bet · GZ01SoU16 · 2012-04-03 00:00:00 — Regeringen är också positiv till att det ska vara tillåtet inom unionen för allmänheten att inhämta kvalitativ och tillförlitlig information om receptbelagda läkemedel. Regeringen kan dock inte acceptera det presenterade förslaget i dess nuvarande utformning, eftersom det i flera avseenden skapar konflikter i förhållande till tryckfrihetsförordningen och yttrandefrihetsgrundlagen. Regeringen anser inte att skälet till skydd för nationella konstitutionella bestämmelser om pressfrihet och yttrandefrihet är tillräckligt. Kommissionens förslag genomgår f.n. subsidiaritetsprövning i socialutskottet. inkom ett yttrande från regeringen, som anser att förslaget inte strider mot subsidiaritetsprincipen. har beretts tillfälle att yttra sig över förslaget. Enligt KU strider förordningsförslaget KOM(2012) 49 mot subsidiaritetsprincipen. beslutade att lämna ett prövningsutlåtande med ett motiverat yttrande till kammaren. I Överenskommelse om statens ersättning till landstingen för kostnaderna för läkemedelsförmånerna 20112012 mellan och Kommuner och Landsting anges att parterna är överens om att det föreligger ett behov av att följa upp användningen av läkemedel som uppfyller kraven i rådets förordning (EG) nr 141/2000 (särläkemedel). SKL fick uppdraget att kartlägga användningen av de läkemedel som avses och redovisa det . Med anledning av detta fick Stiftelsen i uppdrag av SKL att utreda användningen av särläkemedel. Resultaten presenterades i : Särläkemedel 2011. Av sammanfattningen framgår bl.a. följande (s. 4): Kostnaden för särläkemedel, liksom andelen av den totala kostnaden för humanläkemedel oavsett försäljningssätt, har fördubblats . Den absoluta merparten av kostnaderna belastar sjukvårdshuvudmännen indirekt via läkemedelsförmånen eller direkt via rekvisition då andelen för patienternas egenavgift genom läkemedelsförmånens konstruktion är låg. Variationerna är stora mellan landstingen kring i vilken grad särläkemedel utnyttjas med högst kostnad per invånare i och lägst med i enligt prognos 2011. Kostnaden per invånare i har ökat från till per invånare. Inget särläkemedel omfattas av den frivilliga överenskommelsen inom Kommuner och Landsting om solidarisk finansiering på det sätt som sker för läkemedel vid Gauchers sjukdom, blödarsjuka samt hiv-infektion. Skälet till detta är att överenskommelsen hanterar den särskilda ersättningen från staten till landstingen för kostnaderna för läkemedelsförmånerna, dvs. den berör inte läkemedel som helt eller till delar rekvireras till vårdinrättningar. En klinisk prövning är en undersökning som syftar till att t.ex. upptäcka eller verifiera de kliniska eller farmakologiska effekterna av ett läkemedel. Bestämmelser om kliniska prövningar finns i 13 § läkemedelslagen (1992:85). trädde föreskrifter om kliniska läkemedelsprövningar på människor (LVFS 2011:19) i kraft. Till föreskriften har en vägledning skrivits i syfte att beskriva och tolka innehållet i gällande regelverk. Om ett läkemedel ska användas av både kvinnor och män, ska båda könen ingå i de kliniska prövningarna av läkemedlet. Vid granskningen av ett nytt läkemedel värderar eventuella skillnader mellan könen när det gäller läkemedlets effekt och omsättning i kroppen (jfr ICH:s Guideline for Good Clinical Practice, . (), ger ut publikationen , som är läkemedelsbranschens samlade förteckning över humanläkemedel. Innehållet är baserat på produktresuméer och anpassat till förskrivarens behov i samarbete mellan läkemedelsföretag, klinisk expertis, användare och LIF. Den senaste versionen, FAS UT 3, utarbetades i samverkan mellan författaren och läkaren och läkemedelskommittéer i 14 landsting. Syftet med handboken är bl.a. att ge råd om hur läkemedelsbehandlingar bör avslutas och hur man byter till andra läkemedel eller andra behandlingar. Målgruppen för FAS UT 3 är i första hand läkare, sjuksköterskor, farmaceuter, vårdpersonal i äldreomsorg samt studerande till dessa olika professioner (). Av föreskrifter (LVFS 2006:11) om godkännande av läkemedel för försäljning m.m. 6 kap. 1 § framgår bl.a. att förpackningsmaterialet ska vara ändamålsenligt i fysikaliskt och mekaniskt hänseende. Förpackningarna ska vara utformade så att missförstånd om hur läkemedlet ska användas inte uppstår samt att förväxling med livsmedel eller hygienisk-kosmetiska produkter inte kan ske. Ett läkemedel godkänns alltid i sin förpackning, dvs. eller Europeiska läkemedelsmyndighetens () bedömning innefattar även de ansökta förpackningarna. Det finns inget krav på vilka sorters förpackningar som ska användas, utan företagen är fria att ansöka och myndigheterna har att pröva det som är ansökt. Enligt uppgift från engagerar sig myndigheten på olika sätt i frågan om svårtillgängliga förpackningar. En svårighet är att en förpackning som är bra för en patient, kanske inte passar en annan. I samband med temaår om reumatism, ingick bl.a. i ett arbete med att påverka läkemedelsförpackningars hanterbarhet. Den metod som togs fram av projektet kom att användas av en del läkemedels- och förpackningsföretag som ett medel i deras produktutveckling, men den saknade officiell status och tyngd. Av det skälet initierade ett europeiskt standardiseringsprojekt (CEN-TC261-WG2) med syfte att få den svenska metoden accepterad som en CEN-standard. Arbetet mötte ett betydande europeiskt motstånd och man misslyckades med att få en standard accepterad. Arbetet fortsätter med att utveckla en metod som skulle kunna accepteras. har tillsammans med och lyft upp en rad förpackningsrelaterade frågor till diskussion inom en av EMA:s kommittéer Quality Working Party. Dessa frågor är av olika art men har det gemensamt att de berör olika aspekter av förpackningarnas ändamålsenlighet. Man vill med denna diskussion försöka få gehör för och hitta former för att ställa högre krav på förpackningarna än de som ges av nuvarande regelverk. Från svensk sida har man särskilt lyft fram frågan om att många patienter upplever problem med att öppna sina läkemedelsförpackningar. Det är för tidigt att säga något om utfallet av detta initiativ. Av 7 § läkemedelslagen (1992:859) framgår att godkänner läkemedel för försäljning i . I det europeiska systemet för godkännande av läkemedel finns flera procedurer att välja på om man vill ha läkemedlet godkänt i mer än ett medlemsland. Företaget kan söka ett centralt godkännande som gäller för hela EU-marknaden, eller en procedur som bygger på ömsesidigt erkännande. Enligt finns det inget förbud mot s.k. kombinationsprodukter dvs. läkemedel med en kombination av olika substanser i . Varje ansökan prövas enligt gällande regler om effekt, säkerhet och kvalitet. Förslag om äldres användning av läkemedel och lex mot läkemedelsvanvård har tidigare behandlats av socialutskottet i betänkandena /10:SoU1 Utgiftsområde 9 Hälsovård, sjukvård och social omsorg m.m. (prop. 2009/10:1, rskr. 2009/10:131), 2009/10:SoU22 Patientsäkerhet och tillsyn (prop. 2009/10:210, rskr. 2009/10:342) och 2010/11:SoU1 Utgiftsområde 9 Hälsovård, sjukvård och social omsorg m.m. (prop. 2010/11:1, rskr. 2010/11:124125). I det senaste anförde utskottet följande (s. 59, res. S + MP + V). Läkemedelsgenomgångar är ett prioriterat område inom ramen för regeringens stimulansmedel för att förbättra vården och omsorgen om äldre i kommunerna och landstingen. Utskottet konstaterar att bidraget har resulterat i flera positiva effekter. Flera av huvudmännen redovisar att läkemedelsgenomgångar kan ge samhällsvinster genom att t.ex. antalet läkemedel minskar. Det finns behov av att samordna, koordinera och prioritera det nationella arbetet inom läkemedelsområdet för att uppnå en mer effektiv förskrivning och en förbättrad användning av läkemedel. Utskottet ser positivt på regeringens initiativ till att ta fram en nationell läkemedelsstrategi med det övergripande syftet att förbättra läkemedelsanvändningen. Rapporten jämförelser av hälso- och sjukvårdens kvalitet och effektivitet