· GZ01KU9 · 2012-05-03 13:38:08 — Utskottets betänkande handlar om integritetsfrågor, någonting som blir allt viktigare. Vi behöver bara tänka på det antal elektroniska spår som vi lämnar efter oss överallt; man fruktar övervakningssamhället. I är det kanske särskilt viktigt eftersom vi avviker när det gäller integritetsfrågor. Man uppfattar ju det som man är uppvuxen med som något helt naturligt. Det gäller till exempel våra personnummer som är en del i vårt folkbokföringssystem. Det har tjänat oss väl, och det finns ingen anledning att ändra på det men man bör vara medveten om att det kanske beror på att vi har sluppit krig och ofärd. I många andra länder är detta något som man är rädd för. Dåvarande såg med skräckblandad förtjusning på vårt system och övervägde att införa det, men avstod huvudsakligen för att erfarenheterna från under avskräckte. Det var just i som den tyska ockupationsmakten hade det allra lättast att kontrollera civilbefolkningen. hade ett folkbokföringssystem som var snarlikt vårt.Vi instämmer med det som framförs i betänkandet så när som på några få punkter. Där har vi ett par reservationer som jag yrkar bifall till. En av våra reservationer gäller skolans verksamhet. Vår uppfattning är att en skattefinansierad skola ska hanteras likadant alldeles oavsett vem som är huvudman. Det bör inte vara så att skattepengar göms bakom ett skynke bara för att utföraren är privat. En annan reservation gäller avvägningen mellan värnandet av integriteten och möjligheten att bekämpa brott. För ett tiotal år sedan sade man här i kammaren att människor dess värre drabbas av brott - det gäller unga, gamla, kvinnor och män - men att det inte finns någonting som heter hedersvåld. Acceptansen för den tesen har kostat liv och lidande. säger man att de intagna på våra fängelser utgörs av två kategorier, svenska medborgare och de som inte är det. Låt oss inte göra om misstaget. Låt oss skaffa oss möjligheter att kartlägga hur mönstren ser ut för att kunna bespara så många människor som möjligt utsikten att bli brottsoffer. Vi har även ett särskilt yttrande som gäller de så kallade . Där anser majoriteten att frågan om det så kallade Rosenholz-kartoteket är en fråga som berör och men inte . I den frågan har vi en annan uppfattning. Jag vill börja med att yrka bifall till reservation i detta betänkande. Detta betänkande är ganska spretigt. Vi behandlar ganska många olika frågor i detta betänkande med titeln m.m. Det är motioner från allmänna motionstiden men också regeringens skrivelse Uppgifter hos om misstänkt samröre med . Den personliga integriteten har vi diskuterat här i kammaren. Det är inte bara i detta betänkande utan i många olika betänkanden som dessa frågor tas upp. Vi har bland annat haft frågan om datalagringsdirektivet uppe. Vi har även haft frågan om överföring av PNR-uppgifter uppe. Det är många olika områden som berör den personliga integriteten. Vår kommunikation har mer och mer gått över till att ske via internet, vi använder sociala medier för att skicka meddelanden, och vi använder e-post i stället för den tidigare klassiska modellen med vanlig trådtelefon och brev. Detta gör också att möjligheten till insyn och intrång i den personliga kommunikationen ökar riskerna för att det som man själv skriver och kommunicerar sprids.Vi har en motion som handlar om allmän kommunikationshemlighet just för att det behöver tas ett samlat grepp om dessa frågor. Lagstiftningen om brevhemlighet och det som anknyter till det har moderniserats. Men det behövs ändå en översyn av helheten. Utskottet avstyrker denna motion med hänvisning till att det pågår beredning om hemlig telefonavlyssning och hemlig teleövervakning. Men det handlar om hur myndigheterna hanterar den kommunikation som pågår och vilken rätt man har att gå in och avlyssna vad som sägs i kommunikationen och också övervaka hur den går till. Men det är inte helt ovanligt att andra människor går in och läser olika personers privata kommunikation. Det