bet · GZ01UU8 · 2012-04-10 00:00:00 — I följande enskilda motioner begärs att agerar för ett frigivande av den svenske journalisten och medborgaren som är fängslad i : 2010/11:U210 (MP), 2010/11:U237 (FP), 2010/11:U251 (M), 2010/11:U285 (KD), 2010/11:U301 (M), 2010/11:U302 (M), 2010/11:U303 (M), 2010/11:U304 (S), 2010/11:U314 (C), 2011/12:U201 (S), 2011/12:U244 (M), 2011/12:U247 (M), 2011/12:U263 (KD), 2011/12:U268 (M), 2011/12:U298 (S), 2011/12:U302 (FP), 2011/12:U303 (S), 2011/12:U304 (FP), 2011/12:U310 (C) och 2011/12:U320 (M). konstaterar i sin World Report 2012 att firade sin 20-åriga självständighet 2011 men att landets invånare är offer för en av världens mest förtryckande regeringar. De är utsatta för godtyckliga och ej tidsbegränsade fängslanden, tortyr, inhumana förhållanden i fångenskap och inskränkningar i yttrandefrihet, rörelse och trosfrihet och utsätts för ej tidsbegränsad rekrytering till militärtjänst och tvångsarbete. tecknar i sin årsrapport (Amnesty Annual Report 2011) en mörk bild av människorättssituationen i . Kränkningar av de mänskliga rättigheterna beskrivs som rutinmässiga. Enligt rapporten har regeringen starkt inskränkt yttrandefriheten och religionsfriheten. Där framgår att inga oppositionspartier, oberoende journalism eller organisationer i det civila samhället eller icke-registrerade trossamfund tillåts och att tortyr är allmänt förekommande. Amnesty åberopar som gör gällande att två av tre eritreaner drabbats av undernäring. Också i redovisningen i rättigheter i , som publicerades , finns en rad uppgifter om den allvarliga människorättssituationen i . Det gäller exempelvis förekomsten av godtyckligt gripande av personer som sedan hålls i isoleringshäkte, omfattande rapporter om tortyr och misshandel och rapporter om utomrättsliga avrättningar. Andra exempel är att personer har utsatts för frihetsberövanden på grund av etiopiskt eller annat etniskt ursprung och religiösa och politiska övertygelser. Det råder kraftiga begränsningar i rörelsefriheten inom landet och i fråga om möjligheterna att utvandra. Det enda tillåtna partiet i är Peoples for Democracy and (PFDJ). Parlamentet har upphört att verka och någon opposition tillåts inte i landet. Inte heller tillåts någon fristående press. föreskriver grundlagen yttrande- och pressfrihet, rätt att bilda organisationer och att hålla möten. I realiteten är dessa rättigheter kraftigt inskränkta, enligt rättigheter i . Organisationen utan gränser placerade allra sist rankning av medieklimatet i världens länder (plats 178). I konstateras att den eritreanska regeringen låtit gripa journalister eller tvingat in dem i militärtjänst. Alla privatägda tidningar stängdes med hänvisning till deras rapportering om den politiska oppositionen. De ledande företrädare för oppositionen och de journalister som fängslades senare , däribland den svensk-eritreanske journalisten , hålls fortfarande fängslade eller har avlidit i fängelse. Inte i något av dessa fall har en rättegång inletts. Det finns enligt uppgifter om att några av journalisterna ska ha avlidit av tortyr, eller åtminstone av de svåra omständigheterna, eller av självmord under fängelsevistelsen. Ytterligare journalister uppgavs ha arresterats 2006, vilket dock förnekas av regeringen. Formell censur förekommer inte i , men informationsministeriet kontrollerar huvudsakligen alla medier inom landet. Tidningar tillämpar självcensur. finns det tillgång till internet. Det finns dock restriktioner för användningen, och webbsidor med oppositionella budskap har stängts ned. Enligt EU:s årsrapport om mänskliga rättigheter och demokrati i världen (EU Annual Report on Human Rights and Democracy in the World 2010) uppmanade unionen att villkorslöst frige alla politiska fångar. En EU-deklaration med denna innebörd utfärdades. EU uppmanade i den politiska dialog om mänskliga rättigheter som ägde rum i de eritreanska myndigheterna att frige och samtliga övriga fängslade journalister och att lämna information