bet · H001TU2 · 2012-12-07 00:00:00 — Därefter tog trafikverken, på regeringens uppdrag, fram ett förslag till nationell plan som sedan, med vissa justeringar, fastställdes av regeringen. Regeringen framhåller att den redogjorde för resultatet av planeringsarbetet i en skrivelse till i samband med fastställandet av den nationella trafikslagsövergripande planen för perioden 20102021 (skr. 2009/10:197). Den exakta fördelningen mellan väg- och järnvägsinvesteringar var då ännu inte slutligt bestämd. Regeringen lyfter fram att den i budgetpropositionen redovisar en viss uppföljning av bl.a. nationella och regionala infrastrukturplaner. Sedan budgetpropositionen 2012 är redovisningen dock mer utförlig. redovisar regeringen i budgetpropositionen ramar för, och uppföljning av, den trafikslagsövergripande planen och de regionala planerna. Regeringen påpekar att inrikes transporter står för av utsläpp av växthusgaser. I relation till trafikeringen av infrastrukturen står infrastrukturhållningen (byggande, drift och underhåll av infrastrukturen) för en mindre del av utsläppen. Utsläppen från vägtrafik är högre än 1990, men de har inte ökat i samma takt som trafikarbetet. Trots att trafikarbetet på väg har ökat har koldioxidutsläppen minskat på grund av fordonsteknisk utveckling och en ökad andel biodrivmedel. Regeringen betonar att den löpande redovisar de initiativ som tas inom klimatområdet. De svenska klimatmålen lades fram i propositionen En sammanhållen svensk klimatpolitik (prop. 2008/09:62). Utgångspunkterna i denna är en minskning av utsläppen av växthusgaser jämfört med , en prioritering av en fossiloberoende fordonsflotta 2030 och en vision om inga nettoutsläpp av växthusgaser 2050. I propositionen anges att en kontrollstation ska genomföras 2015 i syfte att analysera utvecklingen i förhållande till målen. Regeringen anger i sin skrivelse att det behövs fortsatta insatser inom följande områden: Effektiv användning av transportsystemet Energieffektiva fordon och förnybar energi i transportsystemet Regeringen bedömer att det behövs effektiva styrmedel för en fortsatt positiv utveckling inom dessa områden. Det behövs också en nationell dialog om hållbar utveckling i mellan olika sektorer samt ett aktivt samspel mellan olika planeringsnivåer. En stor del av den fysiska planeringen, som har betydande inverkan på transportbehov och därmed klimatpåverkan, görs på nivå. Regeringen lyfter också fram att en stegvis ökad energieffektivitet och minskade utsläpp av koldioxid från nya personbilar regleras på EU-nivå. Vidare betonar regeringen att tolkat rekommendation som att tydligare ska lyfta fram målkonflikter i kommande förslag till nationella planer. I redovisningen av uppmärksammades svårigheterna att nå klimatmålen och redovisades konkreta förslag på åtgärder och styrmedel till 2025 som kan vidtas för att nå målen 2030 samt en möjlig inriktning på utvecklingsstrategi för måluppfyllelse 2050. Regeringen tillbakavisar att det i regeringens direktiv till trafikverken inför åtgärdsplaneringen för 20102021 skulle ha saknats uppgifter om vilken klimatpolitik regeringen planerade. I direktiven var det tydligt att åtgärdsplaneringen skulle bedrivas utifrån de politiska beslut som fattats eller aviserats. I sina initiala prognoser gjorde trafikverken delvis andra antaganden om bl.a. drivmedelsbeskattning än vad regeringen och hade beslutat om eller hade aviserat beslut om. Regeringen anger att den delar uppfattning om att det fanns vissa brister i trafikverkens prognoser, t.ex. att andelen bilar med låga koldioxidutsläpp var för hög. hade i ett förberedande uppdrag valt att utgå från EET-strategin som innehöll förslag på en rad styrmedel men som regeringen inte hade tagit ställning till. Regeringen begärde därför att skulle redovisa skillnaderna mellan ett scenario med EET-styrmedel och ett scenario utan EET-styrmedel. drog slutsatsen att den sammanlagda påverkan på utsläppen av koldioxid är liten oavsett om trafikprognoserna utgår