bet · GZ01UU10 · 2012-05-02 00:00:00 — Det är svårt att förstå att kraftiga åtstramningar i de offentliga finanserna ska bota problemen med den stora privata skuldsättningen. Risken är snarare att den ensidiga budgetåtstramningen snarare förvärrar problemen eftersom efterfrågan stramas åt i såväl privat som offentlig sektor. De inneboende problemen med obalansen i byteshandeln löses inte heller. Med krisen som förtecken föreslås nu nedskärningar och sämre välfärd i de länder som drabbats av effekterna av en gemensam valuta. Regler införs också för att skattebetalarna ska finansiera de förluster som bankerna dragit på sig, och den ekonomiska politiken centraliseras. När det gäller reglering av och tillsyn över finansmarknaderna anser jag att en skärpt reglering måste stå i förgrunden i arbetet med att minska riskerna för nya finansiella kriser. Jag tar kraftigt avstånd från de avsteg från nationell bestämmanderätt över finanspolitiken som kommissionens förslag om förstärkt samordning och styrning av den ekonomiska politiken innebär och som det kommer till uttryck i den s.k. sexpacken, den europeiska terminen och i de förslag till förordningar som kommissionen lade fram senhösten 2011 om bl.a. övervakning och bedömning av utkast till budgetplaner. Jag anser att finansutskottets majoritet inte har upprätthållit principen om det nationella parlamentets självbestämmande vid behandlingen av dessa förslag. I stället visar behandlingen på en dubbelhet, där man som man hävdat den nationella kompetensen godkänt det ena förslaget efter det andra som gör djupa ingrepp i den nationella kompetensen. EU:s flerårsbudget (MP, V) Per (MP) och (V) anför: En översyn av EU:s omfattande budget har inletts. En punkt som vi ser som angelägen för regeringen att driva i det sammanhanget är klimatsäkring av EU:s budget. Regeringen måste nu mycket konsekvent ta initiativ till att EU:s budget anpassas så att framtidsfrågor som klimat- och miljöpolitik prioriteras och får en ökad andel av EU:s budgetram samt att EU:s budget klimatsäkras, dvs. att budgeten inte ska gå till verksamhet som förstör klimatet. Det betyder t.ex. mindre ekonomiska resurser till motorvägar och flygplatser och mer pengar till järnvägar. Vi anser att när det gäller just järnvägspolitiken finns det ett mervärde för EU. Ska människor kunna ersätta flygresor med järnvägsåkande krävs också att järnvägsnäten över gränserna förbättras och att en kraftig utbyggnad av höghastighetståg inom och över nationsgränser kommer till stånd. Vi anser att regeringen bör verka för att det, som ett led i den påbörjade översynen, tillsätts en särskild arbetsgrupp på EU-nivå för att se över EU:s budget utifrån klimatfrågan för att se på hur och inom vilka områden åtgärder krävs för att EU-budgeten ska kunna klimatsäkras. Det borde ligga både i och i EU:s intresse att försöka vrida budgeten till en utveckling som inte påskyndar klimatförändringarna. Mot denna bakgrund anser vi att utrikesutskottet ska tillstyrka motion 2011/12:U19 (MP) yrkandena 1 och 2. EU:s flerårsbudget (SD) (SD) anför: Jag välkomnar i stora drag regeringens hållning i de nu aktuella budgetförhandlingarna om EU:s fleråriga budgetram. Regeringen kunde dock ha varit tydligare med hur stora nedskärningar den verkar för inom sammanhållningspolitiken. Jag anser att regeringen i de fortsatta förhandlingarna ska verka för att sammanhållningspolitiken upphör och att konkurrens om EU:s medel sker på lika villkor, utan hänsyn tagen till regionala BNP-skillnader. Jag anser också att regeringen bör verka för att frågan om placering blir slutligt avgjord och att regeringen bör vägra att godkänna den fleråriga budgetramen till dess att EU:s budget blir kostnadsneutral för . Mot denna bakgrund anser jag att utrikesutskottet ska tillstyrka motion 2011/12:U18 (SD) yrkande 7. Oegentligheter i EU (MP, V) Per (MP) och (V) anför: EU:s revisionsrätt har återigen inte kunnat ge en ren revisionsförklaring gällande korrektheten i hur EU:s pengar används. Att