bet · GZ01SkU17 · 2012-03-02 00:00:00 — I promemorian redovisas bl.a. följande slutsats beträffande skatteflyktslagen. I regleringsbrevet efterfrågas även särskilt om möjligheterna att tillämpa skatteflyktslagen har förbättrats genom reglerna om ränteavdragsbegränsningar. I de fall alla de aktiva skatteplaneringsåtgärderna vidtagits innan den nya lagstiftningen trädde i kraft har gjort bedömningen att skatteflyktslagen sannolikt inte kan tillämpas på räntor därefter om inte den nya lagstiftningen omfattar det aktiva förfarandet. De äldre fall som lagstiftningens smala område inte omfattar kan därför inte åtgärdas med skatteflyktslagen. Om domstolarna på något sätt påverkas av att lagstiftaren medvetet inte reglerat några kända kringgåendefall och i stället hänvisat till att skatteflyktslagen kan tillämpas i rena kringgåendefall är ännu för tidigt att uttala sig om. Generellt anser att lagstiftningen bör korrigeras hellre än att vänta in en osäker tillämpning av skatteflyktslagen. I motion 2011/12:Sk330 av (M) anförs att det borde vara rimligt att lagstiftaren uttrycker lagens syfte i skrift författas, annars bör lagen skrivas om så att godtyckliga intentioner förhindras. har tidigare uttryckt att det finns anledning att överväga frågan om det är möjligt att avskaffa skatteflyktslagen, men att det kräver en noggrann och ingående beredning. Regeringen bör se över om och hur ett avskaffande av skatteflyktslagen kan utformas och börja tillämpa legalitetsprincipen även vad gäller skatteflykt. I motion 2011/12:Sk399 av m.fl. (V) yrkande 2 anförs att domar i Regeringsrätten har visat bl.a. att skatteflyktslagen inte kan användas för att komma åt skatteupplägg med s.k. interna räntesnurror, trots att de aktuella skatteuppläggen ofta inte var affärsmässigt motiverade. En översyn av skatteflyktslagen bör genomföras och vara inriktad på att säkra skatteflyktslagen som ett effektivt instrument i arbete med att förhindra upplägg som inte är affärsmässigt motiverade och enbart görs i syfte att kringgå svensk skattelagstiftning. Utskottet anser, nu liksom tidigare (jämför bet. 2010/11:SkU20), att det finns anledning att överväga frågan om det är möjligt att avskaffa skatteflyktslagen. Som utskottet tidigare framhållit kräver en sådan åtgärd en noggrann och ingående beredning. Frågor om skatteflyktslagens tillämplighet utgör ett vanligt inslag vid domstolarnas prövning av olika former av avancerade skatteupplägg, och lagen har sannolikt också en preventiv effekt i sådana sammanhang. En förutsättning för ett avskaffande bör vara att möjligheten att motverka nya avancerade skatteupplägg inte försämras som lagstiftningen ska vara tydlig för berörda företag. Mot denna bakgrund ser utskottet det som en fördel om arbetet med att motverka nya upplägg kan inriktas på konkreta lösningar som är tydliga för de berörda företagen i stället för en generell utbyggnad av skatteflyktslagens tillämpningsområde. Utskottet avstyrker därför förslaget om en översyn av skatteflyktslagen och är inte heller berett att nu tillstyrka ett tillkännagivande om att lagen strider mot alla principer och bör avskaffas. Med det anförda avstyrker utskottet de aktuella motionsyrkandena. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslaget om att införa en tidsfrist innan företrädarnas ansvar för en juridisk persons skatter inträder. En företrädare för en juridisk person kan bli personligen ansvarig för i princip alla skatter och avgifter, inklusive ränta, som påförts den juridiska personens skattekonto. Det personliga ansvaret har sin grund i att skatteavdrag inte gjorts med rätt belopp skatt eller avgift inte har betalats oriktiga uppgifter har lämnats som har lett till att den juridiska personen har tillgodoräknats överskjutande ingående mervärdesskatt eller överskjutande punktskatt med ett för stort belopp eller att ingående mervärdesskatt eller punktskatt har betalats tillbaka med ett för högt belopp. De juridiska personer som berörs är främst aktiebolag, men