är förbjudet att bryta brevhemlighet, och vi måste titta vidare på denna fråga. Därför har vi skrivit en reservation om detta. Vi tycker som sagt att det är viktigt med den personliga integriteten. Därför tycker vi inte heller att vi ska utöka övervakningen av personer, till exempel registreringen vad gäller fängelser. Det finns ingen anledning att börja kategorisera människor och föra register över vilken typ av personer som gör vilken typ av saker. Allt sådant motsätter vi oss givetvis. När det gäller frågan om och skrivelsen tycker vi att det är bra att man har tagit fram en samlad skrivelse om vad det är som har skett och vad som egentligen finns samlat i de så kallade arkiven. Det är bra att det har tydliggjorts. Det har varit många spretiga uppfattningar och en ganska yvig diskussion om vad som egentligen finns i . Skrivelsen är därför mycket bra. Där har vi ingen annan uppfattning. Vi har bara en reservation som jag, som sagt, yrkar bifall till. Jag yrkar bifall till förslaget i betänkande. Jag tänkte bara kortfattat kommentera ett par av frågorna. En fråga som tas upp i detta betänkande handlar om kränkningar på internet. En annan fråga som berörs i betänkandet handlar om kränkande fotografering. Denna fråga har regeringen arbetat med. En utredning har lagt fram ett förslag, och regeringen har lagt fram ett förslag. har Lagrådet avrått från att man ska genomföra denna lagstiftning. Vi får se vad som händer framöver med det. Jag tycker att det finns skäl att införa en skarpare lagstiftning när det gäller kränkande fotografering. Men det förslag som kom nu var inte tillräckligt bra. Vi får hoppas att man kan komma fram med ett bättre förslag . Kränkningar på internet är också ett problem, och jag hoppas att regeringen fortsätter att se över den frågan. Också vi i kan fortsätta att se över den framöver. Men finns det inte några tydliga förslag som är möjliga att genomföra.En annan del i detta betänkande handlar om offentliggörande av de så kallade . har blivit offentliga till viss del och behandlas genom en särskild lagstiftning i i och med att försvann som land. Det finns enorma arkiv som rör många människor där nere. De som är berörda av detta har möjlighet att ta del av det. Det har även blivit en debatt om att offentliggöra de svenska . Då har vi haft en diskussion mellan alla riksdagspartier och justitieministern. Det har varit en bra diskussion. Det har varit ett antal möten som har landat i det som tidigare talade om här, nämligen att vi har fått fram en så kallad vitbok som behandlar dessa frågor därför att diskussionen och debatten om detta har varit rörig. har inte något Stasiarkiv trots att denna diskussion har förts, som jag sade tidigare. Däremot finns det ett antal uppgifter i Säpos allmänna arkiv som berör några personers samröre med . Det finns naturligtvis också uppgifter om ett antal personers samröre med och hemliga organisationer, polska underrättelsetjänster och en rad andra. menar i detta sammanhang att man inte ser något särskilt skäl till att just deras olika punktkommentarer eller arkiverade detaljer kring enskilda människor skulle särskiljas när det gäller i förhållande till KGB eller andra underrättelsetjänster. Det kan ju vara så. Svenskar kan också få ut uppgifter från de tyska på ungefär samma villkor som tyska medborgare. När det gäller själva grundfrågan om det stora arkivet som finns i har svenskar tillgång till det på ungefär samma sätt som man har i . Man kan också i ansöka om att få se vad har för uppgifter om en själv när det gäller dessa frågor. Sammantaget är jag väldigt nöjd med den information som vi fått från regeringen och Säkerhetspolisen. I den vitbok som skrivits gås de här frågorna igenom på ett bra sätt. Jag tycker inte att det egentligen finns något rimligt skäl att göra en undantagsbestämmelse när det gäller de få uppgifter som finns i i de här frågorna.Jag tänker avsluta anförandet med att läsa upp några meningar från betänkandet:"Säkerhetspolisen" - den