man inte kan lämna en ren revisionsförklaring betyder att man inte kan intyga att allt har gått rätt till. Det pågår ett arbete med att försöka komma till rätta med problemen, såväl inom som i medlemsstaterna. Detta arbete har dock pågått , och fortfarande kan inte revisionsrätten avge något ordentligt intyg om hanteringen av EU-medel. Vi menar därför att regeringen i EU-samarbetet bör agera för att fusk med EU-medel bekämpas och för att initiativ tas till att bekämpa oegentligheter i EU. Vi anser mot denna bakgrund att utrikesutskottet ska tillstyrka motion 2011/12:U19 (MP) yrkande 3. En skatt på finansiella transaktioner (S, V) (S), (S), (S), (S), (V) och (S) anför: redovisade sitt förslag till direktiv om ett gemensamt system för en skatt på finansiella transaktioner (FTT). krävde nio finansministrar, med och i spetsen, att arbetet med skatten ska påskyndas. Vi kan tänkas oss att pröva en väl utformad skatt på finansiella transaktioner eftersom det är rimligt att finanssektorn, som i grunden är underbeskattad, är med och betalar för de kostnader som vältras över på det övriga samhället. Detta skulle kunna minska skadlig spekulation och därmed bidra till att förbättra stabiliteten på finansmarknaderna. Vi anser att regeringen ska arbeta för en skatt på finansiella transaktioner som vi bestämt värnar nationernas skattekompetens. Därför accepterar vi inte att en finansiell transaktionsskatt införs för att bygga ut EU:s egna medel och för att expandera EU:s budget. Intäkterna av en skatt på finansiella transaktioner anser vi ovillkorligen ska gå till nationerna. Mot denna bakgrund menar vi att utrikesutskottet ska tillstyrka motion 2011/12:U17 (S) yrkande 9. En skatt på finansiella transaktioner (MP) Per (MP) anför: Frågan om skatt på finansiella transaktioner har mot bakgrund av finanskrisen fått förnyad aktualitet. presenterade ett förslag på skatt på omsättningen av aktier, fondandelar och obligationer och beräknar att denna skulle ge årliga inkomster på och minska volatiliteten på finansmarknaden. Regeringarna i bl.a. , och driver på för att en transaktionsskatt ska träda i kraft . Jag anser att det är djupt beklagligt att den agerar bromskloss och aktivt motverkar en reform syftande till att skapa en långsiktigt stabil ekonomi, där investeringar i den reala ekonomin ges företräde framför spekulation i finansiella instrument. Jag anser att den svenska ståndpunkten inom EU ska vara att stödja att fortsätter att utreda möjligheterna att införa en skatt på finansiella transaktioner. Däremot anser jag inte att intäkterna ska tillfalla EU i form av egna medel. I stället bör intäkterna tillfalla medlemsländerna. Jag anser mot denna bakgrund att utrikesutskottet ska tillstyrka motion 2011/12:U19 (MP) yrkande 7. En skatt på finansiella transaktioner (SD) (SD) anför: Jag vänder mig emot den föreslagna skatten på finansiella transaktioner och anser att regeringen ska motverka införandet en sådan skatt. En finansiell transaktionsskatt är dålig ur åtminstone två perspektiv. Det ena handlar om att skattepolitiken är en nationell angelägenhet, och det andra handlar om att en sådan skatt leder till kapitalflykt till andra finanscentrum utanför EU. I förlängningen minskar detta hela EU:s BNP. Därför kan en sådan skatt i princip endast införas globalt eller inte alls. Mot denna bakgrund anser jag att utrikesutskottet ska tillstyrka motion 2011/12:U18 (SD) yrkande 38. Tillsyn av kreditvärderingsinstitut (SD) (SD) anför: är () övergripande behörig myndighet för tillsynen över de finansiella marknaderna i . Regeringen har genom förslaget i proposition 2011/12:40 nu brutit denna praxis och förflyttat delar av den kompetens och de befogenheter som ligger hos FI till motsvarande myndighet på federal EU-nivå. Detta handlar inte om standardisering utan om regelrätt makförskjutning från en svensk myndighet under regeringens kontroll till motsvarande myndighet på EU-nivå bortom regeringens kontroll. Den typen av maktförskjutning vänder vi oss emot