallet av detta på . Ett omfattande reformarbete återstår, som ovillkorligt frigivande av samtliga politiska fångar, full respekt för de mänskliga rättigheterna och fria och rättvisa fyllnadsval . Det återstår för en mängd utmaningar att ta itu med, vilket såväl EU:s rådsslutsatser som kommentarerna från FN:s specialrapportör har gett uttryck för. Enligt utskottet är det värdefullt att en dialog öppnats mellan de styrande i och omvärlden, däribland EU. Det är viktigt att , EU och FN fortsätter sitt engagemang i utveckling och ger sitt stöd till uthålliga reforminsatser. Mot bakgrund av utskottets överväganden avstyrks motionerna 2010/11:U258 (MP, V) yrkandena 1, 3, 5 och 79, 2010/11:U267 (S), 2010/11:U319 (KD, C, FP) yrkandena 1, 3, 5 och 6, 2011/12:U217 (S) yrkandena 2 och 3, 2011/12:U327 (SD) och 2011/12:U331 (KD, C, FP) yrkandena 4, 6 och 7. Socialdemokraterna slår i kommittémotionerna 2010/11:U306 (S) yrkande 81 och 2011/12:U315 (S) yrkande 82 fast att det i råder stor brist på respekt för de mänskliga rättigheterna. Tvångsförflyttningar, fängslande av oliktänkande, stora brister i yttrandefriheten, dödsstraff för en mängd olika brott samt negativ särbehandling av minoriteter som uigurer och tibetaner är exempel på detta. som de ekonomiska reformerna i landet har medfört att den personliga friheten har ökat för många inom ett antal områden finns också gigantiska utmaningar som följer i den ekonomiska utvecklingens spår, exempelvis utnyttjande av arbetskraft under slavliknande förhållanden, miljöförstörelse och korruption. måste i alla kontakter med föra fram sin ståndpunkt om mänskliga rättigheter och demokrati samt verka för att företag tar ett större socialt ansvar och att fackliga rättigheter utvecklas. behandlade motionsförslag om de mänskliga rättigheterna i i betänkandena /08:UU9 och 2009/10:UU15, som båda tog upp frågor om mänskliga rättigheter i svensk utrikespolitik. I dessa betänkanden tog utskottet också upp situationen för de mänskliga rättigheterna i och Xinjiang. Frågor om den omfattande tillämpningen i av dödsstraffet behandlades också i andra MR-betänkanden under den förra mandatperioden liksom i MR-betänkande 2010/11:UU15, som lämnats under den innevarande mandatperioden. Utskottet konstaterar att aktivt driver frågan om dödsstraffets avskaffande i alla världens länder. agerar i bilaterala kontakter, inom EU och i internationella forum. I betänkande 2010/11:UU15 redovisade utskottet exempelvis att företrädare i sitt anförande i tog upp användning av dödsstraffet. Utskottet konstaterade också att EU genom offentliga uttalanden fördömt det stora antalet avrättningar i och på andra sätt agerat för att i överensstämmelse med unionens riktlinjer om dödsstraff söka påverka i fråga om användningen av dödsstraffet. EU har exempelvis uppmuntrat att minska antalet straffbelagda gärningar som kan medföra dödsstraff och att öka öppenheten kring rättsprocessen och överklaganden. konstaterar i rapporten i att landet är en enpartistat som saknar fria val. Politisk opposition är inte tillåten. Den kinesiska författningen garanterar allmän åsikts-, yttrande-, tryck-, förenings-, mötes-, demonstrations- och religionsfrihet, men i praktiken är alla dessa friheter inskränkta i varierande grad. Vad gäller rätten till facklig organisering konstateras i den aktuella att det statliga kinesiska fackförbundet har monopol på att organisera landets arbetstagare. Nationell lag förbjuder fria fackföreningar och det saknas skydd för strejkrätten. Ändå förekommer tusentals strejker, vilka ofta bemöts med våld från landets myndigheter. Utskottet vill här understryka vikten av föreningsfrihet och skydd för organisationsrätten liksom rätten att organisera sig och förhandla kollektivt. har utvecklats i en snabbare takt än något annat land, och denna utveckling har bidragit till stora förändringar i många hundra miljoner människors liv. utveckling och agerande har också kommit att påverka andra länder, såväl i regionen som i andra delar av världen. Den snabba utvecklingen i har medfört att människor har lyfts eller getts möjlighet att lyfta sig själva ur fattigdom, vilket har bidragit till att de också har kunnat komma i åtnjutande av sina ekonomiska och sociala rättigheter i större utsträckning. Klyftorna mellan fattiga och rika har ökat i , liksom skillnaderna i