även ekonomiska och ideella föreningar samt stiftelser, konkursbon och utländska juridiska personer som ska betala skatt i kan omfattas. Företrädare är vanligtvis den eller de personer som sitter i styrelsen. Även den som utan att vara legal företrädare har haft ett bestämmande inflytande i den juridiska personen kan vara företrädare. Om företaget inte kan betala skatt eller avgifter i sådan tid att beloppet har kommit in till konto senast på förfallodagen och inte heller har beviljats anstånd med betalningen löper företrädaren risk för att personligen bli betalningsansvarig för den juridiska personens skatteskulder. För ett personligt betalningsansvar krävs dock att företrädaren agerat uppsåtligt eller grovt oaktsamt. En betalningsunderlåtelse anses aldrig uppsåtlig eller grovt oaktsam om det senast på förfallodagen vidtagits sådana åtgärder som krävs för att få till stånd en samlad avveckling av skulderna med hänsyn till samtliga borgenärers intressen. Sådana åtgärder kan vara konkursansökan, ansökan om företagsrekonstruktion, eller en betalningsinställelse som följs av ansökan om ackord eller konkurs. Om det finns särskilda skäl kan företrädaren helt eller delvis befrias från betalningsskyldigheten. I motion 2011/12:Sk248 av (FP) anför motionären att företrädaransvaret inte ger företagaren någon tidsfrist för att försöka rädda företaget och att kravet är alldeles för hårt. En möjlighet att skapa visst tidsutrymme för överväganden i en ekonomisk krissituation vore en uppluckring av reglerna om företrädaransvaret. Detta skulle kunna ske genom en utsträckning av tiden så att företrädaren inte drabbas av det personliga betalningsansvaret utan först en eller . När det gäller reglerna om företrädaransvar vill utskottet påminna om att de för inte så länge sedan var föremål för en omfattande översyn av Utredningen om betalningsansvar för företrädare för juridiska personer. Utredningens betänkande Företrädaransvar (SOU 2002:8) lades till grund för regeringens proposition 2002/03:128 Företrädaransvar m.m. De nya reglerna trädde i kraft . De aktuella reglerna har överförts till skatteförfarandelagen med endast mindre justeringar (prop. 2010/11:165, bet. 2011/12:SkU3). Utskottet anser att de relativt översedda reglerna om personligt ansvar när den juridiska personens skatter och avgifter inte betalas är väl avvägda och är inte berett att tillstyrka motionärens förslag om att en särskild tidsfrist ska gälla innan ansvaret kan inträda. Utskottet avstyrker motionen. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslagen om ändrade regler vid anstånd och ackord. får anta förslag om ackord, om det kan anses ekonomiskt fördelaktigt för det allmänna och det inte med hänsyn till gäldenärens personliga förhållanden eller av någon annan anledning framstår som olämpligt från allmän synpunkt. Möjligheten för att ta hänsyn till gäldenärens personliga förhållanden infördes . hade i en rapport påpekat att det behövdes ett uttryckligt stöd för att vägra anta ett ackordsförslag när jämförelsen visserligen rent ekonomiskt utfaller till ackordets fördel men det finns andra omständigheter som talar mot ackord, såsom t.ex. brottslighet eller illojalt förfarande från företagsledningens sida. Regeringen delade uppfattning och anförde att det inte minst från rättssäkerhetssynpunkt får anses vara en fördel om det framgår av en uttrycklig bestämmelse att hänsyn av detta slag ska vägas in i bedömningen. Finns det förutsättningar för att döma företagsledaren till näringsförbud talar detta starkt mot ackord, även om grunden för näringsförbudet inte är brott. Även andra omständigheter än sådana som är direkt hänförliga till företagsledningen kan enligt vad som anfördes tänkas inverka på bedömningen, t.ex. att konkurrensförhållandena är sådana att det framstår som stötande att godta ackordet (prop. 1997/98:65, bet. 1997/98:SkU19). I motion 2011/12:Sk238 av (M) anförs att företagare har små möjligheter att få anstånd när beslutat om högre