bet · H001FiU2 · 2012-12-12 00:00:00 — Den etniska och kulturella mångfalden bland anställda i staten ska öka på alla nivåer. Arbetsmiljön i staten ska vara god. De statsanställda ska ha kunskap om och förståelse för grundläggande värden i statsförvaltningen och rollen som statstjänsteman. Regeringen noterar att utvecklingen är fortsatt positiv för samtliga delmål som har ställts upp för staten som arbetsgivare. Löneutvecklingen i staten fortsätter att relativt väl följa utvecklingen på arbetsmarknaden i stort. Andelen kvinnor i ledande befattning har ökat (om man exkluderar anställningar inom Försvarsmakten). Löneskillnaderna mellan kvinnor och män fortsätter att minska. Andelen anställda med utländsk bakgrund har ökat på samtliga nivåer. Sjukfrånvaron i staten är på en oförändrad låg nivå. Antalet nybeviljade sjukpensioner minskar. Tillfredsställelsen över arbetssituationen fortsätter att vara mycket hög inom den statliga sektorn enligt årets arbetsmiljöundersökning. avviker sektorn negativt i förhållande till andra sektorer när det gäller exempelvis hot och våld. Mot denna bakgrund har Statskontoret fått i uppdrag att genomföra en analys av hur myndigheterna arbetar med att förebygga och hantera hot, våld och andra riskfaktorer. Kompetensförsörjningen fungerar i huvudsak väl. Fler statsanställda som är eller äldre väljer att fortsätta sin tjänstgöring. Staten har dock enbart fått en marginell ökning av antalet yngre bland sina anställda. Det är positivt, anser regeringen, att äldre medarbetare väljer att stanna kvar längre i sin anställning. är det angeläget att de statliga arbetsgivarna fortsätter att arbeta för att attrahera yngre arbetskraft. I fråga om grundläggande värden och rollen som tjänsteman har en omfattande satsning i form av ett projekt om offentligt etos och värdegrundsfrågor i statsförvaltningen genomförts . Syftet med projektet har varit att stärka de anställdas kunskaper om och förståelse för grundläggande värden i statsförvaltningen och rollen som statstjänsteman. Regeringen ser det som angeläget att de erfarenheter som gjorts tas till vara och utvecklas. Mot denna bakgrund vill regeringen satsa för att fortsätta att främja värdegrundsarbetet i den statliga förvaltningen (se här anslaget för Statskontoret). Målet för verksamheten är statistik av god kvalitet som är lättillgänglig för användarna. Vidare är målet att kostnaderna för uppgiftslämnandet ska minska och att statistikproduktionen ska vara effektiv. Området omfattar () verksamhet med produktion, spridning, utveckling och samordning av officiell statistik. SCB ansvarar för att producera officiell statistik inom flera områden, t.ex. arbetsmarknadsstatistik och nationalräkenskaperna (NR). Mot bakgrund av de brister som har påtalats främst i fråga om it-miljön angav regeringen i regleringsbrevet att myndigheten skulle öka takten i det pågående arbetet med att utveckla standardiserade och kvalitetssäkrade processer för att säkerställa en effektiv och tillförlitlig statistikproduktion. Även fel i den publicerade statistiken uppmärksammades, bl.a. i finansmarknadsstatistiken, detaljhandelsindex och industriproduktionsindex. SCB har redovisat sitt kvalitetsarbete för regeringen som gör bedömningen att man kan tala om väsentliga förbättringar. Kvalitetsarbetet har omfattat ett antal olika områden såsom standardiserade metoder och verktyg, kvalitetssäkrade processer och it-system, riskhantering samt aktiviteter för att beskriva och mäta kvaliteten i statistikprodukterna. Standardiserade verktyg och metoder har utvecklats och täcker nu enligt myndigheten de centrala momenten i en statistikundersökning. Även om de incidenter som har inträffat bekräftar bilden av att det är viktigt med ett fortsatt arbete för att säkerställa statistikens kvalitet, gör regeringen den bedömningen att målen för verksamheten huvudsakligen har uppfyllts. I sammanhanget bör uppmärksammas att regeringen har tillsatt (Fi 2011:05), som bl.a. ska granska den officiella statistikens