bet · GZ01FiU40 · 2012-05-23 00:00:00 — I 10 kap. 6 § RF anges att inom ramen för samarbetet i Europeiska unionen kan överlåta beslutanderätt som inte rör principerna för statsskicket. En sådan överlåtelse förutsätter att fri- och rättighetsskyddet inom det samarbetsområde till vilket överlåtelsen sker motsvarar det som ges i regeringsformen och i den europeiska konventionen angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna. kan besluta om en sådan överlåtelse, om minst tre fjärdedelar av de röstande och mer än hälften av ledamöter röstar för det. beslut kan också fattas i den ordning som gäller för stiftande av grundlag. Överlåtelse kan beslutas först efter det att godkänt en överenskommelse enligt 10 kap. 3 § RF. I artikel 48.1 i fördraget om Europeiska unionen () anges att fördragen får ändras i enlighet med ett ordinarie ändringsförfarande. De får även ändras i enlighet med förenklade ändringsförfaranden. Rådet har i detta fall använt sig av ett förenklat ändringsförfarande enligt artikel 48.6 i för att besluta om ändringen av artikel 136 i EUF-fördraget. Enligt artikel 48.6 första stycket får varje medlemsstats regering, eller kommissionen förelägga rådet utkast till sådana ändringar av samtliga eller delar av bestämmelserna i tredje delen av EUF-fördraget som rör unionens inre politik och inre åtgärder. Av andra stycket framgår att rådet får anta ett beslut om ändring i tredje delen av EUF-fördraget. Rådet ska besluta med enhällighet efter att ha hört , kommissionen och () när det är fråga om institutionella ändringar på det monetära området. Ett sådant beslut träder i kraft när det har godkänts av medlemsstaterna i enlighet med deras respektive konstitutionella bestämmelser. I tredje stycket av artikeln anges att ett sådant beslut inte får utöka de befogenheter som unionen tilldelas i fördragen. Yttranden till rådet från , kommissionen och ECB I en resolution1[ resolution av om utkastet till Europeiska rådets beslut om ändring av artikel 136 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt vad gäller en stabilitetsmekanism för de medlemsstater som har euron som valuta (00033/2010 C7-0014/2011 2010/0821(NLE).] menade att det kan utgöra en risk för det fördragsbaserade systemets integritet att inrätta den permanenta stabilitetsmekanismen utanför EU:s institutionella ram. Parlamentet ansåg att kommissionen måste delta som medlem av styrelsen för ESM. underströk också att inrättandet av och funktionssättet för den permanenta stabilitetsmekanismen måste överensstämma helt med grundprinciperna för demokratiskt beslutsfattande, bland dem insyn, parlamentarisk kontroll och demokratisk ansvarsskyldighet. beklagade att inte har undersökt alla möjligheter i fördragen att inrätta en permanent stabilitetsmekanism. Parlamentet delar den uppfattning som ECB ger uttryck för i sitt yttrande till stöd för unionsmetoden, nämligen att den europeiska stabilitetsmekanismen vid lämpligt tillfälle kan omvandlas till en unionsmekanism. godkände utkastet till rådets beslut men ansåg att förslaget borde ha fått en annorlunda utformning. Kommissionen anförde i sitt yttrande2[ Kommissionens yttrande om Europeiska rådets förslag till beslut om ändring av artikel 136 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt vad gäller en stabilitetsmekanism för de medlemsstater som har euron som valuta (KOM(2011) 70 slutlig).] att villkoren för att kunna utnyttja det förenklade ändringsförfarandet enligt artikel 48.6 i är uppfyllda. För det första avser den föreslagna ändringen en bestämmelse i den tredje delen av EUF-fördraget, som handlar om unionens politik och inre åtgärder. Kommissionen påpekade dessutom att ändringen varken direkt eller indirekt påverkar övriga delar av EUF-fördraget. För det andra påverkar ändringen inte de befogenheter som unionen tilldelas i fördragen. Det är inte fråga om att skapa en ny rättslig grund som ger unionen möjlighet att vidta en åtgärd som inte var möjlig före den aktuella ändringen av fördraget. Enligt