Jämförelser mellan landsting 2010 har presenterats av och Kommuner och Landsting. Av den framgår bl.a. att andelen äldre som har tio eller fler läkemedel har minskat med . har även andelen äldre med riskfyllda kombinationer av läkemedel blivit mindre, liksom andelen äldre med tre eller flera psykofarmaka. bör inte ta något initiativ. Motionerna [] avstyrks. Läkemedel är en viktig del av hälso- och sjukvården som tillför direkt patientnytta och effektiviserar vården. Läkemedel kan vara en stor tillgång för att förbättra hälsa och livskvalitet. Men läkemedel kan också utgöra ett hot mot hälsan om de används på fel sätt och i fel doser. Det handlar också om läkemedel som inte ska kombineras med varandra och läkemedel som inte bör användas av äldre. Utskottet ser därför positivt på de insatser som görs för att ständigt förbättra patientsäkerheten och användningen av läkemedel. uppmärksammades felaktig läkemedelsanvändning för äldre. En s.k. aktuell debatt om detta problem hölls i (prot. 2008/09:19). trädde patientsäkerhetslagen (2010:659) i kraft. Det grundläggande syftet med lagen är att göra vården säkrare och göra det enklare att anmäla felbehandlingar. Lagen innehåller bl.a. bestämmelser om att vårdgivare ska bedriva ett systematiskt patientsäkerhetsarbete (3 kap.). Av lagen framgår att vårdgivaren ska anmäla händelser som har medfört eller hade kunnat medföra en allvarlig vårdskada till , s.k. lex Maria-anmälningar (3 kap. 5 §). Enligt lagens förarbeten ska bl.a. förväxlingar, felaktiga förskrivningar och feldoseringar av läkemedel anmälas. Av lagen framgår även att vårdgivaren ska ge patienterna och deras närstående möjlighet att delta i patientsäkerhetsarbetet. Vidare kan patienter och anhöriga anmäla klagomål till . Det finns behov av att samordna, koordinera och prioritera det nationella arbetet inom läkemedelsområdet för att uppnå en mer effektiv förskrivning och en förbättrad användning av läkemedel. Utskottet anser att den presenterade nationella läkemedelsstrategin kommer att utgöra en viktig del i detta arbete. Strategin visar i vilken riktning läkemedelsanvändningen bör utvecklas för att bli mer effektiv och patientsäker. Genom strategin kommer de statliga och landstingskommunala insatserna att bättre kunna samordnas och utvecklas så att man uppnår konkreta förbättringar vad gäller läkemedelsanvändningen. Strategins vision Rätt läkemedelsanvändning till nytta för patient och samhälle är formulerad för att ta till vara både den enskilda patientens och samhällets intressen av en ändamålsenlig läkemedelsanvändning. Med rätt läkemedelsanvändning menas att den är patientsäker och effektiv: rätt läkemedel till rätt patient vid varje enskilt tillfälle. Utskottet noterar att man för att åstadkomma en utveckling inom strategins uppsatta mål har brutit ned dessa i sju insatsområden. Det gäller bl.a. en ökad samsyn och förståelse för ordinerad behandling, att skapa en bättre och säkrare ordinationsprocess samt att utveckla kunskap om och riktlinjer för läkemedel och läkemedelsanvändning för de patientgrupper där detta är mest eftersatt. I detta ingår att skapa förutsättningar för effektiva läkemedelsgenomgångar och läkemedelsavstämningar i vårdens övergångar samt att utvärdera effekten av dessa åtgärder på följsamhet till ordinerad behandling. Vidare ingår att genomföra kompetenshöjande utbildningsinsatser för hemtjänstpersonal och att förstärka läkares kunskap om läkemedel och läkemedelsanvändning under specialistutbildning i läkemedelsintensiva specialiteter. Utskottet påminner om att av läkare i (Ipuls) erbjuder utbildning i bl.a. läkemedelsbehandling. Utskottet noterar även att ett av delmålen i den nationella läkemedelsstrategin är att utveckla nationella riktlinjer för hur äldre multisjuka ska behandlas. har arbetat med frågan om felaktig läkemedelsanvändning. Utskottet noterar bl.a. att arbetar med skärpningar av de befintliga föreskrifterna för läkemedelshantering i hälso- och sjukvården (SOSFS 2000:1). Ändringarna