från EET-styrmedel eller beslutade styrmedel. Vidare påpekar regeringen att samhällsekonomiska analyser är ett av flera underlag i den samlade effektbedömning som ligger till grund för infrastrukturbeslut. Regeringens åtgärder med anledning av iakttagelser Regeringen framhåller att den redan vidtagit en rad åtgärder som kommer att ge ännu bättre förutsättningar inför kommande åtgärdsplanering. För att uppnå regeringens vision om att inte ska ha några nettoutsläpp av växthusgaser 2050 har regeringen uppdragit åt att i samarbete med berörda myndigheter utarbeta underlag för en nationell färdplan. Verket ska analysera behovet av långsiktiga förändringar och föreslå förändringar i styrmedel eller ytterligare styrmedlen som behövs för att nå målet på ett kostnadseffektivt sätt och beräkna hur hela utsläppsreduktionen kan ske inom samt redovisa hur internationella marknader för utsläppshandel kan användas och utvecklas. Uppdraget ska redovisas . Regeringen förklarar också sin avsikt att närmare beskriva hur det svenska arbetet för att nå visionen om noll i nettoutsläpp ska genomföras. I skrivelsen anges vidare att regeringen inför den kommande åtgärdsplaneringen gav i uppdrag att göra en kvalitetssäkring av den nationella trafikslagsövergripande planen för utveckling av transportsystemet 20102021 genom att uppdatera kostnadskalkyler, samhällsekonomiska kalkyler samt effektbedömningar och trafikprognoser. Uppdraget ska redovisas och kommer att utgöra underlag i kommande åtgärdsplanering. Regeringen anger att dess inriktning när det gäller det nya planeringssystemet för infrastruktur har synliggjorts i den nya planeringsprocessen för transportinfrastruktur (prop. 2011/12:118, bet. 2011/12:TU13, rskr. 2011/12:257). Förberedande studier med tillämpning av fyrstegsprincipen innan den fysiska planeringen startar är viktiga för att pröva olika åtgärder i förhållande till klimat- och miljökvalitetsmålen. Det nya systemet innebär en principiellt viktig skillnad mot dagens system i det att en åtgärd behöver förberedas och utredas för att kunna möta de successivt högre krav som ställs i varje beslutssteg. Regeringen påpekar också att den i propositionen Ny kollektivtrafiklag (prop. 2009/10:200, bet. 2009/10:TU21, rskr. 2009/10:379) lämnade förslag på åtgärder som moderniserar och stärker arbetet med kollektivtrafik samt ökar dess attraktivitet. Vidare redovisade , på regeringens uppdrag, 2011 en strategi och handlingsplan för ökad och säker cykling. Arbetet med den långsiktiga prioriteringen av en fossiloberoende fordonsflotta fortsätter. tillsatte regeringen en utredning med uppdrag att bl.a. föreslå åtgärder för att förverkliga denna prioritering. Grunden för omställningen utgörs av generellt verkande styrmedel som sätter pris på utsläppen. Därtill kan det vara nödvändigt med mer riktade styrmedel, t.ex. skärpta krav för skattebefrielse för miljöbilar och införande av kvotpliktsystem för att uppnå en inblandning av biodrivmedel i bensin och dieselolja. Arbetet med energieffektivisering vid byggande, drift och underhåll av transportinfrastruktur har intensifierats , framhåller regeringen. arbetar med att ur ett livscykelperspektiv effektivisera energianvändningen ur många olika aspekter. Avslutningsvis påpekar regeringen att den i den nu aktuella infrastrukturpropositionen (prop. 2012/13:25) har vidareutvecklat hur transportinfrastrukturen ska bidra till att de transportpolitiska målen uppnås. I följdmotion 2012/13:T1, yrkandena 1 och 2, påpekar m.fl. (S) att kommer fram till att lönsamheten för många objekt som granskats i den aktuella rapporten bygger på antaganden om trafikvolymer och trafikökningar som med nu tillgänglig kunskap sannolikt är svåra att förena med klimatmålen. Rapporteringen till är inte transparent, och koldioxidutsläppen som följer av den nationella infrastrukturplanen har underskattats. Dessutom framgår av rapporten att regeringen redan hade låst fördelningen mellan vägar och järnvägar och att möjligheterna