kvalitet och tillgänglighet samt se över vilka mål, uppgifter, resurser och prioriteringar som ska gälla för SCB (dir. 2011:32). Uppdraget ska redovisas . Även för arbetet på europeisk nivå har man identifierat vissa brister i kvalitetsstyrningen av statistiken. antog en resolution i vilken kommissionen uppmanades att snabbt genomföra åtgärder för att förbättra kvalitetsledningen och styrningen inom europeisk statistik. Europeiska kommissionen presenterade ett förslag till ändring i förordning (EG) nr 223/2009 om europeisk statistik (KOM (2012) 167). De föreslagna ändringarna går ut på att stärka styrningen av det europeiska statistiksystemet, liksom att garantera de nationella statistikmyndigheternas oberoende och samordnande roll i de nationella statistiksystemen. Området omfattar uppföljning och analys av utfall samt utarbetande av kort- och medelfristiga prognoser om och analyser av den samhällsekonomiska utvecklingen och de offentliga finanserna. Verksamheten är i huvudsak anslagsfinansierad och bedrivs inom , (), och Expertgruppen för studier i offentlig ekonomi (). Målet för området är att åstadkomma tillförlitliga och väldokumenterade prognoser, analyser och uppföljningar av den samhällsekonomiska och statsfinansiella utvecklingen. I fråga om prognosprecision konstaterar regeringen att prognoser för BNP var något bättre än genomsnittet för andra prognosinstitut. Vidare ser regeringen positivt på utvecklingen mot mer fördjupade analyser, vilket den menar har gjort rapporterna mer användbara som underlag för diskussioner och beslut i ekonomisk-politiska frågor. När det gäller redovisas en mindre bra träffsäkerhet för budgetprognosen 2011 jämfört med genomsnittet för den senaste tioårsperioden (en överskattning av utgifterna). Regeringen gör ändå bedömningen att myndigheten i huvudsak har uppnått målet för sin prognosverksamhet. Till måluppfyllelsen bidrar också den breddning som gjorts av prognoserna till att omfatta hela den offentliga sektorn liksom den metodutveckling som bedrivits, vilket har resulterat i relevanta underlag av god kvalitet. När det gäller gör regeringen bedömningen att målet för verksamheten är uppfyllt genom att myndigheten har publicerat ett kvalificerat underlag och på så sätt bidragit till utformningen av den ekonomiska politiken. För Finanspolitiska rådets del menar regeringen att myndigheten i och med publiceringen av rapporten har nått målet att följa upp och bedöma måluppfyllelsen i finanspolitiken och i den ekonomiska politiken som och regeringen beslutat om. Området omfattar förvaltning av fastigheter som av försvarspolitiska, kulturhistoriska eller andra skäl har ansetts lämpliga att förvaltas av staten. Det gäller bl.a. regeringsbyggnader, länsresidens, ambassader, de kungliga slotten, museer, teatrar, monument, försvarsfastigheter, markområden och vissa fastigheter som har donerats till staten. Målet för området är en kostnadseffektiv statlig fastighetsförvaltning, som ska ske med rimligt risktagande samt med likvärdig avkastning och service i jämförelse med andra alternativ. Verksamheten inom området bedrivs av och . Regeringen gör bedömningen att båda dessa myndigheter har genomfört sina uppgifter enligt instruktionerna och i övrigt uppfyllt de mål som regeringen ställt upp. I propositionen konstateras dock att vad gäller visar kundundersökningarna (NKI) som gjorts på ett lägre resultat än vid den senaste undersökningen. För del redovisar regeringen att motsvarande kundundersökning visar på ett bättre resultat än tidigare, men konstaterar att arbete återstår inom ett flertal områden, t.ex. information och transparens. I betänkandet Staten som fastighetsägare och hyresgäst (2011:31) föreslås bl.a. att öppna bestånd och det statligt ägda fastighetsbolaget sammanförs i ett gemensamt bolag. Med anledning av betänkandet har regeringen tillkallat två särskilda utredare för att förbereda för det fysiska genomförandet av förslagen samt belysa vissa ytterligare frågor. Regeringen avser att återkomma