· GZ01NU14 · 2012-03-01 12:03:52 — Det enda rimliga och logiska är ju att vi avvaktar den här översynen av lagen innan det blir tal om nya ageranden i fråga om prospekteringsvillkoren.Sedan har vi motionärer från Socialdemokraterna och som framför krav på förbud mot uranbrytning. Det är i grunden en möjlig ståndpunkt, men jag tycker att den har vissa moraliska utmaningar för ett land som till av sin elförsörjning är beroende av den närmast klimatneutrala kärnkraften. Jag tycker att det blir lite svårt att få ihop den ekvationen. Majoriteten i utskottet kan inte upptäcka att oppositionen har fört fram någon ny information som ger anledning till en omprövning av de ställningstaganden som utskottet har gjort i den här frågan.Jag tycker att det är helt klart att brytning av uran omgärdas av mycket strikta miljörestriktioner. Det krävs tillstånd med särskilda prövningar både från regeringen och från den berörda kommunen. Därmed, fru talman, yrkar jag också avslag på motionerna om förbud mot uranbrytning. har tidigare uppgett att man är emot uranbrytning, bland annat när frågade. Då sade man att om frågan skulle komma upp skulle rösta för ett förbud. Min fråga är: Vad är det som har gjort att ni har bytt ståndpunkt? Har det kommit någon ny information som gör att är beredda att acceptera uranbrytning?Jag ser snarare att det är tvärtom, det vill säga att skälen att förbjuda uranbrytning har stärkts. Vi har flera tillstånd i för företag som vill bryta uran. Vi har fått allt fler rapporter om miljö- och hälsoproblem i de länder där man bryter uran. Jag anser att skälen för att ska ta en tydlig ståndpunkt och säga nej till uranbrytning snarare har stärkts.Det är bedömning att uranbrytning inte kan ske på ett acceptabelt sätt utifrån ett miljö- och hälsoperspektiv. Jag är nyfiken på om har något exempel på något ställe runt om i världen där man har lyckats bryta uran utan att de katastrofala miljö- och hälsoeffekter som den här brytningen medför har uppstått. Jag har inte hittat något exempel på att man någonsin har lyckats med uranbrytning på ett acceptabelt sätt. En analys av situationen i världen visar snarare att det bara bryts uran i de områden där det bor svaga grupper. Det handlar om länder som och . Det finns också stor brytning i länder som och , som ju är utvecklade länder, men det sker enbart i områden där ursprungsbefolkningen bor. Mina frågor till är: Vad är det som har gjort att har ändrat ståndpunkt och tycker att uranbrytning är acceptabelt? Finns det något exempel runt om i världen där man någonsin har lyckats bryta uran på ett miljö- och hälsomässigt acceptabelt vis? Det har inte tillkommit någon ny information i den här frågan. Vi har tidigare hört från andra alliansföreträdare hur osannolik en sådan uranbrytning skulle vara mot bakgrund av den mycket låga uranhalten i den malm som finns i de fyndigheter som är kända i . Det är fullständigt osannolikt.Men om det skulle ske skulle det göra det efter att folket i närområdet har sagt ja till detta, efter att regeringen har sagt ja och efter att våra miljömyndigheter har kunnat försäkra sig om att det sker under sådana miljömässiga omständigheter att det är acceptabelt.Det, , är bakgrunden till ståndpunkt. Än en gång får vi höra att det regelverk som finns garanterar att det inte sker någon uranbrytning på ett oacceptabelt sätt. Om vi kan vara säkra på att det inte blir någon smutsig hantering, kan vi då inte för tydlighetens skull enas om ett förbud mot uranbrytning?Det finns en oro på många håll i landet. Vi har hört från kolleger till att den oron är obefogad. Om vi hypotetiskt säger att den är obefogad, varför då låta de här bygderna leva i den oron? Om man är trygg i att det inte kommer att bli någon brytning, kan man då inte lagstifta om det så att alla vet vad som gäller och de här människornas oro tas på allvar?Vi ser konsekvenser i många av de här bygderna . Vi behöver inte vänta tills det kommer en ansökan om att bryta. Redan prospekteringsfasen leder till att