omfattar bl.a. att personer som är eller äldre och har fem eller fler läkemedel ska erbjudas läkemedelsavstämningar när de får hemsjukvård, flyttar in i ett särskilt boende, besöker den öppna vården eller läggs in på sjukhus. Varje vårdgivare ska dessutom erbjuda läkemedelsgenomgångar till patienter som har problem som beror på läkemedel. Föreskrifterna beräknas vara klara . har även fått i uppdrag att utarbeta en vägledning för hur och när en läkemedelsavstämning för äldre multisjuka personer ska genomföras för att ge bästa möjliga effekt. Styrelsen ska även utveckla sätt att mäta och följa upp sådana avstämningar och genomgångar. Uppdraget ska redovisas . fick ytterligare uppdrag i syfte att bl.a. förbättra läkemedelsanvändningen för äldre. har det avsatts stimulansbidrag till kommuner och landsting med syfte att höja kvaliteten i omsorgen och vården om äldre personer inom sju prioriterade områden, varav läkemedelsgenomgångar är ett. överenskommelse mellan staten och Kommuner och Landsting om en sammanhållen vård och omsorg om de mest sjuka äldre, ingår en överenskommelse om ett stimulansbidrag på totalt till de län som kan minska den felaktiga användningen av läkemedel med . Det gäller ett sammanvägt medelvärde för indikatorerna olämpliga läkemedel, olämpliga läkemedelskombinationer och läkemedel mot psykos i särskilda boenden för äldre. Utskottet välkomnar denna satsning för att öka kvaliteten och säkerheten i läkemedelsbehandlingen och motverka olämpliga läkemedel och läkemedelskombinationer. Utskottet vill i detta sammanhang även nämna läkarnas roll. Utbildningen i geriatrik läran om äldres sjukdomar och läkemedelsbehandling har minskat i läkarnas grundutbildning. Detta är beklagansvärt, då de äldre är den största patientgrupp som läkarna möter och läkemedelsbehandlingen den vanligaste behandlingsformen. Utskottet ser därför positivt på att en särskild utredare fått i uppdrag att göra en översyn av den svenska läkarutbildningen (dir. 2011:96). Bland annat ska utbildningens innehåll och struktur ses över. Uppdraget ska redovisas . För att förbättra läkemedelsanvändningen och för att verka för samordning och samverkan mellan olika aktörer inom området, har regeringens uppdrag att bygga upp och driva en utrednings- och utvecklingsverksamhet. Utskottet välkomnar detta, då många problem vid läkemedelsanvändning kan förebyggas och undvikas till nytta för patienterna och samhällsekonomin genom samarbete och riktade insatser. Vidare införs nya regler om rapportering av biverkningar i och med genomförandet av EU-direktivet om säkerhetsövervakning av läkemedel (prop. 2011/12:74, bet. 2011/12:SoU17). Bland annat utvidgas definitionen av biverkningar, vilket innebär att hälso- och sjukvårdspersonalens rapportering av biverkningar kommer att omfatta även icke allvarliga biverkningar och felmedicineringar. Även konsumentrapportering betonas i EU:s nya lagstiftning. Utskottet ser positivt på det arbete som bedrivs inom och med att ta emot, bearbeta, kvalitetssäkra, utvärdera och sammanställa de s.k. spontana biverkningsrapporterna från sjukvård och konsumenter. Sammanfattningsvis konstaterar utskottet att en rad åtgärder vidtagits för att förbättra läkemedelsanvändningen, inte minst för äldre. Det innebär också att intentionerna med den s.k. lex har tillgodosetts. Motionerna So273 (M), So430 (MP) yrkandena 2, 4 och 9, So521 (S) yrkande 25, So590 (V) yrkande 21 och So641 (SD) får därmed anses delvis tillgodosedda. Motionerna So368 (M) och So584 (M) avstyrks. Utskottet delar inte uppfattningen i motion So430 (MP) yrkande 10. När det gäller objektiv läkemedelsinformation noterar utskottet att Läkemedelsupplysningen fyller en viktig funktion för privatpersoner som har frågor om läkemedel. Vidare arbetar och bl.a. med rådgivning. Utskottet anser inte att bör ta något initiativ med anledning av motion So492 (V) yrkande 2. Användningen av särläkemedel inom landstingen har följts upp av Kommuner och Landsting. Utskottet