till med förslag om den statliga fastighetsförvaltningen. Förslagen avses beröra principerna för den statliga fastighetsförvaltningen och styrningen av den statliga fastighetsförvaltningen samt redovisa frågor om förvaltningen av fastighetsbestånd. Området avser verksamhet och omfattar tillsyn, reglering och tillståndsgivning inom den finansiella sektorn, finansmarknadsforskning samt avgifter till tillsynsmyndigheter inom EU. Det övergripande målet är att bidra till ett stabilt och väl fungerande finansiellt system och till konsumentskyddet inom det finansiella området. Ytterligare ett mål för myndigheten är att stärka konsumenternas ställning på finansmarknaden genom att informera om och initiera privatekonomisk utbildning. Som nämnts tidigare föreslår regeringen att målet för det finansiella systemet renodlas och kompletteras. Som en konsekvens av detta överväger regeringen i kommande regleringsbrev till att utveckla målen. När det gäller särskilt tillsyn har tilldelats ökade resurser för att kunna utveckla omfattningen av densamma, ur såväl ett stabilitets- som ett konsumentperspektiv. Liksom i den föregående budgetpropositionen gör regeringen bedömningen att behovet av tillsyn kommer att öka. strategi för tillsynsarbetet är att det ska vara tydligt och mer heltäckande. Prioritering av tillsynen ska även fortsättningsvis göras utifrån ett riskbaserat förhållningssätt, som det måste finnas beredskap för insatser när oförutsedda problem uppstår. En sådan utveckling av strategin svarar också upp mot de rekommendationer som () ställde 2011 i samband med sin granskning av den svenska finansiella tillsynen. I fråga om folkbildningsinsatser kan nämnas din ekonomi, som är ett nätverk för att föra samman privata och offentliga aktörer i gemensamma utbildningssatsningar och projekt, med syftet att stärka allmänhetens kunskaper och privatekonomiska självförtroende. Den fortsatt stora osäkerheten om utvecklingen på finansmarknaderna har bl.a. medfört att kraven på insatser ökat på flertalet områden. har genom sin verksamhet bidragit till ett stabilt och väl fungerande finansiellt system och till ett förbättrat konsumentskydd på området. Regeringen gör sammanfattningsvis bedömningen att i huvudsak har nått upp till ställda mål. På området finansmarknadsforskning har regeringen uppdragit åt Verket för innovationssystem () att göra en långsiktig satsning på att stödja utvecklingen av forskning som är både internationellt konkurrenskraftig och har en hög relevans för den finansiella sektorns aktörer i såväl privat som offentlig verksamhet. är statens centrala finansförvaltning. I myndighetens uppdrag ingår fem huvuduppgifter: att vara statens internbank, att förvalta statsskulden, att ställa ut garantier och krediter som har beslutat om, att ansvara för insättningsgarantin och investerarskyddet samt att vara . Genom att på detta sätt samla ansvar och expertis för statens betalningar, statsskulden, garantier, lån och stöd till banker och andra kreditinstitut hos får staten en effektiv och ändamålsenlig finansförvaltning. I fråga om verksamheten inom statens internbank kan nämnas att det nya ramavtalet för betaltjänster har sänkt kostnaderna för statens betalningar . Vidare har arbetet med att öka säkerheten i den statliga betalningsmodellen fortsatt. När det gäller statsskuldsförvaltningen lämnar regeringen en skrivelse till med en utvärdering av statens upplåning och skuldförvaltning. Utvärderingen görs över rullande femårsperioder, där den senaste utvärderingen för perioden 20072011 överlämnades till . Kreditgarantier till företag i bilindustrin som söker lån från Europeiska investeringsbanken (EIB) har dominerat arbetet inom garanti- och kreditverksamhet . I samband med konkurs infriade sitt garantilöfte till EIB om . Utlåning har skett till inom de ramar som och regeringen beslutat. fick även uppdraget av regeringen att handlägga ett lån till . När det gäller skyddet för insättarna har ytterligare förstärkning införts . Inga nya