satsningar på förnybar energi, turism och gröna näringar läggs ned.Mats säger i sin replik att det är en moralisk utmaning, för vi behöver uran till kärnkraften. För oss som vill avveckla kärnkraften är det inte ett moraliskt problem, men varifrån uranet ska komma är en öm punkt för alla partier som accepterar kärnkraft.Den energiöverenskommelse som regeringspartierna nu har lyft fram accepterar att det byggs ny kärnkraft i . Den kärnkraften behöver uran. Vad är svar på var det här uranet ska komma från?Om man inte anser att det är moraliskt accepterat att köpa från de här utsatta områdena i världen, anser man då att det är mer moraliskt att vi ska bryta uranet i ? Jag uppfattar och som teknikpessimister. Ni är oroliga för det som händer. Det är bra. Men att vara pessimistisk och möjligheterna att hitta nya lösningar är inte bra.Jag hörde i går eller om det var i förrgår på radio om forskningen på KTH om de nya smarta möjligheterna att använda det utbrända kärnbränslet för den nya generationen som är betydligt miljövänligare och som inte alls har de risker som vi förknippar med de kärnkraftsgenerationer som finns i dag.Att principiellt säga nej till saker och ting kan man naturligtvis ägna sig åt om man vill ta korta vägar och skaffa sig snabba poäng. Vad vi tycker är viktigt är att verksamheter som ska finnas ska vara förenliga med god miljö och med god hälsa.Sverige är väldigt framgångsrikt på de här områdena. Vi ligger långt framme när det gäller djurskydd och miljöarbete, och vi kommer icke i vårt land att släppa fram en smutsig brytning av några metaller. Oavsett om de strålar eller inte strålar kommer vi att se till, genom våra myndigheter och de befolkningar som finns i kommunerna som faktiskt har vetorätt mot detta, att en smutsig brytning inte släpps fram. Detta är för oss den linje som vi tycker är moraliskt rimlig att försvara. Vi noterade tidigare i replikskiftena att det trots allt finns en oenighet i vissa frågor då det gäller mineralbetänkandet. Det kan vi konstatera igen.Jag kan tycka att det är lite bekymmersamt med de rykten som kommer ut om att vi har en försenad forsknings- och innovationsproposition framför oss, alltså att den inte kommer att komma ut . Just forskning och innovation är ett oerhört viktigt område för hela den här näringen.Vi pratar om gruvor och mindre kommuner där man har lägre sysselsättning. Det vi vill göra med den här näringen i och med det mineralstrategiska programmet är att gå vidare och gå lite längre. Vi pratar om satsningar på att vidareförädla. Vi pratar om mineralindustrin, och då kommer det plötsligt att omfatta hela , för mineralindustrin finns i , , , och lite varstans. Det är det steget vi vill ta. I den diskussionen är innovationsfrågan oerhört viktig.Men, , när man läser vår utskottsmajoritetstext och jämför den med er reservation 7 kan man tycka att vi pratar väldigt mycket om samma saker. Du nickar och håller med, men jag vill fråga: Vad var det egentligen som gjorde att vi faktiskt inte kunde få ett enigt utskott i den här så viktiga frågan? Vi tyckte att ni hade en del onödigt slängiga skrivningar som mest var politisk retorik.Vi har med det mesta, och som jag sade, när det gäller att regeringen inte får vara saktfärdig skriver vi: "Avslutningsvis vill vi understryka vikten av att regeringen skyndsamt hanterar det vi har anfört ovan. "Om du, , går igenom er text och jämför med vår kommer du att se att vi har allting med. Jag hoppas mot den här bakgrunden att vi ska kunna fullfölja det som jag och diskuterar, nämligen att vi vill jobba tillsammans. Det här är en så viktig sak, och det är en väldigt positiv signal om vi kan vara eniga.Vi gjorde ett bra besök i det nygamla Gruvsverige där man nu öppnar gruvor igen i , och Bergslagen. Jag tycker att det blev en samstämmighet då. Låt oss bygga vidare på den!Vi tillstyrker er motion, delvis, utom de här, som vi tycker, lite onödiga slängarna. Vi har samma inriktning att här får man icke dra benen efter sig. Det är en