bet · H001AU2 · 2012-12-07 00:00:00 — Mot bakgrund av de satsningar som regeringen föreslår och det arbete som i övrigt pågår inom området anser utskottet att motionerna i dessa delar kan avslås i den mån de inte kan anses tillgodosedda med det anförda. Utskottet avstyrker motionerna 2012/13:Ub261 (S) yrkande 1, 2012/13:N265 (S) yrkandena 6 och 8, 2012/13:A280 (S), 2012/13:A303 (V) yrkandena 16 och 17, 2012/13:A346 (S), 2012/13:A349 (S) och 2012/13:A392 (S) yrkande 9. Utskottets förslag i korthet Jämför reservation 12 (V) och särskilt yttrande 5 (S). Utskottet behandlar i detta avsnitt motioner från den allmänna motionstiden om stödformen lönebidrag. Utskottet avstyrker samtliga motionsyrkanden med hänvisning till bl.a. att pågående beredningsarbete bör avvaktas. framför i motion 2012/13:A303 av m.fl. yrkande 23 att lönebidrag är viktiga för att skapa fler arbeten för personer som behöver särskilt stöd för att kvarstå eller få ett fotfäste på arbetsmarknaden. Partiet vill därför utöka möjligheten för den som har en anställning och drabbas av en funktionsnedsättning att beviljas lönebidrag för att kunna stanna kvar på sin arbetsplats. Liknande förslag framförs i motion 2012/13:A214 av och (båda S) och i motion 2012/13:A373 av och (båda S). I motion 2012/13:A209 framför (S) att regeringen borde se över möjligheten till en höjning av lönebidragstaket. En höjning av lönebidraget och en översyn av övriga stöd som kan underlätta för föreningar och kooperativa och sociala företag att anställa personer med funktionshinder föreslås också av (S) i motion 2012/13:A313. Även m.fl. (S) förordar en höjning av lönebidragstaket i motion 2012/13:A282, inledningsvis för dem som arbetar i allmännyttiga organisationer. Liksom motionärerna bakom motion 2012/13:A282 diskuterar och (båda KD) i motion 2012/13:A228 bl.a. problemet för föreningslivet att ha råd att ta emot lönebidragsanställda, men pekar ut kravet på kollektivavtal som en försvårande faktor. och (båda KD) framför i motion 2012/13:A205 kravet att regeringen skyndsamt utreder möjligheten att höja åldersgränsen för lönebidrag och arbetstekniska hjälpmedel. Lönebidrag är ett ekonomiskt stöd till arbetsgivare åt personer som har funktionshinder som medför nedsatt arbetsförmåga och som anvisats anställning hos arbetsgivaren. I Arbetsförmedlingens återrapport med funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga 11 a och b från redovisas att sammansättningen av gruppen anställda med lönebidrag inte har förändrats nämnvärt mellan 2008 och första tertialen 2012. Antalet har minskat från ca 70 000 personer till ca 48 000 personer. Denna minskning av antalet anställningar med lönebidrag förklaras med att antalet trygghetsanställningar ökat i motsvarande grad. Fördelningen mellan könen är män och kvinnor. Väldigt få är . En stor andel är inrikes födda. Andelen utrikes födda har ökat något. Ett antal motioner har väckts gällande olika frågor om lönebidrag, exempelvis om nivån på den bidragsgrundande lönekostnaden, om möjligheten att lämna stöd till redan anställda och om möjligheten att bevilja lönebidragsanställning till personer . Utskottet noterar att den s.k. i sitt betänkande Sänkta trösklar högt i tak (SOU 2012:31) föreslår en större reform av de arbetsmarknadspolitiska stöden till personer med funktionsnedsättning. Reformen skulle innebära att ett antal stödformer, däribland lönebidrag, avskaffades och ersattes av två nya former av lönestöd: lönestöd för utveckling och lönestöd för trygghet. När det gäller frågan om nivån på den bidragsgrundande lönekostnaden och mindre arbetsgivares ekonomiska möjligheter att ta emot lönebidragsanställda, som med lite olika vinkel tas upp i fyra motioner, noterar utskottet att Statskontoret i sin rapport 2011:34 Subventionerade anställningar En kartläggning redovisar att den bidragsgrundande lönekostnaden successivt höjts och till . Medellönen för personer anställda med lönebidrag har stigit från ca 2005 till ca 2010. Den faktiska