förslaget till beslut ska den permanenta stabilitetsmekanismen inrättas direkt av de medlemsstater som har euron som valuta. Vidare anförde kommissionen att förslaget till beslut inte heller begränsar de befogenheter som tilldelats unionen och dess institutioner. Sammanfattningsvis tillstyrker kommissionen rådets förslag till ändring av artikel 136 i EUF-fördraget. ECB anförde i sitt yttrande3[ /2011/24.] bl.a. att ändringen av artikel 136 inte utökar unionens befogenheter. ECB anförde också att det vore bättre att stabilitetsmekanismen blir en EU-mekanism och inte en mellanstatlig mekanism. Basen för reglerna om Europeiska stabilitetsmekanismen (ESM) har varit den överenskomna texten för ändring i artikel 136 i EUF-fördraget. I EUF-fördraget, tredje delen, avdelning VIII, kapitel 4, artiklarna 136138, finns särskilda bestämmelser för de medlemsstater som har euron som valuta. I artikel 136 fastställs att kan anta åtgärder för att stärka samordningen och övervakningen av dessa staters budgetdisciplin, utarbeta riktlinjer för den ekonomiska politiken och se till att dessa överensstämmer med de riktlinjer som har antagits för hela unionen samt se till att de övervakas. Fördraget om inrättande av ESM, förkortat ESM-fördraget, innehåller de detaljerade reglerna om mekanismen. I ingressen till fördraget anges att alla medlemsstater i euroområdet kommer att bli ESM-medlemmar. Vidare anges att som en följd av anslutningen till euroområdet bör en medlemsstat i Europeiska unionen bli en ESM-medlem med fullständiga rättigheter och skyldigheter, i överensstämmelse med dem som gäller för de fördragsslutande parterna. I propositionen anges att ESM-fördraget undertecknades av . Vid ett möte beslutade stats- och regeringschefer ett omfattande åtgärdspaket som nödvändiggjorde ändringar i det undertecknade ESM-fördraget. Ändringarna gällde den privata sektorns deltagande och att fler finansiella instrument skulle stå till ESM:s förfogande. Vidare anges i propositionen att vid ett nytt toppmöte tillkom bl.a. att ESM-fördraget om möjligt ska träda i kraft i stället för . Man kom också överens om att beslutsreglerna ska innefatta ett förfarande i nödsituationer där beslut tas med kvalificerad majoritet i stället för med enhällighet. Det reviderade ESM-fördraget undertecknandes av . Vid möte i enades finansministrarna om att upprätta en brandvägg på mer än för att skydda euroområdets finansiella stabilitet. Det sammanlagda utlåningstaket för den tillfälliga stabiliseringsfaciliteten EFSF och den permanenta europeiska stabilitetsmekanismen ESM kommer att höjas från till . kommer den finansiella institutionen med säte i att vara den viktigaste fond som finansierar nya stödprogram för länder i euroområdet om så krävs. Dess nya maximala utlåningsvolym kommer att uppgå till . De befintliga programmen, som uppgår till , kommer också i fortsättningen att finansieras genom EFSF. ESM:s och EFSF:s utlåningskapacitet kompletterar de som redan har betalats ut i bilaterala lån och från EU:s fonder för att stödja , och . Av ett uttalande från framgår bl.a. att ESM kommer att vara huvudinstrumentet för att finansiera nya program fr.o.m. . EFSF kommer som regel bara att delta i finansieringen av program som påbörjats före detta datum. fram till mitten av 2013 kan ESFS delta i vissa nya program. Enligt ESM-fördraget inrättar de fördragsslutande parterna sinsemellan en internationell finansiell institution, ESM. Medlemskap i ska vara öppet för övriga medlemsstater i Europeiska unionen från och med ikraftträdandet av det beslut som Europeiska unionens råd fattar i enlighet med artikel 140.2 i EUF-fördraget om att upphäva deras undantag från att införa euron. I artikel 44 i ESM-fördraget anges följande: Detta fördrag ska i enlighet med artikel 2 vara öppet för anslutning för andra medlemsstater i Europeiska unionen efter ansökan om medlemskap som en sådan medlemsstat i Europeiska unionen ska överlämna till ESM efter det att Europeiska unionens råd har antagit ett beslut