bet · GZ01SoU15 · 2012-03-29 00:00:00 — 2011/12:SoU15 Alkoholservering på särskilda boenden Alkoholservering på särskilda boenden I betänkandet behandlas regeringens proposition 2011/12:61 Alkoholservering på särskilda boenden. Några följdmotioner har inte väckts. I propositionen lämnas förslag till lag om ändring i alkohollagen (2010:1622). Ändringsförslaget innebär att det ska bli tillåtet att servera spritdrycker, vin, starköl och andra jästa alkoholdrycker till en boende och besökare till denne på särskilda boenden vid vilka måltidsservice tillhandahålls. Med särskilda boenden avses sådana boenden för äldre människor som regleras i 5 kap. 5 § andra stycket socialtjänstlagen (2001:453) och sådana särskilda boenden för funktionshindrade som regleras i 5 kap. 7 § tredje stycket socialtjänstlagen och 9 § 9 lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade. Utskottet välkomnar och ställer sig bakom de föreslagna ändringarna. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Utskottets förslag till riksdagsbeslut Alkoholservering på särskilda boenden antar regeringens förslag till lag om ändring i alkohollagen (2010:1622). Därmed bifaller proposition 2011/12:61. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (C), (S), (M), (S), (M), (M), (S), (S), (C), (MP), (KD), Per Ramhorn (SD), (V), (M), (S), (FP) och (S). Ärendet och dess beredning I proposition 2011/12:61 Alkoholservering på särskilda boenden föreslår regeringen att antar dess förslag till lag om ändring i alkohollagen (2010:1622). Regeringens förslag till riksdagsbeslut finns i bilaga 1 och lagförslagen finns i bilaga 2. Lagförslagen har med några undantag behandlats i Lagrådet. De undantagna förslagen är av rättelsekaraktär. I propositionen föreslås att det blir tillåtet att servera spritdrycker, vin, starköl och andra jästa alkoholdrycker till en boende och besökare till denne på särskilda boenden vid vilka måltidsservice tillhandahålls. Detta innebär att ett undantag görs från huvudregeln i alkohollagen (2010:1622) om krav på serveringstillstånd. Med särskilda boenden avses sådana boenden för äldre människor som regleras i 5 kap. 5 § andra stycket socialtjänstlagen (2001:453) och sådana särskilda boenden för funktionshindrade som regleras i 5 kap. 7 § tredje stycket socialtjänstlagen och 9 § 9 lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade. Vidare föreslås att den som serverar spritdrycker, vin, starköl och andra jästa alkoholdrycker på ett sådant särskilt boende som nämnts ovan ska utöva särskild kontroll (egenkontroll) över serveringen. För egenkontrollen ska det finnas ett för verksamheten lämpligt program. Om den som bedriver alkoholservering på ett särskilt boende inte följer de allmänna bestämmelserna i alkohollagen om ordning och nykterhet, åldersgränser eller utlämnande av alkoholdrycker, ska han eller hon kunna förbjudas att fortsätta med serveringen eller meddelas varning om ett förbud skulle vara en alltför ingripande åtgärd. Ett förbud ska gälla . Den som serverar alkoholdrycker i strid med ett sådant förbud döms till böter eller fängelse . I ringa fall ska det inte dömas till ansvar. Lagändringarna föreslås träda i kraft . Alkoholservering på särskilda boenden Utskottets förslag i korthet antar regeringens förslag till lag om ändring i alkohollagen (2010:1622). Servering av spritdrycker, vin, starköl och andra jästa alkoholdrycker Med servering avses försäljning av alkoholdrycker till en konsument, om det sker för förtäring på stället, se 1 kap. 11 § andra stycket alkohollagen (2010:1622). Annan försäljning till konsument är att betrakta som detaljhandel enligt alkohollagens terminologi. Med försäljning avses i sin tur att man tillhandahåller alkoholdryckerna mot ersättning. Bestämmelser om servering av alkoholdrycker finns i 8 kap. alkohollagen, och huvudregeln är att sådan kräver tillstånd, se 