bet · GZ01UU10 · 2012-05-02 00:00:00 — förslag till en strategi för biologisk mångfald till 2020 syftar till att bidra till att stoppa förlusten av biologisk mångfald och förstörelsen av ekosystemtjänster och i möjligaste mån återställa dem, samt vara en del av EU:s övergång mot en resurseffektiv ekonomi och en integrerad del av 2020-strategin. Den svenska naturen och dess artrikedom, ekosystem och ekosystemtjänster är en nationell resurs av oskattbar betydelse som utvecklas i samspel med ekosystem på global skala (prop. 2011/12:1 utg.omr. 20 s. 49). Utskottet konstaterar sammanfattningsvis att de förslag som tas upp i de nu aktuella motionsyrkandena antingen kan anses tillgodosedda eller i övrigt inte bör föranleda något initiativ. Motionerna 2011/12:U17 (S) yrkande 12 samt 2011/12:U18 (SD) yrkandena 64 och 65 bör därför avstyrkas av utrikesutskottet. På miljö- och jordbruksutskottets vägnar Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (S), (M), (M), (S), (M), i (S), (S), (FP), (S), (S), (M), (MP), (KD), (SD), (V), (C) och (M). Vissa jordbrukspolitiska frågor m.m. (S) (S), (S), i (S), (S), (S) och (S) anför: Landsbygdsprogrammets andel av jordbruksbudgeten bör öka och en större del av budgeten ska vara ersättningar för kollektiva nyttigheter som investeringar för att minska jordbrukets klimat- och miljöpåverkan. Vi är kritiska till delar av kommissionens förslag om den s.k. förgröningen av direktstöden som det nu är utformat. Det är viktigt att det finns möjlighet till regional flexibilitet och undantag från förgröningskraven för de lantbrukare som har omfattande miljöåtagande i pelare II. Ett förslag är att kommissionen tar fram en EU-lista med förgröningsåtgärder från vilken medlemsstaterna sedan får möjlighet att välja ut åtgärder anpassade efter de regionala förutsättningar som råder. Ett annat är att avsätta ett påslag för den ekologiskt certifierade marken på . Det skulle förenkla och innebära en tydligare stimulans till ekoodling än kommissionens ursprungsförslag. Reformen av jordbrukspolitiken bör öka rättvisan. Den nuvarande skeva fördelningen av jordbruksstöd mellan medlemsländerna måste jämnas ut. Kommissionens förslag är inte är tillräckligt. Vi föreslår att utjämningen i stället ska vara hälften av skillnaden mellan nationell nivå och 90-procentsnivån. Det är allvarligt att kommissionens förslag inte ger tillräckliga möjligheter för ett medlemsland att öka fokus på sund djurhållning, och det är väsentligt att regeringen driver denna fråga med kraft i rådet. Vi vill också påminna regeringen om tillkännagivande om djurtransporter som behandlas i miljö- och jordbruksutskottets betänkande 2010/11:MJU20. Vi vill dessutom påminna regeringen om det tillkännagivande som handlar om att regeringen med kraft ska verka för att förbudet mot azofärgämnen som livsmedelstillsats återinförs i inom ramen för (miljö- och jordbruksutskottet betänkande 2011/12:MJU10). Vi anser liksom regeringen att det är viktigt att fiskeflottornas kapacitet överensstämmer med fiskemöjligheterna men vi delar inte regeringens uppfattning att överförbara fiskenyttjanderättigheter är rätt lösning. Dessa bör vara frivilliga för länderna att införa eftersom fisket skiljer sig utifrån medlemsländernas olika förutsättningar. Vi anser därför att regeringen bestämt ska säga nej till tvånget att varje land ska införa överlåtbara fiskenyttjanderättigheter. En rad avtal mellan EU och tredjeländer om fiskerättigheter står nu på tur att behandlas av rådet och parlamentet. När det gäller avtal med utvecklingsländer menar vi att EU ska stödja dessa länders utveckling inom fiskesektorn och avstå från att nyttja fiskerätter fram till dess länderna har en egen fiskekontroll och förvaltning som motsvarar de krav som ställs inom EU. Vi anser det viktigt att vi fortsätter att hjälpa de utvecklingsländer EU har avtal med att utveckla och stärka sin fiskeförvaltning genom både ekonomiskt stöd och kunskapsöverföring. Men det innebär inte att vi ska