bet · H001SoU1 · 2012-12-06 00:00:00 — Det beror kanske också på vilken bedömning vi gör av vilka omsorger och insatser äldre med omfattande omsorgsbehov behöver när de bor hemma och att vi inte har stärkt upp på det sätt som skulle behövas när fler äldre människor ska bo hemma. Du var också inne på samarbetsfrågorna, som naturligtvis är viktiga men som kanske inte löser allt.Om man tittar närmare på detta ser man att anhörighjälpen ökade från till 63. Det man lyfter fram som skiljer sig från tidigare utveckling är att den har ökat. Förut var det väldigt många äldre som inte hade så hög utbildning och som hade låg inkomst som hade hjälp av sina barn, ofta döttrar som också hade låg utbildning och mindre anknytning till arbetsmarknaden. Men ökar hjälpen också från barn som jobbar och jobbar heltid. Det påverkar naturligtvis på många sätt.Många anhöriga vill hjälpa till, men de kanske vill hjälpa till med det känslomässiga, det sociala, inte ta över sådant som inte fungerar i . Man pekar på att det finns människor som väljer att gå ned på deltid och att inte jobba, men det finns också kvinnor som känner att de måste ha flexibla arbetstider, de kan inte satsa på jobbet och de kommer efter sina arbetskamrater. Det här är både en fråga om en bra äldreomsorg för de äldre och en jämställdhetsfråga för dem som får rycka in när äldreomsorgen inte räcker till. Jag har bara hört på radio om den här forskningsrapporten. Den ska jag läsa noggrant därför att det är viktigt att se vad som ligger bakom de här siffrorna. Är det biståndsbedömningen som har dragits åt på något sätt, eller vilket annat skäl är det? Jag förutsätter att det här är en rapport som , kanske också i förlängningen den nya myndigheten, kommer att ta till sig och utöva sin tillsyn över det här området. Man har mer koncentrerat sig på de särskilda boendena tidigare, inte så mycket på just , så det här tror jag är en mycket viktig rapport att gå vidare från och se vad som ligger bakom.Vi har väl i varit särskilt oroade av vad som händer med invandrarkvinnor. När man ställer frågan till invandrare hur de ser på äldreomsorgen, om den är till fyllest, har jag fått svaret: Vi tar hand om våra äldre själva. Och så har de tittat anklagande på oss svenskar som om vi lämnade våra äldre i sticket. Det gör vi naturligtvis inte på något sätt. Det här fordrar alltså fortsatt analys. Det kan också drabba relationen mellan anhörig och den äldre personen negativt. Det viktiga tycker jag är hur man ser på det här. Är det en utveckling vi ska acceptera, eller ska vi säga att det handlar om att vi måste satsa de resurser som behövs för att ha en fungerande, bra och offentligt finansierad äldreomsorg? Annars hamnar vi i ett läge där några får göra det här. De får jobba för mycket. De mår dåligt om de inte får tillräckligt stöd från den offentliga äldreomsorgen. De klarar kanske inte att jobba heltid. De klarar inte att sköta sitt jobb på rätt sätt.Vi har ju sett barnomsorgen som en samhällsstruktur som är till för barnen men som också är till för att föräldrarna, både män och kvinnor, ska kunna jobba. Äldreomsorgen borde vara en lika viktig samhällsstruktur för att se till att kvinnor som ofta kanske är och uppåt också ska ha möjlighet att jobba och försörja sig. Annars får vi en struktur som fortsätter med att lågutbildade kvinnor, som ibland är lite längre ifrån arbetsmarknaden, jobbar deltid och annat, hjälper sina äldre föräldrar, får lägre pension, sitter där själva och behöver hjälp av sina döttrar.Vi kan också se att de som har högre inkomst och utbildning köper mer privat hjälp. Men det man köper är ju inte omsorg, utan det är praktisk städning och sådant i första hand. Där tror jag att utvecklingen ligger , att också från högutbildade kvinnor och en del män ökar anhörigstödet till föräldrarna.Just att faktiskt se äldreomsorgen som en viktig samhällsfråga är lika viktigt som barnomsorgen för att vi ska få ett samhälle där människor, både kvinnor och män, ska kunna jobba och där vi inte vältrar över ansvaret för de äldre på kvinnor, framför allt de kvinnor som har lägst inkomster och sämst möjligheter att få ett jobb. Det måste ju vare ömsesidig frivillighet när det gäller anhöriginsatser och att som äldre motta insatser från den yngre. Jag tror att de siffror som presenterades är viktiga för att vi ska se hur insatserna hänger ihop med tillgången till vård- och omsorgsboende eller särskilt boende. Vi kan ju konstatera att de