i enlighet med artikel 140.2 i EUF-fördraget om att upphäva undantaget för medlemsstaten från att införa euron. ska godkänna den nya ESM-medlemmens ansökan om anslutning och de närmare tekniska villkoren i samband med denna, liksom de ändringar som ska göras av det här fördraget som en direkt följd av anslutningen. Efter godkännande av medlemskapsansökan ska nya ESM-medlemmar anslutas efter deponering av anslutningsinstrumenten hos depositarien, som ska underrätta andra ESM-medlemmar om detta. I artikel 139.1 i EUF-fördraget betecknas de medlemsstater för vilka rådet inte har beslutat att de uppfyller de nödvändiga villkoren för införandet av euron som medlemsstater med undantag. För sådana stater kan rådet enligt 140.2 besluta att upphäva undantaget, dvs. om staten i fråga uppfyller villkoren för att införa euron. ESM ska vidare enligt ESM-fördraget samarbeta mycket nära med IMF och söka medverkan av IMF både finansiellt och tekniskt när stöd lämnas. ska vara ESM:s högsta beslutande organ och ska bestå av finansministrarna i euroområdets medlemsstater. ska fatta viktigare beslut enhälligt. Vissa andra beslut fattas med kvalificerad majoritet, för vilket krävs av de avgivna rösterna. Bland beslut som tas med denna majoritet är val av ordförande och vice ordförande. Det finns också en möjlighet att i nödsituationer, då brådskande beslut krävs om att ge eller genomföra finansiellt stöd, ta beslut med en kvalificerad majoritet på av de avgivna rösterna. Vidare framgår av fördraget att i ESM:s intresse ska ordförande, ledamöter och suppleanter till dessa, styrelseledamöter och suppleanter till dessa samt den verkställande direktören och övrig personal åtnjuta immunitet mot rättsliga förfaranden när det gäller handlingar som de utför i sin tjänsteutövning och åtnjuta okränkbarhet för sina officiella handlingar och dokument. ska besluta i varje tvist som uppstår mellan en ESM-medlem och ESM, eller mellan ESM:s medlemmar, i samband med tolkningen och tillämpningen av fördraget, inbegripet varje tvist om huruvida de beslut som antagits av ESM är förenliga med ESM-fördraget. Om en ESM-medlem motsätter sig det beslut som rådet fattat ska tvisten hänskjutas till . dom ska vara bindande för parterna i ärendet, vilka ska vidta de åtgärder som krävs för att efterleva domen inom en tidsfrist som fastställs av domstolen. Utskottet förde i sitt yttrande om Prümrådsbeslutet (yttr. 2007/08:KU5y) resonemang om vad ett rådsbeslut kunde innebära. Artikel 17 i Prümrådsbeslutet ett rådsbeslut om ett fördjupat gränsöverskridande samarbete, särskilt för bekämpning av terrorism och gränsöverskridande brottslighet innehåller bestämmelser om gemensamma insatser som syftar till att upprätthålla allmän ordning och säkerhet eller förebygga brott. Enligt punkt 1 kan de behöriga myndigheter som medlemsstaterna utser, för upprätthållande av allmän ordning och säkerhet samt för förebyggande av brott, inrätta gemensamma patruller och genomföra andra gemensamma insatser där utsedda tjänstemän eller andra statsanställda (tjänstemän) från andra medlemsstater deltar i insatser på en annan medlemsstats territorium. I punkt 2 sägs att varje medlemsstat i egenskap av värdmedlemsstat, i enlighet med sin nationella lagstiftning och med den utsändande medlemsstatens medgivande, får ge tjänstemän från de utsändande medlemsstaterna rätt att utöva verkställande befogenheter i enlighet med den utsändande medlemsstatens lagstiftning, men sådana verkställande befogenheter får endast utövas under överinsyn av och i regel i närvaro av värdmedlemsstatens tjänstemän. I propositionen (prop. 2007/08:83) anförde regeringen att artikel 17 inte innebär någon skyldighet för att anordna sådana gemensamma insatser som avses och att den inte heller medför någon rätt för andra medlemsstater att låta sina tjänstemän agera på svensk mark utan ett föregående svenskt initiativ. Eftersom artikel 17 således är en frivillig artikel, är den svenska lagstiftaren fri att, inom de ramar som artikeln