om dem och ge tillfälle att möta dem. EU tog också upp brott mot personer som tillhör icke statligt godkända religiösa grupper i . Situationen för och andra fängslade journalister i har i varit föremål för behandling i ett flertal betänkanden från utrikesutskottet och uppmärksammats i skriftliga frågor till utrikesministern och interpellationsdebatter i kammaren. I kammare slog utrikesministern fast att långvariga fångenskap är djupt bekymmersam och en fråga med hög prioritet för regeringen. Det finns starka humanitära skäl som talar för att ska friges. lägger ned stora ansträngningar för att få honom frigiven. För att nå detta mål bedrivs ett arbete med många olika medel, uppslag och kontakter. Utrikesministern framhöll också att EU regelbundet tar upp mänskliga rättigheter med . Regeringen har i utrikesdeklarationerna , 2011 och 2012 uttryckligen tagit upp frågan om frigivande av och klargjort att arbetet för hans frigivning fortsätter. gjorde EU:s höga representant på unionens vägnar ett uttalande om de tio journalister, däribland , och elva seniora regeringstjänstemän som godtyckligt fängslats och frånkänts sina rättigheter efter att ha kritiserat president . EU uppmanade att villkorslöst frige dessa fångar liksom andra personer som fängslats på grund av sina politiska åsikter. Landets regering uppmanades att offentliggöra all information om var dessa fångar befinner sig och ge dem möjlighet att träffa sina familjer och advokater, inte minst av humanitära skäl. Även utrikesminister gjorde ett uttalande om att borde friges. De elva fängslade eritreanska regeringstjänstemännens öde uppmärksammades i en resolution som antogs enhälligt av Interparlamentariska unionens styrelse (). Utskottet anser att det är viktigt att och EU fortsätter att fästa uppmärksamhet på situationen för och andra personer i en liknande situation. bör fortsätta att verka för att problemen även tas upp i och av EU-institutionerna, exempelvis i EU:s återkommande politiska dialogmöten med . Mot bakgrund av utskottets överväganden avstyrks motionerna 2010/11:U210 (MP), 2010/11:U237 (FP), 2010/11:U251 (M), 2010/11:U285 (KD), 2010/11:U301 (M), 2010/11:U302 (M), 2010/11:U303 (M), 2010/11:U304 (S), 2010/11:U306 (S) yrkandena 31 och 71, 2010/11:U314 (C), 2011/12:U201 (S), 2011/12:U244 (M), 2011/12:U247 (M), 2011/12:U263 (KD), 2011/12:U268 (M), 2011/12:U298 (S), 2011/12:U302 (FP), 2011/12:U303 (S), 2011/12:U304 (FP), 2011/12:U310 (C), 2011/12:U315 (S) yrkande 71 och 2011/12:U320 (M). Socialdemokraterna framhåller i kommittémotion 2011/12:U315 (S) yrkande 70 att samtliga politiska fångar i måste släppas fria och att trakasserierna riktade mot den etiopiska oppositionen måste upphöra. Lagen om , som begränsar de demokratiska fri- och rättigheterna, måste omgående avskaffas. behandlade under den förra mandatperioden motionsförslag om situationen för de mänskliga rättigheterna i i betänkandena /08:UU9 och 2009/10:UU15. I det förstnämnda betänkandet stod situationen för oromofolket och i i fokus, medan det sistnämnda betänkandet tog upp människorättssituationen ur ett mer generellt perspektiv. Utrikesminister besvarade därefter en skriftlig fråga från (KD) (fr. 2011/12:275) om vad utrikesministern avser att göra för att situationen i Ogaden ska bli en fråga för EU och dess biståndspolitik. Enligt rättigheter i (publicerad 2011) hade det skett en försämring av respekten för de mänskliga rättigheterna. Upprepade rapporter om brott mot de mänskliga rättigheterna hade lämnats. ägde det rum val i . beskriver i organisationens årsrapport att valen ägde rum i en atmosfär av trakasserier, ofredande och inskränkning av mötes- och föreningsfrihet. Lagstiftning som allvarligt inskränker människorättsaktiviteter trädde i kraft. Den fria pressen blev föremål för starka inskränkningar. anger att det demokratiska utrymmet inför valen begränsades genom att journalister hindrades från att intervjua väljare och valobservatörer, vilket begränsade allmänhetens möjlighet