huvudsakligen av prin-cipiella skäl, då vi ser ett egenvärde i att makten och kontrollen över det offentliga ligger hos regeringen och samt inte minst ytterst hos det svenska folket. Med anledning av vad som ovan anförts menar jag att ska ge regeringen till känna att kreditvärderingsinstitut även i fortsättningen ska stå under tillsyn. Mot denna bakgrund anser jag att utrikesutskottet ska tillstyrka motion 2011/12:U18 (SD) yrkande 37. Finansmarknaden (SD) (SD) anför: Med anledning av att också har lämnat motionsförslag i frågan om fördragsändringen som ligger till grund för att inrätta ESM (prop. 2011/12:66) avstår jag i detta sammanhang från att lämna en avvikande mening i enlighet med motion 2011/12:U18 yrkandena 32 och 34. Naturligtvis står jag bakom yrkandena i sak. Det betyder att jag är skeptisk till fördragsändringen som ligger till grund för att ESM ska ersätta EFSM och EFSF, och därefter fungera som permanent stabilitetsmekanism för . Även om fördragsändringen huvudsakligen berör EMU-området anser jag att relevansen för del likväl bör framhållas. Det beror på att i enlighet med nuvarande förordning, och i enlighet med medlemskap i , har en formell och legal skyldighet att gå med i tredje steget i EMU och införa euron som valuta. har inget formellt undantag från detta. Därför ställer jag mig starkt negativ till att , i en eventuell framtid som euronation, ska tvingas låna ut pengar efter beslut på federal nivå. Ytterligare en viktig fråga i sammanhanget är åtaganden i EFSM, där jag hävdar att inrättandet av lånefaciliteten saknar rättsligt stöd i fördragen. Jag avstår också från att lämna en avvikande mening i enlighet med motion 2011/12:U18 yrkande 36 om den europeiska () med samma argument som ovan, dvs. att har lämnat motionsförslag i frågan om en ändring av bankens geografiska verksamhetsområde. Jag står bakom yrkande 36 i sak och vill understryka att det ursprungliga syftet med var att främja de gamla övergång från planekonomi till marknadsekonomi efter kollaps. Därför ställer jag mig inte bakom en ändring av bankens geografiska verksamhetsområde till att även omfatta en rad länder i och . Berättelse om verksamheten i Europeiska unionen 2011 beslutade utrikesutskottet att bereda bl.a. justitieutskottet tillfälle att yttra sig över skrivelse 2011/12:105 Berättelse om verksamheten i Europeiska unionen och över följdmotioner som har väckts med anledning av skrivelsen i de delar dessa berör justitieutskottets beredningsområde. har beslutat att yttra sig över skrivelsen i de delar som rör justitieutskottets beredningsområde samt över motion 2011/12:U18 (SD) yrkandena 4143, som handlar om . är enligt utskottet nödvändigt för att garantera en av EU:s grundprinciper, den fria rörligheten för personer inom EU. Borttagna kontroller vid de inre gränserna måste kompletteras med en välfungerande kontroll vid de yttre gränserna för att undvika att den fria rörligheten utnyttjas av den organiserade brottsligheten. Även om utskottet kan ha synpunkter på enskilda lagförslag inom detta område ifrågasätter utskottet inte som sådant. Utskottet anser därför att motionsyrkandena ska avslås. Utskottet har i övrigt ingenting att anföra vad gäller regeringens skrivelse. I yttrandet finns en avvikande mening (SD). I regeringens skrivelse om verksamheten i EU ges en övergripande beskrivning av EU:s utveckling och förbindelser med omvärlden, det ekonomiska och sociala arbetet, det rättsliga och inrikes samarbetet samt EU:s institutioner. Redogörelsen följer i stort de olika rådskonstellationerna. De frågor som berör justitieutskottet finns främst i del 5 om rådskonstellationen rättsliga och inrikes frågor (RIF), under avsnitt 20 som handlar om polissamarbete, straffrättsligt samarbete och tullsamarbete. I detta avsnitt redogör regeringen för EU:s arbete mot organiserad brottslighet, narkotika och terrorism, arbetet med att förbättra informationsutbytet för att förebygga och bekämpa brott, åtgärder mot människohandel samt de åtgärder som har