bet · GZ01SoU8 · 2012-02-14 00:00:00 — konstaterade att helhetsintrycket var att kommunerna är försiktiga med att differentiera resurserna mellan skolor som utifrån socioekonomisk struktur har väldigt olika utgångsläge (s. 11). På uppdrag av regeringen genomförde en ny undersökning av resursfördelningen . Studien innebar en uppdatering och fördjupning av föregående undersökning. De 50 mest segregerade kommunerna studerades. Undersökningen bestod dels i en genomgång av kommunernas budgetdokumentation, dels i en enkät till grundskolerektorerna i kommunerna i fråga (Resursfördelning till rektorers perspektiv, rapport 365, 2011, s. 13). Undersökningen visar att tre fjärdedelar av dessa kommuner tog hänsyn till socioekonomiska skillnader mellan skolorna i sin resursfördelning. Undersökningen 2011 visar alltså enligt på en viss förbättring i kommuner med stor boendesegregation. konstaterar att det fortfarande finns stora skillnader i resultat mellan skolor och att föräldrars utbildningsbakgrund är den faktor utanför skolan som har starkast samband med resultaten. En slutsats i rapporten är att kommunerna därför har all anledning att fortsätta att följa upp och utvärdera resursfördelningsmodeller så att kommunens resurser används på bästa sätt och alla skolor får ekonomiska förutsättningar att klara sitt uppdrag (Resursfördelning till rektorers perspektiv, rapport 365, 2011, s. 27). Regeringen gav i uppdrag att genomföra en satsning på grundskolor i stadsdelar som präglas av utbrett utanförskap (U2011/6863/S). I uppdraget framhålls att enligt den internationella är skillnaderna i elevresultat mellan olika skolor i landet låg i internationell jämförelse, men den har ökat . Skillnader i elevresultat förklaras främst av variation inom skolor. Kunskapsresultaten är ofta bristfälliga i skolor som ligger i stadsdelar med brett utanförskap, trots stora ansträngningar. Regeringen refererar till kunskapsöversikt Vad påverkar resultaten i svensk grundskola? där forskarna konstaterar att såväl svensk som internationell forskning visar att det generellt finns ett samband mellan bakgrundsfaktorer, såsom föräldrarnas utbildning, sysselsättning och försörjningsmöjligeter, och resultat i skolan. Elevens tid i landet har också visat sig ha ett tydligt samband med resultaten i skolan i de fall när eleven har anlänt till efter skolstartsåldern (Vad påverkar resultaten i svensk grundskola?, 2009). Regeringen framhåller att när elever med såväl skiftande kunskaper i svenska som med en mångfald av sociala, etniska och kulturella bakgrunder samlas i ett och samma klassrum krävs specifika insatser för att möjliggöra en kunskapsutveckling som är anpassad efter elevernas behov och förutsättningar. Skolor i utanförskapsområden har ofta jämförelsevis stora utmaningar när det gäller att kompensera för elevens bakgrund. får för uppdragets genomförande använda (prop. 2011/12:1 utg.omr. 16 anslag 1:5, bet. 2011/12:UbU1, rskr. 2011/12:98) och beräknas få 20 miljoner . Satsningen ska genomföras i ett mindre antal grundskolor i stadsdelar som ingår i regeringens arbete med urban utveckling. Skolorna ska uppvisa låga kunskapsresultat och ha en negativ kunskapsutveckling. Tyngdpunkten i satsningen ska ligga på handledning i undervisningssituationer i syfte att stödja lärarna att utveckla sin undervisning, på metoder och verksamheter för att stödja eleverna att uppnå målen samt på verksamheter utöver den ordinarie skoldagen med fokus på utökad undervisningstid och hjälp med läxläsning. Utskottet välkomnar denna satsning och kommer att följa utvecklingen med intresse. Frågan om avgifter i skolan behandlade utskottet senast i betänkande 2010/11:UbU7. Utskottet framhöll att utgångspunkten måste vara att finansieringen av skolresor ska ske med kommunala medel eller genom att elever helt frivilligt samlar in pengar till kostnaden om resan innebär mer än en obetydlig kostnad. Det är inte förbjudet att låta kostnader för skolresor, utflykter eller liknande aktiviteter