subventionsgraden, som beror dels på Arbetsförmedlingens beslut om bidragsnivå dels på den anställdes månadslön, var 2010. Det genomsnittliga bidraget och heltidstjänstgörande för lönebidrag var 2010 ca . Utskottet noterar vidare att det i betänkande (SOU 2012:31 s. 313 ff.) förordas en höjning av taket för den bidragsgrundande lönekostnaden för de lönestöd som utredningen föreslår ska ersätta, bl.a. lönebidragen. Utredningen gör bedömningen att gapet mellan den bidragsgrundande lönekostnaden och de anställdas faktiska lönenivå medför att sambandet i princip är obefintligt mellan bidragets storlek till arbetsgivaren och arbetstagarens grad av nedsatt arbetsförmåga. För att öka legitimiteten för de särskilda lönestöden och möjliggöra fler anställningar för personer med funktionsnedsättning behöver sambandet stärkas mellan individens arbetsförmåga och lönesubventionens storlek. Utredningen föreslår därför att den lönestödsgrundande lönekostnaden ska uppgå till en bruttolön om högst 0,45 prisbasbelopp. Utskottet kan konstatera att förslag i sin helhet skulle innebära stora förändringar av stöden för personer med funktionsnedsättnings möjligheter att delta på arbetsmarknaden. Remissbehandlingen av betänkandet har avslutats och ärendet bereds nu inom . Utskottet anser att beredningen bör avvaktas. När det gäller motionerna 2012/13:A214 (S), 2012/13:A303 (V) yrkande 23 och 2012/13:A373 (S) i vilka det föreslås att en anställd som drabbas av funktionsnedsättning ska kunna få lönebidrag för att behålla anställningen noterar utskottet att föreslår (SOU 2012:31 s. 316) att de lönestöd som ska ersätta lönebidrag kan lämnas till befintlig arbetsgivare som fullgjort sin rehabiliteringsskyldighet för en arbetstagare vars arbetsförmåga försämrats under pågående anställning. Utskottet anser även i denna del att beredningen av utredningens förslag bör avvaktas. Utskottet har tidigare behandlat motioner om möjligheten till lönebidragsanställning , senast i förra årets budgetbetänkande (2011/12:AU2). I denna fråga finns tillkännagivanden från till regeringen (bet. 1999/2000:AU1, rskr. 1999/2000:83 och bet. 2005/06:AU1, rskr. 2005/06:109). Det första tillkännagivandet hade koppling till den ändring i LAS som innebar att rätten att stanna kvar i anställningen höjdes till . Tillkännagivandena utgick från utskottets uppfattning att en anvisning för en person som fyllt i allmänhet inte är motiverad, men att det inte skulle kunna uteslutas att bedömningen i något fall blev den motsatta. Utskottet konstaterade också att någon ändring av gällande regler inte skulle behövas för det fallet. I budgetpropositionen (prop. 2008/09:1 utg.omr. 14 s. 19) redovisade regeringen sin bedömning med anledning av det senare tillkännagivandet. Regeringen ansåg att frågan om vem som ska ha rätt till ett arbetsmarknadspolitiskt program måste bedömas utifrån det övergripande målet att bryta utanförskapet för dem som står längst från arbetsmarknaden och att de arbetsmarknadspolitiska resurserna i första hand ska riktas till dessa arbetssökande. Regeringen tillade att de personer som det nu gällde normalt inte tillhör denna grupp. När frågan behandlades instämde utskottet i regeringens uttalande. Utskottet står fortfarande fast vid detta ställningstagande. Utskottet anser inte heller att det finns skäl att höja åldersgränsen för arbetstekniska hjälpmedel. Utskottet avstyrker motionerna 2012/13:A205 (KD), 2012/13:A209 (S), 2012/13:A214 (S), 2012/13:A228 (KD), 2012/13:A282 (S), 2012/13:A303 (V) yrkande 23, 2012/13:A313 (S) och 2012/13:A373 (S). Utskottets förslag i korthet Jämför reservation 13 (V). Utskottet behandlar i detta avsnitt motioner från den allmänna motionstiden om sociala företag och arbetskooperativ. Utskottet avstyrker samtliga motionsyrkanden med hänvisning till bl.a. att pågående beredningsarbete bör avvaktas. påpekar i motion 2012/13:A303 av m.fl. att sociala arbetskooperativ har visat sig nå goda resultat med ökad livskvalitet för dem som deltagit i dem. Kostnaden