för de dåvarande trafikverken att påverka fördelningen mellan anslagen i praktiken var begränsad. Vidare framgår av rapporten att , till skillnad från vid tidigare planeringsomgångar, inte hade formell insyn eller beslutsmakt över fördelningen mellan trafikslagen. I sitt svar visar regeringen att den anser att fordonsflottans sammansättning är viktigare än infrastrukturen i sig. Av klimatpropositionen framgår att flera av styrmedlen i EET-strategin inte ska genomföras. Eftersom fick veta detta i ett sent skede fanns, framhåller motionärerna, ingen tid att omarbeta beräkningarna i infrastrukturplanen. Regeringen sätter stor tilltro till ökad användning av biodrivmedel och effektivare fordon som försäljningen av bilar som kan drivas med förnybara drivmedel minskar kraftigt, anger motionärerna. Även satsningarna i infrastrukturpropositionen är tveksamma ur miljösynpunkt, påpekar motionärerna, bl.a. genom att inte satsa på höghastighetståg av europeiskt snitt som klarar /h, vilket skulle öka järnvägens attraktionskraft. Det är också problematiskt att den svenska sjöfarten saknar en sammanhängande politik, eftersom det är mer energieffektivt med transporter på sjön än på väg. I motionen yrkas att regeringen ska återkomma till med en redovisning av hur transportsektorn kan bidra till att klimatmålen nås. Det yrkas också att ett sektorsmål ska utarbetas för transportsektorns miljöpåverkan. Även i följdmotion 2012/13:T8 av m.fl yrkande 6 yrkas att ett sektorsmål ska införas. I följdmotion 2012/13:T2 yrkandena 12 samt 57, framhåller m.fl. (MP) att granskning visar hur bristen på målstyrning i klimatpolitiken leder till att transporterna fortsätter att öka och att klimatförstörande vägar betraktas som lönsamma trots att de leder till ökad klimatpåverkan. Motionärerna pekar på att det i rapporten framkommer att infrastrukturplaneringen är inkonsekvent och bygger på motstridiga antaganden och målsättningar, t.ex. att lönsamheten för många objekt bygger på antaganden om trafikvolymer och trafikökningar som är svåra att förena med klimatmålen. Vidare belyser motionärerna att regeringen hade låst fördelningen mellan vägar och järnvägar innan åtgärdsplaneringen påbörjades samt att regeringens styrning mot klimatmålen lämnar stort tolkningsutrymme åt myndigheter med planeringsansvar. Det påpekas också i motionen att regeringen inte har förtydligat det transportpolitiska hänsynsmålet i regleringsbrevet till . Den enda tidsangivelse som regeringen anger är att 2030 bör ha en fordonsflotta som är oberoende av fossila bränslen. Det har emellertid inte förtydligats vad begreppet fossiloberoende innebär. Motionärerna lyfter också fram att det i rapporten framhålls att ökad vägkapacitet leder till ökat bilresande. Av klimatscenariot i framkommer också att en av de största potentialerna för att minska klimatpåverkan från transportsektorn är en transportsnål samhällsplanering. Den enda faktor med högre potential, belyser motionärerna, är att höja priset på fossila drivmedel . Det yrkas i motionen att regeringen bör sätta ett mål för hur mycket transportsektorn ska minska sina koldioxidutsläpp till 2020. Det yrkas också att styrningen av ska riktas mot klimatmålen. bör ges i uppdrag att minska vägtrafikens klimatpåverkan och få ett tydligt uppdrag att stärka kollektivtrafikens konkurrenskraft gentemot koldioxidintensiva trafikslag som flyg och bil. Vidare yrkas att regeringen ska redovisa den slutliga fördelningen av planeringsramen för . Slutligen yrkas att ett klimatpolitiskt ramverk ska införas, enligt samma modell som det finanspolitiska ramverket. I ramverket bör tydliga regler för bl.a. uppföljning anges men bör det finnas utrymme för oväntade händelser i omvärlden. Även i följdmotion 2012/13:T11 yrkande 1 av m.fl. (MP), motion 2012/13:T503 yrkande 2 av m.fl. (MP) och motion 2012/13:T509 yrkande 1 av m.fl. (MP) yrkas att ett klimatpolitiskt ramverk ska införas. I följdmotion 2012/13:T7 yrkande 4 av m.fl. (V) framhålls att fyrstegsprincipen