levnadsstandard mellan städer och landsbygd. Regeringen har försökt bemöta denna utveckling, som medfört tilltagande sociala spänningar, med bland annat satsningar på vård och utbildning och viss social trygghet. Rättssystemet är inte oberoende av den politiska makten och rättssäkerheten uppvisar fortsatt stora brister. Tortyr förekommer, trots att det är förbjudet enligt kinesisk lag och trots att en rad initiativ lanserats för att komma till rätta med problemen. Frihetsberövanden utan rättslig prövning är vanligt förekommande. Omskolning genom arbete, husarrest och tvångsvård är några exempel på administrativa frihetsberövanden, enligt rättigheter i . Där framgår att man uppmärksammade att privata säkerhetsföretag drev fängelser på uppdrag av lokala myndigheter. En strikt tillämpning av politiken för familjeplanering innebär också en inskränkning av många kinesers mänskliga rättigheter. Enligt rättigheter i fortsätter ettbarnspolitiken att förhindra majoriteten av kvinnor att själva styra över sin fertilitet och åtnjuta sina sexuella och reproduktiva rättigheter. Det förekommer tvångsaborter, även på ett sent stadium av graviditeterna. Flera människorättsorganisationer och andra oberoende bedömare menar att statens kontroll över medierna, inklusive över internet, har ökat . Likaså förekommer rapporter om ett hårdare klimat för människorättsförsvarare och frivilligorganisationer. Trots kontroll och censur har samhällsdebatten helt andra förutsättningar än för sedan. Den tekniska utvecklingen och tillgången till olika kommunikationsmedel och kommunikationskanaler har ökat människors möjligheter att informera sig och att uttrycka sina åsikter. Över 400 miljoner internetanvändare och 800 miljoner mobiltelefonanvändare utnyttjar dessa möjligheter. Enligt rättigheter i slår myndigheterna hårt mot människor som utmanar maktmonopol eller efterfrågar mänskliga rättigheter och demokrati. Exempelvis dömdes Nobelpristagaren till fängelse för att ha förespråkat yttrandefrihet och demokratiska reformer, med utgångspunkt i den kinesiska författningen. Människor som tillhör nationella minoriteter, särskilt i och Xinjiang, får sina mänskliga rättigheter åsidosatta i högre grad än andra. Opposition eller uttryck för en egen kulturell identitet i och Xinjiang betecknas ofta som separatism, med hårdhänt hantering från myndigheternas sida till följd. Under det senaste svenska EU-ordförandeskapet antog rådet för utrikes frågor (FAC) slutsatser om mänskliga rättigheter och demokratisering i tredjeländer. Vad gäller bekräftar rådet i slutsatserna den stora betydelse som EU tillmäter sitt meningsutbyte med om mänskliga rättigheter, inklusive den gemensamma dialogen om mänskliga rättigheter och de rättsliga seminarierna. Rådet välkomnade framsteg vad gäller tillämpning av medborgarnas ekonomiska rättigheter och de åtaganden landet gjort om att reformera sitt straffrättsliga system. uttryckte rådet fortsatt allvarlig oro över människorättssituationen i och beklagade djupt att det har skett väldigt små framsteg på ett antal angelägna områden, bl.a. när det gäller rättsstatsprincipen, inklusive rättsväsendets oberoende, yttrande-, förenings-, religions- och trosfriheten liksom rättigheterna för personer som tillhör minoriteter samt den fortsatta och omfattande tillämpningen av dödsstraffet. I rådsslutsatserna slogs det fast att EU ska fortsätta att ingående granska människorättssituationen i och arbeta för en positiv förändring genom fortsatt dialog och samarbete. EU uppmanade att tillkännage en tidsplan för ratificeringen av FN:s konvention om medborgerliga och politiska rättigheter samt att främja ett genomförande enligt en sådan tidsplan. uppmanades också överväga en snar anslutning till Romstadgan för (). I samråd med slutförde EU 2010 en extern utvärdering av människorättsdialogen med , som är EU:s äldsta människorättsdialog och normalt äger rum . Därefter har EU och de kinesiska myndigheterna inlett diskussioner om hur dialogen kan utvecklas. Av EU:s årsrapport om de mänskliga rättigheterna och demokrati 2010 konstateras att unionen med oro följde situationen för de mänskliga rättigheterna i . Unionen beklagar i rapporten människorättsbrott på en rad områden, däribland yttrandefrihet, föreningsfrihet och religionsfrihet, rätten för personer som tillhör minoriteter och den