bet · GZ01TU9 · 2012-03-27 00:00:00 — Mot bakgrund av den pågående beredningen avstyrks motionerna 2011/12:T282 (M) i denna del, 2011/12:T340 (MP) yrkande 1, 2011/12:T398 (FP) yrkande 2 och 2011/12:T437 (C) i denna del. I flera motioner understryks behovet av att rusta upp befintliga kanaler och slussar i syfte att förbättra förutsättningarna för Vänersjöfarten. Frågan behandlas även i betänkandet Genomförande av om inre vattenvägar (SOU 2011:4), där det framhålls att oavsett vilken lösning som väljs för förbättringar så måste den kunna utgöra ett kostnadseffektivt alternativ för marknaden om en förändring ska kunna bli framgångsrik . Utredaren pekar i betänkandet också på att bedömningen och avvägningen mellan olika infrastrukturlösningar, liksom analysen av den samhällsekonomiska effektiviteten i valet av infrastruktursatsning, är en viktig uppgift för . Utskottet vill i sammanhanget påminna om att även i delbetänkande Lotsa rätt! (SOU 2007:106) berörs frågan om och , inklusive slussarna i och . Även detta betänkande bereds inom (). När det gäller frågan om utpekande av strategiska hamnar kan det påminnas om att regeringen i den senaste infrastrukturpropositionen (prop. 2008/09:35) sade sig ha övervägt vilka konsekvenser och följder ett sådant utpekande skulle kunna få och kommit fram till att fördelarna med att inte peka ut strategiska hamnar överväger. Utskottet anslöt sig till denna bedömning (bet. 2008/09:TU2). underströk regeringen att omfattande och väl genomförda kartläggning av det svenska hamnsystemet och av hamnarnas roll och betydelse i transportkedjan (SOU 2007:58) skulle komma att utgöra ett viktigt underlag för den då förestående åtgärdsplaneringen. Sålunda skulle en förbättrad infrastruktur till de hamnar som är mest centrala för det svenska transportsystemet övervägas vid åtgärdsplaneringen. Utskottet påminner om att regeringen har aviserat sin avsikt att återkomma med förslag till ett nytt infrastrukturbeslut som syftar till att säkerställa de framtida behoven av åtgärder inom transportsystemet. Utskottet förutsätter att regeringen i detta sammanhang även beaktar infrastruktur som är av betydelse för inlandssjöfarten. Utskottet kan i sammanhanget konstatera att det i den rapport om transportsystemets behov av kapacitetshöjande åtgärder som skickade på remiss framhålls att möjligheten att använda vattenvägar bör ges större tyngd, eftersom sådana lösningar i flera fall borde kunna avlasta den landbaserade infrastrukturen. föreslår också specifika satsningar för Vänersjöfarten, t.ex. rörande /. Med anledning av det ovan anförda avstyrks motionerna 2011/12:T282 (M) i denna del, 2011/12:T298 (S), 2011/12:T398 (FP) yrkande 1, 2011/12:T437 (C) i denna del, 2011/12:T445 (S) yrkande 2 och 2011/12:T446 (S). Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag som har väckts om olika sjöfartsprojekt i landet. Utskottet hänvisar till den gällande planeringsordningen som innebär att projekt för att vidmakthålla och utveckla trafikens infrastruktur normalt sett inte är riksdagsfrågor. Sådana bör i stället avgöras inom ramen för åtgärdsplaneringen. Jämför reservation 7 (SD). Under den allmänna motionstiden har det väckts ett stort antal motioner om olika infrastrukturprojekt. Det handlar om såväl upprustningar och utbyggnader som anläggande av ny transportinfrastruktur. Utskottet har tidigare under behandlat de motionsförslag som rör väg- och järnvägsinfrastrukturen (bet. 2011/12:TU1, rskr. 2011/12:87). Flera motionsförslag har också lämnats rörande sjöfartens infrastruktur; dessa redovisas i det följande. I motion 2011/12:T223 av (SD) efterfrågas ekonomiskt stöd för förbättringar av farleden in till Grankullavik på . Motionären pekar på att inloppet till Grankullavik är mycket smalt och trångt och att det därför bl.a. behöver breddas för att undvika att färjeturer ställs in vid vissa vindförhållanden. I motion 2011/12:T254 av och (båda S) framförs behovet av ett samhällsbidrag till för driftskostnader