bet · GZ01TU5 · 2012-05-23 00:00:00 — Utskottet välkomnar därför att det på Transportstyrelsen pågår arbete med att ta fram en strategi för hur tillsynsarbetet enligt kollektivtrafiklagen ska bedrivas och att en föreskrift om insamling av uppgifter som behövs för att kollektivtrafikmarknaden ska kunna följas och utvärderas ska bli föremål för remissbehandling i närtid. Enligt utskottets mening har regeringen vidtagit åtgärder för att säkerställa att utvecklingen av kollektivtrafikmarknaden sker på ett sådant sätt att den bidrar till att de transportpolitiska målen och principerna nås. I sammanhanget vill utskottet även lyfta fram det pågående samarbetet inom kollektivtrafikbranschen som syftar till att stärka kollektivtrafikens roll. De nationella branschorganisationerna Svensk Kollektivtrafik, , , , Kommuner och Landsting samt har bildat det s.k. fördubblingsprojektet med visionen kollektivtrafiken är en självklar del av resandet i ett hållbart samhälle. övergripande mål är att antalet resor med kollektivtrafik ska fördubblas , och ska kollektivtrafikens marknadsandel fördubblas. Inom ramen för fördubblingsprojektet pågår en rad olika aktiviteter och projekt, t.ex. kunskapslyft, branschgemensamt kundlöfte, rekommendationer och redskap för utvecklingsarbete. Vidare har branschen enats om en ny avtalsprocess som bygger på utvecklade samarbetsformer och ökad affärsmässighet. Med hänsyn till pågående arbete med att följa utvecklingen av kollektivtrafikmarknaden avstyrker utskottet motionerna 2011/12:T5 av m.fl. (S) yrkande 1, 2011/12:T6 av m.fl. (MP) yrkande 1, 2011/12:T7 av m.fl. (V) yrkande 2, 2011/12:T429 av m.fl. (S) yrkande 26 och 2011/12:T459 av m.fl. (V) yrkande 11. Utskottets förslag i korthet Med hänsyn till pågående arbete och redan tagna initiativ avslår motioner om att ställa utökade krav på kollektivtrafiken. Jämför reservationerna 4 (S) och 5 (MP, V). I motion 2011/12:T5 av m.fl. (S) yrkandena 25 framförs att samma regler ska gälla för operatörer med kommersiell trafik som för offentligt finansierad trafik på sträckor med allmän trafikplikt vad avser krav på Euronormer, energieffektiva fordon och alternativa bränslen, normer för handikappanpassning och trafiksäkerhet, såsom god fordonskondition, säkerhetsbälten, utrymningssäkerhet, alkolås och vinterdäck. Motionärerna framför att med tydliga krav minskar kollektivtrafikens klimat- och miljöbelastning och det kan även driva fram innovationer och snabba på utvecklingen mot en riktigt hållbar och framtidsinriktad kollektivtrafik. Vidare bör enligt motionärerna underhållet av fordon skötas på ett sådant sätt att det främjar driftssäkerheten, miljön, trafiksäkerheten och även reseupplevelsen. I motion 2011/12:T6 anser m.fl. (MP) i yrkandena 58 att samma regler ska gälla för operatörer med kommersiell trafik som för offentligt finansierad trafik på sträckor med allmän trafikplikt vad avser krav på Euronormer, energieffektiva fordon och alternativa bränslen, normer för handikappanpassning och trafiksäkerhet, såsom god fordonskondition, säkerhetsbälten, utrymningssäkerhet, alkolås och vinterdäck. Som skäl för yrkandena framför motionärerna att det finns en risk att kommersiella aktörer med kort varsel sätter in bussar med exempelvis lägre säkerhet på sträckor där kommunen har infört allmän trafikplikt. Vidare finns enligt motionärerna en risk för att kommersiella aktörer ska konkurrera med fordon som är sämre för miljön. I motionen framhålls att en målsättning i många kommuner är att uppmuntra cykling genom att ge resenärer möjlighet att ta med cykel i kollektivtrafiken vid sidan av rusningstrafiken. Det finns dock inte någon möjlighet att ställa som krav på operatörerna att ge plats för cyklar i kollektivtrafiken. Motionärerna yrkar därför att det ska införas en ändring i kollektivtrafiklagen så att det blir möjligt att ställa krav på både upphandlad och kommersiell trafik att resenärerna kan ta med sig cyklar i kollektivtrafiken (yrkande 8). I motion 2011/12:T7 