snabb process som pågår. Det är miljarder som investeras av privat kapital i de här regionerna, och det är viktigt att vi får snabba och tydliga besked.Tänk om vi tillsammans kunde säga att nu sätter vi oss ned och jobbar med detta och lägger manken till så att det blir tydliga besked som kan leda till det som pratar om, nämligen att vi går vidare och kommer längre så att mineralindustrin kan känna att här finns en bred samstämmighet om hur det här ska hanteras.Vi har lite olika uppfattningar när det gäller om man ska förbjuda uranbrytning eller inte. Vi säger att ska den förekomma ska den vara sådan att den accepteras av de närboende.Låt oss titta på det som förenar mer än det som skiljer i det här avseendet! Slängiga skrivningar, säger . Vi tycker också att det hade varit bra om vi i utskottet hade kunnat få ett gemensamt ställningstagande just när det gäller de mineralstrategiska programmen.Jag vet inte om du menar att de slängiga skrivningarna är de där vi skriver att vi tycker att det ska vara en aktiv politisk medverkan. Det är ungefär det som skiljer texterna åt. Vi skriver att en aktiv politisk medverkan också innebär att politiken måste gå in och ta ansvar för en mängd frågor som faktiskt behöver lösas för att vi ska få fart på tillväxten inom det här området.Jag tycker att det är bekymmersamt när borgerliga ministrar och företrädare åker ut i landet och besöker kommuner och ger en klapp på axeln och säger: Ni jobbar jättebra, men det blir inget stöd, för marknaden ska sköta det.Det är så man har sagt i de kommuner som har besökts, och det tycker jag är bekymmersamt. Då tar inte politiken ansvar, utan då tycker jag att hela regeringen sätter sig på läktaren och tittar på. Det är inte vad vi menar med att ha en aktiv mineralstrategi för framtiden. Vi vill betydligt mycket mer. Egentligen finns det goda förutsättningar bortom de verbala skillnaderna. Det finns säkert vissa politiska skillnader i detta också, men de är i sammanhanget små. Det som förenar är mycket större. Därför hoppas jag att vi tillsammans ska kunna titta på det, precis som vi kommit överens om. Jag har ingenting emot att även andra partier från oppositionen deltar för att få till stånd den enighet som faktiskt finns i dessa texter.Sedan är frågan hur långt man ska gå. Jag vet att Socialdemokraterna gärna vill se branschprogram. Vad är ett branschprogram? De har anslagit pengar till det. Det har vid en tidigare behandling avslagits av kammaren. De pengarna finns inte, alltså sätter vi oss ned med de pengar vi har och tittar på detta. Det tycker jag vore i det här läget det mest konstruktiva att göra.Det har varit en bra debatt. Skiljelinjen går egentligen vid hur vi ser på kärnkraften och de bränslen som den behöver. När det däremot handlar om gruvnäringen i och dess möjlighet att utvecklas finns en stor samstämmighet. Låt oss ta vara på den och lägga undan de formuleringsskillnader som finns. Jag tror att det skulle vara en mycket positiv signal. Det var intressant att lyssna på anförande. Flörten med Socialdemokraterna var ganska uppenbar och intressant att höra. Jag lyssnade på samma radioprogram som , Vetenskapsradion, . Det är möjligt att vi kom fram till olika slutsatser efter att ha lyssnat på det.Skillnaden mellan oss är att vill avveckla kärnkraften, och då är det logiskt att vi också säger nej till uranbrytning. Det är därför vi driver frågan, för att den kopplingen är så tydlig. Kopplingen är dessutom tydlig till utveckling av atomvapen. Vi ser det i och kan med rätta känna oro över den utveckling som deras kärnkraftsprogram innebär.När det talas om brytning av uran måste jag än en gång påminna om att vi har brutit uran i . Det gjorde vi . Orsaken till det var att vi startade upp ett atomvapenprogram. Vi bröt uran för att ha det till svenska atomvapen, inte till någon fredlig kärnkraft. Därför ser vi från sida så pass allvarligt på det.Sedan gällde det gruvbrytningen. Jag kommer från en gammal gruvort, . Redan när man hör de vackra namnen - , - får man en bild av vad det är för bas vi vilar på. Gruvbrytning är särdeles miljöpåverkande. Vi har sett det i våra röda sjöar i min hemtrakt. är de inte längre röda, men gräver man i botten på dem ligger skiktet där och har därmed också en miljöpåverkan.Därför är det viktigt att vi har det förvaltaransvar som jag tänkte ta upp i min nästa replik. Jag respekterar och andra partiers vilja att söka mandat för att avveckla kärnkraften, absolut, och jag accepterar att det kan få till följd att man inte vill tillåta uranbrytning. Oberoende av om man vill tillåta uranbrytning eller inte är det mycket osannolikt att det kommer att ske i . Om det kommer att ske blir det under miljömässigt betryggande förhållanden. Vår lagstiftning garanterar att det ska vara så, annars blir det ingenting. Folk som bor runt omkring ska godkänna det, i annat fall blir det nej.Atomvapenprogram - ja, det fanns, men och jag måste väl vara överens om att det inte är någon utveckling av atomvapen på gång i . Det kan vi glömma, tycker jag.Visst är gruvbrytning miljöpåverkande, men vi är ändå beredda att göra det. Vi flyttar en hel stad - det skulle jag vilja kalla miljöpåverkan i megaklass - för att vi anser det vara värt att flytta den. Det är avvägningen mellan dessa intressen som ska göras av våra myndigheter och medborgare så att det blir en balans. Det ska bli en ekologisk balans, en balans mellan olika intressen, så att vi kan fortsätta att utveckla de rika naturtillgångar som vi har i vårt stora och glest befolkade land.Vi är väl försedda och lyckligt lottade när det gäller naturtillgångar i vårt land. Skogen och malmen är själva ryggraden i den svenska välfärdsutvecklingen. Låt oss därför gemensamt förvalta dem. Jag tror att det finns goda förutsättningar för det. Jag delar den uppfattningen och lyfte också fram det i mitt anförande. Därför är det viktigt att ha ett förvaltarskap som är långsiktigt och inte bara innebär rovdrift av våra naturtillgångar. Det måste också finnas en acceptans i de berörda kommunerna så att de känner att de får del av de vinster som gruvbolagen genererar. fanns en kronoandel där en del av vinsten från gruvbrytningen gick tillbaka till staten eller kommunerna. Man kan tänka sig olika lösningar. Det skulle vara ett sätt att verkligen se till att de resurser som skapas kommer dem till godo.Den lagstiftningen är oerhört gammal. Redan i privilegiebrev talade man om vad bergsmännen fick och inte fick göra, vem som hade rätt att bryta malm. Det är alltså en tradition vi haft . Låt oss se på möjligheten att förstärka den.Vi ska bruka utan att förbruka. Vi måste ta miljöhänsyn, och vi måste se till att även kommande generationer kan glädjas åt våra mineraltillgångar. Därför måste vi ha en strategi för vem som har äganderätten. Kan vi, som , låta andra stater exploatera våra naturresurser rakt av, utan restriktioner? Vi har inte den möjligheten i vad gäller deras olja, de säger blankt nej, och inte i heller. Men i är det öppet hus - varsågod, kom och exploatera, marken är i princip gratis.Om vi kan tänkas diskutera någon form av strategi för hur vi ska bevara och behålla någonting till våra barn och barnbarn är jag med på det. För övrigt kommer jag att lämna över mineralstrategi . Jag uppskattar omsorg om miljön och möjligheten för våra barn och barnbarn att få del av de resurser som finns i den svenska berggrunden.Som jag nämnde i mitt anförande har vi på gång en översyn av minerallagen som ger markägare och kommuner, och andra sakägare, bättre förutsättningar och även stärker äganderätten. Det är viktigt att detta kan fullföljas och att vi hittar mekanismer i den mineralstrategi som ska utarbetas som skapar ännu bättre förutsättningar för att kunna gå vidare från generation till generation. Det har varit intressant att följa debatten om uranbrytning. Jag vet att många följer debatten via olika medier. Egentligen är det en pågående debatt om just uranbrytning, som många hoppas ska få ett slut. Man sätter sin förhoppning