bet · H001CU1 · 2012-11-20 00:00:00 — Utredningen anser att stödinsatserna inom det uppsökande arbetet måste bli mer effektiva när det gäller att nå ut med information om konsumentstödet och om fördelarna med att vara en medveten konsument. Utredningsbetänkandet bereds inom . Utskottet anser, i likhet med motionärerna, att det är viktigt att alla konsumenter har tillgång till en god konsumentvägledning. Som redovisats ovan har Utredningen om framtidens stöd till konsumenter överlämnat sina förslag till regeringen. Utredningen föreslår bl.a. att det ska skapas en samordnad internettjänst för konsumentinformation och att ska ha ansvar för att ge vägledning till enskilda konsumenter. Vidare gör utredningen bedömningar om bl.a. behovet av direktvägledning till konsumenter som ett nödvändigt komplement till det webbaserade stödet och om hur det uppsökande arbetet ska nå ut till de konsumenter som är svåra att nå. Därutöver vill utskottet uppmärksamma att regeringen i budgetpropositionen redovisar att konsumenters tillgång till ett oberoende konsumentstöd som når fram och används kommer att vara en prioriterad fråga (prop. 2012/13:1 utg.omr. 18 avsnitt 5.5). Utskottet kan konstatera att de förslag som utredningen har lagt fram ligger väl i linje med motionsönskemålen. Betänkandet bereds inom . Enligt utskottets mening bör det pågående arbetet inte föregripas genom någon åtgärd från sida. Motionsyrkandena avstyrks därför. Utskottets förslag till riksdagsbeslut och ställningstaganden har föranlett följande reservationer. I rubriken anges vilken punkt i utskottets förslag till riksdagsbeslut som behandlas i avsnittet. Överenskommelser om hyror för nybyggda lägenheter, punkt 3 (MP, V) av (MP) och Amineh Kakabaveh (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 3 borde ha följande lydelse: avslår utskottets förslag i bilaga 5 till lag om ändring i jordabalken. 2012/13:C356 av m.fl. (V) yrkande 3 i denna del och 2012/13:C421 av m.fl. (MP) yrkande 5 i denna del och avslår proposition 2012/13:1 utgiftsområde 18 punkt 2 i denna del. Genom de föreslagna längre giltighetstiderna för de särskilda överenskommelserna om hyror för nybyggda lägenheter, som innebär att de vanliga bruksvärdesreglerna inte blir tillämpliga, kommer hyresnivåerna successivt att styras mer av finansmarknaden än av bruksvärdesprincipen. Genom regeringens med det nu behandlade förslaget framlagda men ännu inte av utskottet färdigberedda förslaget om privatuthyrning förstärks, såsom det utformats, marknadsanpassningen på hyresmarknaden med allt högre hyror som följd. Bostadsmarknaden i stort har dessutom under en rad av år blivit i allt högre grad anpassad till en marknadsprissättning genom den omfattande ombildningen till bostadsrätter, framför allt på de orter där det råder bostadsbrist. Ombildningarna har också lett till att hyresrätterna minskat i antal på orter där de behövs bäst, vilket har ökat efterfrågetrycket på kvarvarande hyresrätter på ett sätt som pressar hyrorna uppåt. Allt detta tillsammans slår hårt mot de grupper som har svårt att hävda sig ekonomiskt och riskerar att totalt underminera bruksvärdessystemet. Det handlar sammantaget om förändringar, smygvägar, för att öka inslaget av marknadshyror. Vi anser att regeringens förslag till ändring i hyreslagen i den del den avser överenskommelser om hyror för nybyggda lägenheter inte ska genomföras. Vi föreslår att med bifall till MP- och V-motionerna avslår utskottets lagförslag och därmed propositionen i denna del. Bostadspolitiskt mål, punkt 4 (S, MP, V) av (S), (S), (S), (S), (S), (S), (MP) och Amineh Kakabaveh (V). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 4 borde ha följande lydelse: upphäver målet för Samhällsplanering, bostadsmarknad, byggande och lantmäteriverksamhet och godkänner det bostadspolitiska mål som föreslås i reservationen. 