bet · GZ01KU16 · 2012-05-14 00:00:00 — 2011/12:KU16 Radio- och tv-frågor I detta betänkande behandlas elva motionsyrkanden från den allmänna motionstiden och 2011 som rör vissa radio- och tv-frågor. Motionerna handlar om en s.k. evenemangslista, annonstider i radio och tv, rätt att välja tv-utbud, politisk tv-reklam, koncessionsavgift för kommersiell radio och och tv. Utskottet föreslår att ger regeringen till känna att regeringen bör tillsätta en utredning för att avgöra hur en evenemangslista ska utformas. Därmed tillstyrks motioner i frågan. Utskottet föreslår vidare att ger regeringen till känna att den bör genomföra en allsidig utvärdering av effekterna av den tidigare genomförda lagändringen som innebar en ökning av annonstiden . Därmed tillstyrks delvis en motion i frågan. Utskottet avstyrker övriga motioner. Betänkandet innehåller tre reservationer. Utskottets förslag till riksdagsbeslut tillkännager för regeringen att regeringen bör tillsätta en utredning för att avgöra hur en evenemangslista ska utformas. 2011/12:Kr221 av (S) och 2011/12:Kr297 av m.fl. (S) yrkandena 28 och 29. Reservation 1 (M, FP, C, KD) Annonstider i radio och tv bör ge regeringen till känna att den bör genomföra en allsidig utvärdering av effekterna av den tidigare genomförda lagändringen som innebar en ökning av annonstiden . Därmed bifaller delvis motion 2010/11:K290 av (MP). Reservation 2 (M, FP, C, KD) Rätt att välja tv-utbud 2011/12:K202 av (KD). 2010/11:K393 av och (båda SD) yrkandena 1 och 2. Reservation 3 (SD) Koncessionsavgift för kommersiell radio 2010/11:K248 av (M), 2010/11:K392 av (M) och 2011/12:K295 av och (båda M). 2011/12:K287 av (KD) yrkande 2. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (MP), Per (M), (S), (M), i (S), (M), (S), (M), (S), (S), (C), (S), Skånberg (KD), (SD), (V), (M) och (FP). Ärendet och dess beredning I detta betänkande behandlas elva motionsyrkanden från den allmänna motionstiden och 2011. Motionerna handlar om en s.k. evenemangslista, annonstider i radio och tv, rätt att välja tv-utbud, politisk tv-reklam, koncessionsavgift för kommersiell radio och och tv. Utskottet fick vid sitt sammanträde information från företrädare för i frågan om en s.k. evenemangslista. fick utskottet information dels från , dels från företrädare för TV4 i frågan om annonstiderna i radio och tv. Utskottets förslag i korthet Utskottet föreslår att tillkännager för regeringen att regeringen bör tillsätta en utredning för att avgöra hur en evenemangslista ska utformas. Därmed tillstyrks motioner om en s.k. evenemangslista. Jämför reservation 1 (M, FP, C, KD). m.fl. (S) begär i motion 2011/12:Kr297 dels ett tillkännagivande till regeringen om att de större idrottsevenemangen ska sändas i fria tv-kanaler så att alla har möjlighet att se dem (yrkande 28), dels ett tillkännagivande till regeringen om att i lag inrätta en s.k. evenemangslista (yrkande 29). I fråga om det första yrkandet anför motionärerna att stora idrottsevenemang tillhör de mest sedda tv-programmen och att viktiga sporthändelser är en del av vårt samhälle som alla är delaktiga i. Motionärerna motsätter sig en utveckling där stora sportevenemang enbart sänds i betalkanaler som inte alla har tillgång till. I fråga om det andra yrkandet anför motionärerna att det i samband med att EU:s AV-direktiv införlivades i , infördes ett krav i radio- och tv-lagen att den som innehar den exklusiva rätten till en tv-sändning från ett svenskt eller utländskt evenemang som är av särskild vikt för det svenska samhället inte får utnyttja rättigheten på ett sådant sätt att en väsentlig del av allmänheten i utestängs från möjligheten att se evenemanget i direktsändning. I praktiken innebär lagkravet enligt motionärerna att stora evenemang ska sändas fritt i hela landet. De evenemang som avses är sådana som inträffar högst en gång och som intresserar en bred allmänhet i . Syftet med lagkravet var helt enkelt att säkerställa allas tillgång till stora evenemang, och då avsågs