ersättas av vårdnadshavare på frivillig väg. Men sådana aktiviteter ska vara öppna för alla. Det är inte godtagbart att skolan erbjuder en kostnadsfri alternativ verksamhet för elever vars vårdnadshavare inte vill betala dessa aktiviteter. Om den kostnadsbelagda aktiviteten är att betrakta som en del av utbildningen ska alla elever få delta (bet. 2010/11:UbU7 s. 26). Utskottet finner inte skäl att ändra sitt ställningstagande. föreslår med ovan anförda att socialutskottet avstyrker motionerna 2011/12:So521 (S) yrkande 52, 2011/12:So658 (MP) yrkande 1, 2011/12:So569 (V) yrkande 1, 2011/12:So482 (S), 2011/12:So484 (S), 2011/12:So485 (S), 2011/12:So486 (S), 2011/12:So502 (S) yrkande 1, 2011/12:So504 (S) och 2011/12:So514 (S), 2011/12:So542 (S) och 2011/12:So569 (S). Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (M), (S), (M), (S), (M), (S), (M), (S), (S), i (C), (S), (FP), (MP), (SD), (V), (FP) och (KD). Nationell handlingsplan mot barnfattigdom (S, MP, V) (S), (S), (S), (S), (S), (S), (MP) och (V) anför: Alldeles för många barn växer upp i familjer med mycket dålig ekonomi och tillbaka ökar antalet. Barns liv påverkas påtagligt när familjen lever under otrygga förhållanden, vid arbetslöshet, vid sjukdom och om inkomsterna inte räcker till för livets nödvändigheter. Konsekvenserna av otrygga uppväxtvillkor kan bli utanförskap, frustration, psykisk och fysisk inverkan, dålig skolgång och risk för att hamna i kriminalitet. Barn som växer upp i fattigdom bor sämre än andra barn, i mer utsatta områden, och går ofta i skolor där allt färre elever klarar kunskapskraven. Många tvingas av ekonomiska skäl avstå från att delta i avgiftsbelagda fritidsaktiviteter och kan heller inte delta i aktiviteter inom skolan som är förknippade med kostnader. Glasögon till barnen är för många familjer en utgift som inte ryms inom familjens budget. Barn i ekonomiskt utsatta familjer lever i ett utanförskap. De har inte råd att vara med i föreningar. De har inte cyklar och annan fritidsutrustning. De kan inte dela upplevelser med andra barn som t.ex. har råd att gå på bio. Deras språkinlärning och kunskapsinhämtning blir sämre eftersom de ofta saknar dator och internet i hemmet. Vi menar att det ska råda nolltolerans mot barnfattigdom. Vi föreslår insatser på flera områden, däribland resursfördelning utifrån elevernas behov och satsning på kultur- och . Vi vill se att en nationell handlingsplan mot barnfattigdom tas fram som fokuserar både på att motverka och förebygga. Vi anser att socialutskottet bör tillstyrka kommittémotion 2011/12:So521 (S) yrkande 52 och motion 2011/12:So485 (S) samt i de delar som berör utbildningsutskottets beredningsområde motionerna 2011/12:So482 (S), 2011/12:So484 (S), 2011/12:So486 (S), 2011/12:So502 (S), 2011/12:So504 (S), 2011/12:So514 (S) och 2011/12:So542 (S). Nationell handlingsplan för att synliggöra problem (MP) (MP) anför: Barnfattigdom lyfter fram frågan om de ekonomiska förhållanden som barn lever under. Olikhet i levnadsvillkor har i sig stor betydelse för hälsa och framtida hälsa. Att ha mycket små resurser stänger också rent konkret barn ute från många möjligheter som andra barn har. Studier har visat på ett tydligt samband mellan fattigdom och en rad viktiga aspekter såsom utbildningsresultat, etablering på arbetsmarknaden, hälsa, mobbning och trygghet i det egna bostadsområdet. Grundläggande strukturella förhållanden, såsom en fungerande arbetsmarknad, att människor har råd att bo i sina bostäder, att skolan är bra oavsett var i man bor och ökad jämställdhet, är viktiga. Ett fungerande socialförsäkringssystem betyder inte minst mycket för att människor ska ha skydd när de blir sjuka och inte behöva oroa sig för det. ser vidare som ett viktigt perspektiv att också skapa nya livschanser att oavsett hur livet har varit skapa möjligheter och vägar för enskilda att ta sig vidare. Nya livschanser behöver även ges i geografiska områden eller bostadsområden som av olika skäl börjat kännetecknas av förlorad