svenska - "kunde konstatera att det fanns 57 personer i för vilka det fanns indikationer på att de på något sätt hade verkat för den östtyska underrättelsetjänsten. Av dessa hade cirka en fjärdedel varit föremål för förundersökning. Dessa utredningar hade lett fram till att två personer hade dömts till fängelse för förberedelse till spioneri. Övriga förundersökningar lades ned med anledning av att brott inte kunde styrkas eller att handlingen inte var brottslig. "Det är egentligen detta som är det grundläggande. Det är svårt att se varför man skulle lämna ut handlingar om enskilda personer för vilka man inte kan styrka brott utifrån oavsett om de har koppling till eller till andra underrättelsetjänster. Antagligen skulle det skapa problem både för och för många enskilda och i en del fall ge helt felaktiga misstankar som man skulle lämna ut till allmänt beskådande. Jag tänker använda mina först till att yrka bifall till utskottets förslag i betänkandet och sedan till att lite grann djupdyka i den vitbok som regeringen i samarbete med alla övriga partier i tagit fram. Jag tycker att vi där på ett väldigt bra sätt tagit ganska många frågetecken och rätat ut dem till utropstecken så att vi nu har en samlad skrift vet vad som är nuläge och de bedömningar regeringen sedan gör, vilka alla partier står bakom utom när det gäller en liten, marginell, del där skiljer sig.Herr talman! Det är lätt att förstå att människor var upprörda när det kom fram en hel del nytt om . Vi ska komma ihåg att , forna DDR, är en av de kusligaste kommunistiska diktaturer vi haft. Trots det hade de inflytande och kompisar långt in i det här huset. Forna VPK-ledare och andra deltog i aktiviteter anordnade av DDR, och företrädare här inne hyllade detta land långt in . Det är det värt att komma ihåg.Det sägs att över 100 000 personer jobbade för när var som störst. Man kan se spåren. De Stasiarkiv som finns i innehåller dokument och ca 1,7 miljoner foton. Dessutom har man försökt förstöra delar av arkiven. Därför har man 15 000 säckar med tuggat papper. Det var således inte så konstigt att det blev en debatt om det här när forskaren började komma ut med sitt material.Tyvärr blev debatten ofta ganska spretig. En del missförstånd dök upp. Jag tror att nästan alla trodde att det fanns ett svenskt Stasiarkiv - kanske inte dokument men åtminstone ett litet rum eller så. Men, som utskottets ordförande var inne på, det finns det inte.Justitieministern kom på den goda idén att säga: Låt oss samla alla riksdagspartierna. Låt oss titta på vilka frågor som finns. Låt oss också titta på de interpellationer och frågor som börjat dyka upp även i det här huset. Vi skaffade oss en nulägesbeskrivning, och regeringen hade sedan ganska tydliga idéer om vad som behövde göras. Man kom fram till att egentligen behövde ingenting göras, utan det var ganska bra som det var. Dessutom skilde sig det svenska sättet att reglera inte särskilt mycket från våra grannars - naturligtvis bortsett från som ju har en helt annan historia.Det var väl framför allt tre saker som var väldigt viktiga. Det första handlade om att de enskilda som kände sig utpekade skulle ha en möjlighet att titta i de så kallade , det vill säga , på frågor om sig själva.Det andra var att se till att det fanns ett bra regelverk för att man skulle kunna forska på området. Det tredje handlade om uppgifter som hade kommit i väg - i samband med att DDR föll hamnade en hel del dokument i händer och fanns inte längre i - och om huruvida dessa skulle flyttas från till när de var färdiga.Det konkreta resultatet blev en vitbok där regeringen med alla åtta riksdagspartiernas stöd konkret går igenom del för del för del: Det här är nuläget. Det här är de regleringar vi har. Det behövs inte särskilt mycket mer.Säpo kunde intyga att man hade begärt ut den information som fanns om de svenska medborgare som fanns med i de delar av som hade hamnat hos CIA.Herr talman! Utskottets ordförande nämnde hur många personer det