vidtagits för att effektivisera gränskontrollen och förvaltningen av . Enligt regeringen är en stärkt gränskontroll ett viktigt instrument för att bekämpa gränsöverskridande brottslighet. EU:s arbete mot organiserad brottslighet sker enligt en särskild policycykel för arbetet mot allvarlig och organiserad internationell brottslighet. Syftet med denna policycykel är att stegvis ta fram underrättelsebaserade prioriteringar och rutiner för att effektivt genomföra och följa upp EU-gemensamma projekt mot organiserad brottslighet. Denna policycykel har utvecklats och konkretiserats av den ständiga kommittén för operativt samarbete i frågor som rör den inre säkerheten (COSI). Rådet har därefter antagit prioriteringar utifrån policycykeln. De prioriteringar rådet antar grundar sig på EU:s hotbildsbedömning av den grova och organiserade brottsligheten. Utifrån rådets prioriteringar utarbetar kommissionen, i samverkan med COSI och berörda EU-myndigheter, strategiska planer för varje prioritering. Därefter omsätter Europol de långsiktiga strategierna i konkreta åtgärder i operativa handlingsplaner. Att bekämpa alla former av människohandel och -smuggling genom att rikta insatser mot organiserade kriminella grupper som bedriver sådan brottslig verksamhet i de kriminella nav som finns i södra, sydvästra och sydöstra delarna av EU räknas upp som ett av de områden som är aktuella i den första policycykeln för perioden 20122013. har strategiska och operativa planer utarbetats för de identifierade områdena. Vidare har rådet behandlat rådsslutsatser i syfte att identifiera nya former av människohandel och framhålla en rad åtgärder mot denna. Vad gäller utvecklingen inom och dess förvaltning redogör regeringen för de omständigheter som har påverkat samarbetet , såsom problem relaterade till och planerade Schengeninträde, som blockerades av några medlemsländer trots att länderna har klarat utvärderingsprocessen, frågor kring hantering av flyktingströmmar i samband med stridigheter i och slutligen vissa länders svårigheter att leva upp till . Dessa omständigheter fick bland annat till följd att förhandlingarna om ett förslag från om en mekanism för att utvärdera medlemsländernas tillämpning av avstannade. Regeringen redogör vidare för det paket om förvaltning av som presenterade . Paketet innehåller tre delar: av Att stärka området utan inre gränskontroller, KOM(2011) 561. Ett ändrat förslag till förordning om inrättandet av en utvärderings- och övervakningsmekanism för att kontrollera tillämpningen av , KOM(2011) 559. Ett förslag om ändring av förordning (EG) nr 562/2006 om en gemenskapskodex om gränspassage för personer (gränskodexen) i syfte att införa gemensamma regler för tillfälligt återinförande av gränskontroller vid de inre gränserna vid exceptionella omständigheter, KOM(2011) 560. De två förordningsförslagen innebär bland annat en möjlighet till återinförande av kontroll vid en inre gräns när ett medlemsland underlåter att kontrollera sin del av den yttre gränsen samt att beslutsmakten flyttas från medlemsländerna till kommissionen när det gäller återinförande av kontroll vid en inre gräns vid hot mot allmän ordning och inre säkerhet i samband med till exempel sportevenemang, toppmöten och terroristattacker. inleddes förhandlingar i rådet om de båda lagförslagen. Regeringen har överlagt med om paketets olika delar. I motion 2011/12:U18 (SD) yrkandena 4143 vill motionärerna att tillkännager för regeringen sin mening vad gäller det som anförs i motionen om . Enligt motionärerna tar regeringen i sin skrivelse inte upp de negativa effekterna av att är med i Schengen. Ett avskaffande av inre gränser inom Schengenområdet kräver att kontrollen vid dess yttre gränser är fullgod. Kommissionen och har enligt motionärerna misslyckats med att upprätthålla ett fullgott gränsskydd vid de yttre gränserna. Motionärerna anser att regeringen bör erkänna misslyckande med att upprätthålla ett fullgott gränsskydd och redovisa vad detta bristande gränsskydd