skatt eller skattetillägg och att detta kan leda till att ett företag kommer på obestånd även om man sedan får rätt i domstol. I motion 2011/12:Sk246 av (FP) anförs att den grundläggande inställningen från statens sida om att positivt medverka till rekonstruktioner ofta får ge vika för olika omständigheter och uppgifter om företaget eller dess ägare som åberopas till stöd för att ett accepterande är olämpligt från allmän synpunkt. Dessa kriterier, som lätt blir till något slags moraliskt ställningstagande, är alldeles för allmänt hållna. Det kan rimligtvis inte vara en uppgift för att i ett ackordsärende göra sådana ställningstaganden. Det borde därför enbart vara en fråga om huruvida ackordserbjudandet är ekonomiskt fördelaktigt för staten eller inte. Staten bör ha som utgångspunkt att underlätta för ett företag att så snabbt som möjligt kunna rekonstrueras och sedan fortsätta sin verksamhet. gällande regler om villkor för statens accepterande av erbjudna ackord måste därför förändras och få en inriktning som underlättar rekonstruktioner av företaget. I riktlinjer för arbete som borgenär sägs att grunden för att ska medverka till en uppgörelse är att det finns ett förtroende för gäldenären och för dennes möjligheter att lösa sina betalningsproblem och att som oprioriterad borgenär i ett offentligt ackord normalt inte har anledning att ifrågasätta rekonstruktörens bedömning att ackordet är till ekonomisk fördel för staten liksom för övriga borgenärer. Utredningen ska enligt riktlinjerna inriktas på omständigheter som kan påverka olämplighetsbedömningen. Utskottet anser att vid sin prövning av ett ackord bör ha möjlighet att beakta omständigheter som ligger utanför det rent ekonomiska utfallet och är inte berett att begränsa prövningen på det sätt som motionären önskar. Det nya skatteförfarandet innebär att utrymmet för anstånd ökar, bl.a. när olika former av betalningsuppgörelse övervägs. Anstånd ska alltid kunna beviljas om det är tveksamt hur mycket skatt eller avgift den betalningsskyldige kommer att behöva betala. Det finns således inte anledning att rikta ett tillkännagivande till regeringen om behovet av ändrade anståndsregler. Med det anförda avstyrker utskottet de nu aktuella motionerna. Inbetalning på fel skattekonto Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslaget om en översyn av rutinerna för hanteringen av misstagsbetalningar. När en person sätter in pengar på sitt skattekonto sker det över plus- eller bankgiro. Vid betalning över internet måste referensnumret för skattekontot anges. På de förtryckta inbetalningskort som sänder ut anges referensnumret för den person som kortet avser. Om en betalning inte görs med ett förtryckt inbetalningskort måste förutom namn och adress även person- eller organisationsnummer alternativt referensnummer anges. Om inte rätt nummer anges, eller om inget nummer alls anges, får svårt att reda ut till vilket skattekonto inbetalningen ska hänföras och beloppet kan då bli för sent bokfört eller hamna i en inbetalningsbalans. Om inbetalaren av misstag anger en annan persons nummer (felinbetalning) gottskrivs inbetalningen det skattekonto som inbetalaren angett. har inte någon möjlighet att kontrollera om inbetalaren angivit rätt person- eller organisationsnummer alternativt referensnummer. har i en dom (mål T 3855-10) slagit fast att , när det är fråga om en s.k. misstagsinbetalning, är återbetalningsskyldigt enligt de civilrättsliga reglerna om condictio indebiti. har i ett ställningstagande med anledning av Högsta domstolens dom redovisat hur misstagsinbetalningar kommer att hanteras. Om en skattskyldig kan visa att en inbetalning på grund av ett misstag som han eller hon har gjort vid inbetalningen har tillgodoräknats fel skattekonto, ska i enlighet med Högsta domstolens avgörande på civilrättslig grund återbetala det inbetalda beloppet. För att återbetalningsskyldighet ska föreligga måste inbetalaren kontakta efter det att han har fått det skattekontoutdrag