anser m.fl. (V) i yrkandena 58 att samma regler ska gälla för operatörer med kommersiell trafik som för offentligt finansierad trafik på sträckor med allmän trafikplikt vad avser krav på Euronormer, energieffektiva fordon och alternativa bränslen, normer för handikappanpassning och trafiksäkerhet, såsom god fordonskondition, säkerhetsbälten, utrymningssäkerhet, alkolås och vinterdäck. Motionärerna menar att det inte ska vara möjligt för privata aktörer att konkurrera med fordon som är sämre för miljön eller trafiksäkerheten. I samma motion konstaterar motionärerna att trots miljömässiga och sociala fördelar med cykel är det sällan cyklar prioriteras i trafiken. För att stimulera cykeln som transportmedel måste enligt motionärerna möjligheten att ta med cykel vid kollektiva resor förbättras (yrkande 8). Kollektivtrafiklagen bör därför ändras så att det blir möjligt att ställa krav på både upphandlad och kommersiell trafik som innebär att resenärer kan ta med sig cyklar i kollektivtrafiken. I motion 2011/12:T429 av m.fl. (S) yrkande 25 ser motionärerna med oro på hur upphandlingen av kollektivtrafiken fungerar i många delar av landet. Motionärerna menar att det inte ska kunna gå att kompromissa med anställdas arbetsmiljö eller med fordons trafikduglighet. Enligt motionärerna måste regelverket därför ses över så att hårda krav kan ställas på utförarna när det gäller att kontrollera och underhålla bussar och andra fordon på ett ordentligt sätt. I motion 2011/12:T456 framför m.fl. (MP) i yrkande 8 att det i kollektivtrafiklagen bör göras obligatoriskt att ställa krav på både upphandlad och kommersiell trafik att resenärerna ska kunna ta med sig cyklar i kollektivtrafiken. Kravet bör dock utformas på ett sätt så att det inte tränger ut resenärer. Skälet för detta är att en kombination av klimatsmarta transportmedel behöver underlättas. är möjligheten att ta med sig cykel på tåget eller annan kollektivtrafik begränsad. Enligt motionärerna har vissa länstrafikbolag, exempelvis Värmlandstrafik, infört möjligheten att ta med sig cykeln på pendeltågen. Det underlättar för såväl arbetspendlare som cykelturismen. Enligt motionärerna kan det dock uppstå problem när man som resenär ska byta till en annan tågoperatör som inte tillåter att cyklar tas med på tåget ett problem som kan bli vanligare då den nya kollektivtrafiklagen öppnar för privata aktörer. Utskottet har framhållit betydelsen av en väl fungerande kollektivtrafik med resenären i fokus. Utskottets uppfattning är att en attraktiv och effektiv kollektivtrafikmarknad skapas såväl genom ett ökat inslag av konkurrens som genom en resenärsanpassad samordning. Utskottet är därför övertygat om att den genomförda reformen på kollektivtrafikområdet, tillsammans med de många initiativ som tagits av kollektivtrafikbranschen, kommer att bidra till ökad och förbättrad kollektivtrafik. Enligt utskottets mening finns det starka skäl att tro att ett ökat resande med kollektivtrafik också kommer att öka investeringsviljan i de fordon, exempelvis bussar och tåg, som används av kollektivtrafikföretagen. Vad avser motionsförslag om möjligheterna att kombinera cykeltrafik med kollektivtrafik har frågan varit uppe till behandling i . Utskottet har i de sammanhangen betonat vikten av att cykeltrafik ska kunna utgöra en del av hela resan. Detta förutsätter först och främst att det är tillåtet och möjligt att ta med cykeln på olika kollektiva färdmedel såsom tåg och buss. Ytterligare en förutsättning är attraktiva, säkra och trygga cykelparkeringar i anslutning till järnvägsstationer och resecentrum. Utskottet välkomnar därför att regeringen tillkallat en särskild utredare med uppgift att se över de regler som påverkar förutsättningarna för att cykla. I direktiven betonas vikten av attraktiva cykelparkeringar vid stationer och andra knutpunkter i syfte att stödja en ökning av resor med cykel i kombination med kollektivtrafik. Bland uppgifterna ingår också att se över de regler och andra