uppställer, bestämma förutsättningarna för sådana insatser och vilka befogenheter som ska tilldelas utländska tjänstemän. Ett antagande av utkastet till rådsbeslut innebär därför, såvitt gäller artikel 17, inte att svensk lagstiftning måste ändras. Regeringen framhöll att det kommer att krävas lagändringar om vill delta i ett sådant samarbete som anges i artikel 17. Utskottet anförde i denna del: Enligt artikel 17 i utkastet till rådsbeslut kan de behöriga myndigheter som medlemsstaterna utser företa vissa åtgärder, och varje medlemsstat får i enlighet med sin nationella lagstiftning ge tjänstemän från andra medlemsstater vissa befogenheter. Artikel 17 innebär inte därmed, enligt utskottets bedömning, en skyldighet för att företa sådana gemensamma insatser och medför inte heller någon rätt för andra medlemsstater att låta sina tjänstemän agera på svenskt territorium utan ett föregående svenskt beslut. Regeringen har också framhållit att bestämmelsen i artikeln är frivillig och att det därför står medlemsstaterna fritt att utnyttja möjligheten eller att avstå från det samt att man avser att återkomma till frågan i kommande lagstiftningsarbete. Enligt utskottets uppfattning sker inte genom att utkastet godkänns någon överlåtelse av rättskipnings- eller förvaltningsuppgifter innefattande myndighetsutövning, och något kvalificerat förfarande för godkännandet krävs därmed inte. Av 10 kap. 3 § andra stycket RF framgår att godkännandebeslutet ska fattas i samma ordning som är föreskriven för det riksdagsbeslut som förutsätts. Utskottet noterar att artikel 136 är en bestämmelse i tredje delen av EUF-fördraget som gäller unionens politik och inre åtgärder. Ändringen av artikel 136 innebär att de medlemsstater som har euron som valuta får inrätta en stabilitetsmekanism som ska aktiveras om det är oundgängligt för att trygga stabiliteten i euroområdet som helhet. Syftet är att förtydliga rättsläget och att skapa tydliga juridiska ramar för inrättandet av mekanismen. Det föreslagna tillägget till fördraget innebär inte att någon stabilitetsmekanism inrättas, utan det krävs ett separat mellanstatligt avtal för det. Ändringen utökar inte de befogenheter unionen tilldelas i fördragen, och unionen kan inte heller med stöd av tillägget till artikel 136 inrätta en stabilitetsmekanism genom egna rättsakter. Mot denna bakgrund anser utskottet att ett godkännande av rådets beslut inte innebär en överlåtelse av beslutanderätt inom ramen för samarbetet i EU. Inte heller innefattar ett godkännande någon annan överlåtelse av beslutanderätt eller av rättsskipnings- eller förvaltningsuppgifter. Ett godkännande av rådets beslut innebär att anslutningslagen behöver ändras, och en sådan ändring kan beslutas av med enkel majoritet enligt 4 kap. 7 § RF. Sammantaget innebär detta att ett godkännande av rådets beslut fattas av med enkel majoritet. ESM-fördraget har ingåtts mellan de medlemsstater i EU som har euron som valuta. De medlemsstater för vilka rådet inte har beslutat att de uppfyller de nödvändiga villkoren för införandet av euron betecknas enligt artikel 139.1 i EUF-fördraget medlemsstater med undantag. Medlemskap i ska vara öppet för dessa medlemsstater fr.o.m. ikraftträdandet av ett beslut av rådet enligt artikel 140.2 i EUF-fördraget om att upphäva deras ställning som medlemsstat med undantag. Utskottet konstaterar att en anslutning till ESM för del kan aktualiseras endast om inför euron som valuta. Om det blir aktuellt för att införa euron som valuta förutsätter utskottet att frågan om ska bli medlem i ESM underställs prövning. Utskottet anser inte att utformningen av ESM-fördraget, som det ser ut , bör utgöra ett skäl för att inte godkänna att det införs en ny bestämmelse i artikel 136 i EUF-fördraget som klargör att får inrätta en stabilitetsmekanism. Att nu godkänna ändringen av artikel 136 hindrar inte heller regeringen från att verka för att de demokratiska principerna värnas när olika åtgärder genomförs inom ramen för EU-samarbetet för att hantera den finansiella krisen. Utskottet konstaterar att det inte finns några konstitutionella hinder mot att bifalla propositionen. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (MP), Per (M), (S), (M), i (S), (M), (S), (M), (S), (FP), (S), (C), (S), Skånberg (KD), (SD), (V) och (M). Godkännande av Europeiska rådets beslut om ändring av artikel 136 i EUF-fördraget Stabilitetsmekanism för euroländer (V) (V) anför: Europeiska rådets beslut om ändring av artikel 136 i EUF-fördraget förändrar villkoren för och gör det möjligt att påtvinga stora kostnader. Det saknas en demokratisk kontroll av ESM trots mekanismens stora befogenheter. har inget juridiskt bindande undantag från att ansluta sig till euron och kan därför riskera att hamna i den situationen att måste ingå i ESM. Mot denna bakgrund anser jag, även om det som en direkt följd av att godkänna artikel 136 inte sker någon befogenhetsöverlåtelse till EU, att det finns skäl som talar mot att godkänna ändringen av artikel 136. Godkännande av Europeiska rådets beslut om ändring av artikel 136 i EUF-fördraget stabilitetsmekanism för euroländer beslutade vid sitt sammanträde att ge utrikesutskottet tillfälle att yttra sig över proposition 2011/12:66 Godkännande av Europeiska rådets beslut om ändring av artikel 136 i EUF-fördraget stabilitetsmekanism för euroländer samt därtill hörande motioner. Utskottet väljer att i det följande lämna synpunkter på de övergripande aspekterna av förslagen i propositionen och på motionerna 2011/12:Fi9 (V) yrkandena 13, 2011/12:Fi11 (MP) yrkandena 1 och 2, 2011/12:Fi10 (SD) yrkandena 13, 2011/12:Fi210 (V) yrkandena 1 och 2 och 2011/12:Fi305 (MP). I yttrandet finns tre avvikande meningar (MP, SD, V). I propositionen föreslås att Europeiska rådets beslut /199/EU av om ändring av artikel 136 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt vad gäller en stabilitetsmekanism för de medlemsstater som har euron som valuta ska godkännas. Ett sådant godkännande motiverar en ändring i lagen (1994:1500) med anledning av anslutning till Europeiska unionen. I propositionen lägger regeringen fram ett förslag till en sådan lagändring, vilken föreslås träda i kraft den dag regeringen bestämmer. Världsekonomin har genomgått den djupaste ekonomiska och finansiella krisen . övergick krisförloppet till en statsfinansiell kris i euroområdet. Den utlöstes av att den nytillträdda grekiska regeringen reviderade siffrorna för landets offentliga finanser. De reviderade siffrorna visade på betydligt större underskott och skuld än vad som varit allmänt känt. Detta ledde till kraftigt ökade upplåningskostnader för . beslutades om bilaterala lån från till på totalt . Lånen samordnades av kommissionen. IMF bidrog med ett lån på ca . Lånen är knutna till villkor som lagts fast i ett ekonomisk-politiskt anpassningsprogram som överenskommits med . har nya diskussioner om stöd till förts med anledning av svårigheter att genomföra det ekonomisk-politiska anpassningsprogrammet. Ett motiv till stödet till var att undvika att den finansiella oron spred sig. Inför hotet att fler länder skulle förlora sin tillgång till de finansiella marknaderna och att krisen skulle spridas och fördjupas beslutade ministerrådet att i samarbete med IMF inrätta två tillfälliga lånemöjligheter för . Den ena, Europeiska finansiella stabiliseringsfaciliteten (EFSF), skulle byggas upp med garantier från . Med stöd av dessa garantier skulle EFSF kunna ta upp lån på de finansiella marknaderna och låna vidare till enskilda euroländer i kris. Den andra komponenten var Europeiska finansiella stabiliseringsmekanismen (EFSM) som garanteras av EU-budgeten och kan nyttjas av alla medlemsstater. Vid sitt möte antog slutsatser om att inrätta Europeiska stabilitetsmekanismen (ESM) som ska ersätta ovan nämnda temporära mekanismer. ESM ska införas genom en ändring av artikel 136 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt vad gäller en stabilitetsmekanism för de medlemsstater som har euron som valuta. Fördragsändringen