till insyn och information om valet. En uppförandekod för medierna som antogs före valet innebar bl.a. att journalister inte fick rapportera om något som kunde uppvigla till revolter eller terrorism, en vag ordalydelse med breda tolkningsmöjligheter, enligt . I parlamentsvalen vann det regerande partiet Ethiopian Peoples Revolutionary (EPRDF) tillsammans med närstående partier alla mandat utom två. En oppositionskoalition, Medrek, anklagade regeringen för valfusk och begärde omval. Den nationella och landets högsta domstol hörsammade inte denna begäran. Av EU:s framgår att EU:s valobservatörsinsats slog fast att även om valen var välorganiserade och ägde rum under fredliga former så motsvarade valprocessen inte internationella normer för val, särskilt vad gäller öppenheten i processen och bristen på lika villkor för de kandiderande partierna. I EU:s slås fast att unionen är bekymrad över situationen för de mänskliga rättigheterna i och tillämpningen av lagen om det civila samhällets organisationer som trädde i kraft och som nämns i den aktuella motionen. Lagen om det civila samhällets organisationer innebär enligt Amnestys årsrapport en strikt kontroll av sådana organisationer och ger utrymme för straffrättsliga sanktioner, inklusive böter och fängelse. Lokala icke statliga organisationer förbjuds att arbeta med frågor om mänskliga rättigheter och demokrati om av deras inkomster kommer från utländska källor. Lagen medförde enligt Amnesty att människorättsförsvarare blev försiktiga och ledde till självcensur. En del organisationer ändrade i hög grad sin inriktning och upphörde att arbeta med frågor om mänskliga rättigheter. I en rapport som publicerades riktade Amnesty skarp kritik mot hur lagstiftningen om det civila samhällets organisationer (2009 Charities and Societies Proclamation) innebär restriktioner mot organisationer som arbetar med mänskliga rättigheter och ger utrymme för omfattande inblandning från regeringshåll. Lagen anger stränga inskränkningar i finansieringen av organisationer som arbetar för mänskliga rättigheter. är den enligt Amnesty vagt formulerad och därmed öppen för tolkning. Människorättsförsvarare riskerar att bli fängslade om de bryter mot de oklart formulerade stadgandena. Amnesty anser att den aktuella lagen bryter mot konstitution och mot förpliktelser enligt internationell humanitär rätt. Utskottet konstaterar att bistånd för insatser för demokrati och de mänskliga rättigheterna i , också via multilaterala givare, har försvårats i och med införandet av den nämnda lagstiftning som strikt begränsar organisationers möjligheter att ta emot finansiering från utlandet. Utöver det som framgått ovan rapporterar också exempelvis organisationen om bristerna i valprocessen 2010, trakasserier och bristen på lika villkor för de partier som kandiderade. Enligt garanterar konstitutionen pressfrihet, men denna är i praktiken ofta föremål för inskränkningar. Organisationen uttrycker stor oro för den etiopiska regeringens selektiva sätt att genomföra lagar, liksom för bristen på oberoende i rättsväsendet. Journalister har enligt få garantier om att få en rättvis rättegång, och rättsfall kan pågå . Lagföring, hårda domar och hotet om landsflykt har medfört självcensur bland journalister. Utskottet välkomnar att regeringen i utrikesdeklarationen gjort ett uttalande om att de två svenska journalister som fängslats och dömts i bör försättas på fri fot. Mot bakgrund av utskottets överväganden avstyrks motion 2011/12:U315 (S) yrkande 70. Socialdemokraterna understryker i kommittémotionerna 2010/11:U306 (S) yrkande 68 och 2011/12:U315 (S) yrkande 72 delvis att omvärlden har ett ansvar att skydda människor när deras eget land inte förmår eller vill ta det ansvaret. Så är fallet i folkmordets . Regeringen i bär ansvaret för vad som sker i , och Socialdemokraterna välkomnar därför prövningen i den . Omvärlden har alltför länge nöjt sig med att i deklarationer och tal kritisera regim. Det är viktigt att alla