2012/13:C388 av m.fl. (S) yrkande 1 och 2012/13:C406 av m.fl. (S) yrkande 2. Det finns ett stort behov av att återupprätta en statlig bostadspolitik med klart uttalade välfärdsambitioner, som kan bidra till att ställa om bostadssektorn i en långsiktigt hållbar riktning. Bostadspolitiken måste möta de utmaningar som tar sig uttryck i bl.a. bostadsbrist, boendesegregation och otillräckliga insatser för att förnya bostadsbeståndet. Den nuvarande regeringen har visat att man inte har tillräckliga ambitioner på dessa områden. Vi anser att det behövs ett nytt bostadspolitiskt mål som ger uttryck för ett samhällsansvar och tydliga sociala ambitioner. Ett sådant mål klargör den politiska viljeinriktningen och har en viktig funktion för att precisera behovet av insatser och valet av politiska verktyg. Ett tydligt mål bidrar även till att de politiska ambitionerna vinner större genomslag då det uppmuntrar och vägleder övriga samhällsaktörer att vidta åtgärder i samma riktning. Mot denna bakgrund anser vi att bör ställa sig bakom ett bostadspolitiskt mål med följande formulering. Alla ska ges förutsättningar att leva i goda bostäder till rimliga kostnader och i en stimulerande och trygg miljö inom långsiktigt hållbara ramar. Boende- och bebyggelsemiljön ska utgå från människors efterfrågan och behov och bidra till jämlika förhållanden och särskilt främja en god uppväxt för barn och ungdomar. Vid planering, byggande och förvaltning ska en ekologiskt, ekonomiskt och socialt hållbar utveckling vara grund för verksamheten. bör vidare upphäva det nuvarande målet för området Samhällsplanering, bostadsmarknad, byggande och lantmäteriverksamhet. Det ovan anförda innebär ett bifall till förslagen i motionerna 2012/13:C388 (S) yrkande 1 och 2012/13:C406 (S) yrkande 2. Mål för bostadsproduktionen, punkt 5 (V) av Amineh Kakabaveh (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 5 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2012/13:C400 av m.fl. (V) yrkande 1. Ett av de mest akuta problemen på bostadsmarknaden är den tilltagande bostadsbristen. har bostadsbyggandet legat på en klart otillräcklig nivå sedan den borgerliga regeringen tillträdde 2006. har antalet lägenheter i nyproduktionen minskat ytterligare. Det är nu helt nödvändigt att möta bostadsbristen med åtgärder som leder till ett ökat bostadsbyggande. För att klargöra den politiska ambitionen att få till stånd en kraftigt ökad nyproduktion av bostäder bör det sättas upp ett mål för bostadsbyggandet. föreslår ett mål som innebär att det ska byggas 40 000 bostäder , varav en majoritet bör vara hyresrätter. För att detta mål ska kunna uppnås krävs en aktiv bostadspolitik och olika insatser från såväl statens som kommunernas sida. Jag föreslår således att genom ett tillkännagivande ställer sig bakom ett mål om 40 000 nya bostäder . Det innebär ett bifall till partimotion 2012/13:C400 yrkande 1. Bostadspolitikens inriktning, punkt 6 (S) av (S), (S), (S), (S), (S) och (S). Vi anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2012/13:C268 av m.fl. (S), 2012/13:C388 av m.fl. (S) yrkande 11 och 2012/13:C411 av m.fl. (S) samt 2012/13:C234 av (S), 2012/13:C256 av m.fl. (S), 2012/13:C280 av (M), 2012/13:C328 av m.fl. (S), 2012/13:C346 av m.fl. (S), 2012/13:C353 av (MP) yrkande 1, 2012/13:C392 av m.fl. (S), 2012/13:C400 av m.fl. (V) yrkandena 8 och 30, 2012/13:Ub509 av m.fl. (MP) yrkande 3, 2012/13:N371 av m.fl. (S) yrkande 4 och 2012/13:A393 av m.fl. (MP) yrkande 30. Bostaden är den plats där vi tillbringar en stor del av våra liv. Det innebär också att inriktningen på de politiska beslut som gäller bostäderna kan få en avgörande betydelse för många människors liv. Bostadspolitikens centrala mål bör vara att för alla ge förutsättningar att leva i goda bostäder till rimlig kostnad och i en stimulerande och trygg miljö. Behoven och efterfrågan varierar emellertid mellan olika grupper och . Därför är det viktigt att politiken inriktas på att hantera de frågor och problem som gör sig särskilt gällande . De motioner som behandlas i detta