till oss i denna kammare, att vi ska fatta det kloka beslutet att förbjuda uranbrytning.Det finns inget län i med så många pågående prospekteringar som . Bara i kommun pågick ett trettiotal prospekteringar så sent som . har de blivit något färre. Man letar mer eller mindre öppet efter uran. Redan prospekteringarna är ett stort ingrepp i naturen, och tanken på en urangruva i dessa trakter, vid kanten av , skrämmer många.Det handlar inte bara om att en gruva skulle innebära oerhörda ingrepp i naturen i form av dagbrott, dammar och slagghögar, något som aldrig kan återställas i ursprungligt skick, utan också om de konsekvenser för miljön som det skulle innebära i form av stora mängder lakrester som ska pumpas ut i dammarna i anslutning till gruvan. I dessa lakrester finns uranets naturliga sönderfallsprodukter kvar, bland annat radium, som bildar radongas. Avfallet förblir radioaktivt , och lakrester innehåller ofta även andra giftiga tungmetaller. Risken för att dessa sipprar ned i , som är gemensam vattentäkt för , , och kommuner, är stor. Det skrämmer och oroar alla oss som bor i det län som står i fokus för gruvbolagen.Eva Flyborg med flera har tidigare i dagens debatt hävdat att ingen vill bryta uran, att det inte finns någon som helst vilja eller något intresse från gruvbolaget att sätta det i verket. Men det stämmer inte. Precious har redovisat ett konkret gruvprojekt för utvinning av uran och andra metaller norr om i . Man planerar en provbrytning och har tecknat ett arrendeavtal med markägaren. har man en sluten pilotanläggning för provanrikning av uran i ett 200 gånger projekteringsområde. Det har godkänts av men överklagats av kommun. Det avslogs också av mark- och miljödomstolen. har man överklagat till hovrätten.Det är mot den bakgrunden jag och min bänkkamrat från skrev motionen där vi föreslår ett förbud mot uranbrytning. Vi socialdemokrater har sagt nej till uranbrytning . Vi har också slagit fast att vi inte tänker medverka till att uran bryts i . Därför kan vi inte göra annat än att ställa oss bakom och vara glada över den reservation vi har och som kammaren har att ta ställning till den 14 mars.Tyvärr är inte beskedet från nuvarande regering detsamma, snarare tvärtom. Det är inte så konstigt att gruvbolagen vädrar morgonluft. Det är just därför man lägger ut miljonbelopp på att prospektera. Man tror på en framtida brytning. Man slänger inte pengarna i sjön för att man tycker att det är roligt att springa i skogar och provborra, utan man har förhoppningen att det ska ge utdelning.Vi har diskuterat kommunernas veto mot en eventuell gruva i respektive kommun. Men vi anser att det inte är skydd nog. Frågan är för viktig för att det ska beslutas på nivå. Just i blir det uppenbart att detta inte räcker, då en gruva i en kommun som till exempel kan komma att påverka alla kommuner kring , medan ingen av dessa kan vara med och säga nej till en gruva.Jag skulle naturligtvis vilja se ett större lokalt inflytande över prospekteringarna och en ökad informationsskyldighet, så jag välkomnar den utredning som pågår. Men det som är viktigast just nu är att vi får en lagstiftning som förbjuder uranbrytning. Därför var jag så glad innan debatten började. Vi har en reservation som det rimligtvis borde finnas en majoritet för, då i på sin senaste partistämma slog fast att man ska verka för att utreda möjligheterna till en nationell lagstiftning om uranbrytning, vilket vår reservation också föreslår. Därför beklagar jag verkligen det besked som lämnades från Centerpartiet.Fru talman! Jag vet inte om jag ska skratta eller gråta när jag lyssnar på argumentation om varför man inte följer centerstämmans beslut. Man ser sig fortfarande som en stark part i alliansregeringen, men man fick sälja sin gröna själ när regeringen skrotade den tidigare energiöverenskommelsen och öppnade för nya kärnkraftverk.Nu väljer man att inte rösta för en reservation som skulle innebära ett förbud mot uranbrytning , inte långsiktigt. Jag kan lova er att