sammanhängande med säkerhet och främjande av kanaltrafiken. Motionärerna framhåller kanalens betydelse för de fyra delägarkommunerna liksom för den kultur- och historieintresserade allmänheten, och menar att Strömholms kanal borde ha lika stort riksintresse som övriga kanaler i landet. Motionärerna påtalar att kanalbolagets ekonomi har varit ansträngd under alla år och att situationen försvårades ytterligare i och med att ett tidigare stöd från upphörde . I motion 2011/12:T416 av (S) framförs önskemål om att se över möjligheterna att anlägga en kryssningskaj i . Motionären pekar på att den kaj som finns inte kan ta emot de allt större kryssningsfartygen, som därför är tvungna att använda sig av landstigningsbåtar för att transportera kryssningsresenärerna mellan fartygen och hamnen. Motionären konstaterar också att ett antal kryssningsanlöp fick ställas in p.g.a. blåst och att saknar kryssningskaj. Det anförs att en ny kryssningskaj är mycket viktig såväl ur regionalpolitisk synvinkel som ur besöksnäringsperspektiv. Vidare framhålls att detta skulle förbättra säkerheten i Visbys hamnområde, då det skulle innebära färre rörelser i hamnen från landstigningsbåtar. I motion 2011/12:T445 yrkande 3 av m.fl. (S) framhålls behovet av ekonomiska medel för att kunna behålla . Motionärerna lyfter fram kanalens betydelse för besöksnäringen och friluftslivet och påminner om att kanalen under har fått bidrag från EU för såväl underhåll som upprustning. Motionärerna vill dock uppmärksamma att de framtida möjligheterna till ekonomiskt stöd till är osäkra. I motion 2011/12:T470 av (SD) framhålls att hamn måste expandera och utvecklas för att kunna ta emot större färjor och mer tonnage. Motionären konstaterar att en utbyggnad av vågbrytare och en muddring av hamnen pågår , och att måste ytterligare investeringar på göras. Motionären invänder dock mot att måste ingå borgen för hamn AB:s låneförpliktelser. Motionären understryker hamnens betydelse för hela landet och anser därför att staten bör ta ekonomiskt ansvar för utbyggnaden av hamn genom att åta sig borgensåtagandet för hamnutbyggnaden. Utskottet behandlar ett antal motionsyrkanden om särskilt utpekade infrastrukturprojekt. Utskottet väljer att behandla dessa yrkanden sammanhållet mot bakgrund av den rollfördelning inom planeringsprocessen som fastställde genom det transportpolitiska beslutet (prop. 1997/98:56, bet. 1997/98:TU10, rskr. 1997/98:266). Av detta följer att roll i första hand bör vara att ange övergripande mål och riktlinjer för planeringen, fastställa finansiella ramar, säkerställa en god kontroll av statens finanser och skapa förutsättningar för en effektiv organisation för att förvalta avsatta resurser. Principen är att beslut i transportfrågor bör vara så decentraliserade som möjligt med en tydlig rollfördelning mellan planeringsnivåer och aktörer. Statens ansvar omfattar således sådana anläggningar som svarar mot nationella och internationella trafikbehov. Utskottet vill i detta sammanhang påminna om att de allra flesta allmänna hamnarna i är helt eller delvis kommunalt ägda. Detta gäller bl.a. för hamnarna i och , som ägs av respektive . Ansvaret för kajanläggningar och annan infrastruktur inom ett hamnområde ligger följaktligen på hamnägarna. Det statliga ansvaret för infrastrukturen finns däremot i anslutning till en hamnanläggning, såväl på land- som på sjösidan. Även planeringssystemet på transportområdet är upplagt enligt ovan beskrivna rollfördelning. Det är som, på grundval av en proposition, ska fatta beslut om inriktningen av infrastrukturinvesteringarna. Härefter vidtar en andra fas, den s.k. åtgärdsplaneringen, som innebär ett omfattande arbete på såväl nationell som regional nivå. Det är regeringen som har att fastställa en nationell plan för transportsystemet samt ekonomiska ramar för länsplaner för regional infrastruktur för en viss angiven period. underrättas genom en skrivelse om regeringens fastställelsebeslut och bedömningar när det gäller