bet · GZ01JuU21 · 2012-04-20 00:00:00 — Det nämns även att fått i uppdrag att genomföra en satsning på grundskolor i stadsdelar som präglas av utbrett utanförskap. Sammanfattningsvis anförde socialutskottet att de åtgärder som regeringen har vidtagit inom socialpolitiken och arbetsmarknadspolitiken, tillsammans med förbättringar inom bl.a. den ekonomiska familjepolitiken och utbildningspolitiken, i sig kan ses som handlingsplaner. Det fanns därför enligt socialutskottet inte skäl för att ta initiativ till en nationell handlingsplan mot barnfattigdom, och utskottet avstyrkte därför motionerna. Kammaren biföll socialutskottets förslag. har också beslutat att öka antalet platser inom den yrkesinriktade gymnasiala vuxenutbildningen (yrkesvux) med ca 5 000 platser och ca 1 000 platser . Vidare ökas platserna inom med ca 1 000 platser och ca 500 platser (bet. 2011/12:UbU1, rskr. 2011/12:98). Satsningar görs även inom barn- och ungdomsutbildningen, bl.a. i form av statsbidrag på till en fortsatt läsa-skriva-räkna-satsning. Regeringen har även gett i uppdrag att fördela medel till organisationer inom det civila samhället som bedriver verksamhet som syftar till att förebygga att individer ansluter sig till våldsbejakande extremistgrupper och att stödja individer som vill lämna sådana grupper. En integrerad del av bekämpningen av terrorism är att förebygga dess uppkomst och motverka drivkrafterna. Här ligger en utmaning i att möta de fenomen som kommer till uttryck i den våldsbejakande extremismen och som står i strid med grundläggande demokratiska värden och principen om alla individers lika värde. De brottsbekämpande myndigheternas ansvar för att förebygga och bekämpa terrorism fokuserar på den säkerhetshotande verksamhet som personer i utför och inte på de argument och idéer med vilka denna verksamhet motiveras och rättfärdigas. Uppgiften går därför utöver traditionella brottsförebyggande åtgärder. Värdefulla insatser kan bedrivas av andra aktörer inom samhället, exempelvis skola, socialtjänst och kommuner liksom av frivilligorganisationer och forskningsväsendet. Det är viktigt att det förebyggande arbetet baseras på vetenskapliga undersökningar och beprövade metoder. Även om det finns tydliga begränsningar för vad Säkerhetspolisen och övriga polisen kan åstadkomma har dessa myndigheter en central roll i det förebyggande arbetet. Verksamhet för att skapa förtroende och kontakt är ett naturligt inslag i polisiärt brottsförebyggande arbete och har förekommit inom polisen . Säkerhetspolisen och övriga polisen genomför ett flertal åtgärder för att förebygga olika former av våldsbejakande extremism. Säkerhetspolisen har en dialog och kontaktverksamhet som utgör en del i arbetet med att motverka terrorism. Dialogverksamheten syftar till att skapa förtroende och goda relationer med olika organisationer och delar av samhället. Kontaktverksamheten innebär att Säkerhetspolisen öppet visar sig i sammanhang där det kan finnas människor, främst ungdomar, som är på väg in i kretsar där våld förespråkas som en metod att förändra samhället. Säkerhetspolisen har aktivt bidragit till en mer nyanserad bild av terrorism och våldsbejakande extremism genom att delta i diskussioner, debatter, intervjuer och föreläsningar. Polisen deltar i samarbeten och utvecklar metoder som syftar till att ge stöd till personer som vill lämna destruktiva miljöer. Åtgärder riktade till unga som riskerar att bli kriminella kan även bidra till att minska risken för rekrytering till våldsbejakande extremism. Regeringen beslutade att polisen ska initiera en pilotverksamhet med sociala insatsgrupper för unga som riskerar att bli kriminella. Polisen ska samråda med , , Arbetsförmedlingen, Kriminalvården, , , Kommuner och Landsting och de övriga berörda myndigheter som polisen finner angelägna att knyta till projektet. Enligt regeringens beslut ska dessutom , efter samråd med polisen och andra berörda myndigheter, utveckla en riskbedömningsmanual för att bättre kunna