anser inte att bör ta något initiativ med anledning av motion So424 (KD). Motion So249 (S) yrkande 3 rör äldre kvinnors deltagande i kliniska läkemedelsprövningar. Utskottet noterar att båda könen, enligt riktlinjer, ska ingå i de kliniska prövningarna av läkemedlet om det ska användas av både kvinnor och män. bör inte ta något initiativ. Vad gäller utsättning av läkemedel, noterar utskottet att det finns en handbok, , som ges ut på privat initiativ. syftar till att ge råd om hur läkemedelsbehandlingar bör avslutas och på andra sätt stödja sjukvården i arbetet med att erbjuda en förbättrad läkemedelsanvändning. bör inte ha synpunkter på innehållet. Motion So430 (MP) yrkande 3 bedöms huvudsakligen tillgodosedd. Motionären bakom So235 (S) anser att det är viktigt att verka för medicinförpackningar som är anpassade för alla. Utskottet har fått information om att arbetar på en rad olika sätt med frågan om svåröppnade läkemedelsförpackningar. Ett problem är att en förpackning som är bra för en patientgrupp, kanske inte passar en annan patientgrupp. Utskottet noterar att bl.a. i samband med temaår om reumatism deltog i ett arbete med att påverka läkemedelsförpackningars hanterbarhet. Detta arbete fortgår alltjämt. Vidare har tillsammans med och lyft upp en rad förpackningsrelaterade frågor till diskussion inom en av EMA:s kommittéer. Utskottet bedömer att motionen är delvis tillgodosedd. Slutligen noterar utskottet att det enligt inte finns något generellt förbud mot s.k. kombinationsprodukter dvs. läkemedel med en kombination av olika substanser i . Varje ansökan prövas enligt gällande regler om effekt, säkerhet och kvalitet. Motionerna So305 (FP) och So370 (M) avstyrks. Apoteksfrågor och försäljning av receptfria läkemedel Utskottets förslag i korthet avslår motioner om bl.a. apoteksomregleringens konsekvenser för konsumenterna, apotek i glesbygd, apotekspersonalens kompetens samt försäljning av receptfria läkemedel och receptfria djurläkemedel. Jämför reservationerna 3 (S), 4 (MP, V), 5 (SD), 6 (V), 7 (S, MP, V), 8 (S), 9 (V) och 10 (V) samt särskilt yttrande 2 (S). Apoteksomregleringens konsekvenser för konsumenterna I motion So521 av m.fl. (S) yrkande 26 (delvis) begärs ett tillkännagivande om apoteksmarknaden. Motionärerna anser att tillsynen behöver skärpas och att möjligheter till ekonomiska sanktioner införs för att värna 24-timmarsregeln. Sanktionerna ska kunna riktas antingen mot apoteksledet eller mot distributionsledet beroende på var ansvaret ligger. Motionärerna vill också se en ny lagstiftning om ett gemensamt läkemedelsregister som gör det möjligt för den enskilda konsumenten att få reda på var medicinen finns oberoende av apotekskedja. Vidare anför motionärerna att det nu är mycket viktigt att en genomgripande analys av apotekens handelsmarginal genomförs så att den framtida tillgängligheten varken blir för hög eller för låg i förhållande till konsumentnyttan. I motion So232 av (S) begärs ett tillkännagivande om att belysa vad apoteksavregleringen har fått för konsekvenser för konsumenterna. Det gäller bl.a. konsumenternas möjlighet att få reda på var medicinen finns oberoende av apotekskedja. I motion So354 av och (S) begärs ett liknande tillkännagivande om en uppföljning av avregleringen av apoteksmarknaden och i motion So652 av m.fl. (S) begärs ett tillkännagivande om apoteken och tillgängligheten till medicin. I motion So371 av och (S) begärs ett tillkännagivande om apotekens informationsskyldighet. Motionärerna anför att kravet bör vara att samtliga apotek kan och ska informera sina kunder om var de kan finna den aktuella medicinen i de fall de inte själva kan sälja den. Även motion So500 av (S) rör reglerna för apotekens tillhandahållande av läkemedel (24-timmarsregeln). I motion So649 av och (SD) begärs ett tillkännagivande om att följa upp omregleringen av apoteksmarknaden så att servicen till konsumenterna säkerställs. I motion So492 av m.fl. (V) yrkande 3 begärs ett tillkännagivande om att