handlar om. Jag hade tänkt läsa upp exakt samma meningar. Det intressanta är också, tycker jag, att man inte stoppade där , utan har senare också gått igenom uppgifterna om alla de 57 personerna utom dem som avlidit eller som emigrerat. Man har fått kontakt med alla utom två. Ungefär tio personer har medgivit att man gjort uppdrag åt . Ungefär lika många medger kontakter med men inte att man utfört något uppdrag - även det spännande information, tycker jag.Herr talman! Sammantaget tycker jag att det här har varit ett väldigt bra sätt att reda ut en svår fråga. Jag hoppas och tror att det här arbetssättet kan användas även i fortsättningen. Begreppet integritet kan tolkas på många olika sätt beroende på i vilket sammanhang det används och vem det är som tolkar begreppet. Jag har hört många olika exempel på vad människor upplever som stötande och närmast kränkande. En person tyckte till exempel att det kändes obehagligt att på hotellrummets tv-skärm mötas av texten: Välkommen vi hoppas att du ska trivas hos oss under din vistelse! Någon annan ansåg att det borde vara helt förbjudet att fotografera människor som befinner sig tillsammans med andra i offentliga miljöer. Ytterligare någon ansåg att alla myndighetsuppgifter borde kunna samköras.Nationalencyklopedin skriver att integritet är rätten att få sin personliga egenart och inre sfär respekterad och att inte utsättas för personligen stötande ingrepp. Det handlar också om helgjutenhet, vilket innebär att veta sitt mål, att kunna handla efter sin övertygelse och att stå emot påtryckningar. Detta är ett par exempel.Det här betänkandet behandlar 33 olika motionsyrkanden som spänner över många olika områden. Det handlar om alltifrån kränkningar på internet till patientintegritet och öppnande av Stasiarkiv.Skyddet av den personliga integriteten är så pass viktig i vårt land att den är grundlagsfäst. En av de förändringar som infördes efter det senaste valet förtydligar betydelsen av att skydda integriteten ytterligare genom skrivningen i 2 kap. 6 § regeringsformen om grundläggande fri- och rättigheter, där det i det i första stycket bland annat talas om skyddet mot påtvingat kroppsligt ingrepp. Det står om kroppsvisitation, husrannsakan och liknande intrång. Det står också om brev och andra förtroliga försändelser och om skydd mot hemlig avlyssning med mera. Andra stycket har förtydligats med: "Utöver vad som föreskrivs i första stycket är var och en gentemot det allmänna skyddad mot betydande intrång i den personliga integriteten, om det sker utan samtycke och innebär övervakning eller kartläggning av den enskildes personliga förhållanden. "Enligt kap. 8 i den europeiska konventionen om skyddet för de mänskliga rättigheterna och grundläggande friheterna, som för övrigt har tillträtt, har var och en rätt till respekt för sitt privatliv och familjeliv, sitt hem och sin korrespondens.I en humanistisk stat som vår är det av stor vikt att människors privatliv skyddas. Enligt min och uppfattning är det oerhört viktigt att människor känner tilltro till staten och att maktförhållandet mellan staten och enskilda människor är i god balans. Det är därför angeläget att lagarna utformas så att enskilda människor och deras privatliv skyddas.Dess värre finns det en rad händelser och rättsfall som har visat hur oskyddade människor är när det handlar om fotografering och smygfilmning. I ett av de mer uppmärksammade målen hade en hyresvärd utan tillåtelse berett sig tillgång till en ung kvinnas lägenhet, där han installerat en kamera i en badrumsventil, vilken gjorde det möjligt att observera kvinnan. Mannen åtalades för sexuellt ofredande och hemfridsbrott, men han dömdes enbart för hemfridsbrott eftersom han utan lov hade befunnit sig i kvinnans lägenhet i samband med installationen av utrustningen.Frågan huruvida smygfilmning har inneburit en brottslig handling har prövats i flera mål. Det har handlat om filmning på stränder, i omklädningsrum, i grannars sovrum etcetera. I många fall