bet · GZ01TU5 · 2012-05-23 00:00:00 — 2011/12:TU5 Järnvägs- och kollektivtrafikfrågor I betänkandet behandlar utskottet regeringens proposition 2011/12:76 Komplettering av kollektivtrafiklagen och skrivelse 2011/12:93 . Vidare behandlas 4 följdmotioner och 27 motioner om järnvägs- och kollektivtrafikfrågor från allmänna motionstiden . Propositionen innehåller förslag till kompletteringar i kollektivtrafiklagen och förslag till en följdändring i järnvägslagen. Syftet med de föreslagna ändringarna i kollektivtrafiklagen är bl.a. att utvidga såväl kollektivtrafiklagen som EU:s kollektivtrafikförordning till att även omfatta kollektivtrafik till sjöss. Utskottet anser att förslagen främjar ett trafikslagsövergripande synsätt och därmed resenärernas behov av ett sammanhållet system av kollektivtrafik. Utskottet anser även i övrigt att förslagen i propositionen är väl avvägda och tillstyrker därför propositionens lagförslag med de ändringarna att tidpunkten för ikraftträdande bestäms till och att respektive tidpunkt i övergångsbestämmelserna flyttas fram en månad. Med anledning av motionsförslagen föreslår utskottet att riktar ett tillkännagivande till regeringen. För att få en effektiv, samordnad och säker underhållsverksamhet föreslår utskottet att regeringen bör återkomma till med förslag på hur underhållet av järnvägsinfrastrukturen fortsättningsvis ska organiseras. Utskottet avstyrker övriga motionsförslag med hänvisning bl.a. till att utskottet är övertygat om att inslag av konkurrens inom såväl kollektivtrafiken som persontrafiken på järnväg främjar attraktivitet och effektivitet samt med hänsyn till pågående berednings- och utvecklingsarbete. I betänkandet finns 19 reservationer. Utskottets förslag till riksdagsbeslut 2011/12:T459 av m.fl. (V) yrkande 10. Reservation 1 (V) antar regeringens förslag till 1. lag om ändring i järnvägslagen (2004:519), 2. lag om ändring i lagen (2010:1065) om kollektivtrafik med de ändringarna att tidpunkten för ikraftträdande i lagarna under punkterna 1 och 2 bestäms till och att tidpunkterna som anges i övergångsbestämmelserna till lag om ändring i lagen (2010:1065) om kollektivtrafik ändras enligt följande: a) i punkt 2 ändras till , b) i punkt 3 ändras till och till och c) i punkt 4 ändras till . Därmed bifaller delvis proposition 2011/12:76 punkterna 1 och 2 samt avslår motionerna 2011/12:T6 av m.fl. (MP) yrkande 2 och 2011/12:T7 av m.fl. (V) yrkande 1. Reservation 2 (MP, V) Utvärdering av kollektivtrafiklagen m.m. 2011/12:T5 av m.fl. (S) yrkande 1, 2011/12:T6 av m.fl. (MP) yrkande 1, 2011/12:T7 av m.fl. (V) yrkande 2, 2011/12:T429 av m.fl. (S) yrkande 26 och 2011/12:T459 av m.fl. (V) yrkande 11. Reservation 3 (S, MP, V) 2011/12:T5 av m.fl. (S) yrkandena 25, 2011/12:T6 av m.fl. (MP) yrkandena 58, 2011/12:T7 av m.fl. (V) yrkandena 58, 2011/12:T429 av m.fl. (S) yrkande 25 och 2011/12:T456 av m.fl. (MP) yrkande 8. Reservation 4 (S) Reservation 5 (MP, V) Färdtjänst och tillgänglig kollektivtrafik för funktionshindrade 2011/12:T232 av (KD), 2011/12:T255 av (FP), 2011/12:T346 av (M), 2011/12:T391 av och (båda S), 2011/12:T454 av (M) och 2011/12:T458 av m.fl. (V) yrkande 7. Reservation 7 (S, V) Allmän trafikplikt och tilläggsfinansiering 2011/12:T6 av m.fl. (MP) yrkandena 4 och 9 samt 2011/12:T7 av m.fl. (V) yrkande 4. Reservation 6 (MP, V) 2011/12:T6 av m.fl. (MP) yrkandena 10 och 11. Reservation 9 (MP, V) 2011/12:T430 av och (båda C) och 2011/12:T459 av m.fl. (V) yrkande 16. Reservation 8 (V) Allmänna utgångspunkter för järnvägstrafiken 2011/12:T222 av (S), 2011/12:T343 av m.fl. (MP) yrkandena 13, 2011/12:T373 av m.fl. (S), 2011/12:T429 av m.fl. (S) yrkandena 6 och 7, 2011/12:T458 av m.fl. (V) yrkande 3, 2011/12:T459 av m.fl. (V) yrkandena 1 och 68 samt 2011/12:T472 av m.fl. (MP) yrkande 9. Reservation 10 (S, MP) Reservation 11 (V) 2011/12:T343 av m.fl. (MP) yrkande 9 och 2011/12:T458 av m.fl. (V) yrkande 2. Reservation 12 (MP, V) Utförande av drift