förutsättningar som påverkar cykelparkering och möjligheten att ta med cykel på tåg och buss. Uppdraget ska redovisas . Utskottet vill i sammanhanget även påminna om de målkonflikter som ökade krav på kollektivtrafiken kan leda till. Krav på såväl den allmännyttiga trafik som de regionala kollektivtrafikmyndigheterna organiserar som på kommersiell kollektivtrafik kan bidra till ökade kostnader för kollektivtrafiken och därmed också en dyrare kollektivtrafik för resenärerna. Det i sin tur kan inverka negativt på människors vilja att välja kollektivtrafik. När det gäller detaljerade föreskrifter om hur kollektivtrafiken ska vara utformad och utrustad vill utskottet även lyfta fram vikten av att värna principen om kommunalt självstyre. Utskottet vill även lyfta fram de arbeten som har bedrivits inom ramen för Partnersamverkan för en fördubblad kollektivtrafik. Bland annat har det tagits fram branschgemensamma avtalsrekommendationer och branschgemensamma standarder samt ett branschgemensamt miljöprogram. Exempel på branschgemensamma standarder är en miljökravsbilaga och standarder för bussar (Buss 2010). Buss 2010 är branschens gemensamma nationella dokument vad gäller funktionella krav, med utgångspunkt från resenären, på bussar vid trafikupphandlingar och bussinköp. Syftet med Buss 2010 är att skapa förutsättningar för en kostnadseffektiv och rationell kollektivtrafik, vilket man hoppas leder till att resurser frigörs i branschen för att öka utbudet och kvaliteten. I och med dokumentet ska således inga lokala eller regionala upphandlingsbilagor vad gäller bussens funktioner behöva tas fram. Vidare bör nämnas att det som var Svensk Kollektivtrafiks miljöprogram nu har blivit ett branschgemensamt dokument som arbetats fram i samarbete med , samt inom fördubblingsprojektet. Det branschgemensamma miljöprogrammet samt dokumentet Miljökrav vid trafikupphandling ingår nu som två bilagor i de branschgemensamma avtalsrekommendationerna. Utskottet ser vidare positivt på det arbete som bedrivs på EU-nivå med att ta fram europeiska krav på passagerares rättigheter, gemensamma tekniska normer osv. Utskottet välkomnar även att regeringen har gett Transportstyrelsen i uppdrag att se över lagen om handikappanpassad kollektivtrafik. Mot bakgrund av pågående arbete och redan tagna initiativ avstyrker utskottet motionerna 2011/12:T5 av m.fl. (S) yrkandena 25, 2011/12:T6 av m.fl. (MP) yrkandena 58, 2011/12:T7 av m.fl. (V) yrkandena 58, 2011/12:T429 av m.fl. (S) yrkande 25 och 2011/12:T456 av m.fl. (MP) yrkande 8. Färdtjänst och tillgänglig kollektivtrafik för funktionshindrade Utskottets förslag i korthet Utskottet förutsätter att arbetet med att utveckla färdtjänsten och öka tillgängligheten för funktionshindrade fortskrider. avslår mot denna bakgrund motionerna. Jämför reservation 7 (S, V). Av lagen (1997:736) om färdtjänst framgår att tillstånd till färdtjänst ska meddelas för dem som på grund av funktionshinder, som inte endast är tillfälligt, har väsentliga svårigheter att förflytta sig på egen hand eller att resa med allmänna kommunikationsmedel. Varje kommun ansvarar, i fråga om kommuninvånarna, för att färdtjänst av god kvalitet anordnas inom kommunen och, om det finns särskilda skäl, mellan kommunen och andra kommuner. Har en kommun överlåtit sina uppgifter till en regional kollektivtrafikmyndighet ansvarar myndigheten för att färdtjänst anordnas inom kommunen. Av lagen (1997:735) om riksfärdtjänst framgår att tillstånd till riksfärdtjänst ska meddelas om resan till följd av den sökandes funktionshinder inte till normala reskostnader kan göras med allmänna kommunikationer eller inte kan göras utan ledsagare, ändamålet med resan är rekreation eller fritidsverksamhet eller någon annan enskild angelägenhet, resan görs inom från en kommun till en annan kommun, resan görs med taxi, ett för ändamålet särskilt anpassat fordon eller med allmänna kommunikationer tillsammans med ledsagare, och resan inte av någon annan anledning bekostas