fortsatta omfattande tillämpningen av dödsstraffet. Människorättsdialogen mellan och har behandlat genomförandet av den kinesiska handlingsplanen för mänskliga rättigheter, advokaters roll, situationen i och Xinjiang, nordkoreanska flyktingar, internetfrihet och ratificering av konventionen om medborgerliga och politiska rättigheter (ICCPR). EU och har också diskuteratskyddet av mänskliga rättigheter under den finansiella krisen, och frågor om straffpåföljd vid brott, inklusive dödsstraffet. Vidare har diskussionerna innefattat frågan om en reformering av systemet med omskolning via arbetsläger (labour system), internering i psykiatriska institutioner och trakasserier av personer som lämnat framställningar (petitioners). I anslutning till dialogen har EU överlämnat listor över individuella fall. I EU:s årsrapport om de mänskliga rättigheterna och demokrati 2010 lämnas en rad uppgifter om EU:s agerande vad gäller enskilda fall, där mänskliga rättigheter har åsidosatts av de kinesiska myndigheterna och där unionen har agerat genom exempelvis uttalanden. Ett sådant uttalande, som kan nämnas i detta sammanhang, gjordes av EU:s höga representant som uttryckte sin djupa oro över människorättssituationen i . Hon konstaterade att ett stort antal advokater, skriftställare, journalister, personer som lämnat framställningar, artister och bloggare hade blivit godtyckligt arresterade eller utsatts för andra trakasserier eller helt enkelt försvunnit. gav också uttryck för bestörtning över arresteringen av konstnären . Vidare tog hon upp långa fängelsedomar mot dissidenter och nya restriktioner riktade mot utländska journalisters arbete. I uttalandet slogs fast att godtyckliga arresteringar och försvinnanden måste upphöra. De kinesiska myndigheterna uppmanades i uttalandet i 0630 2011 att klargöra omständigheterna kring samtliga fall av försvinnanden . EU:s höga representant uppmanade att dels säkerställa att de aktuella individerna behandlas i överensstämmelse med internationella människorättsnormer och rättsstatsnormer, dels frige alla som fängslats till följd av att de utövat sina universellt erkända rättigheter till yttrandefrihet. Utskottet konstaterar att EU upprepade gånger i och i tredje kommittén under gjort uttalanden som ger uttryck för unionens oro för försämringarna i i fråga om rättsstaten, pressfriheten och yttrandefriheten liksom de ökade restriktionerna mot människorättsförsvarare. EU har också djupt beklagat brotten mot de rättigheter som tillerkänns personer som tillhör etniska och religiösa minoriteter och uppmanat att ratificera om medborgerliga och politiska rättigheter. Ökad internationell uppmärksamhet har riktats mot där omfattande protester ägt rum mot inskränkningar av de mänskliga rättigheterna. I ett öppet brev från och Human Rights Watch riktades en uppmaning till president att sätta stopp för kränkningarna av grundläggande rättigheter och mänskliga rättigheter i , såsom omfattande inskränkningar i yttrandefriheten och religionsfriheten och tung närvaro av säkerhetsstyrkor med uppgift att genomdriva sådana inskränkningar i områden i med stor etnisk minoritetsbefolkning. De båda organisationerna begärde också en granskning av situationen för de mänskliga rättigheterna. Denna begäran upprepades av Amnesty . Utskottet noterar att båda parter i den gemensamma presskommuniké som utfärdades i anslutning till EUKina-toppmötet betonade vikten av att främja och skydda mänskliga rättigheter och rättsstaten. Båda parter såg fram emot att stärka sin dialog och sitt samarbete om mänskliga rättigheter och att samarbeta med FN:s mekanismer för mänskliga rättigheter. och EU anser att en konstruktiv dialog är det bästa sättet att agera för en förbättring av människorättssituation i . Här utgör de återkommande människorättsdialogerna en kanal för att ta upp frågor som dödsstraffet, omskolning genom arbete, etniska minoriteters rättigheter, medborgerliga och politiska rättigheter m.m. i ett forum där åtagit sig att svara. Dialogen har, tillsammans med påtryckningar från andra internationella aktörer, bidragit till att vissa konkreta resultat uppnås. Exempel på sådana resultat är enligt den Europeiska utrikestjänsten besök i av FN:s människorättskommissionär, undertecknande av FN:s konvention om de medborgerliga och politiska rättigheterna, undertecknande och