8 kap. 1 § första stycket. I paragrafens tredje stycke finns dock undantag från tillståndskravet. Det gäller fall då serveringen avser enstaka tillfälle för i förväg bestämda personer, sker utan vinstintresse och utan annan kostnad för deltagarna än kostnaden för inköp av dryckerna samt äger rum i lokaler där det inte bedrivs yrkesmässig försäljning av alkohol- och lättdrycker. Frågor om serveringstillstånd prövas av den kommun där serveringsstället är beläget. Enligt 8 kap. 15 § första stycket får ett stadigvarande serveringstillstånd för servering till allmänheten bara medges om serveringsstället har ett eget kök i anslutning till serveringslokalen och tillhandahåller lagad eller på annat sätt tillredd mat. Gästerna ska kunna erbjudas ett varierat utbud av maträtter. Ett tillfälligt tillstånd för servering till allmänheten får meddelas om serveringsstället tillhandahåller tillredd mat, och detsamma gäller för tillstånd för servering i slutet sällskap, se 15 § tredje stycket. Serveringstillstånd får bara meddelas den som visar att han eller hon med hänsyn till sina personliga och ekonomiska förhållanden samt omständigheterna i övrigt är lämplig att utöva verksamheten och att verksamheten kommer att drivas i enlighet med de krav som ställs i alkohollagen, se 8 kap. 12 § första stycket. Sökanden ska genom att avlägga ett prov visa att han eller hon har de kunskaper om alkohollagen och anslutande föreskrifter som krävs för att på ett författningsenligt sätt kunna utöva serveringsverksamheten, se 12 § andra stycket. Straffbestämmelser finns i 11 kap. alkohollagen. Om någon t.ex. uppsåtligen eller av oaktsamhet serverar alkoholdrycker utan serveringstillstånd när så krävs, kan denne dömas för olovlig försäljning av alkoholdrycker till böter eller fängelse i högst , se 3 §. För servering av folköl krävs inte något tillstånd. Alkoholservering på särskilda boenden Regeringen anser att med särskilda boenden ska avses sådana boenden för äldre människor som regleras i 5 kap. 5 § andra stycket socialtjänstlagen (2001:453), förkortad SoL, och sådana särskilda boenden för funktionshindrade som regleras i 5 kap. 7 § tredje stycket samma lag och 9 § 9 lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade, förkortad LSS. Det är alltså fråga om individuellt behovsprövat boende som ges med stöd av SoL och LSS. Vidare gör regeringen den bedömningen att frågan om tillstånd till alkoholservering på särskilda boenden bara är aktuell i de fall måltidsservice tillhandahålls där. Då det är kommunernas ansvar att driva verksamhet i form av särskilda boenden, och då det också är kommunerna som prövar frågor om serveringstillstånd enligt alkohollagen, konstaterar regeringen att kommunen prövar sin egen lämplighet för verksamheten enligt 8 kap. 12 § alkohollagen i de fall kommunen söker och får tillstånd till alkoholservering på särskilda boenden som kommunen själv driver. Enligt regeringen framstår inte detta som en nödvändig ordning. Med hänsyn till den prövning som kommunen ändå måste göra innan den uppdrar åt en enskild aktör att driva verksamhet i form av särskilt boende, kan det enligt regeringens bedömning inte anses nödvändigt att kommunen prövar dennes lämplighet också inom ramen för ett tillståndsförfarande enligt alkohollagen. Enligt regeringen framstår det alltså inte som nödvändigt med en individuell lämplighetsprövning enligt alkohollagen när det gäller den som driver ett särskilt boende där måltidsservice tillhandahålls. Detta gäller oavsett om kommunen driver verksamheten i egen regi eller om det särskilda boendet är upphandlat på entreprenad och oavsett om någon underentreprenör i sin tur bedriver måltidsservicen. De krav som alkohollagen ställer bör enligt regeringen kunna tillgodoses inom ramen för den prövning som kommunen ändå måste göra innan den uppdrar åt någon enskild utförare