av det allmänna. Frågor om tillstånd till riksfärdtjänst prövas av kommunen där den sökande är folkbokförd eller, om kommunens uppgifter överlåtits till den regionala kollektivtrafikmyndigheten, av denna. Enligt lagen (1979:558) om handikappanpassad kollektivtrafik ska den som har tillsyn över kollektivtrafik och den som utövar sådan trafik se till att trafiken anpassas med hänsyn till resenärer med funktionshinder. Vidare ska funktionshindrades särskilda behov beaktas när kollektivtrafik planeras, och de färdmedel som används ska så långt möjligt vara lämpade för resenärer med funktionshinder. Av lagen (2010:1065) om kollektivtrafik följer att ett regionalt trafikförsörjningsprogram bl.a. ska redovisa tidsbestämda mål och åtgärder för anpassning av kollektivtrafik med hänsyn till behov hos personer med funktionsnedsättning. Vidare ska redovisas de bytespunkter och linjer som ska vara fullt tillgängliga för alla resenärer, omfattningen av trafik enligt lagen om färdtjänst och lagen om riksfärdtjänst och grunderna för prissättningen för resor med sådan trafik, i den mån uppgifter enligt dessa lagar har överlåtits till den regionala kollektivtrafikmyndigheten. I motion 2011/12:T232 framför (KD) att mot bakgrund av att fortfarande till stor del är otillgängligt för personer med funktionsnedsättning måste kraftfulla åtgärder vidtas för att förbättra tillgängligheten för personer med rörelsenedsättning, funktionsnedsättning och synnedsättning. Att kunna förflytta sig är en förutsättning för ett aktivt och delaktigt liv. När kollektivtrafiken blir mer tillgänglig kan den användas av fler som annars skulle vara i behov av färdtjänst. Målet måste, enligt motionären, vara att alla, oavsett funktionsnedsättning, ska kunna använda den allmänna kollektivtrafiken hela resan, från start till mål. Regeringen, som har ett övergripande ansvar, bör ytterligare driva på tillgänglighetsarbetet på olika nivåer. I motion 2011/12:T255 yrkar (FP) att lagen om valfrihet utvidgas till att även omfatta färdtjänsten. Skälet för detta är enligt motionären att färdtjänstens kunder borde ha rätt att resa lika fritt och spontant som vi andra. Förutsättningarna för ett kundval är goda då det finns medvetna och kunniga resenärer som efterfrågar mer makt, en välkänd marknad med potentiella utförare och det är möjligt att fastställa en lämplig ersättning till alla utförare. Kundval ger enligt motionären även nya möjligheter för entreprenörer. Fler och mindre taxibolag skulle genom ett kundval kunna utvecklas och växa. I motion 2011/12:T346 anger (M) att i syfte att förbättra färdtjänstens flexibilitet och öka tillgängligheten för funktionshindrade bör möjligheten att införa rullstolstaxi i fler kommuner ses över. I motionen anges att i upphandlar det offentliga taxiföretag för rullstolsbundna, s.k. rullstolstaxi. Den enskilda individen kan beställa sin taxi genom att ringa direkt till något av de upphandlade taxiföretagen när som helst . Det är resenären som inför varje resa själv avgör vilket bolag som ska utföra resan. Mot bakgrund av att funktionshindrade i vissa kommuner är tvungna att beställa färdtjänst minst i förväg för att resa till en annan kommun menar motionären att rullstolstaxi innebär en stor frihet för individen. I motion 2011/12:T391 anser och (båda S) att en form av mer enhetliga och gemensamma regler för färdtjänsten bör övervägas. Skälet för detta är att färdtjänst är en resandeform där brukarna inte kan passa tider, sköta åtaganden i arbetslivet osv. I kombination med kommunernas olika tillämpning av lagen innebär det att det uppstått otaliga variationer i hur färdtjänsten används på olika håll i . Det leder till att det blir oklart vilket syfte samhället har med färdtjänsten och vilka kvalitetskrav man som brukare kan ställa. Rättstillämpningen visar att lagtexten behöver förtydligas vad gäller mål och kvalitet, möjlighet att använda färdtjänsten utanför hemkommun samt vad gäller ledsagare vid färdtjänstresa. I motion 2011/12:454 