och underhåll tillkännager för regeringen som sin mening vad utskottet anfört om att regeringen bör återkomma till med förslag på hur underhållet av järnvägsinfrastrukturen ska organiseras. Därmed bifaller delvis motionerna 2011/12:T343 av m.fl. (MP) yrkande 5, 2011/12:T372 av m.fl. (S), 2011/12:T429 av m.fl. (S) yrkande 8 och 2011/12:T459 av m.fl. (V) yrkande 2. Reservation 13 (M, FP, KD) Ansvar för järnvägsstationer m.m. 2011/12:T343 av m.fl. (MP) yrkandena 6 och 7, 2011/12:T458 av m.fl. (V) yrkande 5 i denna del och 2011/12:T459 av m.fl. (V) yrkandena 3 och 4. Reservation 14 (MP, V) 2011/12:T325 av (S), 2011/12:T343 av m.fl. (MP) yrkande 4 och 2011/12:T471 av m.fl. (MP) yrkande 15. Reservation 15 (S, MP, V) 2011/12:T246 av (M). 2011/12:T6 av m.fl. (MP) yrkande 3, 2011/12:T7 av m.fl. (V) yrkande 3, 2011/12:T224 av och (båda MP) yrkandena 13, 2011/12:T233 av (FP), 2011/12:T306 av och (båda S), 2011/12:T309 av (KD), 2011/12:T343 av m.fl. (MP) yrkande 8, 2011/12:T459 av m.fl. (V) yrkande 9 och 2011/12:T471 av m.fl. (MP) yrkande 8. Reservation 16 (MP, V) 2011/12:T8 av m.fl. (S), 2011/12:T211 av m.fl. (V) yrkandena 1 och 2 samt 2011/12:T458 av m.fl. (V) yrkande 5 i denna del och lägger skrivelse 2011/12:93 till handlingarna. Reservation 17 (S, MP) Reservation 18 (V) 2011/12:T219 av (S), 2011/12:T287 av (M), 2011/12:T333 av (FP) yrkande 2, 2011/12:T380 av (S) och 2011/12:MJ210 av (S) yrkande 2. Reservation 19 (S, MP, V) Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (S), (M), (M), (S), (M), (S), (M), (S), (FP), (S), (M), (MP), (SD), (V), (M), (S) och (KD). Ärendet och dess beredning I betänkandet behandlas proposition 2011/12:76 Komplettering av kollektivtrafiklagen och skrivelse 2011/12:93 . Vidare behandlas 4 följdmotioner och 58 motionsförslag i 27 motioner från allmänna motionstiden . En förteckning över behandlade förslag redovisas i bilaga 1. Regeringens lagförslag finns i bilaga 2. Regeringen har inhämtat Lagrådets yttrande. Lagrådet har föreslagit vissa justeringar som regeringen har följt. Utskottet har i samband med ärendets beredning sammanträffat med företrädare för Svensk Kollektivtrafik, Kommuner och Landsting (SKL), , , Facket för service och kommunikation (), och Järnvägsentreprenörerna. En skrivelse i ärendet har kommit in till trafikutskottet från projektet ett projekt kring glesbygdstrafik. har berett näringsutskottet och finansutskottet tillfälle att yttra sig över motionerna 2011/12:343 (MP), 2011/12:T372 (S), 2011/12:T349 (S) yrkande 8, 2011/12:349 (S) och 2011/12:T459 (V) yrkande 2. har lämnat yttrande. Yttrandet återges i bilaga 3. I propositionen lämnas förslag till komplettering av lagen (2010:1065) om kollektivtrafik. Förslaget innebär att lagens tillämpningsområde utvidgas till att även omfatta kollektivtrafik på vatten. Regeringen föreslår även att EU:s kollektivtrafikförordning ska göras tillämplig på kollektivtrafik på vatten. I propositionen lämnas vidare förslag till ändringar i kollektivtrafiklagen som möjliggör för en regional kollektivtrafikmyndighet att sörja för nationsgränsöverskridande kollektivtrafik, under förutsättning att trafiken domineras av arbetspendling eller annat vardagsresande. För det fall ensamt ska ansvara för den regionala kollektivtrafiken föreslås en ny bestämmelse som gör det möjligt för en kommun inom länet att finansiera regional kollektivtrafik som är av bättre kvalitet eller billigare för resenärerna än vad annars skulle tillhandahålla. Vidare föreslås att bestämmelsen i kollektivtrafiklagen om uppföljning och utvärdering av utvecklingen av kollektivtrafikmarknaden förtydligas och att uppgiftsskyldigheten utökas till att gälla fler aktörer än kollektivtrafikföretag. I propositionen finns förslag som gör det möjligt att meddela undantag från de skyldigheter som ställs på kollektivtrafikföretag enligt lagen och att ta ut avgifter för tillsyn och ärendehandläggning. Slutligen föreslås en följdändring i järnvägslagen (2004:519). Lagändringarna föreslås träda i kraft . I regeringens skrivelse om lämnar regeringen en redogörelse av förhållanden som rör samt regeringens syn på vissa frågor avseende banan. I skrivelsen lämnas även en kortfattad beskrivning av villkoren för statens option att lösa ut ur avtalet, liksom en bedömning av förutsättningarna för att utnyttja optionen att överta driften av och snabbtågspendeln. Regeringen anger bl.a. att det inte finns någon avtalsmässig grund för att utnyttja optionen att lösa ut ur avtalet om och att staten inte bör utnyttja optionen. Utskottets förslag i korthet Med hänvisning till att utskottet är övertygat om att inslag av konkurrens inom kollektivtrafiken främjar attraktivitet och effektivitet samt med hänsyn till pågående utveckling inom kollektivtrafikbranschen avslår motionsförslaget om att nuvarande reglering av kollektivtrafiken rivs upp. Jämför reservation 1 (V). I motion 2011/12:T459 konstaterar m.fl. (V) i yrkande 10 att det inte finns några internationella exempel som stöder regeringens tes att en avreglerad kollektivtrafik ger fler aktörer, ökat trafikutbud och lägre priser. Tvärtom har det enligt motionärerna visat sig att ett system som innebär att det offentliga tar ett stort organisatoriskt och finansiellt ansvar själva utförandet kan dock bedrivas av olika aktörer har bäst möjligheter att attrahera resenärer till kollektivtrafiken. Mot denna bakgrund yrkar motionärerna att regeringen återkommer till med ett förslag som river upp beslutet om att kollektivtrafikföretag fritt och inom alla geografiska marknadssegment ska få etablera kommersiell kollektivtrafik. Utskottet anser att kollektivtrafiken är ett viktigt medel för att uppfylla de transportpolitiska målen och därigenom åstadkomma en långsiktigt hållbar tillväxt i hela landet. Kollektivtrafiken ska därför vara attraktiv och anpassad efter de förutsättningar som råder i landets olika delar. I betänkande 2009/10:TU21 godkände regeringens proposition om en ny kollektivtrafiklag. Utskottet är fortfarande av den uppfattningen att konkurrens, på en väl fungerande marknad, leder till snabb förnyelse, prispress och till att samhällets resurser används på ett effektivt sätt. Utskottet vill även lyfta fram det arbete som pågår inom kollektivtrafikbranschen kallat Partnersamverkan för fördubbling av kollektivtrafiken. Målsättningen med samarbetet är att fördubbla resandet med kollektivtrafiken och på lite även fördubbla kollektivtrafikens marknadsandel. Inom ramen för partnersamverkan har det bedrivits en rad projekt som mynnat ut i bl.a. vägledningar kring avtalsprocessen, regionala trafikförsörjningsprogram osv. Som ytterligare exempel på initiativ som tas för att utveckla kollektivtrafiken kan nämnas att Svensk Kollektivtrafik, Kommuner och Landsting samt tillsammas med Resenärsforum ska hitta nya samverkansformer för att få fram förslag och idéer till hur resenärsinflytandet kan ökas både nationellt och regionalt för att utveckla kollektivtrafiken. Projektet ska särskilt belysa sociala medier och funktionshindrades behov. I sammanhanget kan nämnas att den första kommersiella busslinjen som har anmälts och godkänts av Regionala kollektivtrafikmyndigheten i enlighet med den nya kollektivtrafiklagen går i mellan och . Busslinjen är ett komplement till den vanliga kollektivtrafiken och togs fram efter behov och önskemål av resenärerna. Enligt uppgift visar den första mätningen som gjorts med anledning av den nya busslinjen att av resenärerna tidigare tog bilen till jobbet. linjen kör tre turer till och tre turer till och kvällen varje vardag. Mot bakgrund av att utskottet är övertygat om att ett inslag av konkurrens inom kollektivtrafiken främjar attraktivitet och effektivitet samt med hänsyn till pågående utveckling inom kollektivtrafikbranschen avstyrker utskottet motionen 2011/12:T459 av m.fl. (V) yrkande 10. Utskottets förslag i korthet antar regeringens förslag till lagändringar med de ändringarna att tidpunkten för ikraftträdande bestäms till och att de tidpunkter som anges i övergångsbestämmelserna flyttas fram en månad. avslår vidare aktuella motionsförslag. Utskottet framhåller att utvidgningen av kollektivtrafiklagen till att även omfatta kollektivtrafik till sjöss främjar ett trafikslagsövergripande synsätt. Jämför reservation 2 (MP, V). antog en ny lag om kollektivtrafik (2010:1065) . Lagen trädde i kraft . Den nya kollektivtrafiklagen innebär en modernisering av kollektivtrafiklagstiftningen och en anpassning till på området. Med den nya lagen kan kollektivtrafikföretag fritt och inom alla geografiska marknadssegment få etablera kommersiell kollektivtrafik förutsatt att de har sådana grundläggande tillstånd för verksamheten som krävs. har beslutat att öppna marknaden för persontrafik på järnväg fr.o.m. . Med den nya lagen avskaffas även den begränsning som hindrat kommersiella bussföretag från att bedriva lokal och regional kollektivtrafik. Vidare har trafikhuvudmannen i respektive län ersatts med en regional kollektivtrafikmyndighet. De regionala kollektivtrafikmyndigheternas befogenhet definieras till att gälla regional kollektivtrafik, med vilket menas arbetspendling och annat vardagsresande. Inom ramen för denna befogenhet får två eller flera kollektivtrafikmyndigheter i angränsande län fritt komma överens om att gemensamt besluta om länsgränsöverskridande regional kollektivtrafik. Kollektivtrafiklagen innebär således att det blir lättare för den regionala kollektivtrafikmyndigheten att organisera trafik över länsgränser då länsgränsrestriktionen avskaffas. Trafikförsörjningsplanen har ersatts av ett trafikförsörjningsprogram. Trafikförsörjningsprogrammet medför en skyldighet att samråda med motsvarande myndigheter i angränsande län, kollektivtrafikföretag, resenärer, näringsliv, organisationer och i vissa fall kommuner. Av programmen ska bl.a. framgå behovet av regional kollektivtrafik i länet, mål för kollektivtrafikförsörjningen, såsom miljöskyddande åtgärder och anpassning av kollektivtrafik med hänsyn till behovet hos personer med funktionsnedsättning, vilken trafik som bedöms kunna utföras på kommersiell grund och trafik som myndigheten avser att ombesörja på grundval av allmän trafikplikt. Alla allmänna trafikplikter ska gå att härleda ur trafikförsörjningsprogrammet. EU:s kollektivtrafikförordning (förordning (EG) nr 1370/2007), (fortsättningsvis även kallad kollektivtrafikförordningen) är tillämplig på nationell och internationell kollektivtrafik på järnväg och andra spårbundna transportsätt samt på väg. Medlemsstaterna får själva välja att tillämpa förordningen på kollektivtrafik på inre vattenvägar och nationella vatten. Cabotageförordningen (se mer nedan) påverkas inte av att medlemsstaterna väljer att tillämpa kollektivtrafikförordningen även på sjöfartsområdet. EU:s kollektivtrafikförordning reglerar hur behöriga myndigheter kan ingripa på området för kollektivtrafik för att se till att det tillhandahålls kollektivtrafiktjänster av allmänt intresse som bl.a. är tätare, säkrare, av bättre kvalitet eller billigare än den fria marknaden skulle kunna erbjuda. Syftet med förordningen är att fastställa ramarna för de behöriga myndigheternas beviljande av ensamrätter och ersättning för fullgörande av allmän trafikplikt. Skälet för detta är att det är dessa myndighetsåtgärder som medför störst risk för att konkurrensen och handeln mellan medlemsstaterna påverkas. I kollektivtrafikförordningen definieras allmän trafikplikt som de krav som behöriga myndigheter definierar eller fastställer för att sörja för sådan kollektivtrafik av allmänt ekonomiskt intresse som ett kollektivtrafikföretag inte skulle ha något eget kommersiellt intresse av att bedriva utan att få ersättning, eller åtminstone inte i samma omfattning eller på samma villkor. För att öka öppenheten och insynen i hur motprestationer bestäms anges i förordningen att när en behörig