bet · GZ01FiU20 · 2012-06-12 00:00:00 — Man måste se vidare och fråga sig: Hur gör vi?Jag tycker att är ett bra exempel. Där vågar man satsa på en klimatomställning som lyfter och skapar hundratusentals nya jobb. Det borde vi lära oss av.Vi måste också se till att jobben kommer - de där jobben som det pratades om i valet . Då sade man från socialdemokratisk sida att jobben kommer, men de kom inte så snabbt, och allianspartierna pratade om massarbetslöshet. pratar man inte alls om jobben, utan man talar om företagen som särintresse.Vi menar att det måste till ordentliga villkorsförbättringar för småföretagen, för det är där jobben finns. Vi menar att arbetsgivaravgifterna för småföretagare måste sänkas. Vi menar också att sjuklöneansvaret inte fungerar för småföretagare. Det är där jobben finns, och det är där man måste satsa.Jag lärde mig själv som småföretagare hur viktigt det är att få det att gå ihop och ha rimliga förutsättningar. Det är detta en framtidspolitik måste handla om - att skapa möjligheter och tro nu när vi faktiskt har en stabil ekonomi. Och den ska fortsatt vara stabil, för den är förutsättningen också för ett uthålligt samhälle.Då handlar det också om jobben för unga - traineeplatser, sommarjobb, satsningar på skola och att se till att fler klarar skolan och får en bra start i livet. Då ska man inte hålla på och skapa lagar som gör att elever till exempel går ut yrkesprogrammen utan högskolebehörighet, vilket gör att de flyr från yrkesprogrammen. Är det så vi skapar jobben i - genom att avråda eleverna från att lära sig praktiska hantverk? Utbildningsministern påstår motsatsen men tänker helt fel, och eleverna visar sig vara smartare än både regeringen och utbildningsministern.Det handlar om offentliga investeringar. När vi har denna stabila ekonomi måste vi också tänka oss för. är det bästa exemplet. Det flyttas transporter från järnväg till lastbilar för att järnvägen inte fungerar. Passagerare avstår från att åka med järnväg för att tågen inte går. När vi behöver ökad kapacitet är dessa år med stor arbetslöshet och stabila finanser de bästa åren att satsa. Då ska man se till att satsa på något som ger avkastning.När det gäller den sociala tryggheten duggar varningarna allt tätare. I veckans nummer av tidskriften pekar man på hålen i det svenska trygghetssystemet.Jag kommenterade efter nationaldagen Per Schlingmanns artikel i . Han skrev om statsindividualismen och forskning utifrån det och hur bra det passade med Alliansens politik. Per Schlingmann hade nog glömt bort hälften av det skrev. Han skrev nämligen att denna individualism, som jag uppskattar starkt och som även passar väldigt bra för , framför allt bygger på att individen har en social trygghet, tryggheten att inte vara beroende av familjen. Det är viktigt. Men det är den som eroderas och som blir allt svagare i dagens med dagens alliansregering. Det är den vi måste bygga upp igen för att det moderna samhälle som vi har i , som är globalt konkurrenskraftigt tack vare detta, ska fortsätta att vara konkurrenskraftigt.Man kan inte bara ta det goda och glömma bort det man ska betala. Man kan inte vara nöjd med att ekonomin stämmer och glömma bort att man måste satsa för framtiden. Man måste ha en färdriktning när man befinner sig i en ekonomisk krissituation i världen. Då kan inte ett land som bara ligga stilla och värna de sina, utan man måste se till att man har en strategi för framtiden.Det är just den strategin som jag saknar när jag tittar på regeringens förslag för framtiden när det gäller den ekonomiska färdriktningen. Jag undrar hur denna vårbudget från regeringens sida kommer att bidra till att skapa dels en parlamentarisk majoritet för det hela, dels en framtid . Det här skulle ju visa vägen för höstens budget. Jag ser inte denna väg i regeringens alternativ.Vi i har lagt fram konkreta förslag. Vi vill ha en klimatlag. Vi vill satsa på småföretagare. Vi vill satsa på ungdomar och traineeplatser. Vi vill framför allt bygga en grön framtid