som visar att misstagsinbetalningen har skett. anser att återbetalningsskyldigheten är begränsad till den del av det inbetalda beloppet som fortfarande disponerar över, antingen genom att det inbetalda beloppet finns kvar som ett överskott på det mottagande skattekontot eller har avräknats mot mottagarens obetalda skatt eller avgift. Återbetalningsskyldighet för verket föreligger inte till den del inbetalningen har betalats ut till mottagaren, utmätts av för betalning av mottagarens restförda enskilda mål eller avräknats för betalning av mottagarens andra statliga fordringar enligt lagen (1985:146) om avräkning vid återbetalning av skatter och avgifter. kommer att verkställa återbetalningsskyldigheten på så sätt att verket omför den del av det felinbetalda beloppet som verket är återbetalningsskyldigt för från mottagarens skattekonto till inbetalarens skattekonto som om någon misstagsinbetalning aldrig skett. Även de räntekonsekvenser som har uppstått på grund av misstagsinbetalningen kommer att korrigeras. I motion 2011/12:Sf281 av m.fl. (V) yrkande 2 anför motionärerna att det har förekommit att företagare vid inbetalning till skattekonto betalat in pengar till fel konto eller angivit fel OCR-nummer och att dessa misstag visat sig vara svåra att rätta till. Många upplever att det är både kostnads- och tidskrävande att få till stånd en rättelse, om ens möjligt. Den skattskyldige kan bl.a. bli hänvisad till att starta en civilrättslig process mot den person som felaktigt fått pengar insatta på sitt skattekonto. Det är viktigt att misstag ska kunna rättas till på ett rimligt sätt, inte minst för att upprätthålla rättstryggheten. Regeringen bör se över rutinerna kring misstagsinbetalningar. Utskottet kan konstatera att problemen kring hanteringen av misstagsbetalningar och den osäkerhet som uppstått kring ansvaret för dessa nu har fått en lösning genom Högsta Domstolens dom och att anpassat sina rutiner till detta. Utskottet ser i detta läge inte någon anledning att rikta ett tillkännagivande till regeringen om en översyn av dessa rutiner och avstyrker därför motionen i denna del. Utskottets förslag i korthet avslår motionerna om särskilda skatteregler för företag som bedrivs i utbildningssyfte. I motion 2011/12:Sk240 av (M) anförs att Ung Företagsamhet (UF) för många elever är den första kontakten med näringslivet och kanske den enda lektionen i hur man driver ett företag. Flera av dessa företag utvecklas och växer sedan under och efter utbildningen. Men skatteregelsystemet är dessvärre krångligt för dessa små företagsförsök då UF-företagen landar någonstans mitt emellan ett vanligt företag och en hobbyverksamhet. En lösning skulle vara ett slags utbildningslicens för UF-elever, som kan liknas vid en F-skatt, för att komma runt skatteproblematiken. Det skulle få upp statusen för Ung Företagsamhet och licensen skulle även kunna användas i andra utbildningsformer, t.ex. på högskolan, för att studenterna ska lära sig hur ett företag fungerar. I motion 2011/12:Sk279 av (FP) anförs att organisationer som exempelvis Ung Företagsamhet, Snilleblixtarna och många andra skulle behöva ett särskilt tillstånd för ferieföretag där man slipper moms och egenavgifter för en begränsad tid, under en viss ålder och med högst ett visst överskott. En utredning bör tillsättas med uppgift att ta fram förslag för en förenklad företagsform för ungdomar. I motion 2011/12:Sk357 av m.fl. (M) anförs att en del ungdomar som prövat UF-företag vill driva verksamheten vidare och att detta kompliceras av att regelverket för UF-företag är otydligt och att inte betraktar ett UF-företag som företag i juridisk mening utan som hobbyverksamhet och enkelt bolag. Det ställer i sin tur till problem när ett UF-företag ombildas till enskild firma, handelsbolag, kommanditbolag eller aktiebolag, vilket krävs för att verksamheten ska kunna drivas vidare. En översyn av regelverken för företag inom Ung Företagsamhet bör genomföras för att det ska bli enklare