avsnitt tar upp ett antal sådana frågor som måste ges större tyngd i bostadspolitiken. Vi vill här särskilt uppmärksamma de motioner som lyfter fram problemet med ett otillräckligt bostadsbyggande, främst när det gäller hyresrätter samt bostäder för studenter och unga, men även av egnahem för hushåll med normala inkomster. har det byggts för få bostäder i . Särskilt i våra storstäder och övriga utbildnings- och tillväxtorter har byggtakten varit alltför låg för att klara en ökande efterfrågan. Ett otillräckligt bostadsbyggande har lett till bostadsbrist och fått konsekvenser i ett flertal avseenden. Det gäller bl.a. unga hushåll som inte kan skaffa sin första egna bostad, studenter som tvingas tacka nej till utbildningsplatser, arbetssökande som inte kan ta arbete på en ny ort och familjer som inte har råd med en bostad som passar hushållets storlek och behov. Det krävs därför en bostadspolitik som bidrar till att öka bostadsbyggandet generellt i stora delar av landet men också inriktas på särskilt akuta behov på bostadsmarknaden. Ett sådant behov gäller ett ökat utbud av hyresbostäder. De senaste årens politik har lett till att antalet hyresbostäder genom omvandlingar minskat påtagligt på vissa orter. har tillskottet av nya hyresbostäder varit otillräckligt. Som framhålls i flera motioner är ett tillräckligt utbud av hyresrätter av central betydelse för en fungerande bostadsmarknad och även för rörligheten på arbetsmarknaden. Det är därför nödvändigt att nu inrikta bostadspolitiken på åtgärder som kan stärka hyresrättens ställning och öka produktionen av nya hyresbostäder. Bostadsbristen och frånvaron av bostadspolitiska insatser har lett till problem för alla typer av hushåll, men särskilt drabbade är studenter och unga hushåll. Varje höst kommer rapporter om studenter som tvingas bo i tält eller sovsalar i samband med terminsstarten. Det är naturligtvis inte acceptabelt att regeringen inte har tagit detta problem på tillräckligt allvar. Inte heller problemet med ungdomar som saknar möjlighet att flytta hemifrån och komma in på den ordinarie bostadsmarknaden har lett till några verkningsfulla åtgärder . Vi anser att bör uppmana regeringen att ta sig an dessa problem. I motioner från Socialdemokraterna har förslag lagts fram om ett investeringsstöd för att snabbt kunna få i gång byggandet av studentbostäder och hyresbostäder som passar för bl.a. unga hushåll. Dessa motioner behandlas i en annan del av detta betänkande. Bostadspolitiken måste emellertid även ta sig an övriga problem som har orsakats av ett otillräckligt bostadsbyggande. Ett sådant problem som inte har ägnats tillräcklig uppmärksamhet i den statliga bostadspolitiken gäller utvecklingen på småhusmarknaden. har nyproduktionen av småhus fallit mycket kraftigt i landet som helhet. är prisnivån på villor och radhus på tillväxtorterna numera så hög att hushåll med normala inkomster har mycket svårt att finansiera ett köp. Många, inte minst barnfamiljer, önskar ett marknära boende med egen trädgård. Det är angeläget att möjligheten att bo i ett egenägt småhus inte begränsas till hushåll med mycket höga inkomster. Vi anser därför att det är dags att initiera en egnahemsrörelse för 2000-talet med inspiration från de satsningar som gjordes på egnahem för vanliga människor. Detta kräver framför allt en aktiv bostadspolitik i kommunerna. finns möjliga kommunala bostadspolitiska insatser som skulle underlätta för hushållen att äga sitt boende. Kommunerna har som uppgift att ta fram markområden i efterfrågade lägen och kan underlätta för ny bebyggelse genom att bedriva en aktiv markpolitik och på olika sätt pressa exploateringskostnaderna. Vad vi ovan anfört bör som sin mening tillkännage för regeringen. Det innebär ett bifall till motionerna 2012/13:C268 (S), 2012/13:C388 (S) yrkande 11 och 2012/13:C411 (S). Även övriga motioner som behandlas i denna del av utskottets betänkande kan emellertid i stor utsträckning anses bli tillgodosedda genom tillkännagivandet. Bostadspolitikens inriktning, punkt 6 (MP) av (MP). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2012/13:C234 av (S), 2012/13:C268 av m.fl. (S), 2012/13:C346 av m.fl. (S), 2012/13:C353 av (MP) yrkande 1, 2012/13:C388 av m.fl. (S) yrkande 11, 2012/13:C392 av m.fl. (S), 2012/13:C400 av m.fl. (V) yrkandena 8 och 30, 2012/13:C411 av m.fl. (S), 2012/13:Ub509 av m.fl. (MP) yrkande 3, 2012/13:N371 av m.fl. (S) yrkande 4 och 2012/13:A393 av m.fl. (MP) yrkande 30, 2012/13:C256 av m.fl. (S) och 2012/13:C328 av m.fl. (S) samt 2012/13:C280 av (M). Det är dags att återupprätta den statliga bostadspolitiken. med en borgerlig regering har det i princip helt saknats politiska ambitioner och initiativ som kan bidra till en fungerande bostadsmarknad. Detta har medfört en klar förskjutning från en socialt inriktad bostadspolitik till en marknadsinriktad politik där bostaden har kommit att betraktas som en vara bland andra. I sin förlängning innebär denna politik en ökad boendesegregation och att vi snabbt närmar oss det som brukar benämnas social housing för människor med låga inkomster. Det är en regerings uppgift att låta bostadspolitikens sociala, ekologiska och ekonomiska dimensioner komma till uttryck i konkreta förslag och åtgärder. När nu sådana förslag och åtgärder uteblivit, eller inte fått avsedd effekt, bör ta initiativ till en aktiv bostadspolitik med en ny inriktning. I motioner som väckts under årets allmänna motionstid finns förslag om sådana initiativ. Det gäller både motioner som behandlas i detta betänkande och de motioner som är mer inriktade på bostadspolitikens ekologiska dimension och kommer att behandlas i ett annat sammanhang. De motioner som utskottet har valt att behandla under rubriken bör föranleda ett tillkännagivande till regeringen om behovet av en tydligt socialt inriktad bostadspolitik. En central del i en socialt inriktad bostadspolitik är att alla människor som önskar det ska ha möjlighet att bo i egen bostad. En tilltagande bostadsbrist och ett helt otillräckligt bostadsbyggande har gjort att detta mål kommit allt längre från att bli uppfyllt. Det är särskilt studenterna och de unga hushållen som har drabbats av bostadsbristen . Bostadsbristen gör emellertid att även de akuta frågor som har samband med hemlöshet hos grupper med missbruksproblem och andra sociala problem blir betydligt svårare att lösa. Som framhålls i flera av de aktuella motionerna måste fokus i bostadspolitiken nu läggas på att förbättra villkoren för hyresrätten och öka byggandet av hyresbostäder. På kort sikt är hyresrätten den upplåtelseform som ger bäst förutsättningar att uppfylla det bostadspolitiska målet om en egen bostad. Det krävs därför initiativ från regeringens sida som kan leda till ökad produktion av hyresrätter. En möjlighet är att samla de berörda parterna, dvs. representanter för bl.a. byggherrar och byggare, för att få fram lösningar som är kostnadseffektiva och som kan svara mot efterfrågan. Bostadspolitiken måste vidare inriktas på att motverka boendesegregationen och medverka i en kraftsamling för att lösa problemen i de bostadsområden som präglas av sociala problem. Det krävs riktade åtgärder som kan bryta en social och fysisk isolering och öka attraktiviteten i de områden där problem är särskilt påtagliga. Det krävs emellertid också generella åtgärder som innebär att bostadspolitiken medverkar till en bättre integrering, så att olika grupper inte tränger ut varandra från bostadsområden. Vid såväl nybyggnation som vid ombyggnader och kompletteringar i befintliga bostadsområden bör man sträva efter att uppnå en bra blandning av bostäder när det gäller bl.a. upplåtelseform, storlek och standard. Även om många bostadspolitiska åtgärder kan leda till förbättringar för alla åldersgrupper finns det även behov av åtgärder som är särskilt inriktade mot vissa grupper. Som redan påpekats ovan är unga och studenter särskilt drabbade av dagens