identifiera vilka unga som löper risk att rekryteras till kriminella nätverk eller som vill hoppa av ett kriminellt nätverk samt ta fram en vägledning för vilka stödinsatser som bör gälla för de unga som ingår i de sociala insatsgruppernas arbete. Polisen i , och län har inrättat särskilda s.k. dialogpoliser som är en länk mellan polisledningen och de som arrangerar olika opinionsyttringar, exempelvis demonstrationer. Det handlar ofta om grupper inom vitmaktmiljön eller den autonoma miljön. Polisen genomför särskilda ansträngningar för att motverka brott som har som motiv att kränka en person på grund av hudfärg, nationellt ursprung, sexuell läggning eller annan liknande omständighet. I samordnas arbetet mot hatbrott under en hatbrottsjour. Polisens närvaro i sociala medier och andra forum på internet bidrar till ökad synlighet, tillgänglighet och förbättrad information till allmänheten eller vissa grupper. Kriminalvården arbetar bl.a. med att identifiera personer, grupper och fenomen som tyder på pågående rekrytering till våldsbejakande extremism inom kriminalvårdsmiljön. Kompetensen för att kunna hantera den problematiken har utvecklats . Enligt fängelselagen (2010:610) kan dessutom regeringen besluta om inskränkningar i en intagens möjligheter till kontakt med omvärlden om det behövs med hänsyn till rikets säkerhet eller risken för att den intagne under verkställigheten i anstalt medverkar till terroristbrott. Inom EU har det bildats ett särskilt nätverk som syftar till att bidra till samarbetet mot våldsbejakande radikalisering och rekrytering (Radicalization and , ) genom att underlätta erfarenhetsutbyte, sprida kunskap och ge inspiration. har även aktivt bidragit till att särskilda medel inom EU:s s.k. stabiliseringsinstrument öronmärkts för insatser som syftar till att motverka terrorism. EU:s stabilitetsinstrument är en finansiell resurs på området som används bl.a. för insatser i , och Sahelområdet. Som regeringen anfört är arbetet med att förebygga terrorismens uppkomst en integrerad del av bekämpningen av terrorism. Förebyggande av terrorism syftar till att minska enskilda personers och gruppers vilja att begå eller stödja terroristbrottslighet. Arbetet inkluderar, som regeringen anför, ansträngningar för att försöka identifiera och minska möjliga grogrunder för terrorism och våldsbejakande extremism. I det förebyggande arbetet ingår även att stärka de värden som demokratin vilar på. Som regeringen också framhåller är det viktigt att det förebyggande arbetet baseras på vetenskapliga undersökningar och beprövade metoder. Utskottet instämmer i regeringens bedömning att även om det finns tydliga begränsningar för vad Säkerhetspolisen och övriga polisen kan åstadkomma har dessa myndigheter en central roll i det förebyggande arbetet. Som framgår ovan har Säkerhetspolisen en dialog och kontaktverksamhet som utgör en del i arbetet med att motverka terrorism. Även polisen i övrigt, liksom andra myndigheter, deltar i arbetet med att förebygga terrorism. Vidare finns ett väl utvecklat internationellt regelverk för förebyggande och bekämpning av terrorism, bl.a. en rad och resolutioner. Både FN och EU har antagit strategier och handlingsplaner på området. har aktivt bidragit till dessa. Regeringen har, som framgått ovan, arbetat fram en handlingsplan för att värna demokratin mot våldsbejakande extremism (skr. 2011/12:44). Utskottet vidhåller sin tidigare inställning som redovisades i yttrande 2011/12:JuU5y angående nämnda handlingsplan. Vidare instämmer utskottet i vad framhållit i betänkande 2011/12:KU18 och konstaterar att regeringen vid sidan av den redovisade handlingsplanen för att värna demokratin mot våldsbejakande extremism även vidtagit eller avser att vidta en rad åtgärder inom skilda politikområden som har betydelse för att förebygga terrorism. Utskottet, som ställer sig positivt till regeringens målsättningar och åtgärder för att förebygga uppkomsten av terrorism, ser inte skäl att ställa sig bakom de initiativ som efterfrågas i motion 2011/12:Ju11 (S) yrkandena 1 och 3, och avstyrker därför yrkandena. Utskottet instämmer i regeringens bedömning att det är viktigt att det förebyggande arbetet baseras på vetenskapliga undersökningar och beprövade metoder. Av den av regeringen redovisade nationella strategin mot terrorism framgår att regeringen kommer att följa upp det arbete som myndigheterna bedriver i enlighet med strategin. Utskottet ser därför inte något skäl att ställa sig bakom ett sådant initiativ som efterfrågas i motion 2011/12:Ju10 (SD) och avstyrker därmed bifall till yrkandet. Målsättningar och åtgärder Förhindra terroristattentat Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om tillkännagivanden om konkreta förslag på åtgärder, en nationell spetsorganisation, att öka den parlamentariska insynen i Säkerhetspolisens arbete, att inrätta en nationell samordnare för det brottsförebyggande arbetet, att utreda hur mycket av statens resurser som läggs ner på terroristbekämpningen, att ges befogenhet att kontrollera identiteten på den resande och om befogenhet att utföra kontroller. Jämför reservationerna 6 (S, V), 7 (S, MP, V), 8 (S, V), 9 (MP, V), 10 (S, V) och 11 (S, MP, V). I motion 2011/12:Ju11 (S) yrkande 2 anförs att det behövs konkreta förslag på åtgärder för att förebygga terrorism, vilket saknas i strategin. I samma motion (yrkande 4) begärs att , och ska slås ihop till en nationell spetsorganisation med namnet Polisens riksorganisation mot ekonomisk och organiserad brottslighet (). En sådan sammanslagning skulle enligt motionärerna medföra att kampen mot den organiserade brottsligheten stärks och att kopplingen mellan terrorism och organiserad brottslighet skärps. I yrkande 9 i samma motion begärs även att en ökad parlamentarisk insyn i Säkerhetspolisen bör övervägas, detta för att öka insynen i Säkerhetspolisens arbete och för att förstärka rättssäkerheten. Vidare yrkas i samma motion att en nationell samordnare inrättas för det brottsförebyggande arbetet (yrkande 10). Motionärerna anför att det finns stora kunskaper om brottsförebyggande insatser både i kommuner, organisationer, och hos många myndigheter, men att det behövs någon som kan se över myndighetsgränserna och framför allt kan utvärdera och föreslå förbättringar i hur det brottsförebyggande arbetet genomförs. I samma motion begärs att ska ges befogenhet att även kontrollera identiteten på de personer som tas för kontroll (yrkande 8). Motionärerna begär även att ska ges befogenhet att utföra kontroller vid utrikes paketterminaler i samma utsträckning som vid s.k. postutväxlingskontor (yrkande 11). I motion 2011/12:Ju333 (MP) yrkande 9 begärs att det ska utredas hur mycket av statens resurser som läggs på arbete för att bekämpa terrorism. Utskottet har tidigare behandlat motionsyrkanden om en sammanslagning av enheter inom , och för bekämpande av organiserad brottslighet. Senast behandlade utskottet ett sådant yrkande i samband med budgetbetänkande (2011/12:JuU1 s. 3944), varvid utskottet hänvisade till tidigare beredning av ett liknande motionsyrkande. Utskottet vidhöll sin tidigare inställning och avstyrkte motionsyrkandet med hänvisning bl.a. till den redan etablerade samverkan mellan myndigheterna. Vidare framhöll utskottet också att har till uppgift att bekämpa även sådan ekonomisk brottslighet som inte kan kategoriseras som organiserad. Utskottet har i samma budgetbetänkande även avstyrkt ett motionsyrkande om en detaljerad specifikation av användningen av Säkerhetspolisens pengar (bet. 2011/12:JuU1 s. 4546). Utskottet anförde vid tillfället att man välkomnade regeringens satsning på Säkerhetspolisen och att en av statens viktigaste uppgifter är att värna om människors säkerhet. Det finns i princip två möjliga sätt att förhindra attentat. Det ena är att minska individens avsikt och vilja att begå attentat, vilket uppnås framför allt genom förebyggande åtgärder. Det andra är att begränsa individers eller gruppers förmåga och möjligheter att