skapar en bra grund för att stegvis pröva möjliga förbättringar. Motionärerna anser dock att det saknas en tydlig prioritering för hållbara transportmedel. De förespråkar därför att en transporthierarki införs som tydligt anger vilka transportslag som ska prioriteras för att de övergripande trafik- och miljömålen ska nås. Motionärerna understryker att cykel- och kollektivtrafiken måste få en större andel av dagens och morgondagens resande. Transporthierarkin ska genomsyra alla beslut som rör kommunikationer och innebär att man vid behov av kommunikation först måste ställa frågan om det är nödvändigt att förflytta sig fysiskt, eller om digitala tjänster kanske kan användas i stället. Om det är nödvändigt att förflytta sig bör i första hand gång eller cykel användas. Om detta inte är möjligt ska kollektiva transportmedel väljas, som buss, spårtrafik eller järnväg, i första hand med förnybara drivmedel. Sedan följer sjöfart och därefter vägtransporter, och då i första hand de som drivs med drivmedel som inte påverkar miljön negativt. Endast i sista hand ska flyg användas. I följdmotion 2012/13:T11 yrkandena 23 samt 5 framhåller m.fl. (MP) att som en övergripande åtgärd för att få långsiktighet, målstyrning och transparens i den svenska klimatpolitiken kan ett klimatpolitiskt ramverk införas enligt samma modell som det finanspolitiska ramverket. Det bör innehålla tydliga regler för uppföljning och redovisning men medge utrymme för politiska prioriteringar och oväntade händelser. Vidare belyser motionärerna att det saknas ett tydligt mål för hur mycket transportsektorn ska minska sina utsläpp. I klimatpaket som presenteras i tolkas begreppet fossiloberoende fordonsflotta som en minskning av fossil energi till vägtransporterna till 2030. I motionen anförs att det finns stora möjligheter att styra infrastrukturplaneringen så att den aktivt bidrar till att nå klimatmålen. klimatpaket visar att målen är möjliga att nå med rätt prioriteringar. Det belyses också i motionen att den nuvarande nationella planen inte kommer att leda till att klimatmålen nås. Denna plan ligger till grund för infrastrukturpropositionen. Av framkommer att om infrastrukturplaneringen hade gjorts utifrån klimatmålen skulle det ha gett andra prioriteringar. En stor del av de regionala planerna utgörs av vägobjekt som, påpekar motionärerna, inte leder till att klimatmålen uppnås. Därför vore det, enligt motionärerna, bra om de statliga medel som läggs i de regionala planerna villkoras så att de projekt som ska genomföras bidrar till att nå klimatmålen. Det yrkas i motionen att ett klimatmål ska införas om att transportsektorn ska minska sina koldioxidutsläpp till 2030. Vidare yrkas att ska ges i uppdrag att utgå från klimatpaket i den kommande åtgärdsplaneringen och att den nationella planen för 20102021 ska revideras så att den bidrar till att uppnå klimatmålen. Slutligen yrkas att de regionala planerna ska klimatanpassas. Utskottet vill inledningsvis klargöra att transportpolitiken är ett medel för att uppnå flera mål i samhället. Det övergripande målet är att transportsystemet ska ge en samhällsekonomiskt effektiv och långsiktigt hållbar transportförsörjning i hela landet. Därutöver har fattat beslut om ett funktionsmål: tillgänglighet, samt ett hänsynsmål: säkerhet, miljö och hälsa. De båda målen är jämbördiga. I budgetpropositionen har regeringen föreslagit att hänsynsmålet ska justeras för att förtydliga kopplingen till det övergripande generationsmålet för miljö. I arbetet med att förvalta och utveckla transportsystemet uppstår i vissa fall målkonflikter då en enskild åtgärd inte alltid bidrar till alla delar av det transportpolitiska målet: tillgänglighet, säkerhet, miljö och hälsa. Det finns ett starkt samband mellan utvecklingen av transportsystemet och samhällsutvecklingen i stort. Det faller sig därför naturligt att transportsystemet och den tillhörande infrastrukturen behöver anpassas till de krav som en långsiktigt hållbar utveckling