stimulansmedel som har avsatts inte har gått åt. Jag upplever en tröghet hos kommunerna med att bygga. De kommer att landa i en krissituation omkring 2020 när andelen mycket gamla kommer att vara ganska stor. Den är på väg att växa.Då kommer vi in på kommunernas planering av byggande: prioritering av byggande av äldrebostäder, inte bara vård- och omsorgsboende utan trygghetsbostäder, och att säga ja till seniorboende, som är att betrakta som ordinärt boende. I alltför många kommuner har det visats i utredningar att det här inte är prioriterat. Jag har tagit upp den frågan med departementsledningen och att vi ska ha överläggningar om hur man kan få fart på det här byggandet. Det har sagts väldigt många kloka ord här . Jag har tänkt att jag ska försöka att inte upprepa sådant som redan har sagts. Vi får se om jag lyckas med det.Mitt inlägg handlar om två områden. Det är personlig assistans och hemlöshet. Jag börjar med den personliga assistansen. "Jag har blivit kung över livet", sade en person som erhållit personlig assistans.Jag har träffat många som berättar hur viktig den här reformen är och vilken enorm betydelse den har haft när det gäller att få leva ett fullvärdigt liv. "Jag har blivit kung över livet." Det är ett bra uttryck för vad den här reformen har betytt och betyder för väldigt många människor.En av förutsättningarna för rätt till personlig assistans enligt LSS är att en person behöver hjälp för att klara sina grundläggande behov. Det görs ju en första grundlig utredning om vilka behov personen har. Jag menar att den första utredningen måste vara oerhört väl genomförd. Den ska ligga till grund för fortsatta omprövningar. När omprövningen görs ska det vara en fråga om vad som har blivit bättre eller sämre . Man ska inte börja om från början vid en tvåårsomprövning. Den första bedömningen är viktig.Regeringen har lämnat ett uppdrag till Inspektionen för socialförsäkringen som handlar om att ta fram ett säkrare underlag för att bedöma hur tillämpningen av reglerna om grundläggande behov i assistansersättningen har utvecklats och vad utvecklingen beror på. Det är bland annat mot bakgrund av domen i Regeringsrätten - som flera har relaterat till här - som handlade om grundläggande behov.Herr talman! Det finns en oro som gäller oanmälda hembesök hos den assistansberättigade. Men förslaget handlar inte om att införa oanmälda hembesök till alla som har assistans. Förslaget innebär egentligen ett slags förtydligande att om man vid upprepade tillfällen och utan giltig förklaring nekar myndigheten ett sammanträffande är det aktuellt med ett oanmält hembesök. Om det förekommer oegentligheter kan ersättningen sättas ned eller dras in.En annan oro gäller bedömningar. Därför är jag glad att regeringen har lämnat uppdraget till Inspektionen för socialförsäkringen att också ta fram en fullständig bild av beslutsfattandet vad avser både initiala beslut och omprövningar av beslut.Så gäller det fusket. Den som gör rätt behöver inte känna oro - eller hur? Jag tror att oron ibland kommer av att man vet att det förekommer fusk därute och att det kan göra allmänheten mindre positiv till reformen. Den bakomliggande utredningen konstaterade att en av de vanligaste situationerna där medvetet fusk med assistansersättning förekommer är när vuxna assistansberättigade har sina närstående som assistenter. Det är oerhört tråkigt att höra eftersom närstående gör heroiska insatser . Jag har träffat många av dem. För dem jag har träffat har det fungerat bra.Om jag har förstått det hela rätt är assistansanordnarna positiva till att man ställer höga krav för att få bedriva verksamhet.Låt oss värna assistansreformen, där målet är att den enskilde får möjlighet att leva som andra, ha samma levnadsvillkor och vara fullt delaktig i samhällslivet.Jag fick ett inlägg på facebook av . Jag har fått lov att återge hennes inlägg - det är bra. skriver på facebook att hon kan berätta att efter ett minutiöst granskande av fick hennes son personlig assistans. Han kan nu ha ett värdigt och tryggt liv med självbestämmande. Alternativet hade troligtvis varit att hållas neddrogad, fastspänd och befinna sig i ett för honom obegripligt kaos. bor han i egen lägenhet, går på gymnasiet, har fritidsaktiviteter och berikar många andra människors liv.Herr talman! Jag vill också säga något om hur vi ser på hemlösheten inom . Jag arbetade i bland de hemlösa. Det handlade om akut hemlösa människor, de som Moder kallar de