i första hand stora internationella sportevenemang men även andra evenemang av stor betydelse för det svenska samhället. har denna reglering inte behövt användas eftersom sådana evenemang alltid har sänts i SVT eller TV4, som båda sänder fritt i hela landet. Det har dock, anser motionärerna, blivit vanligare att sporträttigheter köps av betalkanaler eller kanaler som inte når hela landet. För att regleringen ska ha praktisk verkan krävs att regeringen meddelar en föreskrift om vilka evenemang som åsyftas. Med en likalydande motivering begär (S) i motion 2011/12:Kr221 ett tillkännagivande till regeringen om att upprätta en lista över stora evenemang som ska vara möjliga för hela befolkningen att kunna ta del av. Yttrandefrihetsgrundlagen (YGL) reglerar skyddet för yttrandefriheten i ljudradio, television och vissa liknande överföringar, offentliga uppspelningar ur en databas samt filmer, videogram, ljudupptagningar och andra tekniska upptagningar. Varje svensk medborgare och svensk juridisk person har enligt 3 kap. 1 § YGL rätt att sända radioprogram genom tråd. Med radioprogram avses program i ljudradio och television samt innehållet i vissa andra överföringar av ljud, bild eller text som sker med hjälp av elektromagnetiska vågor. När det gäller sändningar genom tråd, i dagligt tal sändningar genom kabel, råder alltså etableringsfrihet, vilket innebär att något krav på tillstånd för att sända radioprogram till allmänheten inte får ställas. Av andra stycket samma paragraf framgår dock att vissa föreskrifter kan meddelas i lag, bl.a. om skyldighet för nätinnehavare att ge utrymme för vissa program i den utsträckning det behövs med hänsyn till allmänhetens intresse av tillgång till allsidiga upplysningar. Rätten att sända radioprogram på annat sätt än genom tråd, även kallat sändning genom etern, får enligt 3 kap. 2 § YGL regleras genom lag som innehåller föreskrifter om tillstånd och villkor för att sända. För dessa sändningar råder således inte en motsvarande etableringsfrihet. Detta har motiverats av det begränsade sändningsutrymme som finns för etersändningar och med att det är nödvändigt med någon form av kontroll över hur radiofrekvensspektrum tas i anspråk. I fråga om begränsningarna i sändningsrätten gäller vad som föreskrivs i regeringsformen om begränsningar av grundläggande fri- och rättigheter (3 kap. 3 § YGL). Detta får betydelse för sådana föreskrifter som syftar till att reglera villkoren för trådsändningar förutsatt att de innebär begränsningar i sändningsrätten och för föreskrifter om tillstånd och villkor för eterburna sändningar, men däremot inte för sådana ordningsföreskrifter som avses i 2 kap. 23 § tredje stycket regeringsformen (prop. 1990/91:64). I samband med att och rådets direktiv /36/EG om ändring av rådets direktiv /552/EEG av om samordning av vissa bestämmelser som fastställts i medlemsstaternas lagar och andra författningar om utförandet av sändningsverksamhet för television (det s.k. tv-direktivet) genomfördes i svensk rätt infördes en ny bestämmelse i den då gällande radio- och tv-lagen (1996:844) för att möjliggöra att tv-sändningar av viktiga evenemang skulle bli tillgängliga för en väsentlig del av allmänheten i en EES-stat (prop. 1997/98:184, bet. 1998/99:KU23). Införlivandet av Europarlamentets och rådets direktiv /65/EG av om en ändring av rådets direktiv /552/EEG om samordning av vissa bestämmelser som fastställts i medlemsstaternas lagar och andra författningar om utförandet av sändningsverksamhet för television (det s.k. AV-direktivet) innebar inte några ändringar i sak av denna bestämmelse (prop. 2009/10:115, bet. 2009/10:KU25). AV-direktivet har sedermera kodifierats genom direktiv /13/EU av om samordning av vissa bestämmelser som fastställs i medlemsstaternas lagar och andra författningar om tillhandahållande av audiovisuella medietjänster. Av artikel 14 (punkt 1) i AV-direktivet följer att varje medlemsstat får vidta åtgärder som är förenliga med unionsrätten för att