för det här landet. Det talas av naturliga skäl mycket om det konjunkturella läget här . får man känslan av att det talas om den kris som vi nu upplever som om det är någonting unikt eller som om vi är i mål bara vi kommer över det här hindret, och sedan ska vi inte behöva bekymra oss längre.Det är lite oroväckande, tycker jag, att det är de tongångar som ofta råder . Man glömmer ganska snabbt bort erfarenheter från tidigare kriser.Under 90-talets ekonomiska kriser fanns det en ganska bred enighet om vikten av att varje nation har en självständig ekonomisk politik, framför allt en självständig riksbank och självständig penning- och räntepolitik.Den här erfarenheten försvann tyvärr runt om i bara , bara efter att man började friställa riksbankerna runt om i . Det är faktiskt en viktig delförklaring till att den nuvarande krisen har kunnat växa sig så stark. Även i fall har vi en regering som aktivt har verkat för att också skulle dras in i eurohärvan på ett djupare plan. Som tur är har svenska folket haft ett något längre minne och därför sett till att vi har kunnat stå utanför åtminstone eurozonens kärna. Vi bör väl från sida egentligen tacka svenska folket som inte lät regeringen härja fritt i denna fråga.Vår självständiga ekonomiska politik har, som sagt, gjort att vi har klarat oss bättre än andra länder så här långt. Också vårt ansvarsfulla finanspolitiska ramverk har gjort att vi står hyfsat bra rustade jämfört med många EU-länder. Därom råder det såklart inget tvivel. Men konjunkturen slår indirekt även mot oss och kan komma att slå ännu hårdare än vad den har gjort . Det är därför som många ekonomiska experter från alla håll och kanter är överens om att det nu är läge att satsa på sysselsättning och tillväxt och våga vara lite mer offensiv.Jag vill nog mena att i ett sådant läge räcker det inte med att göra det lite billigare för folk att göra räkmackor till varandra eller att hyra ut lägenheter till varandra. Det behövs riktlinjer för en mer offensiv ekonomisk politik, en politik som främjar och stimulerar sysselsättning och tillväxt för att motverka och dämpa lågkonjunkturen och dess konsekvenser för del.Sverigedemokraterna har ganska långtgående ambitioner för budgetperioden. Vi vill vara tydliga med att vi är det parti som är bäst på välfärd, men vi är också bäst på tillväxt och på sysselsättning.När det gäller välfärden har vi ett särskilt fokus på pensionärer, på äldrevård och på sänkt skatt på pension. Vi satsar ganska omfattande medel på att förbättra tillgängligheten inom sjukvården. Vi satsar på skolan, inte minst gymnasieskola, komvux, yrkesvux och högre utbildning inom framför allt teknik och det naturvetenskapliga området. Vi stärker också a-kassan. Det är höjt tak och bättre villkor för deltidsarbetande.Vi föreslår en ganska omfattande myndighetssammanslagning. Vi ser hur många hamnar mellan stolarna när bedömer att man i teorin skulle kunna arbeta och Arbetsförmedlingen gör en annan bedömning. Det blir liksom ingen myndighet som tar något riktigt helhetsansvar.Vi menar att om samma myndighet tar ansvar för individerna från dess att de blir sjukskrivna till dess att de är tillbaka i arbete får man en bättre rättssäkerhet när det gäller myndighetsutövningen. Dessutom ser vi det här som en viktig ideologisk fråga.Vi vill ha en arbetslöshetsförsäkring som administreras och finansieras kollektivt. Vi tycker att det är en del av välfärdens kärna. Där skiljer vi oss från övriga oppositionspartier. Övriga oppositionspartier, de rödgröna partierna, tycker att det är upp till varje löntagare att själv betala en försäkringspremie för att ha rätt till en arbetslöshetsförsäkring. Vi delar inte den uppfattningen. menar att arbetslöshetsförsäkringen bör vara en del av välfärdens kärna.Jag sade att vi är bäst på välfärd - jag har gett några exempel. Vi är också bäst på tillväxt. Vi satsar under den kommande budgetperioden stora medel på infrastruktur. Vi satsar inte minst på utbyggnaden av järnväg uppe i gruvdistrikten, som