är dessutom låg jämfört med traditionella behandlingsmetoder. Verksamhetsformen ger möjligheter för personer som annars har mycket små chanser att få anställning eller starta eget. Partiet vill därför att möjligheten till direkt statligt stöd till sociala arbetskooperativ ska ses över (yrkande 25). Det finns enligt också andra verksamheter som visat sig fungera för att personer med psykiska funktionsnedsättningar ska kunna få in en fot på arbetsmarknaden, t.ex. den verksamhet som arbetar med. Partiet vill att Arbetsförmedlingen får i uppdrag att tillsammans med intresseorganisationer se över förutsättningarna för att teckna avtal med olika anordnare om arbeten där personer med psykiska funktionsnedsättningar kan få möjlighet att prova på att arbeta under trygga former (yrkande 26). För att fler ska kunna erbjudas möjlighet att delta i denna verksamhet behöver enligt mening socialförsäkringarna bli flexiblare när det gäller arbetstider och möjligheten att pröva arbete eller studier utan att riskera att falla ur försörjningssystemet (yrkande 27). m.fl. (S) framför i motion 2012/13:Ub443 yrkande 4 att man bör se över det statliga stödet till arbetsintegrerande sociala företag. m.fl. (S) menar i motion 2012/13:N349 att det bör uppmärksammas att det sociala företagandet har stora möjligheter att bli ett komplement till andra arbetsmarknadspolitiska insatser (yrkande 1). Motionärerna anser också att Arbetsförmedlingen på olika sätt borde ges möjlighet att öka legitimiteten för arbetsintegrerande sociala företag (yrkande 6). m.fl. (S) anser i motion 2012/13:A239 att regeringen bör skapa förutsättningar för långtidsarbetslösa, långtidssjukskrivna och personer som får ekonomiskt bistånd att bli företagare. m.fl. (S) föreslår i motion 2012/13:A277 att lämpliga myndigheter som Svenska , och bör medverka till att kompetensutveckla de arbetsintegrerande sociala företagen så att de kan utnyttja regionala tillväxtsatsningar. I motionerna 2012/13:Ub443 (S) yrkande 4, 2012/13:N349 (S) yrkandena 1 och 6, 2012/13:A239 (S), 2012/13:A277 (S) samt 2012/13:A303 (V) yrkandena tas olika aspekter på sociala företag upp. Utskottet har vid ett flertal tillfällen framhållit att sociala företag kan spela en viktig roll i arbetsmarknadspolitiken (senast i bet. 2011/12:AU2). Företagen kan vara av olika karaktär där arbetsinsatsen i hög grad anpassas till medarbetarnas förmåga och behov av stöd. Majoriteten av medarbetarna i arbetsintegrerande sociala företag är personer som t.ex. på grund av funktionsnedsättning som medför nedsatt arbetsförmåga, långtidssjukskrivning eller långtidsarbetslöshet inte fått möjlighet att etablera sig på eller förlorat kontakten med arbetsmarknaden. Utskottet anser att sociala företag kan underlätta inträdet i arbetslivet för de människor som bedöms ha svårast att klara konkurrensen på den reguljära arbetsmarknaden. De kan även bidra till att integrera människor i samhället och arbetslivet. kan även göra det möjligt för dem som står längst från arbetsmarknaden att bli entreprenörer och företagare. Utskottet välkomnar att regeringen fattade beslut om en handlingsplan för arbetsintegrerande sociala företag. Handlingsplanen består av insatser för att stärka samverkan mellan olika aktörer inom närings-, social-, socialförsäkrings-, arbetsmarknads- och finansområdena. Det handlar bl.a. om att tydliggöra möjligheterna till ekonomiskt stöd, undersöka olika finansieringsmodeller och kartlägga hinder och möjligheter för sociala företag att delta i offentlig upphandling. Av handlingsplanen framgår bl.a. att det saknas en grundläggande reglering för arbetsintegrerande sociala företag. Därför framför regeringen i handlingsplanen att det finns behov av en förordning om arbetsintegrerande sociala företag som är en förutsättning för användningen av EU:s allmänna gruppundantagsförordning för statligt stöd (förordning [EG] nr 800/2008). En förordning skulle enligt regeringen dessutom fastställa en definition av arbetsintegrerande sociala