av (M) framförs att svenska medborgares valfrihet har ökat på en rad områden. Men valfriheten har enligt motionären inte ökat vad gäller färdtjänst och sjukresor. Bristen på valfrihet leder till en minskad flexibilitet och möjlighet för den enskilde att påverka sin situation. Ett sätt att komma till rätta med detta är enligt motionären att låta lagen om valfrihet utvidgas till att också gälla färdtjänst och sjukresor. I kommittémotion 2011/12:T458 framhåller m.fl. (V) i yrkande 7 att kollektivtrafiken bör göras användbar för personer med funktionsnedsättningar och att dessa personer inte får diskrimineras när de färdas med tåg. tidigare mål om att transportsystemet ska vara tillgängligt för funktionshindrade till 2010 blev ett stort misslyckande, varför det behövs en nationell kraftsamling för att göra kollektivtrafiken användbar för personer med funktionsnedsättning . Många funktionshindrade människor har drabbats av diskriminering när de velat resa med tåg genom exempelvis nekad ombordstigning. Utskottet har behandlat frågor om färdtjänst och tillgänglig kollektivtrafik för funktionshindrade, senast (bet. 2010/11:TU13). har utskottet framhållit betydelsen av dessa viktiga frågor och framfört att behovet av åtgärder för att göra kollektivtrafiken användbar för personer med funktionsnedsättning i grunden är en demokratifråga, dvs. det handlar om att skapa möjligheter för alla personer att på lika villkor kunna arbeta, studera och delta i olika aktiviteter i samhället. Utskottet anser att frågorna som lyfts fram i motionerna är av stor betydelse och har därför med intresse tagit del av statistik från Kommuner och Landsting som visar att antalet resor med färdtjänst har minskat till följd av att kollektivtrafiken och den fysiska miljön har blivit mer tillgänglig för funktionshindrade. Arbete som har bedrivits för att öka tillgängligheten för funktionshindrade är bl.a. projekt för alla. Målet med projektet är att 2015 ska totalt 150 stationer ha anpassats genom bl.a. ökad belysning, fler sittplatser, ledstråk, skyltning med symboler osv. och Jernhusen erbjuder även ledsagning på stationer, vilket innebär att den som har en funktionsnedsättning kan få gratis ledsagning på tågstationen. Ledsagaren hjälper till med att byta tåg, hitta rätt plats på tåget och följer efter resan med till en mötesplats. har 124 stationer i mötesplatser för ledsagning. Utskottet ser också med tillfredsställelse på att regeringen har presenterat en strategi för genomförande av funktionshinderspolitiken i under 20112016, bl.a. på transportområdet. I strategin anges att inriktningsmålet är att transportsystemet ska utformas så att det är användbart för personer med funktionsnedsättning och att insatserna ska vara inriktade på ökad tillgänglighet i transportsystemet. Utskottet välkomnar att Transportstyrelsen som en del i arbetet med att genomföra strategin har fått i uppdrag att göra en översyn av lagen (1979:558) om handikappanpassad kollektivtrafik. I uppdraget ingår att göra en översyn av förordningar och föreskrifter om utformning av trafikanläggningar och färdmedel. Utskottet kan vidare konstatera att det pågår arbete med att göra transportsystemet mer tillgängligt för funktionshindrade även på EU-nivå och att betydelsen av skydd och rättigheter för funktionshindrade passagerare har uppmärksammats och utökats inom EU. Det finns bl.a. tekniska bestämmelser om hur fordon eller anläggningar ska vara utformade för att öka tillgängligheten för funktionshindrade. Vidare har det tagits fram förordningar om passagerares rättigheter på flyg, järnväg, fartyg och buss. I förordningarna finns regler om bl.a. rätt till ledsagning och ersättning vid inställd transport. pågår beredning inom med att ta fram kompletterande regler till EU-förordningarna. I arbetet behandlas bl.a. frågor om tillsynsmyndighet, påföljder och undantag för viss trafik. Som exempel på övriga initiativ för att öka tillgänglighet för funktionshindrade kan nämnas att det pågår