bet · GZ01FiU30 · 2012-06-11 00:00:00 — Det kan vara kontraproduktivt att försöka minimera provisionskostnaderna eftersom det kan medföra att tvingas välja upplåningsinstrument eller upplåningsmetod som är mindre kostnadseffektiva. Regeringen delar utredarens syn. Provisionskostnader och räntekostnader ska ses i ett sammanhang. Anslaget bör vara flexibelt och inte minimeras. Anslaget ska användas för att nå målet att minimera kostnaden för statsskulden med beaktande av risk. Den nuvarande ordningen tjänar det syftet väl. Utskottet börjar med att konstatera att förutsättningarna för statsskuldsförvaltningen varierat kraftigt . Statens finanser gick från ett överskott i början av perioden till ett underskott under finanskrisåren och till ett överskott igen . Både de korta och långa räntorna föll som den svenska kronan först försvagades kraftigt i samband med finanskrisen för att sedan förstärkas under framför allt den senare delen av 2009 och . Utskottets allmänna intryck är att den statliga upplåningen och förvaltningen av statsskulden fungerat väl trots den oroliga ekonomiska omgivningen. Statsskulden har minskat med , vilket innebär att skulden som andel av BNP sjunkit från av BNP till av BNP (mätt i okonsoliderade termer). Ränteutgifterna på skulden har sjunkit från till . Utskottets bedömning är att regeringens riktlinjer för statsskuldsförvaltningen har legat i linje med målet för statsskuldsförvaltningen , dvs. att riktlinjerna har bidragit till en låg upplåningskostnad som riskerna varit väl avvägda. Nedan kommenterar utskottet några av regeringens riktlinjer. , då den statliga valutaskulden var som högst, har regeringen strävat efter att minska valutaskuldens andel av statsskulden, bl.a. genom amortering. Som utskottet tidigare påpekat har detta varit en rimlig utveckling, både av risk- och kostnadsskäl. Den tidigare höga ränteskillnaden mellan och omvärlden har helt raderats ut , vilket har minskat de kostnadsmässiga skälen till att hålla en hög andel valutaupplåning. Finanskrisen har också visat att det finns betydande risker med en hög valutaupplåning. anger regeringens riktlinjer att statsskulden ska bestå av valutaupplåning, real upplåning och nominell upplåning (obligationer och statsskuldväxlar i kronor). I samband med den förra utvärderingen av statsskuldsförvaltningen 2009/10 rekommenderade den externa utredaren att man på nytt borde utreda statsskuldens sammansättning. Med anledning av rekommendationen gav regeringen i uppdrag att analysera hur skuldandelarna i statsskulden borde se ut vid en betydligt större eller en betydligt mindre statsskuld. ska lämna en slutrapport till regeringen i samband med att förslaget till riktlinjer för statsskuldsförvaltningen 2013 lämnas. I årets utvärdering upprepar den externa utredaren sin rekommendation. Han anser att regeringen, efter att lämnat sin slutrapport, bör besluta om en ny utformning av de framtida skuldandelarna. Med en sjunkande statsskuld bör riktlinjerna utformas på ett annat sätt än med fasta skuldandelar, anser utredaren. Utskottets uppfattning är, liksom tidigare, att det kan vara rimligt att se över sammansättningen av statsskulden. Den sjunkande statsskulden innebär enligt utskottets mening att det kan finns anledning att se över systemet med fasta skuldandelar. Utskottet noterar att regeringen anger i skrivelsen att den kommer att ta ställning till förslag i samband med beredningen av riktlinjerna . Utskottet noterar också att regeringen tänker tillsätta en utredning om statspappersmarknadens funktion och betydelse för den finansiella stabiliteten i den svenska ekonomin. Utskottet instämmer dock med både utredarens och regeringens bedömning att förslag (förslag som lämnade till regeringen ) om att den svenska staten borde låna mer än den behöver för att värna storleken och likviditeten i den inhemska nominella statsobligationsmarknaden är för tidigt väckt. Beräkningar tyder på att marknaden kan upprätthållas på ett tillfredsställande sätt . För att sänka statens kostnader för statsskulden kan ta positioner i räntor och valutor, dock inte på den inhemska svenska räntemarknaden. gav kontorets positioner ett resultat på , vilket innebär ett resultat på i genomsnitt 2,2 miljarder . Hur stora risker får ta styrs av regeringens riktlinjer. () fick kontoret ett kraftigt utvidgat mandat för att ta