företag och på så sätt legitimera och lyfta upp arbetsintegrerande sociala företag som viktiga aktörer för utveckling och välmående. Arbetet med förordningen pågår inom . lämnade en rapport med anledning av regeringens handlingsplan som utarbetats i samarbete med Arbetsförmedlingen, , , Kommuner och Landsting och företrädare för sociala företag. Rapporten innehåller de underlag som regeringen efterfrågat avseende anordnarstöd till arbetsintegrerande sociala företag, de ersättnings- och bidragsformer som kan användas till verksamma i företagen och en översyn av formerna för samverkan. I rapporten lyfts också problem och hinder i de nuvarande formerna och förslag fram. Utskottet noterar också att Tillväxtanalys överlämnade en rapport med anledning av ett regeringsuppdrag i handlingsplanen som bl.a. gällde att kartlägga arbetsintegrerande sociala företags användning och behov av statligt finansieringsstöd. Tillväxtanalys föreslog i rapporten bl.a. att regeringen borde ge i uppdrag att upprätthålla ett manuellt register över arbetsintegrerande sociala företag, att de befintliga stödförordningarna för företagsstöd inte borde justeras i syfte att underlätta för arbetsintegrerande sociala företag att hitta finansiering samt att en djupare analys genomföras för att undersöka möjligheterna att utforma ett riktat stöd till de sociala företagen i syfte att underlätta för dessa att hitta finansiering. publicerades en ny handbok i form av en webbplats (Sofisam) om samarbetet mellan myndigheter och arbetsintegrerande sociala företag. Den riktar sig i första hand till anställda på Arbetsförmedlingen och och i kommuner som i sitt arbete kan använda sig av sociala företag som blivande arbetsgivare eller utförare av arbetsträning m.m. Syftet med handboken är att underlätta för arbetsintegrerande sociala företag. I detta sammanhang kan slutligen nämnas att sociala företags möjlighet att delta i offentliga upphandlingar berördes i delbetänkande På jakt efter den goda affären Analys och erfarenheter av den offentliga upphandlingen (SOU 2011:73). Utskottet välkomnar regeringens och myndigheternas omfattande arbete på detta område. Utskottet anser att beredningen av bl.a. finansieringsfrågan bör avvaktas. Utskottet avstyrker motionerna 2012/13:Ub443 (S) yrkande 4, 2012/13:N349 (S) yrkandena 1 och 6, 2012/13:A239 (S), 2012/13:A277 (S) och 2012/13:A303 (V) yrkandena . Arbetshjälpmedel och andra insatser för personer med funktionsnedsättning Utskottets förslag i korthet Jämför reservationerna 14 (MP) och 15 (V) samt särskilt yttrande 6 (S). Utskottet behandlar i detta avsnitt motioner från den allmänna motionstiden om insatser för personer med funktionsnedsättning på arbetsmarknaden. Utskottet avstyrker samtliga motionsyrkanden med hänvisning till bl.a. att pågående utredningsarbete inte bör föregripas. Den nuvarande uppdelningen av ansvar mellan Arbetsförmedlingen och gör enligt bedömning i motion 2012/13:A303 av m.fl. yrkande 21 att processen kring arbetstekniska hjälpmedel och arbetsplatsanpassning är orättvis, onödigt byråkratisk och komplicerad för den enskilda personen. Partiet föreslår därför att en myndighet ges det fulla ansvaret för alla arbetshjälpmedel. Ansvaret ska omfatta alla personer med funktionsnedsättning oavsett om personen har arbete, söker arbete eller är placerad i en arbetsmarknadspolitisk åtgärd. och (båda MP) föreslår i motion 2012/13:A236 att Arbetsförmedlingen ska erbjuda ungdomar med funktionsnedsättning arbetsinriktad rehabilitering. Motionärerna föreslår dels en utredning som undersöker möjligheter till riktad arbetsanpassad rehabilitering för unga med funktionsnedsättning (yrkande 1), dels en utredning med uppdrag att ta vara på de exempel som finns om arbetsinriktad rehabilitering och undersöka möjligheter att starta en sådan verksamhet i hela landet (yrkande 2). I motion 2012/13:A296 av Finn m.fl. (M) yrkande 2 framförs att regeringen bör göra en översyn av regelverket för att underlätta för funktionshindrade