utländska intressen i bidrar till en förbättrad ekonomisk utveckling, respekt för mänskliga rättigheter och ökad stabilitet i landet. Socialdemokraterna ser positivt på att anklagelser utreds om svenska företag har bidragit i folkrättsbrott i . Utskottet delar uppfattningen i motionen att omvärlden har ett ansvar att skydda människor när deras eget land inte gör detta. Principen om skyldigheten att skydda accepterades av deltagarna vid och tar sikte på staters skyldighet att skydda sin befolkning mot folkmord, krigsförbrytelser, etnisk rensning och brott mot mänskligheten, och på världssamfundets ansvar att ingripa när en stat inte vill eller förmår leva upp till denna skyldighet. Utskottet behandlade senast i betänkande 2010/11:UU15 frågor om tillämpningen av principen om skyldigheten att skydda. Den () är ett viktigt led i det internationella samfundets strävan att motverka straffrihet och därmed främjandet av de mänskliga rättigheterna och den humanitära rätten. Den har fulla stöd. ICC:s möjlighet att lagföra och döma de som begått allvarliga internationella brott (folkmord, brott mot mänskligheten och krigsförbrytelser) bidrar effektivt till skyddet av individen, respekten för rättsstatens principer och, ytterst, bevarandet av freden. När det gäller företags agerande i länder där det har rått konflikter, och i länder där konflikt råder och krigets lagar råder och mänskliga rättigheter riskerar att kränkas, ger verktyg framtagna av bl.a. och FN praktisk vägledning. Ministrar från och utvecklingsländer kom överens om skärpta riktlinjer för att främja ökat ansvarstagande av multilaterala företag vid affärsverksamhet och enades om en vägledning för att begränsa användningen av konfliktmineraler. antog för mänskliga rättigheter vägledande principer om företag och mänskliga rättigheter. Det är det första globala dokumentet av detta slag och det syftar till att förhindra och ta itu med riskerna för negativa effekter på de mänskliga rättigheterna kopplade till företags verksamhet. Därefter har FN:s högkommissionär för mänskliga rättigheter utarbetat en guide för tillämpningen av dessa, "The corporate responsibility to respect human rights: An interpretive guide". Utskottet välkomnar att uppmuntrar näringslivet att ta socialt och miljömässigt ansvar, inte minst i länder där den nationella lagstiftningen är bristfällig. Utskottet understryker vikten av att fortsätter att främja ett genomförande av riktlinjer och vägledande principer för företag och mänskliga rättigheter. Med anledning av vad som förs fram i den aktuella motionen om utredning av folkrättsbrott i konstaterar utskottet att åklagare på den internationella åklagarkammaren i beslutade att inleda en förundersökning om brott mot den humanitära rätten i . Inom denna förundersökning, som fortfarande pågår, kommer man även att utreda om det finns svensk anknytning till misstänkt brottslighet i . Det finns inga planer på att tillsätta någon särskild svensk utredning för att studera enskilda svenska företags verksamhet i . Som framgått tidigare i betänkandet har utskottet valt att i detta betänkande särskilt lyfta fram frågor om yttrandefrihet och mediefrihet. Vad gäller framgår av rättigheter i att en ny presslag antogs 2009 men att den fortfarande innehåller inskränkningar i mediefriheten. Generellt agerar myndigheterna utifrån ett nationellt säkerhetsperspektiv i pressfrihetsfrågor och tar inte de mänskliga rättigheterna i beaktande. Inhemsk radio och tv står under regeringens kontroll, enligt . Fristående medier förekommer men verkar ofta rent tekniskt från utlandet. Utskottet har ovan, under rubriken , redogjort för rådsslutsatserna om en strategisk ram för som antogs . Enligt definitionen i rådsslutsatserna ingår i . Mot bakgrund av utskottets överväganden avstyrks motionerna 2010/11:U306 (S) yrkande 68 och 2011/12:U315 (S) yrkande 72 delvis. Socialdemokraterna konstaterar i kommittémotion 2011/12:U315 (S) yrkande 72 delvis att en ny nation föddes när republiken