genomföra attentat. För att förhindra attentat krävs därför att samhället genom ansvariga myndigheter har förmåga att tidigt upptäcka pågående planering av terroristattentat och identifiera gärningsmännen. Arbetet förutsätter bl.a. kunskap, underrättelser, långsiktighet, verktyg för utredningar och samarbete. Regeringens målsättningar innefattar en strävan att minska risken för terroristattentat i eller mot svenska intressen och öka förmågan till tidig upptäckt av terroristbrottslighet öka svårigheten att använda som bas för stöd till terrorism t.ex. terrorismfinansiering tydliggöra ansvarsfördelningen mellan Säkerhetspolisen, övriga polisen, andra myndigheter och andra aktörers ansvar för att förhindra terrorism förbättra samverkan och samarbetet lokalt och nationellt för att effektivare kunna förhindra terroristattentat fördjupa det internationella samarbetet för att minska hotet mot och svenska intressen och för att lämna relevant bidrag till andra länders legitima arbete för att förhindra terroristattentat öka förtroendet för rättsväsendets myndigheters förmåga att möta hotet från terrorism på ett rättssäkert och proportionerligt sätt, och öka kunskapen om hur terroristbrottslighet kan förhindras genom att ta tillvara dokumenterad erfarenhet från övningar och händelser, i större utsträckning basera arbetet på vetenskap och beprövade metoder, ta till vara möjligheterna med internet, säkerställa en hög kvalitet i brottsutredningarna och behålla en hög forensisk kunskap och kompetens. Regeringen har successivt ökat de ekonomiska resurserna för Säkerhetspolisen och övriga polisen. Satsningen har skett i syfte att öka slagkraften i brottsbekämpningen generellt, men också specifikt för att förbättra förmågan att förhindra terroristattentat. Säkerhetspolisen har dessutom genomgått en organisatorisk förändring för att på ett mer effektivt sätt kunna fullfölja sitt uppdrag att skydda demokratin. markerar regeringen vikten av samverkan för att uppnå effektiv förmåga att upptäcka, utreda och förhindra terroristattentat i och mot svenska intressen. En effektiv samverkan krävs särskilt mellan Säkerhetspolisen och övriga polisen. Samverkan behövs exempelvis för att det ibland kan vara oklart, särskilt i ett tidigt skede av ett brottsligt angrepp, om det är fråga om terroristbrott eller någon annan form av allvarligt brott, inklusive gränsöverskridande organiserad brottslighet. Det kan även behövas samverkan med andra aktörer vilka har ansvar inom områden som kan komma att beröras vid brott, t.ex. handel med vissa ämnen. Samverkan krävs också av resurs- och effektivitetshänsyn. Säkerhetspolisen kan exempelvis behöva anlita () vid ingripanden. Polisen har dessutom ansvar för många andra verksamheter som har stor betydelse i den övergripande kampen mot terrorism, t.ex. gränskontroll och tillsyn enligt vapenlagstiftningen. Det finns utrymme för att utveckla ledningssamarbetet mellan Säkerhetspolisen och övriga polisen i samband med operativa insatser. mot terrorism, som startade sitt arbete , samlar de myndigheter som har viktiga funktioner i kampen mot terrorism. Säkerhetspolisen leder arbetet inom mot terrorism, som har till uppgift att bättre koordinera myndigheternas verksamhet och samordna informationsutbytet. har därför tagit fram en myndighetsgemensam handlingsplan för att effektivisera arbetet. omfattar följande 14 myndigheter: , , Försvarsmakten, Kriminalvården, , , Myndigheten för samhällsskydd och beredskap, , , , , , och . En central funktion för hotbedömningar avseende terrorism med bäring på eller svenska intressen utgörs av en permanent arbetsgrupp under benämningen Nationellt centrum för terrorhotbedömning (NCT). Den består av representanter från Säkerhetspolisen, Militära underrättelse- och säkerhetstjänsten (MUST) och (). NCT analyserar terroristhotet mot och svenska intressen och gör löpande bedömningar baserade på relevant information tillgänglig vid de tre myndigheterna. Bedömningarna presenteras för och andra berörda