underhålla en för stor fiskeflotta inom EU med fiskerätter som undergräver dessa länders möjligheter till både arbetstillfällen och möjlighet att försörja befolkningen med bra livsmedel. När regeringen bereder förslag från kommissionen inför avgöranden om ett svenskt ställningstagande i är det väsentligt att regeringen utgår från de krav som ett enigt miljö- och jordbruksutskott har tagit ställning till, vilka finns redovisade i utlåtande /12:MJU7 från miljö- och jordbruksutskottet. När det gäller frågor om att inleda förhandlingar om nya avtal är det väsentligt att fiskekontroll och beståndsförvaltning finns på plats. Under inledningen av 2012 har det danska ordförandeskapet försökt lösa den tvist som uppstått mellan medlemsländerna om möjligheten för enskilda länder att säga nej till genmodifierade sorter som blivit godkända i unionen. gav mandat att stödja det danska kompromissförslaget. Vi menar att det är full rimligt att ett land ska kunna säga nej till GMO under de villkor som det danska ordförandeskapet har satt upp. Därför bör regeringen även fortsättningsvis arbeta för att frågan får en lösning i den riktningen. Detta innebär att vi anser att utrikesutskottet bör tillstyrka motion 2011/12:U17 (S) yrkande 11. Vissa jordbrukspolitiska frågor m.m. (MP, V) (MP) och (V) anför: EU:s resurser måste i högre grad gå till att möta nya hot, såsom klimatförändringar, förlust av biologisk mångfald, jordförstörelse, vattenbrist och liknande. Åtgärder för att minska användningen av fossila bränslen och konstgödsel inom jordbruket borde ha en hög prioritet i EU. Direktstöden bör fasas ut, och stöd bör i princip enbart betalas ut för miljönytta. Utformningen ska ske så att jordbruk kan bedrivas i hela landet. EU:s jordbrukspolitik är, trots vissa reformer, omodern och bygger i stor utsträckning på målformuleringar från efterkrigstiden. Den skapar en överskottssituation på EU-marknaden, vilket leder till att överskott dumpas på världsmarknaden och därigenom slår ut jordbruksproduktion i fattiga länder. Fördelningen av EU-stödet måste hanteras. Skillnaden i stödnivåer mellan olika medlemsländer måste utjämnas. Genom att tydligare koppla stödet till miljöfaktorer skulle stödet delas på fler och mindre aktörer. I skenet av en växande befolkning i världen och en globalt sett minskad åkerareal per person, bör självförsörjningsgraden av livsmedel och foder öka. EU:s exportsubventioner ska vara avskaffade till 2013 i enlighet med tidigare beslut. Det är viktigt att bevakar att så också blir fallet. Detta innebär att vi anser att utrikesutskottet bör tillstyrka motion 2011/12:U19 (MP) yrkandena 4 och 5. Vissa jordbrukspolitiska frågor m.m. (SD) (SD) anför: När det gäller unionens handelspolitik och säkerställandet av ett svenskt djurskydd är i grunden positiva till frihandel men menar att avsteg från denna princip måste kunna göras undantagsvis. Ett exempel är import av djur som har utsatts för onödigt lidande. Just nu ser vi det anmärkningsvärda hända att , på grund av EU-beslut, inte kommer att kunna ha kvar gränsskyddet mot import av djur med multiresistenta bakterier och en rad andra sjukdomar. Detta är djupt olyckligt då antibiotikaanvändningen har varit på en relativt låg nivå i i jämförelse med andra länder i . Vart det här nu tar vägen kan man verkligen vara bekymrad över. Om vi nu får en situation i där det antibiotika som finns tillgängligt visar sig vara verkningslöst är det inget annat än ett farligt steg bakåt i utvecklingen. ska verka för att alla EU:s fiskepartnersavtal som inte handlar om byte av kvoter avvecklas. Vi ifrågasätter kostnadseffektiviteten i framför allt fiskeavtalen och ser helst att avtalen inte förlängs när det gäller utvecklingsländerna. Man använder fiskeripolitiken och pengar från den svenska medlemsavgiften, där är stora nettobetalare, för att upprätthålla en fiskeflotta, främst i och , som borde ha anpassats till hållbara fiskenivåer vid det här laget. Detta innebär att anser att utrikesutskottet