ställer, såväl ekonomiskt som miljömässigt och socialt. Den nya infrastrukturplaneringen kommer att ge ökade möjligheter att utforma trafikens infrastruktur så att vi kan uppnå ett starkt och hållbart transportsystem med ökad flexibilitet och en förbättrad uppföljning. Med anledning av regeringens skrivelse och motionsförslagen vill utskottet vidare framhålla att klimatförändringarna är en av vår tids största utmaningar. Det är därför viktigt att bryta sambandet mellan fler transporter och negativ påverkan på miljön och klimatet. Transportsystemet är en viktig del i att uppfylla klimatmålen, men hänsyn måste också tas till att transportsystemet behöver utvecklas i takt med att befolkningen ökar. Utskottet finner därför att i sin rapport har lyft fram väsentliga frågor och att det är viktigt att statens arbete med att nå klimatmålen ständigt står i fokus. Utskottet anser att det är mycket viktigt att sambandet mellan transportsystemet och koldioxidutsläppen och de målkonflikter som kan uppstå mellan tillgänglighet och miljö tydliggörs. Det är en i arbetet för att uppnå ett hållbart transportsystem. Utskottet konstaterar därför med tillfredsställelse att regeringen i budgetpropositionen rapporterar utvecklingen av transportsystemet i förhållande till de transportpolitiska målen, bl.a. en uppföljning gentemot miljökvalitetsmålet om begränsad klimatpåverkan. Enligt utskottet behövs det fortlöpande insatser för att begränsa transportsystemets miljöpåverkan. Ett transporteffektivt samhälle och energieffektiva fordon är viktiga komponenter för att uppnå miljökvalitetsmålet. Begränsad klimatpåverkan nås genom en stegvis ökad energieffektivitet i transportsystemet och ett brutet fossilberoende. Enligt utskottets mening är styrmedel som påverkar hur infrastrukturen utnyttjas och vilka fordon som köps viktigare för en positiv utveckling vad gäller miljön än infrastrukturutvecklingen i sig. till transportsektorns totala utsläpp leder investeringar i infrastruktur endast till marginella förändringar. Koldioxidskatten och EU:s utsläppshandelssystem är de centrala styrmedlen för att minska koldioxidutsläppen från transportsektorn. För att uppnå visionen att inte ska ha några nettoutsläpp av växthusgaser 2050 har regeringen uppdragit åt att i samarbete med berörda myndigheter utarbeta en nationell färdplan. Utskottet ser positivt på detta initiativ och förutsätter att regeringen återkommer med närmare information om resultatet av utredningen och vilka åtgärder som är nödvändiga. Vidare vill utskottet peka på det arbete som utförts för att främja miljövänliga transporter som kollektivtrafik och cykling. En mängd andra åtgärder utförs för att uppnå miljökvalitetsmålen, vilket utskottet anser är viktigt att lyfta fram i sammanhanget. När det gäller en fossiloberoende fordonsflotta pågår arbete på flera plan för att nå målet, bl.a. genom styrmedel i form av skärpta krav för skattebefrielse för miljöbilar och kvotpliktssytem för att uppnå inblandning av biodrivmedel i bensin och dieselolja. Satsningarna för att stödja utvecklingen av ny teknik fortsätter, bl.a. genom programmet för demonstration och marknadsintroduktion av elbilar och laddhybrider. Utskottet ser också positivt på regeringens satsning om för att stödja introduktionen av personbilar med extremt låga koldioxidutsläpp, som elbilar och laddhybrider, genom införandet av en supermiljöbilspremie. Vidare har regeringen tillkallat en särskild utredare för att kartlägga möjliga handlingsalternativ och identifiera åtgärder som kan reducera transportsektorns utsläpp och beroende av fossila bränslen (dir. 2012:78). Utskottet ser med tillförsikt fram emot att regeringen återkommer med en redovisning av utredningens resultat. Klimatneutrala transporter på väg (KNEG) är ett samarbete mellan olika aktörer från näringsliv, myndigheter och akademi, med den gemensamma visionen att göra godstransporterna på de svenska vägarna klimatneutrala. Projektet arbetar främst inom följande områden: effektivare