fattigaste bland de fattiga. De har förlorat allt - bostad, kontakter med anhöriga och respekt från andra människor. Jag lärde mig i det arbetet att se människan först, inte missbruket.När räknade de hemlösa var de 2005 drygt 17 000 personer. har de stigit till ca 34 000 personer. Orsaken till ökningen är bland annat breddningen av begreppet hemlös.Vi har ju fyra olika definitioner på hemlöshet. Eftersom jag arbetade med personer i den första definitionen, det vill säga akut hemlösa, ska jag uppehålla mig lite grann vid dem. vet vi att hemlöshet - det hör vi i ordet - i hög grad handlar om bostadsfrågan. Det råder stor brist på bostäder i många kommuner. "Bostad först" är en modell som har prövats på ett fåtal platser i landet. Allt fler kommuner visar intresse för att införa den formen. Det handlar för en hemlös om att få en bostad, precis som det låter, ett kontrakt och alltså en nyckel till en egen lägenhet. Det kan vara så att kontraktet börjar i samarbete med men sedan övergår helt och hållet som ett avtal mellan hyresvärden och hyresgästen. Där bostad först har prövats, till exempel i och , har det slagit mycket väl ut. Det gäller även på de platser där det har prövats i . Men för att det ska fungera krävs ordentliga sociala insatser i form av stöd till den boende. Det handlar om att på nytt bli en del av det "normala" livet. Det är en svår omställning för många men vi ser att det händer.Vi har alla sett hemlösa på våra gator. Det är inget nytt. Men jag är mycket glad att regeringen tillsatt en hemlöshetssamordnare med uppgiften att ge kommunerna stöd i deras arbete med långsiktiga och hållbara strukturer och fungerande rutiner i arbetet mot hemlöshet och utestängning från bostadsmarknaden. Här behövs samverkan mellan länsstyrelserna, Kommuner och Landsting, , , , och inte minst frivilligorganisationerna, som bidrar i högsta grad till att ge dessa personer stöd.Herr talman! Det finns ett starkt samband mellan vräkning och hemlöshet. Att barn vräks är fullständigt oacceptabelt. har ett stort ansvar att agera snabbt och samverka med andra så att man, om det behövs, kan flytta familjen till ett annat ordnat boende. Men är det också viktigt att informeras om att vräkning är på gång. Dessutom måste fler myndigheter samverka, till exempel och även fastighetsägaren, så att barn inte vräks. För mig som kristdemokrat anser jag att vräkning är oacceptabelt och inte värdigt vårt land.Därmed vill jag yrka bifall till propositionen och önska mina kolleger i socialutskottet god jul och ett gott nytt år. Jag kommer att hålla med dig, . ((KD): Vad bra! )Den första bedömningen är absolut den som är avgörande. Det är den som utgör grunden för om det går att "fuska". Därför är det synd att man inte från början haft med handikapporganisationerna, som säkert hade lagt fram förslag på mer precisa instrument för att komma åt överutnyttjandet av assistansen. Där håller jag med, och det är synd att man inte har tagit vara på den kunskap som finns hos handikappföreningarna.Jag återkommer till det du pratade om i början, , nämligen grundläggande behov. Det handlar ju om den dom vi alla talar om. Jag är övertygad om att det inte behövs en lagförändring med lagrådsremiss och hela den apparaten, men det behövs ett förtydligande av 9 §. handlar den paragrafen om att använda sitt sunda förnuft. tog upp frågan om att äta och klara hela processen.Hur ser du, , på frågan om att förtydliga vad som är grundläggande behov så att vi går tillbaka till hur det var före den praxis som inrättades? Jag håller med och om att domen kan ifrågasättas när det gäller att kunna förbereda mat och efterarbetet. Många av oss tycker att den är tveksam.Vad jag ser framöver är resultatet av det uppdrag som Inspektionen för socialförsäkringen, ISF, har fått att titta på det här. Det handlar om att ta fram ett säkrare underlag för att bedöma hur tillämpningen av reglerna om grundläggande behov i assistansersättningen har utvecklats och vad utvecklingen beror på. Man kommer att titta på det. Utifrån det tror och hoppas jag att man kommer fram till bättre, tydligare och kanske, om vi utgår från det vi sade om maten, något generösare regler. Ja, det hoppas verkligen jag också.Från början var det bestämt att det här över huvud taget inte skulle redovisas . Det var vi i oppositionen som fick till ett delbetänkande 2012. För Alliansen var det helt okej att vänta . är risken, eftersom man inte kommer att få så mycket svar , att det