de i som lever med prospekteringarna och hotet om en gruva inte nöjer sig med en långsiktig lösning utan vill se ett beslut den 14 mars.Det här gör genom att säga att man vill ha kvar en stark position i regeringen, när det är så uppenbart att man är överkörd. Den gröna kilen i den Alliansen är för länge sedan borta. Just nu är det tyvärr så att går emot sina medlemmars vilja och fortsätter att vara en garant för att det inte ska bli ett lagstadgat beslut mot uranbrytning. Det är många som känner sig svikna, inte minst hemma i Jämtland.Men det finns tid att ändra sig. Det är till omröstningen. Jag hoppas att vi får en majoritet som går helt i linje med majoriteten av partierna i . Jag vill börja med att yrka bifall till utskottets förslag till beslut under punkt 5. Jag tycker att det är ett mycket klokt beslut. Jag har jobbat inom gruvnäringen inom olika områden och bor i en gruvkommun. Jag vet betydelsen av ett sammanhållet gruvprogram.Fackföreningar och gruvföretagen har jobbat aktivt tillsammans med strategiska frågor som berör gruvnäringen och dess tillväxtmöjligheter. Samarbetet har handlat om investeringar, energifrågor, miljöfrågor och inte minst utbildningsfrågor. Det har inneburit att vi inte bara tryggat jobb utan även skapat hållbara och nya jobb som ger en framtidstro.Jag har fått se och uppleva glädjen i kommuner, samhällen och byar som fått nya möjligheter tack vare gruvnäringen. Jag har fått se hur ungdomars ögon på nytt fått tro och hopp om ett riktigt jobb och en möjlighet till att bli självständig.Trots att fackföreningarna och gruvföretagen arbetat aktivt och gemensamt med dessa frågor räcker det inte, för det krävs politiska beslut. Regeringen måste hjälpa till om tillväxten ska fortsätta.Gruvindustrin har målet att fördubbla produktionen . Det är en kraftig satsning på tillväxt som skapar tusentals nya arbetstillfällen över hela landet. Andelen anställda i gruvnäringen är den största som gruvnäringen är mest expansiva bransch. De uppskattade investeringarna kan uppgå till . Exporten av metaller och mineralprodukter ökar kraftigt. Det betyder stora intäkter för statskassan, nya jobb, ökad forskning och teknikutveckling.I takt med att världen blir rikare och fler får ta del av välståndet pekar alla prognoser på en fortsatt efterfrågan på råvaror. Vi kan se hur andra länder agerar snabbt för att tillvarata dessa möjligheter. Det är viktigt att gruvföretagen kan få och får förutsättningar för att växa. Annars riskerar man att bli marginaliserad.Regeringens nuvarande mineralstrategi räcker inte till. Det kommer snabbt att krävas ytterligare insatser för att ta till vara det investeringsfönster som är vidöppet. Utskottets förslag till beslut innebär ett samlat program för gruv- och mineralindustrins avgörande områden.Ett av dessa områden är tillståndsprocesser. Det finns stora möjligheter att förenkla tillståndsprocessen utan att sänka ambitionerna avseende miljöskydd. Ett annat är betydelsen av välutbildad arbetskraft. På kort sikt behöver gruvbranschen nyanställa ca 5 000 personer. Moderna gruvarbeten är högkvalificerade och ställer särskilda krav på utbildning. Ytterligare ett område är infrastruktur. Gruvornas konkurrenskraft är beroende av en väl fungerande infrastruktur med hög kapacitet. Det är också en förutsättning för att nya gruvor ska kunna öppna.Ett annat viktigt område är kommunerna. Gruvor och kommuner är beroende av varandras framgångar. Därför är det av största vikt att kommuners intressen, möjligheter och utmaningar ingår i ett heltäckande program i form av utbildning och bostäder.Fru talman! Gruvindustrin är en motor för tillväxt och sysselsättning i . Gruvnäringen ger en framtidstro i nya och gamla gruvkommuner. Vi har därför ett gyllene läge att skapa förutsättningar för gruvbranschen att växa och minska den svenska arbetslösheten. Tåget går , och gör vi ingenting riskerar att gå miste om både tillväxt och nya jobb. Därför yrkar jag bifall till utskottets förslag till beslut under punkt 5.