bör tillstyrka motion 2011/12:U18 (SD) yrkandena 57 och 63. Vissa miljöpolitiska frågor m.m. (S, MP, V) (S), (S), i (S), (S), (S), (S), (MP) och (V) anför: Vi föreslår att länder i , däribland , tar ett nytt initiativ i klimatförhandlingarna som inte handlar om att dela bördorna av omställningen utan att dela möjligheterna och fördelarna. EU bör ta initiativ till en internationell klimatinvesteringsgemenskap med länder som ser fördelarna med att ligga i framkant och som delar oron för klimatförändringarnas konsekvenser. En sådan gemenskap skulle kunna få fart på investeringar och omställning genom att skapa ett gemensamt pris på utsläpp av koldioxid. Kraven är stora på att EU tar ansvar för utvecklingen inför de fortsatta förhandlingarna, ansvar för att få till stånd ett nytt Kyotoavtal och ansvar för att medlemsstaterna gör egna inhemska utsläppsminskningar, vilket är det enda som kan ge trovärdighet när man ställer krav på andra länder. Det är av oerhörd vikt att nu fortsätter att med kraft stödja kommissionens ansträngningar att åstadkomma detta. Det gäller t.ex. färdplanen för ett konkurrenskraftigt utsläppssnålt samhälle 2050, som behandlats i rådet och som blockerat. bör också ställa sig bakom kravet att gradera upp EU:s klimatmål till 2020 till 30 procents minskning jämfört med . Vi uppfattar att regeringen förespråkat att EU:s utsläppsminskningar till stor del ska genomföras i utvecklingsländerna. Detta strider mot den analys som kommissionen gjort i färdplanen. EU tjänar på att genomföra åtgärder på hemmaplan, och det svenska agerandet gör att tappar i trovärdighet i EU. bör också driva på för att EU ska ta fram förslag om hur EU:s ansvar för finansieringen av den gröna klimatfonden () ska tas. Kemikaliespridningen är ett av de stora miljöhoten i världen just . Vi menar att FN behöver tillsätta en forskarpanel så som redan gjorts för klimat och som planeras för biologisk mångfald. Regeringen bör verka för att EU driver denna fråga. De hormonstörande ämnena har uppmärksammats. Vi anser att regeringen bör driva frågor kring dessa ämnen i EU. Vi ser det som mycket positivt att den vid miljörådet tillsammans med tog upp frågan om EU:s arbete med hormonstörande ämnen. Kommissionen bekräftade att det pågick en studie om kunskapsläget och att resultatet av den skulle redovisas för rådet . har lite hänt och flera länder har infört nationella restriktioner kring det hormonstörande ämnet bisfenol A i livsmedelsförpackningar. Vi menar att det är viktigt att regeringen fortsätter arbetet och överväger att införa egen nationell lagstiftning kring hormonstörande ämnen som en del i arbetet. Regeringen bör inom EU arbeta för att fler konstaterat hormonstörande ämnen kommer upp på Reachs kandidatlista, för att de nya rönen om kombinationseffekter för hormonstörande ämnen får konsekvensen att de klassas så att de hanteras med större försiktighet än tidigare och för att tuffare gränsvärden sätts för hormonstörande ämnen. Över huvud taget behöver fler ämnen med farliga egenskaper föras in i Reachprocesser och på den s.k. kandidatlistan. Reach behöver också stärkas på många plan. Bland annat bör substitutionsprincipen och försiktighetsprincipen skärpas och lågvolymämnen inkluderas. Även nanopartiklar bör granskas för att se om de uppfyller kraven för att införas på kandidatlistan. Vi vill i detta sammanhang även påminna regeringen om tillkännagivande i frågan om användningen av bekämpningsmedlet parakvat (miljö- och jordbruksutskottets betänkande 2010/11:MJU15). Ett av EU:s starkaste redskap för att klara den biologiska mångfalden är art- och habitatdirektivet. Det är en EU-reglering som visar att frågorna om biologisk mångfald är gränsöverskridande. Men vi vill se att den lista över hotade arter som skyddas i direktivet omarbetas oftare. Regeringen bör i EU arbeta för att nya arter som hotas kan föras upp på listan och arter där en gynnsam bevarande status uppnåtts kan avföras från listan. Det behövs en mekanism i