säkerställa att programföretag under dess jurisdiktion, med utnyttjande av exklusiva rättigheter, inte sänder evenemang som av den medlemsstaten anses vara av särskild vikt för samhället på ett sådant sätt att en väsentlig del av allmänheten i den medlemsstaten utestängs från möjligheten att följa sådana evenemang genom direktsändning eller tidsförskjuten sändning i fri television. I sådana fall ska den berörda medlemsstaten upprätta en förteckning över de nationella eller icke-nationella evenemang som den anser vara av särskild vikt för samhället. Detta ska göras på ett klart och öppet sätt i rätt och god tid. Den berörda medlemsstaten ska härvid också bestämma om dessa evenemang ska vara tillgängliga helt eller delvis genom direktsändning eller, när så är nödvändigt eller lämpligt av objektiva skäl i allmänhetens intresse, helt eller delvis via tidsförskjuten sändning. Medlemsstaterna ska till kommissionen anmäla alla åtgärder som har vidtagits eller kommer att vidtas enligt punkt 1. efter anmälan ska kommissionen kontrollera att sådana åtgärder är förenliga med unionsrätten och meddela dem till de andra medlemsstaterna. Den ska inhämta yttrande från den kontaktkommitté som inrättas i enlighet med artikel 29. Den ska i Europeiska unionens officiella tidning skyndsamt offentliggöra de åtgärder som har vidtagits samt minst en gång offentliggöra en samlad förteckning över de åtgärder som medlemsstaterna har vidtagit (punkt 2). Medlemsstaterna ska på lämpligt sätt och inom ramen för sin lagstiftning se till att programföretag under deras jurisdiktion inte utövar de exklusiva rättigheter som förvärvats av dessa programföretag efter på sådant sätt att en väsentlig del av allmänheten i en annan medlemsstat utestängs från möjligheten att följa evenemang på det sätt som den andra medlemsstaten bestämt i enlighet med punkterna 1 och 2 helt eller delvis genom direktsändning eller, när så är nödvändigt eller lämpligt av objektiva skäl i allmänhetens intresse, helt eller delvis genom tidsförskjuten sändning i fri television såsom den andra medlemsstaten har bestämt i enlighet med punkt 1. Bestämmelsens innebörd förtydligas i ingressen till direktivet. I ingressen (punkt 52) förklaras att evenemanget för att det ska anses vara av särskild vikt för samhället bör uppfylla ett antal kriterier, dvs. vara unika evenemang, som är av allmänt intresse inom unionen eller i en viss medlemsstat eller i en viktig del av en viss medlemsstat och anordnas i förväg av en arrangör som lagligen får sälja rättigheterna till dessa evenemang. Av ingressen (punkt 53) framgår vidare att med fri tv avses program som är tillgängliga för allmänheten utan extra betalning utöver de finansieringskällor för sändningar som förekommer allmänt i varje medlemsstat, såsom licensavgift eller grundanslutningsavgift till ett kabelnät. Följande är hämtat från regeringens proposition (1997/98:184 s. 42) om tv-företagens skyldigheter. Den föreslagna bestämmelsen innebär inte att ett marksändande tv-företag får ensamrätt att sända de evenemang som finns upptagna på listan. Ingenting hindrar att ett annat TV-företag som innehar den exklusiva sändningsrätten väljer att också sända evenemanget. Det är emellertid nödvändigt att rätten att sända evenemanget har erbjudits även till företag som uppfyller kraven på befolkningstäckning. Den föreslagna bestämmelsen innebär inte heller någon skyldighet för de marksändande TV-företagen att sända ut de evenemang som är upptagna på listan. Liksom är det programföretagen som själva avgör vilka program de vill sända. Avsikten är inte att tvinga programföretag att sända listade evenemang. Ett programföretag som har förvärvat en exklusiv sändningsrätt till ett listat evenemang men som avstår från att sända evenemanget i fråga skall, som sagts, vara fritt från ansvar. TV-direktivet kan sägas innebära en skyldighet för vissa programföretag att möjliggöra för andra programföretag att sända vissa evenemang. Detta kan ske på olika