åtgärderna. Enligt utskottets mening innebär detta att frågan om vilka åtgärder som ska genomföras och när det ska ske främst bör bestämmas inom ramen för och regionernas långsiktiga planering med utgångspunkt i de beslut som läggs fast av regering och riksdag. uppgift är således normalt inte att ta ställning till enskilda infrastrukturprojekt. Utskottet vill i sammanhanget påminna om att regeringen har för avsikt att återkomma med förslag till ett nytt infrastrukturbeslut som syftar till att säkerställa de framtida behoven av åtgärder inom transportsystemet. Inom ramen för detta arbete har regeringen gett i uppdrag att utreda behovet av ökad kapacitet i transportsystemet inom bl.a. sjöfarten (dnr N2011/5221/TE). Utskottet noterar med tillfredsställelse att det i förslaget som verket skickade på remiss framhålls att det finns stor potential inom sjöfarten liksom att ett antal åtgärder föreslås för att bl.a. förbättra farleder. Mot bakgrund av det ovan anförda avstyrks motionerna 2011/12:T223 (SD), 2011/12:T254 (S), 2011/12:T416 (S), 2011/12:T445 (S) yrkande 3 och 2011/12:T470 (SD). Regelverket för traditionsfartyg m.m. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om ändrade regler för bl.a. traditionsfartyg. Traditionsfartyg är kulturhistoriskt värdefulla fartyg som är klassade av Transportstyrelsen efter samråd med Statens maritima museer. Klassningen har juridisk betydelse för fartygens rättigheter. Kraven för att ett fartyg ska klassas som traditionsfartyg är att traditionellt sjömanskap och traditionell teknik ligger till grund för fartygets framförande fartyget är av kulturhistoriskt värde eller är en kopia av ett kulturhistoriskt värdefullt fartyg eller att det är ett fartyg som har byggts på ett sådant sätt att traditionella färdigheter och traditionellt sjömanskap uppmuntras och främjas fartygsverksamheten inte har ett kommersiellt syfte. För personal som enbart tjänstgör på traditionsfartyg får Transportstyrelsen meddela föreskrifter om särskilda behörigheter. Sådana föreskrifter får inte strida mot någon internationell överenskommelse som har ingått. Transportstyrelsens redovisning av uppdrag avseende traditionsfartyg Regeringen gav Transportstyrelsen i uppdrag att ta fram ett förslag till nya regler för traditionsfartyg (dnr N2010/2345/TE m.fl.). Myndigheten överlämnade rapporten av uppdrag avseende traditionsfartyg med förslag till förändringar för att underlätta för ideella organisationer att driva sin verksamhet, som de grundläggande kraven på sjösäkerhet upprätthålls. Myndigheten föreslog bl.a. att regelverket för traditionsfartyg utformas så att fartyg med en bruttodräktighet understigande 70 eller med en längd omfattas av regelverket. Transportstyrelsen bedömde vidare att det fanns möjligheter att anpassa kraven för behörigheter för traditionsfartyg bättre till de behov som finns ombord på dessa fartyg. Transportstyrelsen föreslog således vad avser behörigheter att en ny utbildning som fartygsbefäl skapas, som är hälften så stor som tidigare och anpassad för de seglande fartygen att det införs en ny styrmansbehörighet, där kravet på praktik för att erhålla behörighet som styrman blir 3 månader (och för befäl) att kravet på behörighet för däckmanskapet på traditionsfartyg med en bruttodräktighet under 70 eller med en längd tas bort. I stället ska befälhavaren ansvara för att personalen ombord har tillräcklig utbildning för att fullgöra uppgifter ombord. I motion 2011/12:T358 av och (båda M) påminns om att tusentals ungdomar och vuxna lär sig segla på gamla segelskutor och utbildningsfartyg. Ett problem för traditionsfartygen är dock enligt motionärerna att s.k. traditionsfartyg klassas som handelsfartyg och därmed avkrävs samma strikta säkerhetskrav som ställs på moderna kommersiella fartyg. Motionärerna konstaterar att Transportstyrelsen på regeringens uppdrag har tagit fram ett förslag till nytt regelverk för traditionsfartyg och om en ny utbildning för att framföra sådana fartyg enligt brittisk