har domstolarna ansett att själva filmningen inte varit straffbar men dömt för andra brott, till exempel hemfridsbrott, olovlig avlyssning och tjänstefel.Fru talman! Här finns en lucka i vår lagstiftning. Det har dock visat sig svårt att utforma en lag som skyddar enskilda personer mot händelser av det här slaget utan att inskränka friheten för medier, vilket är en annan viktig princip i en av våra grundlagar.Frågor av det här slaget måste enligt vår uppfattning gå att lösa. Det är inte acceptabelt att man som enskild individ inte ska kunna lita på att det finns platser där man kan vara säker på att man inte bli filmad eller fotograferad.Integritetsfrågorna är och har i stort sett ständigt varit under utredning i någon form. Just nu arbetar med en översyn av huruvida det generella skyddet för den enskildes integritet och privatliv bör stärkas i tryckfrihetsförordningen och yttrandefrihetsgrundlagen. Detta arbete ska redovisas i augusti i år.Alla motionsyrkanden inom det här området visar att integritetsfrågor är något som engagerar. Någon vill begränsa myndigheters tillgång till uppgifter om enskilda människor. Någon annan vill öka öppenheten och möjligheten till insyn.Samtidigt som diskussionen om graden av öppenhet och transparens inom det offentligt finansierade diskuteras öppnas nya möjligheter att kartlägga människors liv genom den tekniska utvecklingen - till exempel genom det kontantlösa samhället, genom stamkundskort, genom RFID-teknik, genom tjänster via mobila abonnemang och mycket mer. Var gränsen går för vad som är möjligt är svårt att se.När nya möjligheter öppnas måste olika intressen balanseras mot varandra. Ökad öppenhet och transparens ställs mot behovet av sekretess för att skydda människor. Tillgången till register ställs mot skydd av enskilds egendom och privatliv. Möjligheten att kommunicera fritt ställs mot möjligheten att förebygga brottsliga handlingar. I varje sammanhang måste skyddet för den enskilda människans integritet finnas med.Fru talman! Många av motionerna i det här betänkandet är intressanta, och det finns anledning att ta frågeställningarna på största allvar. Det är viktigt att integritetsfrågorna är under lupp och att diskussionen om den här typen av frågor är levande. Det pågår utredningar och ärenden bereds, vilket framgår av utskottets ställningstaganden. Det finns en bred samsyn i när det gäller frågor av detta slag. Det visar inte minst det begränsade antalet reservationer i detta betänkande.Med hänvisning till detta vill jag avsluta med att yrka bifall till utskottets förslag och avslag på reservationerna. Jag vill inleda med att yrka bifall till utskottets förslag i det här ärendet.I betänkandet behandlar vi 33 motionsyrkanden från både 2010 och 2011. Men visst finns det också välvilliga skrivningar när det gäller flera av motionerna, liksom en del hänvisningar till överväganden som är gjorda tidigare eller som kommer att göras i andra sammanhang framöver.Den mest uppmärksammade frågan i betänkandet gäller sekretessen för de så kallade . Här har utskottet enhälligt uttalat att man ställer sig bakom regeringens hantering av frågan om offentlighet och sekretess när det gäller de uppgifter som finns hos från de så kallade . uttalar också att de samtal som har förts med företrädare för samtliga riksdagspartier har genomförts på ett bra sätt.En fråga som jag som landstingspolitiker har brottats med och tagit upp är önskemål om sekretess för ansökningshandlingar när det gäller offentliga tjänster. har motioner i den här frågan hänvisats och avstyrkts med hänvisning till den utredning som har funnits om sekretess i ärenden om anställningar av myndighetschefer. När det gäller myndighetschefer har frågan nu lösts. Det innebär att det gäller sekretess för ansökningar till dessa tjänster. Men frågan när det gäller offentliga tjänster i övrigt har inte fått någon lösning. uttalar utskottet här att vi av öppenhets- och demokratihänsyn avvisar tankar på sekretessförfaranden för