fall som rör insättningsgarantin eller investerarskyddet har uppkommit . I sin roll som stödmyndighet har vidtagit åtgärder inom ramen för stödlagen, med en kvartalsvis rapportering till regeringen. I samband med bedömningen av huruvida målen för verksamheten har uppfyllts betonar regeringen det centrala uppdrag som har som statens finansförvaltning. För alla ovan nämnda delar gör regeringen bedömningen att myndigheten har agerat i enlighet med sitt uppdrag och utifrån gällande mål. Området omfattar krediter till Sjunde AP-fonden för att finansiera verksamheten och fördela kostnaderna för att bygga upp fondens verksamhet över tiden. Sjunde AP-fonden förvaltar två fonder i premiepensionssystemet, de s.k. byggstensfonderna AP7 Aktiefond och AP7 Räntefond. Fonderna bildades inom ramen för de förändringar i pensionssystemet som fattat beslut om. I och med reformeringen erbjuds nu sex olika placeringsalternativ, varav den största är förvalsalternativet AP7 Såfa, som i praktiken är en s.k. generationsfond med en sammansättning av aktie- respektive räntefonden som avspeglar premiepensionsspararens ålder. För personer upp till består Såfa enbart av aktiefonden, för att sedan, upp till , minska till en tredjedel aktiefond och två tredjedelar räntefond. Målet för Sjunde AP-fonden (fondens uppdrag) är att uteslutande förvalta premiepensionsmedel i pensionsspararnas intresse för att uppnå en långsiktigt hög avkastning i syfte att tillförsäkra andelsägarna en så bra pension som möjligt i förhållande till risken i placeringarna. Hänsyn till miljö och etik ska tas i placeringsverksamheten utan att avkall görs på det övergripande målet om hög avkastning. Regeringens utvärdering av Sjunde AP-fondens resultat redovisas i en särskild skrivelse till (jfr bet. 2012/13:FiU6). I den senaste utvärderingen av förvaltningen framgår att Sjunde AP-fondens förvalsalternativ sedan starten haft en avkastning som överträffar den genomsnittliga avkastningen för de privata fonderna i premiepensionssystemet. Det är ännu för tidigt att göra någon bedömning av resultatet för det nya förvalsalternativet. Regeringen konstaterar ändå att utvecklingen bekräftar behovet av tydlig information om förvalsalternativets inriktning och risknivå. Fonden har inlett ett arbete på detta område, vilket regeringen välkomnar. Området omfattar och dess normgivning i redovisningsfrågor. ska vara statens expertorgan på redovisningsområdet och ansvara för utvecklandet av god redovisningssed. Verksamheten ska också bidra till att förbättra standarden i de mindre och medelstora företagens löpande bokföring och årsredovisningar respektive årsbokslut genom informationsinsatser. utfärdade kompletterande normgivning, biträdde i redovisningsfrågor och avgav yttranden om god redovisningssed till domstolar i olika redovisningsfrågor. svarade nämnden på ca 3 100 frågor via e-post och telefon. fortsatte arbetet med att förbättra myndighetens service och tillgänglighet, bl.a. genom att se till att webbplatsen är lättillgänglig oavsett tekniska eller personliga förutsättningar. Myndigheten har också blivit mer efterfrågad av småföretag och yrkesverksamma inom redovisningsområdet. Mot denna bakgrund gör regeringen bedömningen att nämnden i hög grad bidrar till att uppfylla målet för området. 1.2 Revisionens iakttagelser inom utgiftsområdet bedömer att årsredovisningarna för samtliga myndigheter inom utgiftsområdet i allt väsentligt ger en rättvisande bild av verksamheten. När det gäller effektivitetsrevisionen berördes utgiftsområdet av ett antal rapporter, bl.a. Miljökrav i offentlig upphandling Är styrningen mot klimatmålet effektiv? (RiR 2011:29). I skrivelsen 2011/12:134 instämmer regeringen i huvudsak med övergripande iakttagelse att styrningen av arbetet med miljökrav i offentlig upphandling behöver stärkas i syfte att öka effektiviteten. Det i rapporten berörda området är dock föremål för ett flertal initiativ såsom och . Området berörs dessutom av det pågående arbetet inom EU med utarbetande