regeringen bör inleda en dialog med apoteksmarknadens aktörer för att förbättra för konsumenterna, enligt rekommendation. I yrkande 4 begärs ett tillkännagivande om att ett nationellt sekretesskyddat register över lagerhållna produkter bör upprättas. Med hjälp av ett sådant register kan apotekspersonalen snabbt se var medicinen finns och hänvisa kunden dit, anförs det. I yrkande 5 begärs ett tillkännagivande om att regeringen bör se över kreditprövningsvillkoren för läkemedel. Motionärerna anser att ingen ska behöva avstå från sina mediciner av ekonomiska skäl. I yrkande 6 begärs ett tillkännagivande om att möjligheten att införa ett gemensamt kreditsystem för alla landets apotek bör ses över, för att underlätta för kunden att få sin medicin så snabbt som möjligt. I motion So425 av (KD) begärs ett tillkännagivande om att sjukhusapoteken måste ha tillgång till de läkemedel som ordineras av behandlande läkare på sjukhuset. Motionären anför att det skulle underlätta mycket för de patienter som är berörda och som därmed kan hämta ut sin medicin före hemfärd eller före behandling. Apotek i statlig ägo I motion So492 av m.fl. (V) yrkande 1 begärs ett tillkännagivande om att behålla och utveckla den del av apoteksrörelsen som finns kvar i statlig ägo. Enligt motionärerna finns det en anledning till att staten ska äga företag, nämligen att använda dem till samhällsnytta och för befolkningens behov. I motion So521 av m.fl. (S) yrkande 26 (delvis) begärs ett tillkännagivande om apoteksmarknaden. Motionärerna anför bl.a. att behovet och utformningen av en förutsägbar och kostnadseffektiv lösning för apotekstäckningen i glesbygd bör analyseras. I motion So492 av m.fl. (V) yrkande 7 begärs ett tillkännagivande om att regeringen bör återkomma med förslag på hur glesbygden ska garanteras tillgång till apoteksverksamhet med kompetent personal även efter 2013. I motion N303 av m.fl. (V) yrkande 10 (delvis) begärs ett tillkännagivande om att regeringen skyndsamt bör ta fram förslag för att garantera hela landets befolkning tillgång till läkemedel. I motion So588 av (C) begärs ett tillkännagivande om utvecklingen av apoteksombud i glesbygd. Motionären anför att ytterligare ett steg mot konkurrensneutralitet på apoteksmarknaden skulle tas om alla apoteksaktörer på lika villkor gavs tillfälle att bedriva sådan ombudsverksamhet som bedriver. De nya aktörerna skulle på ett nytt sätt kunna tillgodose behovet av en god läkemedelsförsörjning till den svenska glesbygden. Försäljning av receptfria läkemedel I motion So492 av m.fl. (V) yrkande 9 begärs ett tillkännagivande om att listan över läkemedel som får säljas i butik bör ses över och utvärderas ur ett patientsäkerhetsperspektiv. I yrkande 10 begärs ett tillkännagivande om att mindre läkemedelsförpackningar bör införas, detta för att komma till rätta med överdosering. I yrkande 11 begärs ett tillkännagivande om att det bör införas krav på ett bassortiment av läkemedel. finns det inget krav på butikerna som säljer receptfria läkemedel att de ska inneha ett bassortiment. Det finns exempelvis inget krav på att det måste finnas doser anpassade till både barn och vuxna, vilket enligt motionärerna riskerar att medföra felaktig dosering då konsumenten försöker anpassa ett läkemedel doserat för en vuxen till att passa ett barn. I yrkande 12 begärs ett tillkännagivande om att tillståndsplikt bör gälla för försäljningen av läkemedel i detaljhandeln. En fördel med ett krav på tillstånd vore enligt motionärerna att tillsynsmyndigheten redan innan försäljningen påbörjas ges tillfälle att göra en bedömning av näringsidkarens lämplighet att sälja läkemedel. I motion So356 av (S) begärs ett tillkännagivande om kontroll av försäljning av receptfria läkemedel. Motionären anför att risken för överkonsumtion är betydande, eftersom försäljningen av bl.a. värktabletter ökat som tillsynen av försäljningen är undermålig. I motion So410 av (M) begärs ett tillkännagivande om försäljning av receptfria djurläkemedel.