sätt. En möjlighet är att det första programföretaget avstår från sin exklusiva rättighet. Därmed ger det den som anordnar evenemanget rätten att upplåta sändningsrätten till ytterligare ett programföretag. Ett annat sätt är att det första programföretaget själv upplåter sändningsrätten till ett annat programföretag. Direktivet ger emellertid inte någon vägledning när det gäller hur villkoren för en sådan rättighetsupplåtelse skall bestämmas. Detta kan givetvis skapa svårigheter både för berörda programföretag och för de myndigheter som ska tillämpa bestämmelsen. Enligt 5 kap. 9 § radio- och tv-lagen (2010:696) får den som sänder tv och som innehar den exklusiva rätten till en tv-sändning från ett svenskt eller utländskt evenemang som är av särskild vikt för det svenska samhället inte, om programföretaget sänder evenemanget, utnyttja rättigheten på ett sådant sätt att en väsentlig del av allmänheten i utestängs från möjligheten att i fri tv se evenemanget i direktsändning eller, om det finns saklig grund för det, med en mindre tidsförskjutning. De evenemang som avses är sådana som inträffar högst en gång och som intresserar en bred allmänhet i . Om Europeiska kommissionen genom en underrättelse i Europeiska unionens officiella tidning har förklarat att ett evenemang är av särskild vikt för samhället i en annan EES-stat, får de som sänder tv och som innehar den exklusiva rätten att sända evenemanget till den staten inte, om de sänder evenemanget, utnyttja rättigheten på ett sådant sätt att en väsentlig del av allmänheten i den staten utestängs från möjligheten att se evenemanget i fri tv på ett sätt som närmare anges i underrättelsen. Om någon för att uppfylla skyldigheten enligt första eller andra stycket erbjuder någon annan att sända evenemanget i tv ska detta göras på skäliga villkor. Enligt radio- och tv-lagen meddelar regeringen föreskrifter om vilka evenemang som är av särskild vikt för det svenska samhället. Några sådana föreskrifter har inte meddelats. I en skrivelse som inkom till kulturutskottet och senare överlämnades till , uppmanar företrädare för 23 specialidrottsförbund att begära att regeringen börjar upprätta en s.k. evenemangslista över de evenemang som det ska gå att följa gratis i tv under . Som skäl för denna begäran anförs bl.a. följande. Under lär vi oss namnet på artister som vi aldrig skulle lära känna, om vi inte alla såg dem i TV. De många idrotterna får sin plats och inspirerar barn och ungdomar som ännu inte har valt en idrott för livet. är detta hotat. MTG har förvärvat de svenska sändningsrättigheterna till de i Sochi och i . MTG kan erbjuda 12 svenska TV-kanaler. Det kan naturligtvis innebära, att det blir mer OS-sändningar . I bästa fall ännu mer också från smalare idrotter. MTG har inte bara betal-tv-kanaler i sin portfölj, utan även fri tv som når ut till i princip hela . Evenemangen skulle därmed kunna bli tillgängligt för många. Men rimligen måste företaget få tillbaka pengarna som man betalade, när man tog hem TV-rättigheterna till framför näsan på bl.a. SVT. Risken finns naturligtvis att många svenskar därmed inte kommer att kunna se i TV utan kostnad. Och även den som är beredd att betala kanske inte kan få just den aktuella kanalen. Flera länder i har med stöd av ett EU-direktiv infört sådana listor, t.ex. , , , , , och . På listan finns de sportevenemang som ska vara tillgängliga för alla utan t.ex. betalkort eller särskilda abonnemang. Den finska listan, som fastställdes av regeringen omfattar de åtta ur finländsk synvinkel mest betydelsefulla idrottsevenemangen, som det ska vara möjligt att avgiftsfritt se TV-sändningar från. På listan finns bl.a. sommar- och , de viktigaste matcherna i och i fotboll, VM-tävlingar i ishockey och skidor samt VM- och EM-tävlingar i friidrott. När den svenska radio- och TV-lagen , blev det möjligt att upprätta en liknande lista över evenemang i . De evenemang som avses är enligt lagen sådana som inträffar högst en gång , och som intresserar