utropades. bör svara positivt på FN:s förfrågan om att bidra med ingenjörstrupper till Sydsudan. Utskottet välkomnar FN:s engagemang för statsuppbyggnad i . Utskottet konstaterar att varken hade tillgänglig materiel eller tillgänglig personal för att kunna erbjuda den i motionen omnämnda insatsen 2011. Mot denna bakgrund avstyrks motion 2011/12:U315 (S) yrkande 72 delvis. Socialdemokraterna konstaterar i kommittémotionerna 2010/11:U306 (S) yrkande 70 och 2011/12:U315 (S) yrkande 74 att ett på väg mot demokratisk och ekonomisk utveckling och respekt för de mänskliga rättigheterna kommer att behöva omvärldens stöd. bör agera för en hoppfull utveckling. Spänningarna är fortfarande stora i den samlingsregering som skapades i efter att maktdelningsavtalet (GPA, General ) hade slutits . GPA, som undertecknats av tre politiska partier (Zanu-PF, MDC-T och MDC-M) skulle utgöra en grund för att komma till rätta med den omfattande politiska och ekonomiska krisen i landet. Avtalet, som förhandlades fram under medverkan av ledarna inom den regionala organisationen (Southern African Development Community), innefattade bl.a. upprättandet av fyra nya institutioner relaterade till mänskliga rättigheter. Tre av dessa har kommit till stånd. Det gäller en kommission för mänskliga rättigheter, en mediekommission samt en ny . Kommissionerna lider dock, enligt rättigheter i generellt av kapacitets- och resursbrist, och kommissionen för mänskliga rättigheters formella mandat har ännu inte beslutats av parlamentet. En antikorruptionskommission har ännu inte etablerats. publicerade våren respektive två bedömningar2[ Källor: The Road to Reform or Another Dead End? (Report nr 173, ) och Resistance and Denial: Stalled Reform Agenda (Briefing nr 82, )] av utvecklingen i som båda lyfter fram en rad problem med genomförandet av GPA och spänningar mellan avtalsparterna. Två framträdande utmaningar är att utveckla ett moget politiskt system som gör det möjligt för politiska partier att både samarbeta och konkurrera med varandra samt att hantera säkerhetsfrågor och bristen på reformer inom säkerhetssektorn, vilka hotar att underminera en meningsfull reformering. Också i Amnestys årsrapport konstateras att spänningarna är stora inom samlingsregeringen och att detta har fortsatt att underminera genomförandet av vissa delar av GPA. Amnesty redovisar i årsrapporten att SADC med begränsat resultat försökte bryta dödläget i regeringen. EU har efter att GPA undertecknades 2008 gjort uttalanden, antagit rådsslutsatser och på andra sätt gjort ställningstaganden om situationen i . EU har också satt av betydande belopp för att stödja genomförandet av GPA, inklusive en öronmärkning av från tionde utvecklingsfonden för detta ändamål. I ett uttalande uttryckte EU förhoppningen att den politiska lösning som uppnåtts genom GPA skulle leda till ett slut på politiskt våld och politiska hotelser och till omedelbar frigivning av alla politiska fångar. EU hoppades dessutom att den nya regeringen skulle visa engagemang för reformer, även genom att upphäva repressiv lagstiftning, tillsätta en trovärdig grupp för finansiella frågor och skapa förutsättningar för ekonomisk stabilisering. När det fanns konkreta tecken på en återgång till respekt för de mänskliga rättigheterna, tillämpning av rättsstatsprincipen och makroekonomisk stabilisering skulle EU stödja ekonomiska och sociala utveckling. De sanktioner mot som EU första gången införde 2002 ses över. Både 2011 och 2012 har lättnader i sanktionerna gjorts. Enligt det beslut som rådet fattade tar EU bort viseringsförbud och frysning av tillgångar för en tredjedel av de individer och två tredjedelar av de företag som stått på sanktionslistan. Det innebär den mest omfattande ändringen av sanktionerna mot sedan dessa infördes. Genom beslutet tas också viseringsförbudet för två zimbabwiska ministrar bort. Det beslut, som första gången fattades 2002, om att EU:s utvecklingsbistånd inte får kanaliseras genom , förlängdes