att driva en verksamhet vidare . Ett undantag för affärsverksamheter som bedrivs i utbildningssyfte kan framstå som en enkel och välmotiverad åtgärd men innebär enligt utskottets mening att skattelagstiftningen tillförs ytterligare en gränsdragning som ska hanteras av och de skattskyldiga som har kontakt med de undantagna verksamheterna. Utskottet anser inte att det finns tillräckliga skäl att tillföra skattereglerna ett undantag av denna karaktär och avstyrker därför de nu aktuella motionerna. Betalning av skatt vid delårsboende Utskottets förslag i korthet avslår motionerna om ändrade regler för betalning av skatt vid delårsboende. I motion 2011/12:Sk311 av (C) anförs att ett ökat antal svenskar tenderar att bli mindre bofasta på ett ställe för att i stället växla boende över året. Skattelagstiftningen har inte följt med i denna utveckling, och detta leder till utmaningar för kommuner med en stor och växande andel delårsboende befolkning. Problemet skulle kunna åtgärdas genom att utdebiteringen av skatt till kommunen också beaktade individens delårsboende. I motion 2011/12:Sk353 av och (S) anförs att den säsongsrelaterade ökningen av arbetskraft borde ge en möjlighet till ökad skattekraft i de kommuner som är berörda. Därför bör man se över möjligheterna för tillfällig mantalsskrivning. Ett sådant system skulle bidra till att öka de aktuella kommunernas skatteintäkter. Utskottet är inte berett att låta utdebiteringen av skatt variera med den skattskyldiges delårsboende i olika kommuner. En sådan ordning skulle bidra till ett ökat uppgiftslämnande och framstår som näst intill omöjlig att kontrollera. Ett eventuellt behov av en justering av kommunernas och landstingens skatteunderlag bör kunna tillgodoses på annat sätt. Utskottet avstyrker motionerna. Utskottets förslag i korthet avslår motionerna om en synligare redovisning av de skatter och avgifter som betalas av varje person. Jämför reservation 6 (SD). I motion 2011/12:Sk262 av och (båda KD) föreslår motionärerna att det ska tydliggöras för den enskilda löntagaren hur mycket skatt och sociala avgifter han eller hon betalar in. Detta bör anges på lönebeskedet. Även det särskilda avdraget för förvärvsinkomster borde redovisas för att ge en helhetsbild av det totala skattetrycket på den lön som en löntagare har arbetat ihop. Den offentliga sektorn bör föregå med gott exempel och synliggöra skatter på lönebeskedet från , , statliga myndigheter och kommunsektorn. I motion 2011/12:Sk306 av (M) anförs att skattesystemet behöver utvecklas mot en mer öppen och samlad redovisning av den enskildes löneskatter och de avgifter som arbetsgivaren betalar in. Möjligheten att synliggöra summan av samtliga skatter och avgifter på lönebeskedet bör ses över. I motion 2011/12:Sk340 av (FP) yrkandena 1 och 2 anförs att erlagda arbetsgivaravgifter bör redovisas på lönebesked inom den offentliga sektorn. En sådan redovisning skulle inte innebära någon omfattande kostnad för arbetsgivaren då redan besitter denna information. Vidare är det önskvärt att för varje individ tillhandahålla en nedbrytning av användningen av den totala skatten. En sådan redovisning skulle vara till stor nytta för den offentliga debatten. I motion 2011/12:Sk408 av i och (båda M) anförs att enskilda löntagare bör få insyn i hur stor del av lönen som går till skatt. Det skulle vitalisera och uppmärksamma debatten om eget ansvar och skapa en mer demokratisk uppslutning för skattesystemet. Statliga myndigheter bör därför föregå med gott exempel och börja redovisa arbetsgivaravgifterna i lönespecifikationerna. I motion 2011/12:Sk409 av och (båda SD) föreslås att det bör framgå av lönespecifikationen hur mycket arbetsgivaren har betalat in i arbetsgivaravgifter. Utskottet delar motionärernas syn när det gäller principen att uttaget av skatt och avgift bör vara synligt för var och en så att alla blir medvetna om skatteuttagets nivå. Utskottet ser därför positivt på att företag och myndigheter informerar om uttaget