en bred allmänhet i . Men har vi inte behövt någon lista, eftersom de större evenemangen alltid har sänts i SVT eller TV4, som båda sänder fritt i hela landet. Det har dock, som alla idrottsintresserade sett, blivit allt vanligare, att sporträttigheter köps av betalkanaler eller kanaler, som inte når hela landet. En sådan svensk lista innebär inte, att evenemangen behöver sändas i en viss kanal. Däremot att evenemanget sänds utan kostnad i en kanal som når ut i hela landet. MTG, TV4 och SVT kan därför alla bjuda på evenemangen. MTG, som har rättigheterna för och 2016, har chansen att även med en lista leva upp till de förväntningar som finns på hur TV-sändningar från ska utformas. Genom fria OS-sändningar får alla möjlighet att lära känna nya svenska talanger och sporter, som normalt lever i mediaskuggan. Barn och ungdomar får inspiration att hitta den idrott de tidigare knappast har sett. Därför vädjar vi till att uppdra till regeringen att, i samverkan med idrottsrörelsen, börja utforma en evenemangslista. behandlade förslaget i regeringens proposition 1997/98:184 Ändringar i radio- och tv-lagen om att införa en möjlighet att upprätta en svensk tv-lista samt ett antal motioner med anledning av propositionen (bet. 1998/99:KU23). Utskottet anförde att regeringens förslag innebär att det i radio- och tv-lagen införs en bestämmelse som möjliggör att en svensk lista över evenemang som är av särskild vikt för det svenska samhället kan upprättas. Utskottet delade regeringens bedömning att en sådan bestämmelse bör införas. Härigenom säkerställs att svenska programföretag och programföretag i andra EES-stater inte ska kunna utestänga en väsentlig del av allmänheten i från möjligheten att i fri tv se evenemang som anser är av särskild vikt. En motion i vilken det anfördes att regeringens förslag i denna del borde avvisas avstyrktes därför. När det därefter gällde frågan om regeringen borde upprätta en svensk lista över evenemang som är av särskild vikt för det svenska samhället anförde att kulturutskottet i sitt yttrande hade framhållit att många hushåll i alltjämt endast har tillgång till de tre markbundna kanalerna SVT1, SVT2 och TV4. ansåg att allmänhetens tillgång till program av den aktuella typen inte får riskera att begränsas. Härvid framhöll utskottet att sådana program inte endast avser sändning av idrottsevenemang. Lika viktigt var enligt utskottet allmänhetens tillgång till andra angelägna evenemang, t.ex. inom kultursektorn. ansåg att främst rättviseskäl talar för att det är angeläget att regeringen ges möjlighet att upprätta en lista över viktiga evenemang. konstaterade för egen del att den föreslagna konstruktionen av den aktuella bestämmelsen innebär att det ankommer på regeringen att besluta om en svensk lista ska upprättas och att fastställa dess innehåll. I enlighet med vad som anfördes i propositionen utgick utskottet från att en sådan lista upprättas först när det finns behov av att på detta sätt säkerställa att de aktuella evenemangen blir tillgängliga för en väsentlig del av befolkningen. När det gäller idrottsevenemang där rättigheter har upplåtits av inhemska arrangörer har de problem som en lista är tänkt att lösa inte varit för handen. Arrangörerna har försökt göra evenemangen tillgängliga för en väsentlig del av befolkningen detta i såväl deras egna som deras sponsorers intresse. Med hänsyn till svensk idrotts ekonomi och konkurrenskraft ansåg utskottet därför att idrottsevenemang i där rättigheter upplåts av inhemska arrangörer ska lämnas utanför en eventuell lista. Utskottet förutsatte att regeringen inhämtar godkännande om någon annan bedömning aktualiseras. Enligt utskottets mening borde detta ges regeringen till känna. Mot bakgrund av det anförda avstyrkte utskottet motionerna. biföll utskottets förslag (rskr. 1998/99:177). behandlade utskottet också en motion om den s.k. tv-listan (bet. 1999/2000:KU15). I sitt ställningstagande anförde utskottet att beslutade att införa en bestämmelse