förlaga. Motionärerna anser att det nya regelverket bör införas och på ett sätt som ger berörda ideella föreningar en rimlig framförhållning för att kunna svara upp mot de nya kraven. Motionärerna anser därtill att regelverket och den nya tänkta utbildningen bör utvidgas till att också gälla utbildningsfartyg och större privata båtar. Motionärerna framhåller att problemen och förutsättningarna för utbildningsfartyg är likvärdiga med de som gäller för traditionsfartyg. Likaså menar motionärerna att det är orimligt att om en utbildning sker ombord på en mindre fritidsbåt så ska en sådan båt helt plötsligt kunna möta samma kriterier som ett stort containerfartyg. och (båda FP) understryker i motion 2011/12:T407 att äldre, äkta och unika ång- och segelbåtar spelar en mycket viktig roll för bilden av och dess skärgård, inte minst ur turismsynpunkt. Motionärerna invänder därför mot att traditionsfartyg som t.ex. S/S Blidösund hindras att trafikera den yttre skärgården genom Transportstyrelsens enligt deras mening alltför snäva tolkning av berörda EU-regler. Motionärerna anser följaktligen att Transportstyrelsen bör instrueras att ändra det svenska tolkningsbeslutet av direktiv /18/EG om säkerhetsbestämmelser och säkerhetsnormer för passagerartrafik mot bakgrund av den vikt traditionsfartyg har för skärgårdsboendes utkomstmöjligheter liksom för turism och den oerhört viktiga bilden av en levande skärgård. I de här behandlade motionerna understryks att traditionsfartygen är en viktig del av kulturarv. Utskottet instämmer till fullo i denna uppfattning och är därför positivt till det uppdrag som regeringen gav Transportstyrelsen för att ta fram ett förslag till nya regler avseende behörigheter för traditionsfartyg. Utskottet påminner om att en utgångspunkt för myndighetens arbete var att de nya reglerna även fortsättningsvis skulle göra det möjligt för ideella organisationer att bedriva utbildnings- och övningsverksamhet med traditionella segelfartyg. I Transportstyrelsens redovisning av uppdraget rörande traditionsfartyg lämnade myndigheten ett antal förslag som syftar till att underlätta för ideella organisationer att bedriva sin verksamhet, som grundläggande krav på sjösäkerhet upprätthålls. Utskottet välkomnar detta. Enligt vad utskottet erfarit har Transportstyrelsen utifrån förslagen i det redovisade uppdraget arbetat fram utförliga förslag till nya föreskrifter i samråd med berörda intressenter. De föreslagna föreskrifterna remitterades , och ambitionen är att de ska kunna träda i kraft . Utskottet emotser detta med gillande. Utskottet vill i sammanhanget också uppmärksamma att genomför en översyn av direktiv /45/EG om säkerhetsbestämmelser och säkerhetsnormer för passagerarfartyg. Historiska fartyg omfattas inte av direktivet, men kommissionen överväger att inkludera dessa framöver för att komma till rätta med den osäkerhet som gäller för verksamheten för sådana fartyg på inre vatten. Kommissionens förslag väntas . Utskottet vill vidare framhålla att regeringen i Transportstyrelsens regleringsbrev (dnr N2011/6905/TE m.fl.) har gett myndigheten i uppdrag att i samråd med , Statens maritima museer och andra berörda myndigheter bl.a. föreslå en ordning som syftar till att identifiera ideella föreningar och motsvarande organisationer som förvaltar kulturhistoriska värden på ett sådant sätt att någon form av subvention i förhållande till Transportstyrelsens ordinarie avgiftssättning kan vara motiverad. I en delrapport som redovisades , Delrapportering av uppdrag 6 i Transportstyrelsens regleringsbrev 2012 Lättnader mot små och medelstora företag samt kulturhistorisk verksamhet (dnr TSG 2012-123), föreslås en övergripande utgångspunkt för att definiera verksamhet som ska omfattas av avgiftslättnader till följd av kulturhistoriskt värde. Transportstyrelsen avser att i slutrapporten, som ska lämnas , redovisa konkreta förslag på hanteringen av verksamhet av kulturhistoriskt intresse. När det gäller S/S Blidösund har utskottet