framtidstro. Kanske i framför allt dessa områden är det av stor betydelse att det skapas nya livschanser, att barn och unga samt deras föräldrar ges möjligheter att bryta negativa livsmönster och gå vidare. Där fyller en bra skola med hög kvalitativ nivå en särskilt viktig funktion. På ett eller annat sätt kan man säga att mycket av den politik som förbättrar dels de vuxnas ekonomiska situation, dels deras livsvillkor i övrigt har inverkan på barns livssituation. Men för att få bra översiktlig kunskap om barns livsvillkor behövs det en nationell handlingsplan för att synliggöra de problem som riskerar att drabba barn i utsatta livssituationer. Jag föreslår att socialutskottet tillstyrker motion 2011/12:So658 (MP) yrkande 1. Handlingsplan mot barnfattigdom (MP, V) (MP) och (V) anför: Föräldrarnas ekonomiska utsatthet blir barnens krassa uppväxtvillkor. Att leva i fattigdom har en mängd negativa konsekvenser för barn. Det är väl belagt att en fattig barndom ökar risken för social utsatthet senare i livet. Det finns ett samband mellan föräldrars inkomster och barns inkomster som vuxna. Studier har även tydligt visat på samband mellan fattigdom och t.ex. utbildningsresultat, etablering på arbetsmarknaden och hälsa och trygghet i det egna bostadsområdet. lever en fjärdedel av alla barn i med en ensamstående förälder. Ändå är kärnfamiljen norm för såväl lagstiftning som de verksamheter barnen deltar i. Det leder till att de ekonomiska villkoren för barnfamiljer är ojämlika och orättvisa. Detta drabbar barnen som inte kan delta i aktiviteter som barn vanligtvis kan delta i, t.ex. skolutflykter som kostar pengar. Lösningen på problemet med den ökande barnfattigdomen är dels generella satsningar på arbete åt alla, rätt till arbete på heltid, bättre arbetslöshetsförsäkring, sjukförsäkring och föräldraförsäkring samt rätt till barnomsorg även på obekväm arbetstid, dels specifika satsningar på ekonomiskt utsatta barnfamiljer, som höjt underhållsstöd, förbättrat bostadsbidrag och förbud mot avgifter i skolan. Regeringen bör omgående ta fram en handlingsplan mot barnfattigdom. Vi föreslår att socialutskottet tillstyrker motion 2011/12:So569 (V) yrkande 1. beslutade att bereda bl.a. arbetsmarknadsutskottet tillfälle att yttra sig över de motioner om barnfattigdom som väckts under den allmänna motionstiden i de delar som berör arbetsmarknadsutskottets beredningsområde. Yttrandet behandlar samtliga motioner på temat barnfattigdom i de delar som berör utskottets beredningsområde. Det gäller sammanlagt elva motioner. Motionerna anges i det följande utan årtal (2011/12). Utskottet föreslår att socialutskottet avstyrker motionerna. Avvikande meningar har lämnats av Socialdemokraterna, . Socialdemokraterna begär i motion So521 yrkande 52 ett tillkännagivande om barnfattigdom. lever totalt 220 000 barn i i fattiga familjer. Barn som växer upp i fattigdom tvingas alldeles för tidigt att ta ett stort ansvar för familjens ekonomi. Gemensamt för dessa barns föräldrar är ofta att de antingen saknar jobb eller jobbar deltid. Många familjer är beroende av försörjningsstöd och föräldrarna står långt från arbetsmarknaden. Risken för fattigdom är störst bland barn till ensamstående och till utrikes födda. En aktiv arbetsmarknadspolitik med fler arbetande föräldrar är den allra viktigaste åtgärden för att bekämpa barnfattigdomen. Därefter kommer en generell välfärd, som minskar de ekonomiska klyftorna och ökar den sociala sammanhållningen. I Socialdemokraternas partimotion föreslås bl.a. följande insatser: rätt till heltid, ökad rätt till barnomsorg och förstärkta trygghetssystem. I de enskilda socialdemokratiska motionerna So482, So484, So485, So486, So502 yrkande 1, So504, So514 och So542 framhålls att åtgärder måste vidtas för att bekämpa barnfattigdomen. Motionärerna för exempelvis fram förslag om att dels ta fram en nationell handlingsplan mot barnfattigdom, dels tillsätta en utredning som ska se över hur samhällets stöd till ensamstående föräldrar