efterfrågas, och på en generell stärkning av infrastrukturen, som är välbehövlig i . Vi satsar på forskning. Vi satsar på energi och på lägre elskatt.Sverigedemokraterna är och kan framför allt vara, om samtalen kommer till skott, en garant för en långsiktighet i svensk energipolitik. Vi får nog vara ärliga där. Man talar ofta om att det behövs uppgörelser över blockgränserna - så är det såklart - för att få en långsiktighet. Men vi måste också vara ärliga och inse att den uppgörelsen sannolikt sker mellan Alliansen, Socialdemokraterna och , som kanske har en något mindre orealistisk syn på energipolitiken än och Miljöpartiet.Vi är också bäst på sysselsättning. Vi vill kraftigt minska arbetsgivaravgifterna för mindre företag och på så sätt göra arbetsgivaravgiften något mer progressiv. Det är väl egentligen ett lite liknande koncept som jobbskatteavdragen, där man riktar skattesänkningar till just de segment där de kan göra störst nytta. Det är små företag som då får möjlighet att nyanställa och växa.Precis som och vill vi lätta sjuklöneansvaret för mindre företag. Det är en av de mest efterfrågade reformerna från svenska småföretag. Dock gör vi det på ett något mer ansvarsfullt sätt. Jag tycker att den modell som framför allt har presenterat är lite märklig. Man bygger enorma tröskeleffekter.Ett företag med upp till tio anställda kan i praktiken ta ut hur mycket sjuklön man vill. Man skapar inte incitament för att jobba med friskvård. Men när man kommer till anställd nummer elva får man plötsligt ta hela ansvaret, även retroaktivt för de första tio. Den typen av tröskelbyggen tror vi inte på. Vi kommer att presentera en egen modell som ger en minst lika bra avlastning för de mindre företagen fast med mer välriktade incitament.Vi satsar på lärlingsjobb. har förespråkat en ny anställningsform för just lärlingar, som ett sätt att kunna erbjuda fler lärlingsplatser inom en större del av arbetsmarknaden, till unga framför allt. Vi föreslår att arbetsgivaravgiften slopas för unga lärlingar. Det är någonting som vi även budgeterat för under förra året.Socialdemokraterna talar nu om något slags traineeplatser. Man har inte specificerat speciellt mycket hur den här modellen ska vara utformad. Vi har ett färdigt koncept, en färdig modell. Socialdemokraterna får gärna vända sig till oss för ytterligare samtal kring den frågan.Vi utvecklar starta-eget-bidraget, som har gett goda effekter enligt de utvärderingar som har gjorts.Sverigedemokraterna är också bäst på trygghet och säkerhet. Vi satsar i storleksordningen ett par miljarder - vi får återkomma med exakta siffror - på att stärka rättsväsendet, och det är ändå den mindre satsningen på rättsväsendet. Den stora satsningen är att vi börjar ställa krav på riktiga straff framför allt för grövre brott och att vi också menar att polisen måste börja omprioritera. Polismän som är utbildade för att vara just poliser ska i första hand vara poliser. Det är inte rimligt att uniformerade, utbildade poliser ska behöva sitta vid skrivbordet halva sin tid eller till och med mer ibland, medan de ägnar enbart av tiden till att patrullera ute på gator och torg, synliga i offentliga miljöer. Där behövs en omprioritering.Vi satsar också på försvaret. Det ska inte råda någon tvekan om att är det mest försvarsvänliga partiet. Vi har hört hur ÖB efterfrågar ett par miljarder för att klara nuvarande ambitionsnivå. Det skjuter vi till , men detta är en ambitionsnivå som vi sedan skruvar upp år för år. Vi kan inte ha ett försvar av den kvalitet som vi ser . Bland annat skapar vi ett ekonomiskt utrymme för just uppgradering till nya Super-JAS som en del i ett ganska omfattande upprustningspaket för det svenska försvaret.Trots alla dessa satsningar lyckas vi sänka det totala skattetrycket jämfört med regeringen. Det vågar jag lova . Detta är framför allt möjligt genom att vi har en ansvarsfull invandringspolitik. På det gör vi en enorm besparing som inte övriga riksdagspartiers segregations- och