bostadsbrist. I flera motioner finns uppslag om åtgärder som regeringen kan vidta för att bidra till ett innovativt byggande för dessa grupper. I en motion framhålls även åtgärder som kan leda till en bättre fungerande bostadsmarknad för äldre. En ökad omflyttning och fler bostäder som är anpassade för de äldres behov leder dessutom till att det frigörs bostäder som bättre passar unga hushåll. Växande barnfamiljer efterfrågar ofta ett boende i villa eller radhus. Som framhålls i en motion är det angeläget att även hushåll med normala inkomster har möjlighet att bo i ett egnahem, även i storstadsområdena. Uppslaget i motionen om en ny egnahemsrörelse bör därför tas till vara och utvecklas. Avslutningsvis vill jag med anledning av de aktuella motionerna ta upp ytterligare en dimension som måste beaktas bättre i bostadspolitiken, nämligen de stora regionala skillnaderna på bostadsmarknaden. Den statliga bostadspolitiken måste kunna hantera de problem som följer såväl av en överhettad tillväxt, bl.a. i , som de särskilda problemen i landets glesbygder och på orter med ett vikande befolkningsunderlag. Vad jag ovan anfört om bostadspolitikens inriktning med anledning av bl.a. motion 2012/13:C353 (MP) yrkande 1 och partimotion 2012/13:A393 (MP) yrkande 30 bör som sin mening ge regeringen till känna. Det föreslagna tillkännagivandet innebär att ytterligare ett antal motioner, som framgår av förslaget till riksdagsbeslut, bör bifallas. Bostadspolitikens inriktning, punkt 6 (V) av Amineh Kakabaveh (V). Jag anser att förslaget till riksdagsbeslut under punkt 6 borde ha följande lydelse: tillkännager för regeringen som sin mening vad som anförs i reservationen. 2012/13:C400 av m.fl. (V) yrkandena 8 och 30 samt 2012/13:C234 av (S), 2012/13:C256 av m.fl. (S), 2012/13:C268 av m.fl. (S), 2012/13:C280 av (M), 2012/13:C328 av m.fl. (S), 2012/13:C346 av m.fl. (S), 2012/13:C353 av (MP) yrkande 1, 2012/13:C388 av m.fl. (S) yrkande 11, 2012/13:C392 av m.fl. (S), 2012/13:C411 av m.fl. (S), 2012/13:Ub509 av m.fl. (MP) yrkande 3, 2012/13:N371 av m.fl. (S) yrkande 4 och 2012/13:A393 av m.fl. (MP) yrkande 30. har lagt fram förslag om en bostadspolitik med en helt annan inriktning än den som bedrivits . Det handlar om ett nytt statligt och kommunalt ansvarstagande på en bostadsmarknad som till stor del styrs av marknadskrafterna. Vi föreslår en rad konkreta åtgärder, bl.a. ett investeringsstöd till byggande av hyresrätter, ett upprustningsprogram för flerbostadshus i bl.a. miljonprogramsområdena, lagändringar för att få en rättvisare hyresmarknad och en bostadsplanering med större miljöhänsyn. Dessa konkreta förslag behandlas i andra delar av detta betänkande och i andra betänkanden. I det nu aktuella avsnittet med rubriken behandlas två av förslag som handlar om att bostadspolitiken måste inriktas på att bryta boendesegregationen. I ökar orättvisorna. Konsekvenserna av samhällets växande klyftor avspeglas tydligt i boendet. Människors ekonomiska och sociala villkor avslöjas av vilket område de bor i. Den svenska bostadsmarknaden är segregerad, dvs. olika befolkningsgrupper bor fysiskt åtskilda från varandra, men den är också segmenterad. Det betyder att de olika upplåtelseformerna i hög grad är geografiskt åtskilda. De med lägst inkomster bor oftast i hyresrätter. Personer med utländsk bakgrund bor ofta i hyresrätt, medan de som bor i villa till största delen har svensk bakgrund. Ett sätt att angripa denna segmentering av bostadsmarknaden är att öka blandningen av upplåtelseformerna i olika bostadsområden. Det kan enklast göras i samband med planeringen av nya bostadsområden. För att skapa fler bostadsområden med blandade boende- och upplåtelseformer bör också kompletteringsbebyggelse användas i större utsträckning så att det byggs fler hyresrätter i utpräglade villaområden och områden där bostadsrätter dominerar. På motsvarande sätt är det önskvärt att villor, radhus och bostadsrätter byggs i områden