att driva verksamheten. Regeringen föreslår därför att alkoholservering till de boende och deras besökare, på sådana särskilda boenden vid vilka måltidsservice tillhandahålls, tillåts i alkohollagen. Regeringen anser att den som bedriver alkoholservering på särskilda boenden ska utöva kontroll (egenkontroll) över serveringen och utarbeta särskilda egenkontrollprogram för ändamålet, även om risken för alkoholpolitiska olägenheter vid sådan servering måste bedömas vara minimal. Enligt regeringen kan man inte helt utesluta att den som bedriver serveringen i något avseende kan komma att bryta mot lagen. Regeringen anser därför att det bör finnas en möjlighet för kommunen att kunna förbjuda fortsatt servering eller meddela varning om ett förbud skulle vara en alltför ingripande åtgärd. Eftersom servering är försäljning till konsument om det sker för förtäring på stället är de allmänna bestämmelserna om försäljning i 3 kap. alkohollagen tillämpliga på servering, oavsett om denna kräver tillstånd eller inte. Regeringen gör därför bedömningen att det finns behov av att kunna meddela förbud mot fortsatt servering om den som bedriver serveringen inte följer de allmänna bestämmelserna i alkohollagen om ordning och nykterhet, åldersgränser eller om utlämnande av alkoholdrycker i 5, 7 och 8 §§. Enligt regeringen bör ett sådant förbud mot fortsatt servering begränsas . Regeringen konstaterar att det är straffbelagt i alkohollagen att överträda ett av kommunen meddelat förbudsbeslut i enskilda fall när det gäller detaljhandel och servering av folköl. Regeringen föreslår att den som fortsätter att servera alkoholdrycker på ett särskilt boende i strid med ett förbud som kommunen meddelat mot sådan servering ska kunna dömas till ansvar för olovlig dryckeshantering till böter eller fängelse . På motsvarande sätt som gäller för detaljhandel och servering av folköl bör det inte dömas till ansvar i ringa fall. Följdändring och rättelser i alkohollagen Regeringen föreslår att när det gäller servering av folköl ska de bestämmelser som anges i alkohollagen om de krav på verksamheten som ska vara uppfyllda samt skyldigheten att anmäla sådan verksamhet till kommunen inte gälla för sådan servering av alkoholdrycker som är undantagen från kravet på serveringstillstånd. Därtill föreslår regeringen ett antal rättelser i alkohollagen när det gäller fel som uppstått genom förbiseende i fråga om förverkande, alkoholservering i foajéer till teater eller konsertlokal, partihandlares rätt att sälja alkoholdrycker och försäljning av alkoholdrycker då ett serveringstillstånd har återkallats. Utskottet välkomnar förslaget som innebär att alkoholservering blir tillåten till en boende och dennes besökare på särskilda boenden vid vilka måltidsservice tillhandahålls. Ett grunddrag i svensk alkohollagstiftning är att motverka risken för att servering medför alkoholpolitiska konsekvenser. För att inte förtroendet för alkoholpolitiken ska minska bör dock restriktioner begränsas till sådana som allmänheten uppfattar som meningsfulla. Utskottet delar regeringens uppfattning att de krav som alkohollagen ställer i samband med servering bör kunna tillgodoses inom ramen för den prövning som kommunen ändå måste göra innan den uppdrar åt någon enskild utförare att driva verksamhet med särskilda boenden. Någon särskild prövning inför alkoholservering på särskilda boenden som kommunen själv driver framstår inte heller som nödvändig. Utskottet delar regeringens uppfattning också när det gäller kravet på egenkontroll för den som bedriver alkoholservering på särskilda boenden. Utskottet ställer sig alltså bakom regeringens förslag till lag om ändring i alkohollagen (2010:1622). Förteckning över behandlade förslag Proposition 2011/12:61 Alkoholservering på särskilda boenden: antar regeringens förslag till lag om ändring i alkohollagen (2010:1622).