massinvandringspolitik mäktar med i någon mening över huvud taget.De största kostnaderna ligger såklart på redan genomförd, misslyckad invandrings- och integrationspolitik. Det kan vi inte göra mycket åt , men bara genom att kraftigt begränsa nyinvandringen enligt en sverigedemokratisk politik räknar vi med att spara någonstans runt under budgetperioden.Det offentliga mörkar ofta siffrorna när man ska räkna på kostnaderna för invandringen. Man ska till exempel se skillnaderna i uttag och konsumtion av välfärdstjänster mellan dem som anländer till och dem som bor här sedan förut. Trots detta har vi lyckats göra omfattande beräkningar, framför allt med hjälp av , , där vi har kunnat specialbeställa utredningar runt om i samhället för att ta reda på de faktiska kostnaderna för massinvandringspolitiken.Det här är den mest omfattande beräkningen som någonsin har gjorts i när det gäller nyinvandring och dess kostnader, och vi kommer att presentera den närmare i höst.Herr talman! Jag är övertygad om att flertalet väljare föredrar en starkare välfärd och skattelättnader som finansieras med en mer ansvarsfull invandringspolitik framför en ökande invandring, som , som i stället finansieras med en sämre välfärd och högre skatter.Jag är därför övertygad om att vi har ett väldigt brett mandat ute bland folk, och med tanke på det menar jag att det är hög tid att andra partier börjar samtala med oss kring dessa frågor. Därmed vill jag yrka bifall till reservation 3.I detta anförande instämde (SD). Jag tänkte att jag skulle börja lite snällt innan jag går över till politiken och vill därför börja med att önska talmannen, finansutskottets ledamöter och kansli och finansministern en trevlig sommar!Den ekonomiska krisen inom eurozonen har utvecklats till en politisk kris för hela EU. Toppmöten och hastigt framtagna krispaket avlöser varandra. Nödlånen till de mest utsatta länderna, eller rättare sagt bankerna, för det är ju dit pengarna går, har villkorats med omfattande krav på besparingar, sänkta löner och uppluckrad arbetsrätt. Därtill har EU fattat beslut om ökad samordning av den ekonomiska politiken och skärpta budgetregler.Inget av detta tar emellertid fasta på de bakomliggande, strukturella orsakerna till krisen. Orsaken till den nuvarande krisen har sin grund i den gemensamma penning- och valutapolitiken, vilket skapar makroekonomiska obalanser inom valutaunionen, och det manifesteras i stora skillnader i ländernas bytesbalanssaldon. Eftersom EU besynnerligt nog inte tycks se stora överskott i de nordeuropeiska ländernas bytesbalanser som ett problem läggs hela bördan för att komma till rätta med de makroekonomiska obalanserna på underskottsländerna i Sydeuropa.Nedskärningspolitiken har resulterat i fattigdom, social misär, minskad tillväxt och ökad arbetslöshet, vilket leder till statsfinansiella problem och nya krav på besparingar. De flesta inser nu emellertid att denna politik har nått vägs ände, och man kan väl se som en plog i den ekonomiska debatten. var vi tidigt ute med krav på ekonomiska stimulanser och att man ska kunna lämna EMU under ordnade former. Vi krävde att man skulle skriva ned olika länders skulder.Detta ansluter sig nu allt fler ekonomiska debattörer och journalister till. Det är till och med så att numera springer om Socialdemokraterna på vänsterkanten.De länder som har starka statsfinanser och överskott i bytesbalansen måste nu ta sitt ansvar och genomföra finanspolitiska stimulanser för att öka efterfrågan i och bryta den negativa spiral som lägger en våt filt över ekonomier. , som har extremt stora överskott i utrikeshandeln och mycket starka statsfinanser, hör till de länder som har störst möjlighet att genomföra olika finanspolitiska stimulanser och därmed bidra till ökad ekonomisk aktivitet i Europa.Inte minst därför borde vi göra som vi gjorde då vi gjorde de investeringar som troligtvis haft störst betydelse för att minska klimatutsläppen. Det handlar om stora strukturella investeringar i fjärrvärme, återvinningssystem