som domineras av hyresrätter. Även kompletteringsbebyggelse av radhus, kedjehus eller parhus upplåtna med hyresrätt bör prövas. En social bostadspolitik kräver att vi motverkar marknadshyror och satsar på blandade upplåtelseformer. Det kräver en påtaglig omläggning av den bostadspolitik som bedrivs av regeringen och av borgerligt styrda kommuner. Denna politik har ensidigt fokus på att genomföra ombildningar från hyresrätt till bostadsrätt. Det är en politik som leder till att bostaden blir en handelsvara i stället för en social rättighet. Boendet och bostadspolitiken handlar emellertid inte enbart om själva bostaden utan också om hur det fungerar där man bor med skola, vård, omsorg, kommunikationer och service. För att komma till rätta med boendesegregation krävs kraftfulla satsningar på att stärka välfärden, på att garantera rätten till arbete och på att bekämpa rasism och diskriminering. En politik för att utjämna klyftorna är också en politik för att komma till rätta med boendesegregationen. Mot denna bakgrund bör en parlamentarisk utredning tillsättas i syfte att föreslå åtgärder som kan motverka boendesegregationen. Detta bör , med bifall till partimotion 2012/13:C400 yrkande 30, som sin mening ge regeringen till känna. Det som ovan anförts om en politik för mer blandade upplåtelseformer innebär vidare ett bifall till yrkande 8 i samma motion. En stor del av det som anförs i övriga motioner som behandlas under rubriken sammanfaller med inriktningen på förslag om konkreta åtgärder för ökat bostadsbyggande och en stärkt ställning för hyresrätten. De nu aktuella motionerna behöver därför inte läggas till grund för något tillkännagivande. Statligt investeringsstöd till bostadsbyggande, punkt 7 motiveringen (S) av (S), (S), (S), (S), (S) och (S). Under denna rubrik i betänkandet behandlas ett antal motioner där behovet av ett statligt investeringsstöd till bostadsbyggandet framhålls. Vi delar visserligen motionärernas syn i denna fråga men hänvisar till det konkreta förslag om en byggbonus för ökad produktion av studentlägenheter och små hyresrätter som lagts fram i Socialdemokraternas budgetmotion samt i motionerna 2012/13:C388 och 2012/13:C406 av m.fl. (S). De sistnämnda motionerna behandlas i första delen av detta betänkande som gäller anslagen inom utgiftsområde 18. Vårt förslag innebär att det inrättas ett anslag som kan finansiera ett investeringsstöd som snabbt kan bidra till ett ökat byggande av studentbostäder och hyreslägenheter. Mot denna bakgrund ser vi inte tillräckliga skäl att tillstyrka de nu aktuella förslagen om ett tillkännagivande till regeringen. Statligt investeringsstöd till bostadsbyggande, punkt 7 motiveringen (MP) av (MP). Avsaknaden av en statlig bostadspolitik har bidragit till en bostadsproduktion som både är otillräcklig och har en felaktig inriktning. Det byggs för få bostäder som tar till vara de senaste årens teknikutveckling när det gäller energisnålt byggande och miljövänlig produktion. Det byggs också för få bostäder som utgår från studenternas och de unga hushållens behov. Det krävs därför ett statligt ansvarstagande för att få i gång ett tillräckligt byggande av bostäder som svarar mot dagens krav. Åtgärderna behöver även inriktas på att sänka produktionskostnaderna. Det handlar då bl.a. om initiativ för en ökad konkurrens inom byggsektorn och för nya inslag av industriellt byggande. Jag anser emellertid inte att det ska behövas statliga investeringsbidrag för bostadsbyggandet. Det statliga stödet bör i stället vara inriktat på att initiera ett samarbete som leder till att bygg- och bostadssektorn bättre kan svara mot behoven på bostadsmarknaden. har lagt fram förslag med en sådan inriktning i partimotionen 2012/13:Fi303 och motion 2012/13:C421. Dessa förslag, som behandlas i avsnittet om anslagen inom utgiftsområde 18, innebär att medel avsätts för att inrätta ett för ökad nyproduktion av energi-, yt- och kostnadseffektiva hyreslägenheter.