ratificering av FN:s konvention om sociala, ekonomiska och kulturella rättigheter, frigivande av fångar, upprättande av en kommission för samarbetsprojekt etc. EU har emellertid klargjort att unionen önskar att dialogen ska leda till mer påtagliga förbättringar av människorättssituationen ute i samhället (on the ground). EU lämnar stöd till människorättsseminarier för europeiska och kinesiska experter som får möjlighet att utbyta åsikter och erfarenheter. Andra projekt har syftat till att främja medborgares sociala och ekonomiska rättigheter på lokal nivå, särskilt i . genomför tillsammans med UNDP ett initiativ i om styrning för jämlik utveckling. Projektet syftar till att stärka rättsstaten och det civila samhällets deltagande. Den har beslutat om en strategi för selektivt samarbete med . Det övergripande målet för strategin är demokratisk utveckling och ökad respekt för de mänskliga rättigheterna samt en miljö- och klimatmässigt hållbar utveckling. Den viktigaste samarbetsformen är samverkan mellan svenska och kinesiska aktörer. På området demokrati och mänskliga rättigheter står de medborgerliga och politiska rättigheterna särskilt i fokus. Möjliga samarbetsområden är enligt strategin fortsatt stöd till institutionsuppbyggnad och utbildning om mänskliga rättigheter genom , yttrandefrihet och rättsutveckling och rättssäkerhet med fokus på utsatta grupper. Möjlighet finns till ekonomiskt stöd till oberoende medier med syfte att bidra till att stärka yttrandefriheten. Stöd till framväxten av ett civilsamhälle i som arbetar inom områden med bäring på mänskliga rättigheter, jämställdhet samt miljö och klimat ska enligt strategin lämnas även i fortsättningen. Rättighetsperspektivets principer om icke-diskriminering och öppenhet ska vara tongivande i samarbetet. och har undertecknat en bilateral överenskommelse om utbyte kring företags sociala ansvar (Corporate Social Responsibility, CSR), vilket även innefattar frågor relaterade till mänskliga rättigheter och där och undertecknat en bilateral överenskommelse om utbyte. Ett center för företags sociala utveckling har inrättats vid i och en handlingsplan för samarbetet har undertecknats mellan och . har till uppgift att underlätta och stimulera samarbetet om företagens sociala ansvar mellan svenska och kinesiska företag, myndigheter och organisationer. Syftet är att på ett konkret sätt bidra till en positiv utveckling i frågor som rör bl.a. arbetsrätt och arbetsmiljö, mänskliga rättigheter, frihet på nätet, anti-korruption och miljö. För att stödja utvecklingen av socialt ansvarstagande arrangerar centret utbildningar, seminarier och delegationsresor för kinesiska myndighetsrepresentanter och företag tillsammans med svenska myndigheter, företag och fackföreningar. Arbetet bedrivs i nära samarbete med det kinesiska handelsministeriet och man har utvecklat en gemensam webbplats för CSR-frågor. Samarbetet mellan och på CSR-området leds av en svensk-kinesisk arbetsgrupp. I detta sammanhang kan också nämnas att CSR-frågor ingår i en utbildning inom ramen för Svenska institutets ledarskapsprogram där det deltar 20 unga ledare från det kinesiska näringslivet och den offentliga sektorn. Utbildningen syftar till att främja ansvarsfullt ledarskap och internationell handel. Särskild betoning läggs på att förmedla kunskap om hur CSR och hållbar handel kan inkorporeras i framgångsrika företag och organisationer. Även bedriver CSR-verksamhet i programmet Swedish Sustainable Business. I utrikesdeklarationen konstaterar regeringen att och EU:s relation med växer. allt mer framträdande roll på den internationella arenan ställer krav på ett ökat kinesiskt ansvar i globala frågor som miljö och klimat, säkerhet och fattigdomsbekämpning. I ansvaret ryms också respekt för mänskliga rättigheter och för demokratiska principer. Denna respekt har försämrats ytterligare. Mot bakgrund av utskottets överväganden avstyrks motionerna 2010/11:U306 (S) yrkande 81 och 2011/12:U315 (S) yrkande 82. Utöver de yrkanden som behandlas tidigare i detta betänkande finns motionsvis framförda förslag som är föremål för förenklad motionsbehandling enligt de riktlinjer som fastslagits av med anledning av betänkande 2005/06:RS3 och i enlighet med den av utrikesutskottet fastställda promemorian Förenklad motionsbehandling under återstoden av mandatperioden.