ansökningshandlingar.Men vi har, kan man säga, i betänkandet inte kommenterat det förfarande som är ganska vanligt hos kommuner och landsting, nämligen att man låter rekryteringsföretag ta emot ansökningarna. Den frågan har vi inte gått in på.Frågan om kränkningar på internet tas upp av ett antal motionärer. Vi hänvisar från utskottet till det arbete som ska slutföra . Där ska man överväga om skyddet för enskildas integritet och privatliv behöver stärkas. Vi får återkomma då.Man kan väl säga, rent generellt, att avvisar de motioner som handlar om att på olika sätt begränsa offentlighetsprincipen. Jag vill börja med att yrka bifall till förslaget i betänkandet och avslag på motionerna.Utskottet behandlar 33 motionsyrkanden som på olika sätt handlar om skyddet av den personliga integriteten.Den personliga integriteten är viktig. Den är viktig för oss i , och den är viktig för medborgaren. Och i regeringsformen anges att det allmänna ska värna den enskildes privatliv och familjeliv och skydda mot intrång i den kroppsliga integriteten. Man får inte övervaka eller kartlägga en enskild persons personliga förhållanden. Det är också förbjudet att registrera åsikter. Det är ett samhälle så som vi vill ha det.I en av de många motioner som har väckts, en kristdemokratisk motion, yrkar man på en översyn av lagstiftningen som rör kränkningar på internet och brott mot personuppgiftslagen, PUL. Många, inte minst ungdomar, råkar illa ut med systematiska kränkningar av deras person i olika angrepp på nätet.Här är det än så länge ett otillräckligt reglerat område. När vi får klagomål kan vi inte stå upp och säga att vi har facit och var gränsen går för vad man måste tåla och vad som skulle vara straffbart.Yttrandefrihetskommittén, vars arbete pågår just nu och som ska redovisas , överväger om det generella skyddet för enskildas integritet och privatliv i tryckfrihetsförordningen och i yttrandefrihetslagen bör stärkas. Som vi har hört får vi avvakta till de har lagt fram sitt förslag.Frågan har för övrigt också granskats av , men de lade inte fram några lagändringsförslag.När det gäller kränkande fotografering arbetar just nu med frågan. Vi hoppas och tror att vi ska kunna hitta en avvägning, precis som föregående talare har sagt, som skyddar pressens möjligheter att fotografera men som också skyddar den personliga integriteten i olika utsatta situationer.Till sist är det en annan fråga om personlig integritet, eller den berörs i alla fall. Det gäller de så kallade och hur de ska behandlas.Det har varit ett tryck i samhället, inte minst i medierna, på att man ska offentliggöra . Men det visade sig att det var att slå in en öppen dörr. Som vi har hört tidigare kan svenska medborgare på näst intill samma villkor som tyskar och andra medborgare gå direkt till källan, till de tyska arkiven, och begära att få del av detta. Om de har en anknytning eller om de är forskare och så vidare medges det.Här tycker jag, som andra har sagt, att regeringen har handlat föredömligt och låtit företrädare för alla riksdagspartier vara med i bedömningarna av de här kraven på att öppna . Slutsatsen är att de 57 svenska personer som har funnits med i har haft möjlighet och har möjlighet att få ut de handlingar som berör just dem. Forskare, inte bara i singular utan också i plural, har möjlighet att söka tillstånd för att få forska och få tillgång till arkivet.Det finns, som jag sade, också möjlighet för den som inte är nöjd med vad som finns i de svenska arkiven och som är personligt berörd eller är forskare att gå vidare till de tyska arkiven. I och med det finns egentligen inte behovet av att öppna några arkiv, när det är så öppet. Det här är en lämplig avvägning. Som relativt nyinvald riksdagsledamot ställde jag redan under 2006-2007 en fråga till justitieminister om vad har i sina akter när det gäller folk som sprungit den östtyska säkerhetstjänsten ärenden i Sverige.Den information jag då fick låg sedan till grund för en motion som väcktes året därpå.