slutgiltiga beslutet kommer 2014.Därför ställer jag samma fråga till dig, , som jag har ställt till dina allianskamrater, om du är beredd att agera . Då menar jag framför allt att göra ett förtydligande av 9 §. Vi brukar ofta säga att tiden går ganska fort. Vi inväntar delrapporten, och jag är beredd att vänta till 2014. Jag tror att det måste få ta sin tid. När vi nu pratar om det här visar det sig att det är viktigt att det blir helt korrekt. Jag tycker att man ska se till de personer som kommer i åtnjutande av den personliga assistansen, och det är så viktigt att det fungerar gentemot dem. Då är vi tillbaka till det här att kunna förbereda sin mat, ta sin mat och efteråt avsluta det hela.Det här är väldigt viktiga frågor. Det stora frågetecken som vi har haft kring 9 a § ska rätas ut, och det kanske behöver ta . Vi har delrapporten, och sedan ser jag fram emot att vi får ett riktigt bra avslut på det här. Det råder enighet i utskottet kring den viktiga frågan om Rett Centers långsiktiga finansiering. Emellertid återstår frågan om en nödvändig anpassning av nivån på statens bidrag till Rett Center att lösa - en nödvändig konsekvens av långsiktigheten.Rett Center är en viktig verksamhet som ligger på i och har fått ett statsbidrag på . Bidraget skulle täcka kostnader för forskning och utveckling samt kunskap och information. Kostnaderna för den kliniska verksamheten skulle täckas av patientavgifter, eftersom som staten inte betalar för sjukvård utan detta åligger sjukvårdshuvudmännen.Rent ekonomiskt innebär detta att när Rett Center ska öka antalet patienter krävs ytterligare resurser för att täcka kostnaderna för forskning med mera eftersom patientavgifterna endast motsvarar kostnaderna för själva vården, i enlighet med riksdagsbeslutet 2002.Sedan 2003 har kostnaderna ökat, och framför allt gäller det lönekostnaderna. Kostnadsökningen är per år.Inflödet av remisser var 2003 på en sådan nivå att det räckte med ett team för de så kallade tvärprofessionella undersökningarna och motsvarande nivå för hjärnstamsundersökningarna. , och framför allt , har inflödet av patienter ökat kraftigt, vilket innebär att Rett Center har så många patienter att de behöver öka kapaciteten för att möta behovet. För hjärnstamsundersökningarna har Rett Center en väntetid , trots att de inom befintliga ramar kunnat mer än fördubbla kapaciteten jämfört med 2003.En ökning av kapaciteten innebär att Rett Center behöver fördubbla antalet läkare och terapeuter eftersom de måste använda antingen ett eller två team. En ökning av antalet patienter innebär ökade intäkter via patientavgifter men ingen finansiering av forskning med mera för den tillkommande personalen.Herr talman! Om Rett Center inte erhåller ett bidrag som gör det möjligt att anpassa kapaciteten blir effekten att denna patientgrupp inte får den vård som de har rätt till. Rett Center kommer att få ännu längre väntetider, och risken finns att patienterna får vänta alltför länge på vård och behandling. Rett Center kan också hamna i den situationen att de tvingas avvisa patienter, vilket vore djupt olyckligt för alla parter. Det är vanligt att patienterna efter vistelse på får rekommendationer att förändra sin medicinering så att de inte blir så neddrogade som ibland kan vara fallet. Detta ger förbättrad funktionsförmåga och ökad livskvalitet för dessa patienter.Långa väntetider medför också förhöjda risker. Om till exempel patienternas andningsstörningar inte åtgärdas fortsätter obalanserna i kroppen med långsiktiga skador som följd. för Rett Syndrom, RSIS, är mycket förvånade och bestörta över att Rett Centers framtid kan vara hotad som en följd av att de ytterligare ekonomiska medel som behövs för att kunna bedriva verksamheten kanske inte tillskjuts i regeringens kommande budget.Staten har ett särskilt ansvar för , och vi föreslog därför i vårt budgetalternativ att statsbidraget till Rett Center räknas upp till 10 miljoner inom befintligt totalanslag 1:6 Bidrag till folkhälsa och sjukvård. Detta förslag röstades ned i samband med beslut om statsbudgetramarna. Beslutet om vilken nivå Rett Center ska få ligger i händerna på regeringen, och de kan välja att höja anslaget eller att inte göra det.Jag utgår ifrån att frågan om en anpassning av nivån för bidraget till Rett Center senast kommer att lösas av regeringen så att verksamheten vid Rett Center har en möjlighet att finnas kvar.I detta anförande instämde , , , , och (alla S), (MP) samt (V).