resulterar i för del när det gäller illegal invandring, organiserad brottslighet och införsel av narkotika och illegala vapen. Mot bakgrund av detta anser motionärerna att i sin nuvarande form bör avvecklas. har presenterat flera initiativ som rör . De två lagförslagen som ingår i paket om förvaltning av hänvisades till justitieutskottet för subsidiaritetsprövning i enlighet med 10 kap. 6 § riksdagsordningen. Utskottet överlade med regeringen om de två lagförslagen . I fråga om det ändrade förslaget om ett inrättande av en utvärderings- och övervakningsmekanism för tillämpningen av ansåg utskottet att det inte stred mot subsidiaritetsprincipen. Vad gäller förslaget om ändring av gränskodexen för att införa regler för tillfälligt återinförande av gränskontroller fann utskottet däremot att kommissionens förslag i vissa delar stred mot subsidiaritetsprincipen. I sitt utlåtande (2011/12:JuU13) anförde utskottet följande: Vad gäller förslaget om ett förfarande för återinförande av kontroller vid de inre gränserna vid hot mot den allmänna ordningen eller inre säkerheten, såväl i förutsebara fall (toppmöten, sportevenemang, m.m.) som i oförutsebara fall (terrorattentat, m.m.), gör utskottet följande överväganden. Enligt artikel 4.2 i fördraget om den Europeiska unionen och artikel 72 i fördraget om den Europeiska unionens funktionssätt är den nationella säkerheten och upprätthållandet av lag och ordning även fortsatt varje medlemsstats eget ansvar. Möjligheten att återinföra kontroller vid de inre gränserna är ett viktigt verktyg för medlemsstaternas myndigheter för att vid riktigt allvarliga hot kunna upprätthålla allmän ordning och säkerhet. Utskottet instämmer i regeringens bedömning att förutsätter att alla medlemsstater tillämpar samma principer vad gäller kontrollen såväl av yttre som inre gränser och att det finns skäl att ge unionsnivån ett visst inflytande över dessa frågor. Detta då ett återinförande av kontroller vid inre gränser påverkar personers möjlighet att resa inom och att ett återinförande aldrig får ske om det inte är absolut nödvändigt. Utskottet ställer sig därför positivt till gemensamma regler vad gäller grunderna för ett tillfälligt återinförande av kontroll vid de inre gränserna i förutsebara och oförutsebara fall. Utskottet anser emellertid att de enskilda medlemsstaterna ska ha kvar rätten att besluta om sådana gränskontroller. Sammantaget bedömer utskottet att målet med kommissionens förslag i dessa delar bättre kan nås om rätten att besluta om att återinföra kontroller vid de inre gränserna är kvar hos de enskilda medlemsstaterna. I utlåtandet betonar utskottet även vikten av att värna om den fria rörligheten i EU och möjligheten att förflytta sig inom EU utan inre gränskontroller. Utskottet instämmer i kommissionens bedömning att i princip fungerar väl men att den senaste tidens skeenden har accentuerat behovet av att se till att Schengenområdet på ett effektivt sätt kan hantera de påfrestningar som orsakas av svagheter vid dess yttre gränser eller yttre faktorer bortom dess kontroll. Därför välkomnar utskottet i sitt utlåtande kommissionens arbete med att hitta gemensamma regler för att ge en utökad vägledning i . Ett välfungerande Schengensamarbete kräver att medlemsländerna har förtroende för varandras gränskontroller. Därför behövs regler för att kontrollera och säkerställa att tillämpas korrekt. I likhet med regeringen anser utskottet att en stärkt gränskontroll är ett viktigt instrument för att bekämpa gränsöverskridande brottslighet. En av EU:s grundprinciper är fri rörlighet för personer. Utskottet anser sammanfattningsvis att är nödvändigt för att garantera den fria rörligheten för personer inom EU. Avskaffandet av de inre gränskontrollerna måste kompletteras med en välfungerande kontroll vid de yttre gränserna för att undvika att den fria rörligheten utnyttjas av den organiserade brottsligheten. Redan sedan begynnelse har förutsättningen för att avskaffa de inre gränskontrollerna varit