och nyanlända invandrare att få anställning i företag. Minskade arbetsgivaravgifter och avlastning av sjuklöneansvar för arbetsgivare nämns som exempel på viktiga sådana åtgärder. (M) föreslår i motion 2012/13:A380 ett antal insatser för att stärka arbetsmarknaden för personer med funktionsnedsättning. När det gäller frågan om arbetshjälpmedel som väcks i motion 2012/13:A303 noterar utskottet att kan bevilja bidrag till arbetshjälpmedel för att individen ska kunna återgå i arbete vid sjukskrivning eller kunna fortsätta att arbeta trots en funktionsnedsättning. kan också ge bidrag till reparationer av arbetshjälpmedel och bidrag till arbetsgivaren för anpassning av arbetsplatsen. Bidrag till individuella arbetshjälpmedel kan ges till arbetsgivare, anställda och egna företagare. Bidraget kan betalas ut till och med månaden innan individen fyller . Bidrag kan emellertid bara betalas ut för arbetshjälpmedel och anpassningar som inte ingår i arbetsgivarens ansvar för en god arbetsmiljö enligt AML. Den som har en funktionsnedsättning och börjar en ny anställning kan få bidrag till arbetshjälpmedel från Arbetsförmedlingen . När har gått övertar ansvaret enligt vad som ovan anförts. Arbetsförmedlingen har dock alltid ansvaret för bidrag till arbetshjälpmedel för den som har en anställning med lönebidrag eller skyddad anställning hos en offentlig arbetsgivare. Utgångspunkten för Arbetsförmedlingens insatser är att de ska vara arbetsmarknadspolitiskt motiverade. Praxis är mot den bakgrunden att bidrag till arbetshjälpmedel i regel inte beviljas en person som fyllt . Utskottet ser anledning att göra uppmärksammat på att regeringen beslutade om tilläggsdirektiv till den s.k. rörande bl.a. en översyn om regelverket om arbetshjälpmedel. analysera förutsättningarna för och bedöma lämpligheten av en samordning av regelverket om stöd till arbetshjälpmedel ta ställning till om en myndighet bör ha ett samlat ansvar för handläggningen av ärenden som rör arbetshjälpmedel lämna de förslag, inklusive fullständiga förslag till författningsändringar, som uppdraget kan föranleda samråda med Utredningen om översyn av pensionsrelaterade åldersgränser och möjligheter för ett längre arbetsliv (dir. 2011:34) när det gäller frågan om åldersgränser i regelverket. Hälso- och sjukvårdshuvudmännens ansvar när det gäller hjälpmedel som en person med en funktionsnedsättning behöver för sin dagliga livsföring omfattas inte av uppdraget. Uppdraget ska redovisas . Utskottet anser inte att utredningens ställningstagande bör föregripas. I motionerna 2012/13:A296 (M), 2012/13:A380 (M) och 2012/13:A236 (MP) yrkas på nya insatser för bl.a. personer med funktionsnedsättning respektive specifikt för unga med funktionsnedsättning. Utskottet delar grundtanken i motionerna, nämligen att mer kan och bör göras för att underlätta inträdet på arbetsmarknaden för personer med funktionsnedsättning. Utskottet vill i sammanhanget peka på att regeringen i budgetpropositionen lämnar förslag om bl.a. en utökning av platserna med särskilt introduktions- och uppföljningsstöd () och om att ge möjlighet att kombinera personligt biträde med utvecklingsanställning och trygghetsanställning för att minska trösklarna för arbetsgivare som vill anställa en arbetssökande med funktionsnedsättning. Utskottet vill också peka på att i sitt betänkande (SOU 2012:31) lämnat ett stort antal förslag, inte minst sådana som syftar till att underlätta arbetsmarknadsinträdet för unga med funktionsnedsättning. Förslagen har remissbehandlats och bereds nu inom . Utskottet välkomnar regeringens satsningar och anser att beredningen av förslag bör avvaktas. Utskottet avstyrker motionerna 2012/13:A236 (MP) yrkandena 1 och 2, 2012/13:A296 (M) yrkande 2, 2012/13:A303 (V) yrkande 21 och 2012/13:A380 (M). Rörlighet mellan de nordiska arbetsmarknaderna Utskottets förslag i korthet Utskottet behandlar i detta avsnitt en motion från den allmänna motionstiden om hinder för rörlighet mellan de nordiska arbetsmarknaderna. Utskottet