tidigare (se bl.a. bet. 2010/11:TU16) hänvisat till den dialog som har förts mellan Transportstyrelsen och styrelsen för för mindre passagerarfartyg (Sweref, numera Skärgårdsredarna) om regler för behörighet och utrustning m.m. Vidare har utskottet hänvisat till att regeringen har avslagit en ansökan om dispens från reglerna om fribord och fartområden. I avslagsbeslutet anförde regeringen att S/S Blidösund har möjlighet att köra i berörda vatten, dock under förutsättning av ett visst högsta antal passagerare. Utskottet framhöll sammanfattningsvis i betänkande 2010/11:TU16 att det inte är uppgift att närmare reglera behörighets- och fartområdessystemen. Vidare betonades det att det inte bör finnas några svenska särregler, och utskottet utgick från att regeringen även fortsättningsvis bedriver ett förenklingsarbete för sjöfarten. Utskottet ansluter sig fortfarande till denna bedömning och avstyrker med anledning av det ovan sagda motionerna 2011/12:T358 (M) och 2011/12:T407 (FP). Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om ändrade regler för svävarfart. Jämför reservation 8 (S). Användningen av svävare regleras i svävarfartsförordningen (1986:305). Av denna följer att tillstånd att använda svävare ges efter samråd med Transportstyrelsen och berörda kommuner av i det län där svävaren huvudsakligen ska användas. Vidare klargörs det att svävare som ska gå i yrkesmässig trafik inte får användas utan att svävaren har godkänts av Transportstyrelsen. Myndigheten ska härvid meddela säkerhetsföreskrifter och föreskrifter om besättningens storlek och personalens kvalifikationer. I motion 2011/12:T296 av m.fl. (S) efterlyses förändrade regler för användande av svävare. Motionärerna påminner om att svävare kan färdas över både vatten och is och att avsevärt mindre energi behövs för framdrivning av svävare jämfört med båtar, då svävare kan färdas friktionsfritt. Motionärerna anför också att nyare maskiner och modernare teknik håller på att förändra svävarens historiska nackdel i fråga om alstrandet av buller. De pekar dock på att regelverket för svävarfart är utformat utifrån gamla föreställningar om svävare och bygger på att länsstyrelserna ska lämna tämligen detaljerade tillstånd för var och när svävare får framföras. Enligt motionärerna skulle svävarfart kunna bli vanligare . För att underlätta en sådan utveckling anser de att regelverket på området måste bli mer generellt, likt det som reglerar framförandet av båtar. Motionärerna bedömer dock i sammanhanget att det är rimligt att fastställa högsta tillåtna bullernivåer för nya svävare liksom eventuella begränsningar av de områden där svävare får framföras. Som det har redovisats ovan, sker nuvarande reglering av svävartrafiken i förordningsform. I en bakomliggande proposition (prop. 1985/86:85) framhölls att detta gör det enklare att ändra och komplettera bestämmelserna om utvecklingen ger anledning till det. Utskottet är positivt till denna ordning och förutsätter att regeringen vidtar erforderliga åtgärder om dessa är påkallade. Motion 2011/12:T296 (S) avstyrks följaktligen. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om krav på flytväst och båtkörkort. Utskottet hänvisar till pågående arbete inom Transportstyrelsen för att identifiera lämpliga åtgärder för att förhindra dödsfall och skador inom fritidsbåtslivet. Jämför reservation 9 (S). I motion 2011/12:T209 av (S) anförs att det borde vara obligatoriskt för alla som rör sig på vatten att använda flytväst. Motionären understryker att flytvästar räddar liv om man hamnar i vattnet och att väl synliga flytvästar är viktiga för räddningsarbetet. Motionärerna betonar också att väl synliga flytvästar skulle kunna varna den snabbgående båttrafiken för de mindre båtar och kanotister som är i farleden och som ofta syns dåligt. (M) konstaterar i motion 2011/12:T350 att även om antalet drunkningsolyckor totalt sett har minskat , så har antalet barn och ungdomar som omkommer i drunkningsolyckor ökat, liksom antalet