kan förbättras. yrkar i motion So658 yrkande 1 att en nationell handlingsplan mot barnfattigdom tas fram. Enligt motionärerna måste mänskliga rättigheter vara utgångspunkten i allt arbete mot barnfattigdom och barns särskilda utsatthet. och alla barns rätt till hälsa, bostad och socialt värdigt liv är i detta sammanhang grundläggande. Mycket av den politik som förbättrar de vuxnas ekonomiska situation och livsvillkor i övrigt påverkar barns situation. framför i motion So569 yrkande 1 att en nationell handlingsplan mot barnfattigdom omgående bör utarbetas. Störst risk att växa upp i en fattig familj löper barnen till ensamstående föräldrar. Barn till ensamstående föräldrar med utländsk bakgrund är dubbelt utsatta. Lösningen på problemet med den ökande barnfattigdomen är generella satsningar på arbete åt alla, rätt till arbete på heltid, bättre arbetslöshetsförsäkring, sjukförsäkring och föräldraförsäkring och rätt till barnomsorg även på obekväm arbetstid. Utskottet vill inledningsvis betona att barns ekonomiska situation är en mycket viktig fråga. Det är angeläget att sträva efter att alla barnfamiljer får bättre förutsättningar för en god levnadsstandard och att antalet barn som lever i ekonomiskt utsatta familjer minskas. Det finns flera olika metoder att mäta fattigdom och olika mått på fattigdom. Inom EU har medlemsstaterna kommit överens om ett gemensamt mått på fattigdom. Med detta mått anses den vara fattig som har en disponibel inkomst som ligger av medianinkomsten i landet.1[ Fattigdomsgränsen av landets medianinkomst används numera av (tidigare använde som gräns), medan i jämförelser mellan medlemsländerna drar gränsen vid av medianinkomsten.] På detta sätt mäts den relativa fattigdomen, vilket innebär att nivån för fattigdom sätts i relation till landets allmänna levnadsnivå. Ett annat sätt att mäta fattigdom är att utgå från en absolut inkomstgräns vid vilken människor kan anses ha en skälig levnadsnivå. På detta sätt mäts den absoluta fattigdomen. I används ofta nivån för rätt till ekonomiskt bistånd. Enligt i och EU (2010) har den relativa fattigdomen i ökat sedan mitten av 1990-talet.2[ , Fattigdomen i och EU (S2010:010).] Ökningen beror på att både förvärvsinkomster och kapitalinkomster har ökat i snabbare takt bland medel- och höginkomsttagare än bland låginkomsttagare. Den absoluta fattigdomen har däremot minskat stadigt . Fattigdomen varierar med olika grupper i befolkningen. När det gäller hur stor andelen fattiga barn är beror detta på hur man väljer att mäta. Mäts andelen med det relativa måttet har andelen ökat kontinuerligt . Om man däremot använder det absoluta måttet har andelen fattiga barn sjunkit . SCB mäter inte fattigdom, men beräknar risken att ha inkomster som kan leda till utanförskap och fattigdom. Enligt beräkningar har andelen personer med risk för relativ fattigdom ökat , medan andelen med risk för absolut fattigdom har minskat. Enligt SCB ger arbete lägre risk för fattigdom. Ensamhushåll och personer med invandrarbakgrund löper högre risk för fattigdom. har genomfört studier som speglar förändringar i barns välfärd i . Enligt Rädda Barnens fattigdomsindex räknas barn i familjer som antingen har låg inkomststandard eller har försörjningsstöd som fattiga. Låg inkomststandard definieras som inkomster som inte täcker skäliga levnadsomkostnader. Rädda Barnens årsrapport visar att barnfattigdomen låg på den lägsta nivån sedan mätningarnas start år 1991.3[ , Barnfattigdom i .] Då levde av alla barn i (210 000 barn) i fattigdom. ökade andelen barn i fattigdom till , vilket motsvarar ytterligare 10 000 barn. Denna ökning sammanfaller, enligt , med konjunkturnedgången , som inleddes . Utskottet kan konstatera att är ett av de länder som har jämnast inkomstfördelning i världen även om inkomstskillnaderna, liksom i de flesta andra länder, ökat . Enligt SNS Välfärdsrapport har inkomstskillnaderna i ökat över hela inkomstskalan, både mellan medianinkomsttagare och höginkomsttagare och mellan