bet · GZ01TU5 · 2012-05-23 00:00:00 — Statens ansvar och insatser för färjetrafiken till och från måste ses lika mycket som en näringslivspolitisk satsning som en trafikpolitisk fråga.Den förra borgerliga regeringen genom dåvarande infrastrukturminister gav mig bland annat följande svar på en skriftlig fråga om Gotlandstrafiken:"Inledningsvis vill jag framhålla att jag helt och fullt delar trafikutskottets ställningstaganden i samband med behandlingen av propositionen Moderna transporter som refererar till. Min uppfattning är således att staten har ansvar för att det finns likvärdiga transportmöjligheter i hela landet, att det gäller även och att i detta avseende inte får ges sämre villkor än övriga landet. "Herr talman! På har samtliga partier i regionfullmäktige tillsammans med Region , , myndigheter och organisationer med flera gått samman i de så kallade gotländska ståndpunkterna. Här nämns bland annat konkurrenskraftiga och låga vägpriser för gotlänningar, besökare och godstransporter. Kostnaden ska inte överstiga vad det kostar att transportera motsvarande sträcka på landsväg. Vidare måste merkostnaden för gods i färjetrafiken neutraliseras för likvärdiga konkurrensförutsättningar. Fraktproblematiken måste få en långsiktigt hållbar lösning.När det gäller det sistnämnda, merkostnaden för våra frakter, är vi här i överens om att frågan om prisbilden som ger denna merkostnad måste lösas. Den frågan har släpat med i detta riksdagshus sedan beslutade om riktlinjer för upphandling av Gotlandstrafiken och att det så kallade Gotlandstillägget skulle avvecklas, prop. 1995/96:44 och betänkande 1995/96:TU7. Men är frågan olöst.Frågan var senast uppe i den infrastrukturpolitiska propositionen 2008/09:35 Framtidens resor och transporter - Infrastruktur för hållbar tillväxt. Där hade jag precis som tidigare motionerat om våra kommunikationer till och från och om avskaffandet av Gotlandstillägget under ordnade och stabila former, helt i linje med regeringens egen myndighet 2009.Trafikutskottet beslutade då som att avslå motionerna, och man bäddar vidare med vackra formuleringar om hur viktigt det är att frågan får sin lösning. Utskottet hänvisade då till regeringens avsikt att inom ramen för åtgärdsplanen eller på annat sätt hitta en lösning, bland annat avseende avskaffande av Gotlandstillägget. Detta sade man vid kammardebatten i december 2008.I dag skriver vi . Det har alltså gått , och det har gått beslutade om en avveckling, och ännu har inget hänt i frågan. Denna fråga hade då en hög prioritet - precis som det svar som jag får , att frågan har fortsatt hög prioritet.Efter trafikutskottets behandling av det betänkande som vi här debatterar kommenterade trafikutskottets vice ordförande ärendet i när trafikutskottet på nytt avslagit mina motioner och avvisat ett tillkännagivande till regeringen i frågan med orden: Regeringen ser, som tidigare, på frågan och har med det i diskussionerna när det ska göras ett nytt trafikeringsavtal som träder i kraft 2017.Det är möjligt att trafikutskottets borgerliga ledamöter och regeringen tycker att problemet med de höga fraktpriserna är något man kan jobba med . Det är inte den bild jag fått från den gotländska näringen, Region och länsstyrelsen.Tvärtom är uppfattningen att man måste hitta lösningar för att ge näringarna på konkurrenskraftiga villkor, och jag beklagar att de borgerliga ledamöterna i trafikutskottet inte vill ge gotlänningarna och deras viktiga näringar detta stöd för att på ett mer skyndsamt sätt komma till en lösning i denna för så viktiga fråga.Från att frågan om Gotlandstillägget 2008 hade hög prioritet liksom frågan om merkostnaderna för våra frakter till att man säger att regeringen ser på frågan och har med det i diskussionerna om ett nytt trafikavtal 2017 är definitivt inte att ge frågan den höga prioritet som man vill ge sken av. är det tydligen till som gäller med höga fraktkostnader för den gotländska näringen och en osäkerhet för framtiden.Dagens betänkande med den socialdemokratiska reservationen innebär inte att vi med ett klubbslag hade avskaffat Gotlandstillägget och därmed lagt ökade kostnader på näringen. Vi har bett att regeringen ska se över frågan och återkomma med ett förslag till lösning i frågan. Det är självklart att Gotlandstillägget inte skulle avskaffas utan att det fanns ett alternativ.Herr talman! Jag står självklart bakom samtliga socialdemokratiska reservationer, men yrkar med det anförda ett särskilt bifall till reservation 19. Jag ska ägna åt att kommentera näringsutskottets yttrande. Det är framför allt kommentarer som gäller konkurrensperspektivet. Jag hoppas att alla ledamöter och åhörare har noterat att det finns en avvikande mening på näringsutskottets yttrande från alliansledamöterna i utskottet.När det gäller konkurrensfrågan kan vi konstatera att det var monopol inom en rad sektorer under större delen av , nämligen el, tele, post, telefoni, taxi och järnväg. avreglerades en hel del av de marknaderna. Det är intressant att titta på varför detta gjordes. Vad var syftet? När man hör delar av oppositionen kan man få intrycket att syftet var att privata företag skulle ha möjlighet att tjäna en massa pengar. Men syftet var att skapa bättre fungerande marknader. Syftet var att skapa ett system som skulle vara bättre för konsumenterna genom konkurrens och större utbud skulle man få högre kvalitet för resenärer och godstransportörer.När det gäller godstransportörer kan vi konstatera att har en punktlighet på mellan att jämföra med hur det såg ut när marknaden var reglerad. Då låg punktligheten . I stora delar av där de här marknaderna är reglerade har man fortfarande en punktlighet på 80 procent.När det gäller järnvägsunderhållet har det konstaterats tidigare här att gör bedömningen att man får ut mer underhåll per krona. på ett anslag på över 7 miljarder innebär nästan 2 miljarder mer i värde än om samma anslag skulle ges i ett system utan konkurrens. Ledamöter för oppositionen brukar med viss rätt emellanåt vara irriterade när privata företag tjänar pengar på och tar ut vinster från offentliga system. Här är man beredd att kasta bort 2 miljarder i ett stort svart hål.Effekterna av avregleringar har studerats vid ett flertal tillfällen. till exempel analyserade hur de reformer som genomförts påverkat marknaderna; det gällde bland annat järnvägen. Slutsatsen var att återreglering varken var önskvärd eller möjlig.Det har också nämnts i debatten att brister i underhållet och de effekter det har haft på trafiken skulle vara kopplat till att vi har konkurrens. Vi kan påminna oss att det gjordes en utredning om störningar i järnvägstrafiken . Den tittade på om marknadsöppningen skulle ha bidragit till de problem som förekom. Slutsatsen var att det inte var på det viset. Flera aktörer framhöll tvärtom att konkurrens snarare var en del av lösningen på problemen.Avslutningsvis kan man konstatera att det är lätt att i tv-soffor och i intervjuer i näringslivsmagasinen och säga fina ord. lovade senast att det inte var aktuellt med återregleringar. Här i kammaren är det annat ljud i skällan. Här dansar S efter pipa och ropar på återreglering mot bättre vetande och mot sin egen partiledares löfte.Herr talman! Vi kan konstatera att den samlade återreglingsvänstern verkar ha majoritet i den här frågan. Det är bara att beklaga för järnvägens skull. (Applåder) I detta anförande instämde , , , , och (alla M) samt (FP), (C) och (KD).