direktivet för detta. Detta innebär att vi anser att utrikesutskottet bör tillstyrka motion 2011/12:U17 (S) yrkande 12. Vissa miljöpolitiska frågor m.m. (SD) (SD) anför: ska verka för att färdplanen mot ett resurseffektivt inte genomförs. Kommissionens meddelande är i flera avseende radikalt där man återkommande ifrågasätter fundamenten i marknadsekonomin och ekonomisk tillväxt. Det är nationellt få partier som öppet ifrågasatt om vi ska ha ekonomisk tillväxt. Kommissionens slutsats grundas på en rad missuppfattningar, där den mest uppenbara är att resurseffektivitet inte skulle vara en del av marknaden. Ett effektivt användande av resurser är trots allt definitionen av marknadsekonomi. Att slöseri med resurser skulle vara lönsamt faller på sin egen orimlighet. ska även verka för att strategin för biologisk mångfald i EU inte genomförs. anser att detta, med anledning av respektive lands unika miljö och olika förutsättningar, är frågor som i första hand bör behandlas på nationell nivå. När det gäller t.ex. frågan om s.k. invasiva arter krävs ingen EU-strategi. Detta innebär att anser att utrikesutskottet bör tillstyrka motion 2011/12:U18 (SD) yrkandena 64 och 65. , , firas runt om i vår världsdel. är det exakt , den dåvarande franske utrikesministern, presenterade den så kallade Schumanplanen, som kan sägas vara inledningen på det samarbete vi nu har inom EU. Det är också därför som den här dagen firas.Robert föreslog att man skulle ha en överstatlig kontroll över kol- och stålindustrin, dels för att den var viktig för att tillverka vapen, dels för att den var viktig för de industrialiserade ekonomierna i . Tanken bakom förslaget var just att fläta samman ekonomierna, inte minst och , så att man blev ömsesidigt beroende och så att risk för ytterligare krig skulle försvinna.År 1950 hade vi en period där och hade bekrigat varandra vid inte mindre än tre tillfällen . Två av dessa utmynnade i världskrig.Tanken bakom Schumanplanen var just fröet till det fredsprojekt som vi ser i . Det fredsprojektet har fortfarande attraktionskraft.När vi blev medlemmar i 1995 var det fortfarande krig på . bekämpade serbiska, bosniska och kroatiska styrkor varandra. Detta är nu historia. Vi fick ett besked från EU om att nu får möjlighet att bli medlem från . har också , och kandidatstatus. som sådde frö till 1950 är alltså i högsta grad levande och har attraktionskraft. Det är viktigt att komma ihåg detta när vi har många andra problem inom EU-samarbetet. Jag tänker då inte minst på den ekonomiska kris som sköljer över EU:s länder, i synnerhet eurozonen. Vi har haft en global finanskris som har lett till en skuldkris där skattebetalarna har fått städa upp efter marknadens misslyckande, och resultatet är vidgade klyftor och massarbetslöshet. Detta är en viktig del i debatten om vad som hände . Debatten här handlar ju om regeringens EU-skrivelser och om vad som hände i EU . Det övergripande var just krisbekämpningen tillsammans med den arabiska våren. Det är dessa två frågor som jag framför allt kommer att uppehålla mig vid. Sedan kommer andra socialdemokrater under dagens debatt att föra in andra frågor där vi har synpunkter.Den kris som vi nu ser - finanskrisen som har blivit en skuldkris - är också kulmen på flera decenniers avregleringar av finanssektorn. Vi har återkommande finanskriser och återkommande situationer där skattebetalarna får gå in och täcka upp. brottas många ekonomier i EU just med svaga statsfinanser, men det är inte statsfinanserna i sig som är orsaken till krisen. Man kan måhända kritisera och kanske också politiker för deras sätt att hantera sin statsskuld. Den har varit stor . Men i exempelvis och hade man faktiskt stabila statsfinanser innan finanskrisen sköljde in och man fick gå in och täcka upp för bankerna. I kvarstår fortfarande behovet av räddningsaktioner när det gäller banksektorn. Detta ser EU:s medborgare, och det reagerar de mot.Dagens unga riskerar att bli den första generation som får det sämre än