medianinkomsttagare och låginkomsttagare.4[ SNS, Välfärdsrapport .] Den relativa fattigdomen har också ökat, särskilt under de senaste 10 åren.5[ Här mätt som individer som har en inkomst av medianen.] Den främsta orsaken till den ökande inkomstspridningen är ökade skillnader i kapitalinkomster, snarare än förändringar av löner, skatter och transfereringar. Men andelen fattiga i är låg internationellt sett. Enligt förutnämnda rapport i och EU är den relativa fattigdomen i , vilket kan jämföras i genomsnitt i EU.6[ , Fattigdomen i och EU (S2010:10).] Därutöver kan nämnas att återfinns bland länderna med lägst andel fattiga i bl.a. UNDP:s Human Poverty Index.7[ UNDP, Human Poverty Index .] De grupper där andelen ekonomiskt utsatta är förhållandevis hög omfattar barn, ensamstående yngre vuxna, ensamstående äldre kvinnor och ensamstående med barn. Den viktigaste förklaringen till att hushåll med medlemmar i förvärvsaktiv ålder har låg ekonomisk standard är att dessa familjemedlemmar inte förvärvsarbetar alls eller arbetar deltid. Utskottet anser därför att det är viktigt att stärka den ekonomiska situationen för grupper med pressade marginaler, däribland barnfamiljer som har låga inkomster. Barnfamiljers viktigaste inkomstkälla är förvärvsarbete. Det innebär att insatser för att skapa bättre förutsättningar för arbete och för att människor ska kunna försörja sig själva är de mest betydelsefulla åtgärderna för att möjliggöra en god ekonomisk standard för barn. Att fler föräldrar får vara med i arbetsgemenskapen är dessutom viktigt för att våra barn ska må bra. Utskottet kan konstatera att regeringen arbetar kontinuerligt för att förbättra arbetsmarknadens funktionssätt och för att stärka drivkrafterna till arbete och utbildning. Kampen mot arbetslöshet möts med en politik på en rad områden som syftar till att öka antalet jobb, stimulera företagande och ge stöd åt människor som drabbats av arbetslöshet. Utbildning och aktiva arbetsmarknadsåtgärder är hörnstenar i en sådan politik. Jobbskatteavdragets fyra steg har stärkt incitamenten till arbete genom att sänka marginal- och tröskeleffekterna, främst för låg- och medelinkomsttagarna. Ett högre arbetsutbud innebär en högre produktionskapacitet i ekonomin och en ökad sysselsättning på lång sikt. Att ge föräldrar möjlighet till egen försörjning är alltså det bästa och mest direkta sättet att minska barnfattigdomen. Utskottet kan även konstatera att regeringen har reformerat arbetsmarknadspolitiken och inriktat resurserna på personer som är i störst behov av dem. En rad åtgärder har vidtagits, exempelvis nystartsjobb för dem som saknat arbete under . Skattesänkningar gör det mer lönsamt att arbeta för låg- och medelinkomsttagare. Regeringen har också förenklat regler och sänkt kostnaden för att anställa personal, vilket gör det enklare för företag att anställa. Insatser för att öka vuxnas möjligheter till egen försörjning är alltså det viktigaste för att minska fattigdomen bland barn. Detta skymmer dock inte att ensamstående med barn löper större risk att ha relativt låg ekonomisk standard. Enligt Rädda Barnens årsrapport är risken för ekonomisk utsatthet mer än så hög bland barn till ensamstående föräldrar än bland barn till samboende föräldrar. Utskottet välkomnar att regeringen i budgetpropositionen föreslagit vissa riktade insatser för ekonomiskt utsatta grupper såsom barnfamiljer. Flera av dessa satsningar kommer även ensamstående föräldrar med barn till del. Regeringen föreslår att bostadsbidraget förstärks för barnfamiljer. Förstärkningen sker genom en sänkning av den nedre gräns för bostadskostnader vid vilken bidrag betalas ut. höjs det särskilda bidraget för hemmavarande barn i bostadsbidraget. Även höjningen av flerbarnstilläggen hjälper hushåll med stor försörjningsbörda. Utskottet noterar även att riksnormen i försörjningsstödet har höjts. För en ensamstående förälder med två barn på 11 och uppgår riksnormen till , vilket är en höjning med . Utrikes födda är en annan grupp