kompletterande åtgärder på andra områden. Medlemsländerna har därför utvecklat en gemensam viseringspolitik, polissamarbete och rättsligt samarbete, gemensamma regler för återsändande av olagliga invandrare samt inrättat databaser såsom Schengens informationssystem. Arbetet med att förbättra och bekämpa organiserad internationell brottslighet är ständigt pågående. Även om utskottet kan ha synpunkter på enskilda lagförslag inom detta område ifrågasätter utskottet inte som sådant. Mot bakgrund av det anförda ser utskottet inte någon anledning att ställa sig bakom de initiativ som efterfrågas i motion 2011/12:U18 (SD) yrkandena 4143. Utskottet avstyrker därmed motionsyrkandena. När utskottet behandlade motsvarande skrivelse från regeringen uttalade utskottet i sitt yttrande (2010/11:JuU6y) till utrikesutskottet att prostitution och människohandel för sexuella ändamål är ett allvarligt hinder för social jämlikhet och jämställdhet mellan könen och för de utsattas möjlighet att åtnjuta sina mänskliga rättigheter. Insatser för att bekämpa prostitution och människohandel för sexuella ändamål måste även präglas av internationell samverkan. Utskottet, som noterar att rådet har behandlat rådsslutsatser för att identifiera nya former av människohandel och framhålla åtgärder mot människohandel, vidhåller denna uppfattning. I likhet med vad utskottet har anfört ser utskottet positivt på det arbete som bedrivs på uppdrag av regeringen såväl nationellt som internationellt. Utskottet har i övrigt ingenting att anföra i fråga om regeringens skrivelse. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (S), (C), (M), (M), (S), (M), (S), (S), Arhe Hamednaca (S), (M), (MP), (KD), (S), (M), (FP), (V) och (SD). (SD) anför: Under punkt 20.3.5 i skrivelsen redogör regeringen för förvaltning. Under denna punkt redogör regeringen inte för de negativa effekter Schengen har medfört för . Negativa effekter som får anses vara så graverande att både nuvarande Schengenavtal och kommissionens arbete inte kan vara annat än ett misslyckande. I och med fulla deltagande i Schengen har resor mellan och andra medlemsstater blivit närmast att betrakta som inrikesresor. Detta betyder att när någon eller några har forcerat en svag punkt i Schengens yttre gränser så är man mer eller mindre fri att resa som man vill ända fram till . Samarbetet kräver därför ett fullgott gränsskydd längs hela det geografiska område som Schengen utgör, ett område som har externa sjögränser och externa landsgränser. Kommissionen och har misslyckats med att upprätthålla ett fullgott gränsskydd. Detta har fått katastrofala följder för liksom för många andra medlemsstater. Vår egen regering har tidigare erkänt att den organiserade brottsligheten har brett ut sig i just till följd av Schengens svaga gränser (se prop. 2011/12:63 s 12). Vi har fått en anstormning av illegala invandrare eller papperslösa, som vissa envisas med att kalla dem. Illegala invandrare som bidrar till en svart ekonomi genom svartarbete och därmed också utsätter hederliga medborgare och företag för en orättvis lönekonkurrens. Även vapen och narkotika från tredjeland finner sin slutdestination här. Våldet i är en het fråga i . Det många glömmer är att många gangsteruppgörelser med skjutvapen inblandade möjliggörs av alla illegala vapen som har smugglats in i . På uppger man att majoriteten av dessa skjutvapen kommer från länder i utanför EU. Vidare är det nog allmänt känt att narkotika som heroin och kokain inte härrör från kokabuskar eller opiumvallmo odlad i . Mycket av narkotikan i tillverkas i områden som och och förs in samma vägar som illegala invandrare dvs. där gränsskydd för tillfället är svagast. Jag anser att regeringen bör erkänna misslyckande med att upprätthålla ett fullgott gränsskydd och redovisa hur detta misslyckade gränsskydd har drabbat i form av illegala invandrare, organiserad brottslighet, vapen och narkotika. Slutligen anser jag att i dess nuvarande form bör avvecklas eftersom gränsskyddet inte fungerar.