sina föräldrar. Dagens unga drabbas väldigt hårt av den massarbetslöshet som sveper över som en konsekvens av den globala finanskrisen. Detta ser vi också uttryck för i de opinionsavstämningar som har gjorts, i de val som har gjorts och i den regeringssituation som pågår i hela EU.Vi har sett hur borgerliga regeringar i , , och har tvingats lämna in. Borgerliga regeringar som har ägnat sig åt åtstramningspolitik och som har haft en majoritet som har vilat på högerextrema partier har kastat in handduken. En del har gjort det efter fria val. Vi ser nu att i åtminstone tre av dessa länder - för är det fortfarande oklart - får vi in socialdemokrater i regeringen.Senast i söndags fick vi ett klart valresultat i . Där säger väljarna nej till den åtstramningspolitik som har varit förhärskande. Där vill väljarna ha något annat än massarbetslöshet. Man vill också ha tillväxt, jobbstimulanser och rättvis fördelning. På så sätt blåser en ny vind över . En del kallar det för en protestvind. Andra kallar det för en vänstervind. Men det är helt klart att det är en vind som säger nej till de excesser vi har sett och de konsekvenser vi har sett av decenniers avregleringar av de finansiella marknaderna. Kan man kritisera politikerna för något är det just för att de med öppna ögon har avreglerat alltsedan början av 80-talet.Vad är då receptet? Hollande i säger inte att man inte ska hålla ordning och reda på pengarna. Man måste självklart ha ordning och reda på statsfinanserna. Men det hjälper inte ensamt. Det är också viktigt att de åtstramningar som görs fördelas rättvist.I dag finns det en känsla av att höginkomsttagare och banker - de som har slarvat bort pengarna - klarar sig medan det är vanligt folk, ungdomar och arbetare som får betala i form av förlorade jobb, sänkt välfärd och sänkt standard. När man tar itu med orsakerna till finanskrisen är det viktigt att man när man håller ordning på finanserna och fördelar kostnadsbördorna också ser till att det görs på ett rättvist sätt. Sedan krävs det stimulans av ekonomin. Det krävs tillväxtåtgärder. Det handlar inte om att vi ska börja konsumera väldigt mycket igen, för det har varit väldigt hög konsumtion, utan det handlar om att investera i sådant som bygger starkt - i forskning och utveckling och i grön omställning. Det finns ett enormt behov av att bygga om våra transportsystem med höghastighetståg, och inte minst hela energisektorn behöver ställas om för att klara klimatomställningen. Det går att ha en ansvarsfull politik, men bördorna måste fördelas rättvist, och vi måste också se till att vi stimulerar på rätt sätt. Det går inte att bromsa i uppförsbacke. Det som är så märkligt är inte bara den historiebeskrivning som borgerliga svenska politiker har, inte minst här i betänkandet, om att det är misskötta statsfinanser som är orsaken till det hela, utan det är också detta fokus på att peka finger åt politiker i andra länder: Ni måste minsann sköta era statsfinanser! Då löser sig det här.Det är viktigt, men det är inte hela lösningen. Vi brukar säga att man ska titta på . Det var inte bara besparingsprogram. När jag kom in i 1994 var jag med om att fatta beslut om det första saneringsprogrammet som vi socialdemokrater hade gått till val på och som jag är övertygad om också gjorde att vi vann valet 1994.Detta saneringsprogram innehöll besparingar. Men det innehöll också skattehöjningar. Det var en 50-50-mix, och skattehöjningarna gjordes på ett sådant sätt att det upplevdes som rättvist. Bland annat infördes den så kallade värnskatten som vi fortfarande har så att de som hade lite mer kunde bidra med lite mer i saneringsarbetet. Just den rättvisa profilen, att vi fick bära bördorna gemensamt, gjorde också att det fanns en större förståelse för den politik som vi då sjösatte och för att vi gemensamt skulle göra uppoffringar.En annan sak som påverkade då var att vi hade en rörlig krona. Det var en enorm stimulans för oss då, så det handlade inte bara om sanering av