som har relativt låg ekonomisk standard. Enligt Rädda Barnens årsrapport är risken att leva i ett fattigt hushåll drygt fem gånger så hög bland barn med utländsk bakgrund än bland barn med svensk bakgrund. Den ekonomiska utsattheten är påfallande i synnerhet bland barn vars båda föräldrar är utrikes födda eller ifall barnen och deras familjer kommit till . Störst risk för ekonomisk utsatthet för barn återfinns i hushåll med en ensamstående utlandsfödd förälder. En åtgärd som regeringen vidtagit för att förstärka arbetslinjen i denna grupp är etableringsreformen för nyanlända invandrare som trädde i kraft . Reformen är tydligt inriktad på att ge nyanlända bättre förutsättningar för egenförsörjning och att stärka deras deltagande i arbets- och samhällslivet. Varje nyanländ som omfattas av reglerna ska få professionellt stöd för att så snabbt som möjligt lära sig svenska, komma i arbete och klara sin egen försörjning samt få kännedom om de skyldigheter och rättigheter som gäller i . Regeringen har även genomfört flera andra åtgärder i syfte att förbättra förutsättningarna för utrikes födda på arbetsmarknaden. Dit hör de tidigare nämnda nystartsjobben liksom instegsjobben samt stärkt validering av den utbildning och yrkeskompetens som utrikes födda har. Regeringen avser dessutom att genomföra förändringar i etableringsreformen med syfte att stärka nyanländas förutsättningar att etablera sig snabbt i arbets- och samhällslivet. Som utskottet tidigare framfört (senast i bet. 2011/12:AU1) är en av de stora integrations- och jämställdhetsutmaningarna att fler utrikes födda kvinnor ska kunna försörja sig själva. I den nuvarande situationen riskerar många av dessa kvinnor att fastna i såväl långtidsarbetslöshet som en ekonomiskt utsatt situation, vilket får konsekvenser även för barnen. Även om den genomförda etableringsreformen har tydligt jämställdhetsfokus måste betydligt mer göras för att utrikes födda kvinnor ska få makt över sin vardag genom en egen lön att leva på. Mot denna bakgrund välkomnar utskottet den utredning om ökat arbetskraftsdeltagande bland nyanlända utrikes födda kvinnor och anhöriginvandrare som regeringen tillsatt (dir. 2011:88). Utredningen ska undersöka vilka åtgärder som behöver vidtas för att åstadkomma ett ökat arbetskraftsdeltagande för nyanlända utrikes födda kvinnor och anhöriginvandrare som inte omfattas av etableringslagen och analysera vilka ekonomiska incitament som påverkar deras arbetskraftsdeltagande och deltagande i etableringsinsatser. Uppdraget ska slutredovisas . Enligt utskottets mening måste alla få del av tillväxt och välfärd. Därför behövs åtgärder för att stärka den ekonomiska situationen för grupper med pressade marginaler, däribland barnfamiljer med låga inkomster. Utskottet anser att de åtgärder som regeringen vidtagit för ökad sysselsättning och de förbättringar som gjorts inom bl.a. familjepolitiken tillsammans med satsningar på exempelvis utbildning i sig bidrar till att minska den ekonomiska utsattheten bland barnfamiljer. Utskottet anser att det är viktigt att bekämpa fattigdom. ska vara ett sammanhållet land med hög grad av jämlikhet mellan medborgarna. Man måste följaktligen noga överväga vilka vägar som är framkomliga. Enligt utskottets mening utgör arbete en central del av lösningen. Utskottet, som förutsätter att regeringen uppmärksammar utvecklingen, anser inte att några åtgärder behövs med anledning av de motioner som behandlas i yttrandet. Utskottet föreslår med det ovan anförda att socialutskottet avstyrker motionerna So482 (S), So484 (S), So485 (S), So486 (S), So502 (S) yrkande 1, So504 (S), So514 (S), So521 (S) yrkande 52, So542 (S), So569 (V) yrkande 1 och So658 (MP) yrkande 1. Följande ledamöter har deltagit i beslutet: (M), (S), (M), (S), (M), (S), (M), (S), (S), (M), (MP), (KD), (SD), (V), (S) och (C). Avvikande mening (S) (S), (S), (S), (S), (S) och (S) anför: lever 220 000 barn i i fattiga familjer. Enligt levde 10 000 fler barn i fattigdom 2008 än året innan.