av nya upphandlingsdirektiv. I och med skrivelsen anser regeringen att är slutbehandlad. Skrivelsen har behandlats av utskottet som välkomnade regeringens avsikt att återkomma med åtgärder i frågan och därmed föreslog att skrivelsen läggs till handlingarna (bet. 2012/13:FiU7). Rapporten om stabilitetsfonden (RiR 2011:26) har tidigare behandlats av utskottet (skr. 2011/12:71, bet. 2011/12:FiU44). I regeringens skrivelse med anledning av rapporten redovisas att en översyn av frågor som rör stabilitetsfonden har inletts inom . Rapporten om myndigheternas insatser för finansiell stabilitet (RiR 2011:9) behandlas i FiU15. I två rapporter, 2007 och 2010, framförde att det fanns sårbarheter och risker i den statliga betalningsprocessen (RiR 2007:28, RiR 2010:13). Vid behandlingen av iakttagelser, liksom av styrelses framställning i ärendet (2010/11:RRS5) ansåg utskottet att det var angeläget att regeringen återkom till med en redovisning av vilka åtgärder som vidtagits för att förbättra säkerheten i statens betalningar (bet. 2010/11:FiU22). I skrivelsen 2011/12:91 liksom i budgetpropositionen redogör regeringen för flera åtgärder som vidtagits för att stärka säkerheten i statens betalningar. Förtydliganden har gjorts när det gäller myndigheternas ansvar för sina egna betalningar, och en årlig process för att få en tydligare bild av de samlade riskerna i den statliga betalningsmodellen har inrättats. har tilldelats ansvar att rapportera riskerna till regeringen . Vidare anger regeringen att utredningen om förstärkt krisberedskap i det centrala betalningssystemet har lämnat förslag till insatser (SOU 2011:78). Utredningen bekräftar behovet av att tydliggöra det nationella ansvaret för samordning av krisberedskapen i det centrala betalningssystemet och föreslår bl.a. att blir samordningsansvarig myndighet. Förslagen har remissbehandlats, och beredning av förslagen pågår inom . Avslutningsvis avser regeringen att i kommande budgetpropositioner lämna en övergripande redovisning av ytterligare åtgärder som vidtagits för att förbättra säkerheten i statens betalningar. Vid behandlingen av ovan nämnda skrivelse konstaterade utskottet att regeringen vidtagit ett flertal åtgärder för att förbättra säkerheten i statens betalningar. Man noterade även att regeringen ämnade återkomma med en övergripande redovisning av ytterligare åtgärder (bet. 2011/12:FiU43). Utredningen om den statliga regionala förvaltningen (Fi 2009:07) har i uppdrag att ge förslag på hur den statliga regionala förvaltningen kan bli tydligare, mer samordnad och ändamålsenlig. Det finns tre olika aktörer som utövar det regionala utvecklingsansvaret: direktvalda regioner, indirekt valda kommunala samverkansorgan och länsstyrelser. Enligt uppgifter från utredningen kommer man att lägga fram förslag om att avveckla mellannivån, dvs. de kommunala samverkansorganen, eftersom dessa enligt utredningen orsakar en del otydligheter och störningar i kontakten mellan staten och den regionala nivån. Rekommendationen från utredningen kommer att bli att det är den direktvalda nivån, dvs. regionerna/landstingen, som ska ta över det regionala utvecklingsansvaret. Utredningen kommer att presentera sitt slutbetänkande . I fråga om myndigheten servicecenter dröjer det enligt regeringen innan verksamheten blir helt finansierad av intäkter från anslutna myndigheter. Fram till dess kommer myndigheten att behöva utnyttja en räntekontokredit hos . Ett beräknat underskott kommer att balanseras genom ett beräknat överskott åren därefter i takt med att kundanslutningen ökar. Beträffande resultatet bör uppmärksammas att myndigheten enligt ett regeringsbeslut ska överta den ackumulerade förlust som upparbetats i Kammarkollegiets administrativa service i samband med att verksamheten inleddes. Enligt myndighetens egen prognos för kostnader och intäkter för perioden 20132019 beskrivs övertagandet av den ackumulerade förlusten som extraordinära kostnader. I den riskanalys som gjorts av myndigheten pekar man