myndighet beslutar att bevilja ett företag ensamrätt eller någon typ av ersättning som motprestation för fullgörande av allmän trafikplikt ska detta ske inom ramen för ett avtal om allmän trafik. I ett avtal om allmän trafik ska det klart och tydligt fastställas vilken allmän trafikplikt kollektivtrafikföretaget ska fullgöra och vilka geografiska områden som avses. Avtalet ska vidare i förväg och på ett objektivt sätt fastställa de parametrar som ska användas för att beräkna den eventuella ersättningen och den eventuella ensamrättens art och omfattning på ett sätt som förhindrar alltför höga ersättningar. I avtal om allmän trafik ska det vidare fastställas hur kostnaderna och intäkterna ska fördelas, löptiden för avtalet osv. Vilka regler som ska tillämpas beror på avtalets karaktär. Är det fråga om ett tjänstekontrakt ska tilldelning ske enligt försörjningsdirektivet. Om avtalet i stället utgörs av en tjänstekoncession eller järnvägstrafik och annan spårtrafik än spårvagnstrafik ska tilldelning ske enligt kollektivtrafikförordningen. Cabotageförordningen (förordning (EEG) 3577/92) gäller sjötransporter av människor och gods och reglerar marknadstillträdet för dessa. Enligt förordningen får rederier, vilkas fartyg är registrerade i en medlemsstat och förs under denna stats flagg, tillhandahålla tjänster på sjötransportområdet inom en medlemsstat (cabotage). I syfte att säkerställa tillräckliga och regelbundna transporttjänster får en medlemsstat ingå avtal om allmän trafik med rederier som utför regelbundna transporttjänster till, från och mellan öar. Ett avtal om allmän trafik kan i synnerhet innefatta transporttjänster som uppfyller fastställda normer för kontinuitet, regelbundenhet, kapacitet och kvalitet, särskilda transporttjänster osv. Vidare får en medlemsstat ange förpliktelser vid allmän trafik som villkor för rätten att tillhandahålla sådana tjänster. Förpliktelser vid allmän trafik får dock endast införas på reguljära öcabotagetjänster när marknaden misslyckats. En behörig myndighet kan således endast ålägga förpliktelser vid allmän trafik och ingå avtal om allmän trafik om myndigheten kan visa att det föreligger ett faktiskt behov av allmän trafik, till följd av att det vid fri konkurrens inte skulle finnas tillräckligt med regelbundna transporttjänster. När en behörig myndighet ingår avtal om allmän trafik måste den följa tillämpliga upphandlingsregler. Branschens partnersamverkan för fördubblad kollektivtrafik inledde kollektivtrafikbranschen ett samarbete som syftar till att stärka kollektivtrafikens roll. Målsättningen med samarbetet är att fördubbla resandet med kollektivtrafiken och på lite även fördubbla kollektivtrafikens marknadsandel. Bakom denna s.k. Partnersamverkan för fördubbling av kollektivtrafiken står Svensk Kollektivtrafik, , , , Kommuner och Landsting och . Utgångspunkten för samarbetet är den enighet som finns inom branschen om behovet av ett nytt förhållningssätt inom kollektivtrafiken samt den problembild som ges i och . Den affärsmodell för fördubblad kollektivtrafik som parterna tillsammans har tagit fram vilar på en gemensam vision och en gemensam värdegrund med följande hörnstenar. En tydlig målstyrning från statens, regionernas, kommunernas och landstingens sida inklusive mål för miljö och sysselsättning. Ökad mångfald i utbudet av trafik och valfrihet för resenärerna. Ökade förutsättningar för att utveckla den trafik som bedrivs på kommersiella grunder. Utvecklade former för beställning av trafik som inte kan bedrivas på företagsekonomiska grunder. Ökad affärsmässighet frihet för trafikföretagen att kundorientera verksamheten och skapa värde för resenärerna. Utvecklade former för samverkan mellan olika transportslag, aktörer och över geografiska gränser inom ramen för större arbetsmarknadsregioner. En offentlig finansieringsmodell som stimulerar till ökat resande och ökad effektivitet inom kollektivtrafiken. En modern lagstiftning som skapar