i syfte att ge tidig förvarning om förändringar som kan påverka hotbilden och kräva åtgärder. Vid finns en särskild kammare, Åklagarkammaren för säkerhetsmål, med specialiserade åklagare som har särskilt ansvar för att utreda terroristbrottslighet, väcka åtal och driva processen i domstol. Tillräckliga specialistkompetenser om utredning och lagföring av terroristbrottslighet är en nödvändighet för att kunna nå tillfredställande kvalitet i utredningarna och för att kunna garantera den enskildes rättssäkerhet. Det kan uppstå situationer när ingripanden kräver resurser som polisen inte har tillgång till. Lagen (2006:343) om Försvarsmaktens stöd till polisen vid terrorismbekämpning innehåller bestämmelser om sådant stöd i form av insatser som kan innebära användning av våld eller tvång mot enskilda. får begära stöd från Försvarsmakten om det behövs för att förhindra eller på annat sätt ingripa mot en handling som kan utgöra brott enligt lagen om straff för terroristbrott, om ingripandet kräver resurser av särskilt slag som polisen inte har tillgång till och om regeringen har lämnat sitt medgivande. Det finns även ett internationellt samarbete på området, som till stor del handlar om utbyte av information. Särskilt utbyter länder inom EU information om värdefulla erfarenheter i terrorismbekämpningen. Säkerhetspolisen representerar i en rad multinationella organ och samarbetsgrupper. Exempel på sådana är och (). Genom dessa grupper och bilateralt samarbete kan Säkerhetspolisen etablera det internationella samarbetet som är av avgörande betydelse för att effektivt kunna upptäcka och förhindra terroristattentat i mot svenska intressen. stöder EU:s arbetet i den övergripande kampen mot terrorism. EU-samarbetet mot terrorism baseras främst på för att bekämpa terrorism . Inom remen för () och (), sker även ett samarbete och en samordning kring frågor och bidrag till terrorismbekämpningen i medlemsstaterna och i länder utanför EU. Inom EU finns två viktiga samarbetsorgan för brottsbekämpningen: Europol och Eurojust. Europol har fått ett tydligare mandat och ökat förtroende att hantera det polisiära samarbetet inom unionen. Europol arbetar bl.a. med att analysera och dela information om terrorism på europeisk nivå. Även Eurojust, som är ett organ för förbättrat åklagarsamarbete vid gränsöverskridande brottsutredningar, står under omvandlig och kommer att få nya befogenheter och redskap som innebär ökade möjligheter till snabbare och säkrare resultat. ombudsmän (), Justitiekanslern och utövar regelbundet tillsyn på olika sätt över myndigheterna och tjänstemännen, däribland Säkerhetspolisen och övriga polisen. De kan exempelvis göra utredningar på eget initiativ eller utreda enskildas klagomål. får information om Säkerhetspolisens verksamhet genom samråd som sker med företrädare för de riksdagspartier som är representerade i utrikesnämnden. Härutöver har (), som har en parlamentarisk anknytning, inrättats. SIN har som särskild uppgift att utöva tillsyn över brottsbekämpande myndigheters användning av hemliga tvångsmedel. Tillsynen omfattar även kvalificerade skyddsidentiteter och därmed sammanhängande verksamhet samt Säkerhetspolisens behandling av personuppgifter. SIN ska på begäran av en enskild kontrollera om han eller hon har utsatts för hemliga tvångsmedel eller har varit föremål för Säkerhetspolisens personuppgiftsbehandling. Kontrollen innefattar en bedömning om användningen av tvångsmedel eller personuppgiftsbehandlingen har skett i enlighet med lag eller annan författning. trädde den nya polisdatalagen (2010:361) i kraft. Lagen innebär viktiga förbättringar för Säkerhetspolisens och övriga polisens möjligheter att använda personuppgifter på ett ändamålsenligt sätt utan att den personliga integriteten kränks. I samband med lagens ikraftträdande fick SIN nya tillsynsuppgifter. Både SIN och Datainspektionen kommer att ha tillsyn över behandlingen av personuppgifter i såväl Säkerhetspolisens som övriga polisens verksamhet. uttalar