positioner för en förstärkning av kronan. Utskottet konstaterar att den kronposition som tog var mycket framgångsrik. Positionen avvecklades och gav ett sammanlagt resultat på . Den externa utredaren anser att positionstagande och aktiv förvaltning kommer att vara en viktig del i skuldförvaltningen så länge staten har en skuld i utländsk valuta. Han menar dock att regeringen tydligare borde reglera förvaltningen i den meningen att den aktiva förvaltningen bör begränsas till de marknader som har direkt eller potentiell koppling till statens valutaupplåning. skulle en sådan begränsning sannolikt inte innebära någon större förändring av handlingsutrymme. Däremot skulle den motverka en ökning av positionstagandet, enligt utredaren. Enligt utskottets uppfattning är det viktigt att olika mandat och riktlinjer tydligt fastställs och regleras. Utskottet anser därför att det kan vara rimligt att tydligt koppla positionstagandet till statens valutaupplåning. Utskottet noterar att regeringen delar utredarens syn på positionstagandet i sin skrivelse och att den därför kommer att ge i uppdrag att lämna förslag om hur begränsningen av positionstagandet ska gå till. Förslaget ska även i detta fall lämnas till regeringen . Utskottet bereder anslaget 1:3 provisionskostnader i samband med beredningen av utgiftsområde 26 Statsskuldsräntor m.m. Utskottet har uttryckt sitt missnöje med informationen om anslaget, senast i samband med utskottets behandling av budgeten och utgiftsområdet 26 (bet. 2011/12:FiU4). Det har bl.a. handlat om att utskottet saknat en redogörelse av motiven till varför regeringen begärt en viss nivå på anslaget. I budgetpropositionen angav regeringen att anslaget skulle utvärderas i skrivelsen om statens upplåning och skuldförvaltning för 20072011. Som framgår av redovisningen ovan är utredarens huvudslutsats i utvärderingen att provisionskostnader och räntekostnader ska ses i ett sammanhang. Det kan vara kontraproduktivt att försöka minimera provisionskostnaderna eftersom det kan medföra att tvingas välja upplåningsinstrument eller upplåningsmetoder som är mindre kostnadseffektiva, enligt utredaren. Som också framgår av redovisningen ovan delar regeringen utredarens uppfattning. Utredaren konstaterar vidare att det är mycket svårt att i förväg bestämma storleken på provisionerna. Utredaren anser dock att det är möjligt att göra en rimlig uppskattning av provisionerna, utifrån en preliminär plan över lånebehovet. Utskottet välkomnar utvärderingen av anslaget men väljer att mer genomgående behandla frågan i samband med behandlingen av budgetpropositionen . Utvärdering av strategiska och operativa beslut Utskottets förslag i korthet godkänner vad utskottet anfört om verksamhet . Helhetsintrycket av verksamheten är mycket gott. Verksamheten har följt regeringens riktlinjer och det statsskuldspolitiska målet. De delar av förvaltningen som går att mäta kvantitativt visar positiva resultat. Regeringen anser att strategiska och operativa beslut fattats i enlighet med regeringens riktlinjer och det övergripande målet för statsskuldspolitiken. Nedan redovisas regeringens bedömning inom olika områden. Upplåningen och förvaltningen i utländsk valuta har skett i enlighet med regeringens riktlinjer. ska styra valutaskuldens andel inom ett intervall på i förhållande till målandelen på . Diagram 4 Valutaskuldens andel och intervall Som framgår av diagram 4 har valutaskulden hållits inom intervallet sedan andelsstyrningen infördes , bortsett från då andelen låg under intervallet bl.a. på grund av den kraftiga förstärkningen av kronan . Valutaskulden uppgick till i genomsnitt . Upplåningen i utländsk valuta har varit kostnadseffektiv. Intresset för lån från har varit stort och upplåningen i både dollar och euro har skett till rekordlåga nivåer. Obligationsupplåning i utländsk valuta har nästan uteslutande handlat om en refinansiering av vidareutlåningen till . Statens egna behov har i huvudsak täcks på den s.k. swappmarknaden. Finansieringen via swappmarknaden har varit mycket fördelaktig. reala upplåning i svenska kronor har varit förenlig med riktlinjerna, enligt regeringen. Diagram 5 Andelen realskuld och långsiktig målandel Enligt riktlinjerna ska den reala målandelen långsiktigt styras mot av statsskulden. Som framgår av diagram 5 har den reala andelen pendlat mellan som lägst och