påverkar inte artikel 125 i fördraget enligt vilken unionen och dess medlemsstater inte ska ansvara för eller åta sig förpliktelser som har ingåtts av centrala, regionala, lokala eller andra myndigheter, andra offentligrättsliga organ eller offentliga företag i en medlemsstat. Den innebär inte heller någon överföring av befogenheter till EU. ESM ska bli en internationell finansiell institution, upprättad genom ett mellanstatligt avtal mellan . Syftet med ESM ska vara att ge finansiellt stöd, under strikt villkorlighet, till ett euroland som drabbats eller hotas av allvarliga finansieringsproblem, om det är nödvändigt för att säkerställa den finansiella stabiliteten i euroområdet som helhet. ESM ska arbeta mycket nära IMF och söka medverkan av IMF finansiellt och tekniskt när stöd lämnas. ESM ska om möjligt träda i kraft . Medlemmar i är de medlemsstater i EU som har euron som valuta. ska vara ESM:s högsta beslutande organ. Det ska bestå av finansministrarna i euroområdets medlemsstater. Kommissionsledamoten med ansvar för ekonomiska och monetära frågor samt Europeiska ordförande får sitta med som observatörer. ska fatta viktigare beslut med enhällighet. Det finns dock en möjlighet att i nödsituationer, då brådskande beslut krävs om att ge eller genomföra finansiellt stöd, fatta beslut med en kvalificerad majoritet på av de avgivna rösterna. ESM:s kapital ska uppgå till uppdelade på 7 miljoner aktier. Kapitalandelarna fördelas på grundval av ECB:s fördelningsnyckel, vilken baseras på ländernas andel av befolkning respektive bruttonationalprodukt (BNP). Medlemsstater utanför euroområdet ska kunna delta i finansiella stödoperationer jämsides med ESM. Bedömningen av ett sådant deltagande ska göras från fall till fall. I sådana fall ska det berörda icke-eurolandet ha rätt att delta som observatör i relevanta möten i och när stödet beslutas och övervakas. Vidare ska det berörda icke-eurolandet i sådana fall få tillgång till all information i rätt tid och vederbörligen rådfrågas. När det gäller fordringsägarstatus kommer att stödja att stater som ger bilaterala lån jämsides med ESM ska ha en likvärdig status som fordringsägare som ESM i fråga om lån av detta slag. föreslår i kommittémotion 2011/12:Fi9 (V) yrkandena 12 att avslår regeringen förslag att godkänna ändringen av artikel 136 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt och därmed även regeringens förslag om ändring i lagen (1994:1500) med anledning av anslutning till Europeiska unionen. Om detta avslås av föreslår (yrkande 3) att godkänner regeringens förslag på det villkoret att regeringen inte ratificerar avtalet innan ett juridiskt bindande socialt protokoll har införts på EU-nivå samt att juridiskt bindande garantier införs för den svenska kollektivavtalsmodellen. Förslaget om ett socialt protokoll framförs även i kommittémotion 2011/12:Fi210 (V) yrkande 2. Avslag på förslagen i propositionen yrkas också i motion 2011/12:Fi10 (SD) yrkande 1. I samma motions yrkande 2 föreslås att regeringen ska verka för att Europeiska finansiella stabiliseringsmekanismen, EFSM avskaffas. I kommittémotion 2011/12:Fi210 (V) yrkande 1 föreslås att , i samband med den aktuella fördragsändringen, förhandlar fram ett formellt undantag från den gemensamma valutan euron. Motsvarande yrkande framförs också i motionerna 2011/12:Fi305 (MP) och 2011/12:Fi10 (SD) yrkande 3. I motion 2011/12:Fi11 (MP) yrkande 1 betonas vikten av att de demokratiska principerna värnas när åtgärder genomförs för att hantera krisen i . Vidare anför motionären i yrkande 2 att insynen i och den demokratiska kontrollen av ESM:s verksamhet måste förstärkas. Utskottet har flera uppgifter när det gäller Europeisk unionen. Utskottet ansvarar vid behov för beredning av övergripande frågor som rör Europeiska unionen. Utskottet ska även, i enlighet med riksdagsordningen (tilläggsbestämmelse 4.6.6), bereda ärenden om rikets förhållande till och överenskommelser med andra stater och mellanfolkliga organisationer.