i sitt yttrande till justitieutskottet att utskottet instämmer i regeringens syn på vikten av myndighetssamverkan för ett framgångsrikt arbete för att förhindra terroristattentat inklusive gränsöverskridande organiserad brottslighet. har i det sammanhanget en viktig funktion bl.a. i mot terrorism. Även skatteutskottet vill betona vikten av ett fortsatt och fördjupat arbete inom rådet. Enligt skatteutskottets uppfattning är det effektivaste sättet att förhindra grov organiserad brottslighet och terrorism att komma åt finansieringen. anser därför att man även i fortsättningen bör prioritera det arbete som både och är involverat i inom ramen för den myndighetsgemensamma nationella specialistfunktionen för brottsutbytesfrågor. möjligheter att göra identitetskontroller i varuflödet förutsätter att det finns skäl att inleda en förundersökning vid misstanke om smugglings- eller tullbrott. Detta kan vara fallet om vid en kontroll påträffar vapen som i strid med in- eller utförselrestriktionerna inte anmälts till verket. I motion 2011/12:Ju11 föreslås, såvitt utskottet kan utläsa, att reglerna om identitetskontroll utvidgas så att i varukontrollen generellt får göra identitetskontroller. är med hänsyn till den fria rörligheten för varor inte berett att ställa sig bakom förslaget. Utskottet påminner om att i betänkandet Kontroll av varor vid inre gräns (SOU 2006:9) föreslog en viss utvidgning av tullens möjligheter att kontrollera identitet. Frågan är därmed aktuell i . kan kontrollera postförsändelser, brev eller paket, som finns hos eller hos ett utväxlingspostkontor. har däremot inte samma befogenheter när det gäller försändelser som sänds via kurirföretag. Även denna fråga uppmärksammades av . Utredningen konstaterade att kurirföretagen förmedlade försändelser som kunde innehålla samma saker som postförsändelser och att det fanns goda skäl att överväga om bestämmelserna om kontroll av postförsändelser borde ändras så att de även omfattade befogenheter att kontrollera kurirförsändelser. Förslaget föranledde inte någon lagstiftning. anser att frågan om kontroll av kurirförsändelser är komplicerad och måste övervägas noggrant. Frågan är aktuell såväl hos som i , och ett tillkännagivande från behövs därför inte. Med det anförda instämmer skatteutskottet i vad regeringen har anfört i skrivelsen om och medverkan för att förhindra terroristattentat och i förberedelserna för det fall ett attentat inträffat och avstyrker de aktuella motionsförslagen. Arbetet för att bekämpa terrorism bidrar aktivt till EU:s arbete med den övergripande kampen mot terrorismen. En dialog om vikten av att stärka de mänskliga rättigheterna och respekten för internationell rätt har i nämnda arbete varit och är en högt prioriterad fråga för . Frågan uppmärksammas vid avtalsförhandlingar och toppmöten. bidrar även aktivt till den dialogen i det internationella samarbetet mot terrorism och även inom ramen för säkerhets-, bistånds- och handelspolitiken. Säkerhetspolisen har huvudansvaret för att förebygga och utreda brottslig verksamhet med kopplingar till terrorism. En effektiv samverkan krävs emellertid mellan Säkerhetspolisen och övriga polisen för att nå framgång i arbetet. Som framgår ovan finns det även andra myndigheter och råd i vars uppgifter bekämpning av terrorism ingår. Som regeringen betonar i sin skrivelse är en samverkan mellan myndigheterna av stor betydelse för att uppnå effektiv förmåga att upptäcka, utreda och förhindra terroristattentat. finns en etablerad samverkan mellan myndigheterna i det brottsbekämpande arbetet. har lämnat delbetänkandet En sammanhållen svensk polis (SOU 2012:13). I betänkandet föreslår kommittén att och de 21 polismyndigheterna samt ska ombildas till en sammanhållen myndighet. Kommittén anför att en sådan sammanhållen myndighet bedöms utifrån såväl ett medborgarperspektiv och ett verksamhetsperspektiv som ett rättskedjeperspektiv ge bäst förutsättningar för att bedriva en effektiv och kvalitativ polisverksamhet.