avstyrker motionen med hänvisning till att den är väl tillgodosedd genom pågående arbete. och (båda S) konstaterar i motion 2012/13:A230 att de nordiska länderna alltmer blir en gemensam arbetsmarknad, varför det är viktigt att underlätta rörligheten dem emellan. Det är angeläget att kvarvarande hinder, gällande exempelvis trygghet vid arbetslöshet och vid sjukdom och arbetsresor, undanröjs så att människor enklare kan röra sig mellan länderna och bo och arbeta i olika nordiska länder på lika villkor. Utskottet delar ambitionen i motion 2012/13:A230 (S) om att utveckla det nordiska samarbetet i syfte att motverka gränsöverskridande problem och underlätta rörligheten på en alltmer växande nordisk arbetsmarknad. Utskottet uppmärksammar att de nordiska samarbetsministrarna , med utgångspunkt i de nordiska statsministrarnas beslut i Punkaharju om att med alla medel undanröja de svårigheter som medborgarna kan stöta på i det nordiska umgänget, konkretiserade statsministrarnas beslut genom att upprätta ett s.k. Gränshinderforum för arbetet med att undanröja gränshinder i . Forumet leds av en utsedd ordförande, tillsammans med Nordiska ministerrådets generalsekreterare. Forumets arbete bygger på en konstruktiv dialog med ländernas politiska institutioner och administrativa organ med syfte att förenkla för enskilda nordbor och företag. Parlamentariska socialförsäkringsutredningen överlämnade betänkandet I gränslandet Social trygghet vid gränsarbete i (SOU 2011:74) till regeringen. Utredningen hade i uppdrag att göra en analys av hur försäkringssystemen vid sjukdom och arbetslöshet fungerar för personer som bor och arbetar i olika nordiska länder och redogöra för vilka möjligheter det fanns att göra anpassningar i förhållande till angränsande länders system. Utredningen konstaterar att för gränshinder som beror på otydlighet i hur regelverken ska tolkas eller på bristande information och samverkan mellan involverade aktörer kan hindren endast lösas på annat sätt än genom rättslig reglering. Utredningen lämnade emellertid ett par förslag till förändringar på arbetslöshetsförsäkringsområdet. Utskottet noterar också att en ny överenskommelse om Stiftelsen för åren 20122015 undertecknades . Stiftelsen bildades av , och och tillhandahåller arbetsmarknadsutbildningar för deltagare från de tre länderna. Utskottet vill slutligen framhålla att kommer att vara ordförandeland i . Av det program för det svenska ordförandeskapet som presenterades framgår att arbetet med att undanröja gränshinder mellan de nordiska länderna är en av det nordiska samarbetets högst prioriterade uppgifter. Målet är att i möjligaste mån avskaffa de hinder som försvårar för nordiska medborgare att arbetspendla, studera eller bosätta sig i ett annat nordiskt land. Även hinder som påverkar möjligheten att bedriva näringsverksamhet över gränserna bör avskaffas. Arbetet med att minska antalet gränshinder bidrar till ökad tillväxt och ökat välstånd. Det förstärker samhörigheten mellan nordiska medborgare och bidrar till att öka intresset för utländska investeringar i den nordiska regionen. Utskottet noterar vidare att har inlett en översyn av hur det nordiska gränshinderarbetet bedrivs. Översynen syftar bl.a. till att förbättra samordningen mellan gränshinderarbetets befintliga och nya aktörer. På grundval av översynen kommer förslag att utarbetas i syfte att effektivisera arbetet mot gränshinder. En nordisk expertgrupp på myndighetsnivå presenterade på en ministerkonferens rapporten i som behandlar nordiska gränshinder inom arbetslivsområdet och det sociala området. Bland förslagen som rörde arbetsmarknadsområdet kan nämnas sådana som gällde arbetspraktik i ett annat land, bidrag till resor till anställningsintervjuer i ett annat land och oönskade konsekvenser i arbetslöshetsersättningssystemen. Utskottet har fått veta att ett arbete har inletts för att se över expertgruppens lösningsförslag och att under sitt ordförandeskap kommer att följa upp detta arbete.