och vattenrening - investeringar som vi har väldigt stor nytta av. Utan dessa hade våra utsläpp varit ännu större än vad de nu är.Det var kloka investeringar som gjordes i när vi hade sämre ekonomi än vad vi har . Därför finns nu alla stenar på plats: Pengarna finns, behoven finns, vi har ansvar för att sätta folk i arbete, vi har ansvar för kommande generationer och även ett internationellt ansvar för att öka vår efterfrågan. Genom produktiva investeringar skapas jobb och hållbar tillväxt på både kort och lång sikt. Det är att ta politiskt ansvar. Och pengar har vi. Vi har en finansiell nettoförmögenhet på 635 miljarder plus övriga tillgångar. Våra statsfinanser är helt enkelt bland världens starkaste, som regeringen brukar säga.Investeringar behövs, för som vi har god ekonomi har vi stora kvalitetsbrister i välfärden. Vi har bostadsbrist i över hälften av landets kommuner. 250 000 unga behöver en bostad. Vi har tåg som står stilla och kommer för sent och en järnväg som inte är utbyggd för den reseökning som har varit. Vi har lägsta investeringsnivå i järnvägar och bostäder. Men pengar har vi. Frågan är vad vi ska ha dem till om vi inte ska ha dem till samhällsnyttiga, produktiva investeringar som skapar jobb och hållbar tillväxt.Regeringen räknar helt kallt med att 390 000 personer i genomsnitt ska vara arbetslösa . Drygt var tredje arbetslös är långtidsarbetslös. räknar Arbetsförmedlingen med att 20 000 nya jobb ska tillkomma. 390 000 arbetslösa ska alltså ställa sina förhoppningar till 20 000 nya jobb. Vi har massarbetslöshet, oavsett vad eller vill kalla det eller påstår.Regeringens alternativ till investeringar har varit att subventionera vissa lågproduktiva branscher. Denna politik har i bästa fall varit ett mycket kostsamt sätt att öka sysselsättningen och i värsta fall en helt verkningslös åtgärd. Pengarna har i stor utsträckning gått till vinster snarare än till nyanställningar. Samma pengar skulle ha resulterat i betydligt fler privata jobb om de använts till offentliga beställningar. Genom att prioritera offentliga investeringar går det att stärka den privata sysselsättningen och dessutom genomföra en rad konkreta, samhällsnyttiga projekt.Herr talman! För oss i är full sysselsättning det överordnade ekonomiska målet. Vi föreslår en sysselsättningspolitik som bygger på investeringar i stället för skatteavdrag och utbildning i stället för låglönepolitik.De förslag vi lägger fram handlar om att höja kvaliteten i välfärden, investera i infrastruktur och bostäder och höja ambitionerna i utbildningspolitiken. På det sättet vill vi sätta människor i arbete med att bygga en långsiktigt starkare ekonomi.Dagens finanspolitiska ramverk måste moderniseras. Det som var gårdagens svar på de problem som var då kan inte vara dagens svar. Sedan 90-talskrisen har vi fått en allt högre strukturell arbetslöshet och en allt lägre sysselsättningsnivå. har haft en genomsnittlig arbetslöshet på . Det är inte hållbart och borde mana till eftertanke när det gäller de problem vi har . Allt fler tänker också efter. Allt fler börjar nu diskutera och ifrågasätta om ramverket som det är utformat verkligen löser problemen med massarbetslöshet och låga investeringsnivåer.I dag är det inte statsskulden som är problemet utan massarbetslösheten och den höga strukturella långtidsarbetslösheten. Dessa problem tar vi oss an. Därför föreslår vi ett alternativt ramverk där sysselsättningsmålet får den tyngd det behöver i både finans- och penningpolitiken och dess kloka, samhällsnyttiga, hållbara investeringar kommer till stånd.Sveriges investeringar i infrastruktur och fastigheter har länge varit låga, såväl i ett historiskt som i ett internationellt perspektiv. Utbyggnaden av järnvägen motsvarar inte den ökade trafikmängden, vilket bland annat har gett problem med flaskhalsar i storstadsregionerna. Det har föranlett en rad tunga instanser att kritisera regeringen för bristen på offentliga investeringar.Vi vill bygga ut och förbättra landets infrastruktur