statsfinanserna. Det handlade också om stimulanser. De vinster som kom av den rörliga kronan åts inte upp av kompensationskrav som de tidigare devalveringarna hade gjort på 70- och 80-talet.En bidragande orsak till att kunde behålla konkurrenskraften var att löntagarna själva valde att föra en reallönelinje. Man valde att inte kräva stora, nominella lönelyft för att kompensera för de vinster som uppstod i takt med att kronans värde sjönk, utan man valde i stället att ha en reallönelinje.Jag minns mycket väl en genomgång som , LO:s dåvarande ekonom, hade med oss Europaparlamentariker, där han förklarade hur LO själva hade kommit fram till att det bästa för deras egna löntagare var att inte kräva de stora, nominella kompensationerna som man hade gjort tidigare. I stället hade man ett måttligt lönekrav som stämde överens med linjen att man då i stället skulle kunna få mer i lönekuvertet realt.En viktig del i saneringen var alltså att svenska löntagare, inte minst under LO:s pådrivande kraft, valde den så kallade reallönelinjen. Jag tror inte att det hade varit möjligt om inte löntagarna, och andra, hade sett att bördorna fördelades rättvist, att det saneringsprogram som vi tog beslut om här i faktiskt var ett saneringsprogram där alla fick vara med och bidra och där de som hade mer bidrog med mer.Det som är problemet i är att många känner att några smiter från notan - banker, höginkomsttagare och andra - och att det är vanligt folk, unga, som får betala priset i form av en hög massarbetslöshet. Då hjälper det inte att prata om sunda statsfinanser. Då måste man också ha en rättvis fördelning, och då måste man också ha åtgärder som skapar tillväxt, framtidstro och nya jobb.Här tycker jag att regeringen har en alldeles för ensidig beskrivning av utvecklingen i EU . Det handlar inte om att krisen inom EU har påverkats av osunda statsfinanser. Det är en finanskris som har blivit en skuldkris som har lett till att skattebetalarna får ta över de förluster som har skapats av en marknad som har varit alltför oreglerad.Jag tycker att det är viktigt att ha synsättet att det faktiskt krävs sunda statsfinanser, en rättvis fördelning, tillväxtåtgärder och också marknader som fungerar bättre, en reglering av banksektorn och att man också ser till att inte sådana här finanskriser uppstår framöver. Det är någonting som regeringen borde driva i det fortsatta arbetet inom EU.Det har gjorts en del inom EU för att reglera bankerna, men det återstår alldeles för mycket. Bankerna är underbeskattade, och ett uttryck för det är debatten om skatt på finansiella transaktioner som vi är öppna för att diskutera men som regeringen har stängt dörren för. Vi kan tänka oss andra alternativ, men det viktiga är att också banksektorn är med och bidrar till saneringen och till de kostnader som skattebetalarna får ta.Det är också viktigt att EU arbetar på global nivå. Globaliseringen leder till en enorm konkurrens om löner och andra arbetsvillkor. Då är det viktigt att EU vid de globala organ som finns också värnar löntagarnas rättigheter och agerar på ett sådant sätt att vi inte får en omfattande social dumpning och att vi också får rättvisa handelsvillkor.En annan del i det, som är mer Europabaserad, är just diskussionen om det sociala protokollet. Vi socialdemokrater vill ha ett socialt protokoll, och vi vill att nästa gång det blir en större fördragsförändring driver den frågan. Vi kommer även att tillsammans med andra socialdemokrater inom EU driva den frågan i nästa Europaval 2014.Så några ord om . Vi har haft en kamp för demokrati, frihet och mänsklig värdighet som har sköljt över . Diktaturer har fallit, och vi ser nu också att det börjar hållas fria och öppna val i flera nordafrikanska länder. Tyvärr är inte utvecklingen positiv i alla länder. Det ser till exempel bra ut i men inte lika bra i Egypten.Samtidigt måste vi komma ihåg att EU på resan fram till detta i många stycken har, åtminstone i flera medlemsländer, bedrivit en kontraproduktiv politik.