som möjliggör att en svensk lista över evenemang som är av särskild vikt för det svenska samhället kan upprättas. gav därvid som sin mening regeringen till känna vad utskottet anfört om att utskottet utgick från att en sådan lista upprättas först när det finns behov av att på detta sätt säkerställa att de aktuella evenemangen blir tillgängliga för en väsentlig del av befolkningen. Idrottsevenemang i där rättigheter upplåts av inhemska arrangörer skulle lämnas utanför en eventuell lista. Utskottet förutsatte att regeringen inhämtar godkännande om någon annan bedömning aktualiseras. Utskottet vidhöll denna bedömning och avstyrkte motionen. Utskottet delar motionärernas uppfattning att det är mycket viktigt att en så stor del av befolkningen som möjligt kan ta del av så många stora idrottsevenemang som möjligt. Enligt utskottets mening är det nu hög tid att upprätta en evenemangslista för att säkerställa att sportevenemang som är av särskild vikt för samhället kan förbli tillgängliga för en väsentlig del av befolkningen. De evenemang som avses är sådana som sänds och som intresserar en bred allmänhet, t.ex. har man inte behövt upprätta en sådan lista eftersom sportevenemang alltid har sänts i kanaler som sänder fritt i hela landet. Det har dock blivit allt vanligare att sporträttigheter köps av betalkanaler eller kanaler som inte når hela landet. Den senaste tidens utveckling där stora kommersiella bolag förvärvar de exklusiva sändningsrättigheterna till stora och betydelsefulla idrottsevenemang såsom visar på behovet av en sådan lista. Utskottet anser därför att bör ge regeringen till känna att regeringen bör tillsätta en utredning för att avgöra hur en evenemangslista ska utformas. Motionerna 2011/12:Kr221 (S), 2011/12:Kr297 (S) yrkandena 28 och 29 tillstyrks därmed. Annonstider i radio och tv Utskottets förslag i korthet Utskottet föreslår att ger regeringen till känna att den bör genomföra en allsidig utvärdering av effekterna av den tidigare genomförda lagändringen som innebar en ökning av annonstiden . Därmed tillstyrks delvis en motion i frågan. Jämför reservation 2 (M, FP, C, KD). I motion 2010/11:K290 (MP) av begärs ett tillkännagivande till regeringen om att begränsa annonstiderna i radio och tv. Motionären anser att det tillåtna reklamavbrottet är för generöst och borde dras ned med en tredjedel till högst . Han anser också att det inte ska vara tillåtet att göra hur många avbrott som helst i en långfilm. Regler om annonser i svenska tv-sändningar infördes i samband med att fattade beslut om en reklamfinansierad tredje tv-kanal (prop. 1990/91:149, bet. 1990/91:KU39, rskr. 1990/91:370). Det skedde genom en ändring i den dåvarande radiolagen (1966:755). Reglerna fördes senare i stort sett oförändrade över till den nya radio- och tv-lagen (1996:844), som trädde i kraft . Reglerna om tillåten annonsmängd har därefter ändrats . trädde en ändring av radio- och tv-lagen i kraft som innebar att den särskilda begränsningen av den mängd annonser som får sändas under bästa sändningstid togs bort och att den högsta tillåtna annonsmängden höjdes dels mellan och , dels i rena undantagsfall (prop. 1996/97:101, bet. 1996/97:KU19, rskr. 1996/97:208). Genom en lagändring som trädde i kraft infördes en möjlighet att i vissa fall och på visst sätt låta annonssändningar avbryta tv-program (prop. 2001/02:82, bet. 2001/02:KU16, rskr. 2001/02:187). trädde ytterligare en ändring i kraft som innebar att den angivna högsta annonstiden i vissa fall fick överskridas på grund av händelser som låg utanför programföretagets kontroll. Annonstiden fick dock aldrig överskrida (prop. 2003/04:66, bet. 2003/04:KU16, rskr. 2003/04:165). Regler om annonser i ljudradion infördes genom lagen (1991:2027) om kabelsändningar till allmänheten. hade det inte varit tillåtet att sända annonser i ljudradiosändningar, oberoende av det sätt på vilket de distribuerades. Enligt den nya lagen skulle högst av en programtjänsts sändningstid få avse annonser.