för att ta itu med uppgiften att bygga ett hållbart transportsystem i , ge företag bättre infrastruktur och skapa möjligheter för människor att pendla dit jobben finns. Vi föreslår en särskild satsning på kollektivtrafiken genom en utbyggnad av järnvägen och ökat underhåll samt en utbyggnad av tunnelbanan i Stockholm.Vi föreslår en rad direkta stöd till bostadsbyggandet för att skapa fler hyresrätter och en omfattande upprustning av miljonprogrammen. Vi vill energieffektivisera våra bostäder och våra välfärdslokaler, som skolor, förskolor och äldreboenden.Vi vill också se riktade stöd till ökad tillgänglighet. Vi menar att personer med olika former av funktionsnedsättning har samma rätt att röra sig fritt som vi som har turen att inte behöva ta oss fram med olika hjälpmedel.Vi vill bryta regeringens systematiska strategi att sätta press på de lägsta lönerna nedåt och i stället höja ambitionerna i utbildnings- och arbetsmarknadspolitiken. Det är kunskaper som bygger ett starkt långsiktigt, inte låga löner.I vår alternativa budget lägger vi fram förslag på en särskild utbildningssatsning för ungdomar i krisen för att se till att fler får en ordentlig yrkesutbildning. För att finansiera denna satsning föreslår vi en engångsskatt motsvarande 3,9 miljarder på de fyra storbankerna. Det finns all anledning att ta in en del av de övervinster de gör och sätta dem i produktiv användning.Herr talman! beräknas den kommunfinansierade sysselsättningen minska med 18 000 personer, enligt regeringen. Det är en fortsättning av den minskning med 40 000 personer vi såg under den förra mandatperioden. menar att det behövs investeringar i skolan, i äldreomsorgen och i sjukvården. Vi vill också värdesäkra statsbidragen till kommunerna. Välfärdsverksamheternas samhällsekonomiska betydelse behöver helt enkelt synliggöras. De satsningar vi vill göra bygger på kompetens och arbetsförmåga på lång sikt och stärker möjligheterna att förvärvsarbeta genom att barn- och äldreomsorgen byggs ut. Vi föreslår därför en rejäl satsning på äldreomsorgen som fullt utbyggd kan ge utrymme för 10 000 fler heltidstjänster.Samtidigt som Arbetsförmedlingen räknar med att 20 000 nya jobb ska komma tas 8 miljarder ut i privata vinster ur välfärden. Det motsvarar just lönerna för 20 000 anställda. Det är alltså jobb som vi redan har betalat lönerna för, men som i stället för att utföras som direkta arbetsinsatser i äldreomsorgen, i skolan eller i sjukvården går till privata vinster. Regeringen väljer i det här läget att gå vidare i sin ideologiskt drivna privatiseringsiver genom lagstiftning i äldreomsorgen med tvångs-LOV och i specialistsjukvården. Kommuner och landsting ska alltså tvingas att privatisera, trots att inte ens näringslivets egna utvärderingar visar att privatiserad verksamhet har lett till ökad kvalitet eller effektivitet - snarare tvärtom. Det vill säga att det har lett till färre anställda, färre med utbildning och sämre arbetsvillkor. Det är faktiskt så vinst skapas.Enligt en utvärdering som och Samhälle har gjort handlar privatiseringar inte om något annat än ideologi och är en politik som gynnar riskkapitalbolag och framför allt drabbar multisjuka äldre. Det är helt enkelt en ideologisk fråga, säger och Samhälle, vilket också LO gör i en debattartikel. Det är en tydlig ideologisk fråga. Därför är det märkligt att Socialdemokraterna och står rygg mot rygg i den privatiserade välfärden, för det är faktiskt en ideologisk fråga som svårt sjuka äldre betalar priset för.Vi vill i stället se en behovsstyrd välfärd, fri från kommersiella intressen, och i stället för att betala skatt till privata vinster använda pengarna till bättre kvalitet, fler anställda och kompetensutveckling. Det behövs helt enkelt en ny färdriktning. Rättvisa är produktiv, och ekonomisk jämlikhet är en framgångsfaktor för ett lands hela utveckling. I vårt budgetalternativ skapas 120 000 nya jobb i privat och offentlig sektor. Och vi har ett offentligt sparande i nivå med regeringens.