transporter, effektivare fordon, effektivare bränsleproduktion och utökad användning av förnybara drivmedel. Initiativ som detta är enligt utskottets mening viktiga för att finna hållbara lösningar som fungerar för samtliga inblandade aktörer. Det trafikslagsövergripande synsättet är en mycket viktig grund för transportpolitiken. Utskottet pekar på att flera steg har tagits mot ett trafikslagsövergripande synsätt. finns det betydligt bättre förutsättningar än tidigare att göra prioriteringar mellan åtgärder i väg-, järnvägs-, sjöfarts- och luftfartssystem i och med att hanterar den långsiktiga planeringen för samtliga trafikslag. Inför den senaste åtgärdsplaneringen slog fast ramar för drift och underhåll för väg respektive järnväg samt en totalsumma till utveckling av transportsystemet. fördelades medlen per trafikslag. Därefter tog trafikverken, på regeringens uppdrag, fram ett förslag till nationell plan varefter regeringen, efter vissa justeringar, fastställde planen. Utskottet ser med tillfredsställelse att regeringen, med början i budgetpropositionen 2012, numera redovisar ramar för, och uppföljning av, den nationella trafikslagsövergripande planen och de regionala planerna samt annan information t.ex. uppföljningar och prognos för vissa större investeringsprojekt. Med anledning av vad som ovan anförts avstyrker utskottet motionerna 2012/13:T1 (S) yrkandena 1 och 2, 2012/13:T2 (MP) yrkandena 1, 2 och 57, 2012/13:T7 (V) yrkande 4, 2012/13:T8 (S) yrkande 6, 2012/13:T11 (MP) yrkandena 13 och 5, 2012/13:T503 (MP) yrkande 2 och 2012/13:T509 (MP) yrkande 1. Utskottet föreslår därmed att lägger skrivelse 2012/13:3 till handlingarna. Uppdrag på miljö- och klimatområdet Utskottets förslag i korthet avslår motionsförslag om utredningsarbete med hänvisning till vad utskottet anför bl.a. om att ett framåtsyftande miljö- och klimatarbete är mycket viktigt som tillgänglighet, säkerhet, miljö och hälsa är jämbördiga mål. Jämför reservation 6 (MP, V). I följdmotion 2012/13:T2 yrkandena 3 och 4 samt i följdmotion 2012/13:T11 yrkande 4 framhåller m.fl. (MP) att granskning visar att den nuvarande nationella planen inte leder till att vi når klimatmålen. I stället finns det mycket som talar för att den nuvarande planen leder till ökad klimatpåverkan, eftersom beräkningarna underskattar dess klimatpåverkan. De klimatvänliga transportslagen bör prioriteras. Därför yrkar motionärerna att den nuvarande planen för 20102021 ska revideras så att den aktivt bidrar till att nå klimatmålen och att beräkningarna i den nationella planen för 20102021 bör uppdateras utifrån slutsatserna i granskning. I motion 2012/13:T508 yrkande 1 framhåller m.fl. (MP) att det finns goda möjligheter att skapa ett klimatvänligt transportsystem i . utnyttjas kollektivtrafik och cykling i hög utsträckning som transportmedel. I samband med utredningen av alternativ till Förbifart tog fram det s.k. kombinationsalternativet som byggde på en ny pendeltågslinje i kombination med vissa väginvesteringar. Det trafikslagsövergripande synsättet är viktigt framhåller motionärerna. Därför bör , yrkar motionärerna, utreda transportsystemet i för att söka lösningar som leder till att klimat- och miljömålen nås. Utskottet vill särskilt lyfta fram vikten av ett framåtsyftande miljö- och klimatarbete. Arbetet med att uppnå klimatmålen är en av vår tids största utmaningar. Det är också viktigt att de transportpolitiska målen, som har godkänt, i samverkan med varandra bidrar till att uppnå ett hållbart och robust transportsystem. Tillgänglighet, säkerhet, miljö och hälsa är enligt utskottets mening jämbördiga mål och samtliga är viktiga för en hållbar samhällsutveckling. Utskottet kan vidare konstatera, som redogjorts för i avsnittet om klimatmålen ovan, att ett omfattande arbete pågår på flera plan för att säkerställa att klimatmålen uppnås. När det gäller Förbifart anser utskottet att, med hänsyn till befolkningstillväxten i , det är nödvändigt att transportsystemet utvecklas.