samarbete mellan i och vissa taxibolag om s.k. rullstolstaxi, dvs. större bilar som är speciellt anpassade för resa med rullstolar. Resenären åker hela vägen sittande i rullstolen, och har möjlighet att ta med sig olika handikapphjälpmedel. Inom EU pågår ett arbete med att se över befintligt direktiv om offentlig upphandling. Utfallet av det arbetet kan komma att påverka hur lagen om valfrihet utformas och vilka varor och tjänster den kan komma att omfatta. Utskottet har även uppmärksammat att en offentlig utredning (SOU 2011:77 Hjälpmedel ökad delaktighet och valfrihet) som haft i uppgift att se över möjligheterna att utvidga lagen om valfrihet till att även omfatta fritt val av hjälpmedel för personer med funktionsnedsättning är föremål för remissbehandling. Utskottet kan konstatera att viktiga frågor som berör tillgängligheten för personer med funktionsnedsättning har uppmärksammats och att regeringen har vidtagit åtgärder och initierat uppdrag för att förbättra resemöjligheterna även för dessa resenärsgrupper. Mot bakgrund av pågående beredning och att utskottet förutsätter att arbetet med att utveckla färdtjänsten och öka tillgängligheten för funktionshindrade fortskrider avstyrker utskottet motionerna 2011/12:T232 av (KD), 2011/12:T255 av (FP), 2011/12:T346 av (M), 2011/12:T391 av och (båda S), 2011/12:T454 av (M) och 2011/12:T458 av m.fl. (V) yrkande 7. Allmän trafikplikt och tilläggsfinansiering Utskottets förslag i korthet Utskottet framhåller att det är en lämplig ordning att den regionala kollektivtrafikmyndigheten har ett samlat ansvar för kollektivtrafiken i länet och lyfter fram de regionala kollektivtrafikprogrammens långsiktiga karaktär. Jämför reservation 6 (MP, V). I motion 2011/12:T6 av m.fl. (MP) yrkandena 4 och 9 framförs att det ska vara möjligt för en regional trafikmyndighet eller den till vilken befogenhet överlämnats enligt 2 § kollektivtrafiklagen att upprätta allmän trafikplikt med en månads varsel om särskilda behov uppkommer som motiverar detta. Motionärerna menar att det är positivt med framförhållning och att kommuner utreder och utvecklar kollektivtrafiken långsiktigt, men ibland kan behov av offentligt finansierad trafik uppkomma snabbt. Det är enligt motionärerna uppenbart att det är en byråkratisk och mycket långsam hantering innan trafiken kan starta. Motionären framför vidare att en enskild kommun ska kunna ställa högre krav på miljöanpassning av fordon än vad kollektivtrafikmyndigheten beslutat om för det fall kommunen är beredd att betala för detta (yrkande 9). Enligt motionärerna är det positivt att en enskild kommun kan erbjuda bättre kollektivtrafik om den lägger mer resurser på trafiken. I regeringens proposition står dock att det bara gäller om den regionala kollektivtrafikmyndigheten godkänner detta. Motionärerna menar att en enskild kommun ska kunna ställa högre krav på handikappanpassning, miljöanpassning och trafiksäkerhet än vad den regionala kollektivtrafikmyndigheten har beslutat om i de fall kommunen är beredd att betala för detta. I motion 2011/12:T7 framhåller m.fl. (V) i yrkande 4 att det ska vara möjligt för en regional trafikmyndighet eller den till vilken befogenhet överlämnats enligt 2 § kollektivtrafiklagen att upprätta allmän trafikplikt med en månads varsel om särskilda behov uppkommer som motiverar detta. Motionärerna menar att det är en byråkratisk och tidskrävande hantering för en myndighet att införa allmän trafikplikt medan det för kommersiella aktörer finns betydligt större möjligheter att med kort varsel starta och upphöra med trafik. När det gäller motionsförslag om tilläggsfinansiering kan utskottet konstatera att huvudregeln är att ansvaret för kollektivtrafiken är ett gemensamt ansvar mellan kommunen och . och kommunerna får dock komma överens om att antingen eller kommunerna ska bära ansvaret. Enligt uppgift från ökade antal län där ansvaret för kollektivtrafiken endast finns hos . Kommunerna har i dessa fall frivilligt fört över ansvaret på .