med endast . Utskottet konstaterar att det för biståndsinsatser i finns en strategi som gäller . Strategin, som beslutats av regeringen, har som övergripande mål för de svenska insatserna en demokratisk utveckling kännetecknad av respekt för de mänskliga rättigheterna. Stöd till demokratisk utveckling, mätbara effekter och resultat, samarbete med andra givare samt koncentration av insatser ska vara vägledande principer för det svenska biståndet. En stor del av det svenska stödet inom området mänskliga rättigheter riktas till lokala och regionala organisationer. Även organisationer på medieområdet och ungdomsorganisationer är föremål för svenska insatser. är också en stor givare till flera internationella organisationer som är verksamma i inom områden som såväl direkt som indirekt berör mänskliga rättigheter. Bland dessa kan nämnas UNDP, UNFPA, , Röda Korset, IOM, och OCHA. I EU:s redovisas att unionen stöder en rad aktiviteter för att främja mänskliga rättigheter och demokrati i och för att bidra till reformer inom ramen för maktdelningsöverenskommelsen. EU stöder exempelvis ansträngningar för fredsbyggande och försoning, liksom granskning av människorättsbrott och genomför kampanjer för att främja de mänskliga rättigheterna. EU har nära samarbetat med det civila samhället och lokala myndigheter för att stärka demokratiska processer och främja rollen för fria medier. utökade EU sitt samarbete med människorättsförsvarare och tog upp deras försämrade situation med lokala företrädare. Även om EU har sanktioner mot har unionen, sedan samlingsregeringen tillträdde lämnat nära i utvecklingsbistånd till landet, främst i form av hälsovård och utbildning. Utskottet anser att det är angeläget att fortsätta att agera för ett fullt genomförande av maktdelningsavtal. Ansvaret ligger i första hand på landets samlingsregering att genomföra avtalet. Utskottet välkomnar att den regionala organisationen intensifierade sina ansträngningar att medla mellan parterna och få till stånd ett genomförande av maktdelningsavtalet. Det är enligt utskottet angeläget att dessa ansträngningar fortsätter. , EU och det internationella samfundet måste agera för en politisk lösning i linje med EU:s ovan nämnda uttalanden . måste också samarbeta fullt ut i överensstämmelse med den kommuniké som utfärdades av en trojka från SADC, som både och därefter med små framsteg sökt medla mellan parterna. Också har ett ansvar att driva på en utveckling i rätt riktning. Enligt utskottet har SADC och Afrikanska unionen (AU), genom att medverka till framförhandlandet av GPA, gjort viktiga insatser för att få en lösning på konflikten i . SADC och AU måste fortsätta att verka för ett genomförande av de överenskomna reformerna. bör inom EU och FN fortsätta att agera för ett aktivt diplomatiskt stöd för SADC:s och Afrikanska unionens ansträngningar att få till stånd en fungerande demokratisk regering i . Utskottet välkomnar strategin för biståndsinsatser i och understryker att det är angeläget att fortsätta att ge stöd till det civila samhället i för främjande av demokrati och insatser på människorättsområdet. Yttrandefriheten garanteras i grundlag, men begränsas i praktiken genom lagstiftning. I rättigheter i anges att tillämpningen av lagar som lagen om allmän ordning och säkerhet (Public Order and Security Act, POSA) och lagen om tillgång till information och integritetsskydd (Access to Information and Protection of Privacy Act, AIPPA) , innebär långtgående inskränkningar i yttrande- och pressfriheten. Den nya mediekommissionen, som nämnts ovan, rapporterar till informationsministeriet, vilket begränsar dess oberoende. Resursbegränsningar, liksom det restriktiva regelverket, försvårar också kommissionens arbete. Enligt om lämnades utgivningstillstånd till fyra nya dagstidningar, varav NewsDay var den första oberoende dagstidningen . Det finns också oberoende veckovisa nyhetstidningar. Den oberoende pressen uppges vara öppen i sin kritik av den sittande regeringen.