av arbetsgivaravgifter m.m. på lönebesked och i andra sammanhang. Utskottet är också positivt till att genom olika informationsinsatser ökar medvetenheten hos löntagare om de avgifter som arbetsgivaren betalar, och utskottet vill inte utesluta att det kan bli möjligt att sådana uppgifter kan redovisas för den enskilde. är det svårt att lämna en exakt uppgift i varje enskilt fall eftersom avgifterna inte tas ut särskilt för varje löntagare. Utredningen om elektroniska inkomstuppgifter per individ och månad har tagit fram ett förslag (SOU 2011:40) om att arbetsgivare m.fl. ska lämna uppgifter om lön och skatteavdrag på arbetstagarnivå (månadsuppgift). Även om syftet i första hand är att skapa bättre kontrollmöjligheter kan en bieffekt av ett sådant förslag eventuellt bli att det blir lättare att informera om skatte- och avgiftsuttagets storlek och möjligen också andra inslag i skatteuttaget som t.ex. jobbskatteavdragets effekt på individuell nivå. Förslaget bereds inom . I sammanhanget bör påpekas att det inte är något som hindrar att arbetsgivare i t.ex. lönebeskeden ger sina anställda relevant information om såväl skatter som löneavgifter. Löneprogram kan lätt anpassas så att detta är möjligt. Utskottet är positivt till att detta förfaringssätt blir vanligt på arbetsmarknaden. Även om utskottet således anser att det är värdefullt om skatteuttaget kan göras synligt för den enskilda skattebetalaren är utskottet inte berett att gå så långt att utskottet tillstyrker att arbetsgivare ska ha en lagstadgad skyldighet att lämna den önskade informationen till sina anställda. Det finns enligt utskottets mening anledning att vara försiktig med att införa tvingande regler som innebär att företagens och myndigheternas administrativa börda ökar. Med det anförda avstyrker utskottet de aktuella motionerna. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslaget om att skattenämnderna ska behållas. I stället ska särskilt kvalificerade beslutsfattare besluta i vissa omprövningsärenden. De kvalificerade beslutsfattarna ska besluta i alla skatteärenden, till skillnad från skattenämnderna som bara beslutade i inkomstbeskattningsärenden. På fastighetstaxeringsområdet finns skattenämnderna kvar. I motion 2011/12:Sk308 av och (båda S) anför motionärerna att skattenämnderna inte bör avvecklas utan en djupare utvärdering av deras verksamhet och en bredare diskussion om förtroendevaldas inflytande i den statliga förvaltningen. Tas skattenämnderna bort försvinner en kontaktyta på lokal nivå mellan myndigheten och samhället i övrigt. Utskottet anser i likhet med motionären att allmänheten bör ha insyn i och inflytande på verksamhet. finns det ett intressentråd vid . I rådet kan tillsammans med näringslivet utbyta information och erfarenheter som gäller den administrativa hanteringen. Från näringslivet ingår företrädare för Far, Fastighetsägarna , Företagarna, (), , , , , , och . Även vid några av regioner prövas nya former för att öka insynen och dialogen med medborgare och företag genom informella organ. Nästan alla insynsorgan har vänt sig till intresseorganisationer och företagare. En region har försökt att starta ett medborgarråd för privatpersoner, men har skjutit detta på grund av svårigheter att hitta deltagare. Organ som intressentrådet är enligt utskottets mening en bra form för samverkan kring frågor som t.ex. service och handläggningstider. Sådana organ kan vidare på begäran få generell information om hur hanterar en viss rättsfråga. Härigenom kan allmänheten, utan att delta i handläggningen av enskilda ärenden, få insyn i verkets rättstillämpning. Enligt utskottets mening kan denna typ av samverkan tillgodose behovet av att allmänheten har insyn i och inflytande på verksamhet på ett betydligt bättre sätt än genom skattenämndernas arbete. Utskottet avstyrker motionen om att skattenämnderna ska behållas. Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslagen om fastighetsägares överklagande och en europeisk harmonisering.