som omkommer i olyckor med fritidsbåt. Motionären hänvisar till beräkningar från som visar att fler än 20 liv hade kunnat räddas om alla hade använt flytväst. Motionären anser därför att det bör ställas krav på att det ombord på en båt ska finnas tillräckligt många flytvästar för samtliga passagerare ombord. Därtill anförs att det bör krävas att barn ska bära flytväst när de befinner sig ombord på en fritidsbåt. I motion 2011/12:T387 av (S) framförs att enligt statistik från har 325 människor drunknat i samband med fritidsbåtar ; motionären pekar på att om dessa personer hade burit flytväst hade av dödsfallen kunnat undvikas. Motionären betonar att flytvästen är en enkel och billig säkerhetsåtgärd som räddar liv. Det framhålls att det i våra grannländer är obligatoriskt att ha flytvästar i fritidsbåtar, och motionären anser att en sådan lagstiftning även borde införas i . I motion 2011/12:T402 av (M) anförs att antalet drunkningsolyckor ute på sjön ökar och att har i genomsnitt fler än 30 personer förolyckats . Motionären bedömer att denna siffra skulle vara betydligt lägre om alla hade flytväst på sig när de vistades ute på sjön. I syfte att öka säkerheten på sjön efterlyser motionären därför en översyn av rådande lagstiftning på området med förslag om att t.ex. flytvästar ska finnas i båten eller kanoten. (S) anför i motion 2011/12:T385 att det måste ställas krav på att den som kör en båt har kunskap om regler och säkerhet på sjön; motionären vill därför införa krav på båtkörkort. Motionären påtalar att det i princip inte ställs något krav på att den som kör en båt ska ha båtvana. Genom krav på båtkörkort anser motionären att olyckor och andra tillbud på sjön skulle förhindras. Målet för säkerhet inom sjötransportområdet är preciserat i form av etappmålet att antalet omkomna fortlöpande ska minska och antalet allvarligt skadade ska halveras (prop. 2008/09:93, bet. 2008/09:TU14, rskr. 2008/09:257). är ett samarbetsorgan mellan myndigheter som sysslar med sjösäkerhet, fritids- och försäkringsbranschen samt fritidsbåtslivets och sportdykningens organisationer. främsta uppgift är att genom påverkan av beteenden och attityder inom båtlivet förbättra sjösäkerheten och informera om hur sjöolyckor kan och ska undvikas. Målsättningen är att antalet allvarliga olyckor och förolyckade kontinuerligt ska minska. Informationsarbetet förutsätter att rådet bevakar olycksstatistiken för fritidsbåtslivet och verkar för att vissa olyckor med fritidsbåtar blir utredda. De erfarenheter som dras av dessa verksamheter i kombination med de kunskaper som finns representerade inom ska föras vidare. Transportstyrelsen tar tillsammans med övriga representanter för fram statistik över döda eller saknade inom fritidsbåtslivet. Uppgifter redovisas i tabellen nedan. Tabell 1 Antalet omkomna eller saknade inom fritidsbåtlivet 20022011 utarbetade promemorian Behörighetsbevis för fritidsbåtar och fritidsskepp (Ds 2008:32). Här lämnades förslag om att införa en ny lag om behörighetsbevis för fritidsbåtar och fritidsskepp. Den föreslagna lagens övergripande syfte var att öka sjötrafiksäkerheten i svenska farvatten genom att göra en nautisk utbildning obligatorisk för den som för ett fartyg som uppfyller vissa storleks- och hastighetskriterier. Det huvudsakliga förslaget var att det införs krav på behörighetsbevis för att få föra sådana fartyg. Utskottet fäster stor vikt vid frågor om sjösäkerhet. Utskottet vill understryka det angelägna i att det transportpolitiska målet om att ingen ska dödas eller skadas allvarligt nås och att adekvata åtgärder vidtas i detta syfte. Med anledning av de här behandlade motionerna vill utskottet särskilt betona att införandet av eventuella krav måste föregås av en noggrann analys i syfte att säkerställa de vidtagna åtgärdernas lämplighet. Utskottet påminner i sammanhanget om att departementspromemorian Behörighetsbevis för fritidsbåtar och fritidsskepp (Ds 2008:32) har remissbehandlats och att ärendet bereds inom .