förutsättningar för en fördubbling av kollektivtrafikens marknadsandel. Utvecklade modeller för uppföljning av kollektivtrafikens leveranskvalitet utifrån ett resenärs- och hållbarhetsperspektiv. Inom ramen för fördubblingsprojektet pågår en mängd olika aktiviteter och projekt, t.ex. kunskapslyft, branschgemensamt kundlöfte, rekommendationer och redskap för utvecklingsarbete samt spridning av goda exempel. har bl.a. tagit fram en rekommenderad avtalsprocess och en rapport om branschgemensamma kundlöften. Vidare pågår projekt om den framtida betallösningen och samordnade informationssystem. Några uppgifter om kollektivtrafiken Trafikanalys har i uppdrag att ta fram statistik om kollektivtrafik. Av rapporten av marknadsöppningar i kollektivtrafiken rapport (rapport 2011:9) framgår bl.a. följande. Av resandet inom på väg, järnväg och sjö utgör kollektivtrafiken av alla personkilometer. Det totala resandet (exklusive flyg) i kilometer har nästan sexfaldigats , vilket inneburit att kollektivtrafikens relativa betydelse har minskat, både mätt i personkilometer och andel av resandet, sett över denna långa period. har dock resandet med kollektivtrafik ökat både i absoluta tal och som andel av det totala resandet. Antalet kollektivtrafikresor per invånare har således ökat eller från 122 till 137 resor per invånare och år. Statistiken för pekar på samma uppåtgående trend. Mellan ökade resandet i , och har resandet med den lokala och regionala kollektivtrafiken ökat , från 1 078 miljoner resor till 1 287 miljoner. Resandet med buss ökade tydligast , med 21 miljoner resor, vilket är över hälften av den totala ökningen av kollektivtrafikresorna i . Spårvägsresor ökade med 7 miljoner resor, tågresandet ökade med 5 miljoner resor och tunnelbaneresandet ökade med 3 miljoner resor jämfört med förgående år. I propositionen redovisar regeringen utgångspunkterna för sina förslag och bedömningar. Utgångspunkter är bl.a. EU:s kollektivtrafikförordning, den nya kollektivtrafiklagen och cabotageförordningen. Dagens kollektivtrafik på vatten För att bedriva kollektivtrafik på vatten krävs inte något särskilt linjetillstånd och det finns inte heller någon anmälningsplikt för att få bedriva trafiken. Det innebär att det inte finns någon offentlig sammanställning över kollektivtrafik på vatten. Det bedrivs dock kollektivtrafik på vatten på ett antal platser runt om i , bl.a. i , , och . Vid sidan av kollektivtrafik på vatten finns andra sorters utbud av persontransporttjänster, beställningstrafik och chartertrafik. Det finns även statliga och enskilda vägfärjor. En betydande del av kollektivtrafiken på vatten utgörs av subventionerad trafik. Det enda avtal som inte tecknas av ett kommunalt organ är det om trafiken mellan och respektive . Det finns även kollektivtrafiklinjer som drivs på kommersiell grund, dvs. trafik som drivs utan avtal med en offentlig myndighet eller ett offentligägt bolag. Cinderellabåtarna som används i kommersiell kollektivtrafik från och till och vissa skärgårdsöar är exempel på detta. Kollektivtrafiklagen och EU:s kollektivtrafikförordning ska tillämpas på kollektivtrafik på vatten I propositionen konstaterar regeringen att det är befogat att utöka kollektivtrafiklagens tillämpningsområde till kollektivtrafik på vatten. Ett motiv till detta är att det saknas starka skäl för att landtransporter ska behandlas på annat sätt än sjötransporter. Det finns i och för sig inget som hindrar att kommunerna och i respektive län kommer överens om att även kollektivtrafik på vatten ska tas om hand av den regionala kollektivtrafikmyndigheten. Det skulle då vara fråga om ett frivilligt åtagande och den regionala kollektivtrafikmyndigheten skulle inte behöva följa kollektivtrafiklagens bestämmelser. I en sådan situation skulle exempelvis offentlig finansierad trafik på vatten, till skillnad mot kollektivtrafik som bedrivs på land, inte ha stöd i ett beslut om allmän trafikplikt som kan överklagas.