som högst . Enligt regeringen är det dock svårt att styra den reala skulden eftersom marknaden är relativt outvecklad och de emissioner som görs är små i förhållande till den utestående realobligationsstocken. Andelen styrs främst av hur den totala statsskulden utvecklas och av lån som förfaller till betalning. Av kostnadsskäl är det inte motiverat att köpa tillbaka obligationer för att nå målet. Mot denna bakgrund är de åtgärder har vidtagit rimliga. Realskuldens andel låg på i genomsnitt och respektive 2011. Upplåningen i nominella svenska kronor har varit förenlig med regeringens riktlinjer. Genom att swappa en del av upplåningen från långa bundna räntor till korta rörliga räntor har emissionsvolymerna i statsobligationer kunnat hållas uppe (givet riktmärket för löptiden), trots det minskade lånebehovet . De intervall för avvikelsen kring räntebindningstiden för olika skuldslag som beslutat om är rimliga, enligt regeringen. Riksgälden har hållit löptiden inom intervallen. Av positionsmandatet på för 20072010 och har avsatts till den löpande aktiva förvaltningen. Resten har funnits tillgängliga för strategiska positioner. De strategiska positionerna har gett ett resultat på . Den position på som tog till förmån för en förstärkning av kronan började gradvis avvecklas . Totalt gav positionen ett resultat på . principer och arbete ger goda förutsättningar för att minska lånekostnaderna för statsskulden. Genom tydlig kommunikation och aktiva åtgärder har bidragit till en god marknads- och skuldvård. Lån för att möta behovet av statslån Riksgälden har inte gjort några extra emissioner av statspapper . Vid det tillfället hölls emissionerna inom de ramar som senare fastställdes i regeringens riktlinjer. Privatmarknadsupplåningen gav en samlad kostnadsbesparing på . har därmed uppnått målet att privatmarknadsupplåningen ska sänka statens upplåningskostnader. Utskottets intryck av verksamhet är mycket gott. Utskottet finner ingen anledning att föra fram någon kritik mot kontoret eller de resultat kontoret uppnått. Verksamheten verkar ha följt regeringens riktlinjer och statsskuldspolitikens övergripande mål, och de delar av förvaltningen som går att mäta kvantitativt visar positiva resultat. Trots den oroliga omvärlden har förvaltningen och upplåningen fungerat väl och varit kostnadseffektiv, även om det är svårt att konkret bevisa som den externa utredaren uttrycker det i sin utvärdering. Utskottet vill ge ett välförtjänt erkännande för den lyckosamma kronpositionen som man byggde upp och som avslutades . Den gav ett tillskott till de svenska skattebetalarna på . Förteckning över behandlade förslag Regeringens skrivelse 2011/12:104 Utvärdering av statens upplåning och skuldförvaltning 20072011. Den här kommentaren gäller en utvärdering av statens upplåning och skuldförvaltning . Det var verkligen en turbulent period. Vårt intryck är emellertid att den statliga upplåningen och förvaltningen av statsskulden fungerat väl trots de oroliga ekonomiska tiderna.Statens finanser gick från ett överskott i början av perioden till ett underskott på grund av finanskrisen i mitten av perioden, och sedan blev det ett överskott igen 2011 på närmare 70 miljarder kronor.Riksgäldens verksamhet har varit bra. Verksamheten har följt utvecklingen för statsskuldsförvaltningen och legat i linje med målet för statsskuldsförvaltningen. Man byggde bland annat en lyckosam valutaposition , och den avslutades . Det gav ett fantastiskt resultat på hela 8 miljarder för . Det är verkligen imponerande. Vi lyfter på hatten för Riksgälden.Generellt kan vi säga att regeringens riktlinjer bidragit till en lägre upplåningskostnad som riskerna varit väl avvägda. Det är alltså mer än godkänt för alliansregeringen.I slutet av 2011 uppgick statsskulden till . Det är en minskning med 60 miljarder . Räknat i procent av bnp är nu nere på . Högst var statsskulden i under 90-talskrisen. var statsskulden uppe på av bnp. Detta ska jämföras med de 27 länderna i som hade en statsskuld på , och den har ökat . Det är inte att undra på att det är oroligt i . hade till exempel en statsskuld på av bnp.Vi kan konstatera att vi har haft en bra situation på skuldområdet under de här fem åren. Det är bara att gratulera alliansregeringen. Den har skött det här utmärkt. Jag yrkar bifall till förslaget i finansutskottets betänkande FiU30.