på att det försämrade resultatet kräver större insatser för att klara ett balanserat resultat 2019. Sannolikheten för att detta ska inträffa bedömer myndigheten som stor och med allvarliga konsekvenser som följd. Myndigheten gör ändå bedömningen att verksamheten kommer att nå balans 2019. Vid regeringens sammanträde utsågs en särskild utredare som ska ge förslag till hur de ovan nämnda upphandlingsdirektiven bör genomföras i svensk rätt enligt den lydelse direktiven får när de antagits (dir. 2012:96). Förslagen ska ingå i två nya separata lagar om offentlig upphandling och om upphandling inom försörjningssektorerna, vilka ska ersätta lagen (2007:1091) om offentlig upphandling () respektive lagen (2007:1092) om upphandling inom områdena vatten, energi, transporter och posttjänster (LUF). Utredaren ska även analysera och ge förslag till hur samtliga bestämmelser i och rådets direktiv om tilldelning av koncessioner bör genomföras i svensk rätt enligt den lydelse direktivet får när det antagits. I övrigt bör nämnas att utskottet i ett utlåtande välkomnade kommissionens förslag på området. När det gällde den del av förslaget som behandlar tillsyn och vägledning menade man dock att detta var en uppgift för varje medlemsstat. Hur myndigheter ska organiseras, utformningen av ett system för tillsyn och är ett nationellt ansvar, ansåg utskottet, varför det inte fanns någon anledning att på EU-nivå föreskriva vilka organisatoriska åtgärder som ska vidtas i en medlemsstat. Därför menade man att förslaget i de delar som handlar om tillsyn, utbildning, vägledning och stöd för de som upphandlar och företagen strider mot subsidiaritetsprincipen. Utskottet föreslog därför att lämnade ett motiverat yttrande i ärendet (2011/12:FiU50, s. 14). har beslutat att följa upp den granskningsrapport som låg till grund för de skärpta kraven på SCB:s kvalitetsarbete. I denna uppföljning avser man att granska SCB:s interna kontroll i de it-processer som stöder statistikproduktionen för Nationalräkenskaper (NR), Konsumentprisindex (KPI), Arbetskraftsundersökningar () och Betalningsbalansen (BoP). Granskningen innefattar även SCB:s processer för att kvalitetssäkra resultatet av de beräkningar som utgör underlag till de granskade produkterna. Enligt uppgifter från är en preliminär och allmän slutsats att det fortfarande finns förbättringspotential för de processer man granskat. När det gäller kommer man enligt uppgifter från utredaren inte att föreslå några genomgripande förändringar. Huvudintrycket är att systemet för den officiella statistiken i stort sätt fungerar väl. Samma bedömning gäller även för SBC:s verksamhet. Vad som också är klart är att systemet för den officiella statistiken kommer att vara fortsatt decentraliserat, dvs. ett antal statliga myndigheter kommer att ansvara för produktionen. Den proposition om den statliga fastighetsförvaltningen som aviserades i förra årets budgetproposition är framskjuten till 2014. Enligt uppgifter från beror förseningen i första hand på svårigheter i arbetet för den utredning som ska värdera fastighetsbeståndet av försvarsfastigheter. Upphandlingen och genomförandet av värderingen har inte gått att genomföra inom den planerade tidsramen på grund av att marknadens samlade resurser för fastighetsvärdering varit otillräckliga. En uppskattning av värdet på fastigheterna är en nödvändig förutsättning för att man ska kunna analysera de ekonomiska konsekvenserna för staten av olika alternativ. Sammantaget innebär detta att utredningens betänkande kommer att bli försenat och därför försenas också regeringens proposition till . ser dock ingen risk för ytterligare förseningar, snarare är ambitionen att få med delar av förslagen tidigare än aviserat i årets budgetproposition. Eftersom det finns ekonomiska konsekvenser av förslagen bör dessa hanteras inom ramen för behandling av budgetpropositionen. I propositionen redovisar regeringen mål, resultat och den politiska inriktningen för utgiftsområdet och de olika delområdena.