sou · GZB346 · 2011-05-18 00:00:00 — En balancing group är sammansatt av alla typer av nätanvändare, dvs. slut- användare, gasleverantörer, grossister och transportkunder. Det finns flera balancing groups inom varje nät. Marknadsmodellen för gas – gällande regelverk och förutsättningar Gemensamt för samtliga studerade modeller är att slutförbrukaren tecknar ett nätavtal med en distributionsnätägare (eller med transmissionsnätägare i det fall slutförbrukaren är ansluten direkt till transmissionsnätet) och ett leveransavtal med en gasleverantör. I den tyska marknadsmodellen måste slutförbrukaren dessutom teckna ett mätavtal med en mätvärdesleverantör. I , och avtalas utmatningskapacitet från transmissionsnät till distributionsnät mellan distributions- nätägaren och överliggande transmissionsnätägare. I avtalas utmatningskapacitet från transmissionsnät till distributions- nät mellan transportkund och transmissionsnätägare, varför distri- butionsnätägaren endast tecknar ett anslutningsavtal med trans- missionsnätägaren samt ett ramavtal för gasleverantörer med Energinet.dk. En svensk gasleverantör måste teckna avtal med en balansvarig för att få leverera gas i en uttagspunkt. Rollen som balansansvarig kan innehas av gasleverantören själv. Om så ej är fallet tecknas avtalet med en utomstående balansansvarig aktör. Någon mot- svarande avtalsrelation finns inte i de övriga jämförda mark- nadsmodellerna. I den danska marknadsmodellen finns däremot en avtalsrelation mellan gasleverantören och den systemansvarige aktören i form av ett ramavtal för gasleverantörer, vars mot- svarighet saknas i de övriga modellerna. Slutligen kan konstateras att alla former av avtal som berör transportkunder av naturliga skäl saknas i den svenska marknadsmodellen, medan de till olika antal och omfattning förekommer i de övriga jämförda modellerna. Avgränsning mellan nät – funktion och ägande Konsultföretaget COWI AB:s uppdrag omfattade även en jäm- förelse av gränsdragning mellan transmissions- respektive distri- butionsnät inom de olika medlemsstaterna. Vidare undersöktes huruvida det finns några signifikanta drag hos gränspunkter mellan olika nätägares nät som är gemensamma hos de studerade medlemsstaterna. I samtliga av de medlemsstater som ingår i studien, med undantag för , tycks mätning och/eller tryckreglering förekomma i gränsen mellan transmissions- och distributionsnät. Marknadsmodellen för gas – gällande regelverk och förutsättningar är placerade i direkt anslutning till stamledningen varför det danska transmissionsnätet således endast utgörs av stamledningen, medan underliggande grenledningar utgörs av distributionsledningar. I är pla- cerade i slutet av grenledningarna varför grenledningarna, liksom , anses ingå i transmissionssystemet. Det svenska transmissionssystemet ägs av två aktörer och gränsen mellan deras respektive nät utgörs endast av de svets- skarvar som sammanfogar dem. Motsvarande förhållande återfinns i . I jämförelse med de i studien övriga ingående medlems- staterna tycks ha en oklar gränsdragning mellan trans- missions- respektive distributionsnät. Sammanfattningsvis tycks det inte finnas någon helt entydig universell gränsdragning mellan transmissionsnät och distribu- tionsnät. Däremot tycks mätning och/eller tryckreglering före- komma i gränsen mellan transmissions- och distributionsnät i fyra av de fem medlemsstater som ingår i jämförelsen. Gränspunkter mellan olika nätägares nät förekommer såväl med som utan mätning och/eller tryckreglering. 4Försörjningstryggheten för gas – gällande regelverk och förutsättningar Försörjningstryggheten för naturgas regleras i i natur- gaslagen (2005:403), naturgasförordningen (2006:1043) och Statens energimyndighets föreskrifter STEMFS 2008:3. ersattes Rådets direktiv /67/EG av om åtgärder för att säkerställa en tryggad naturgasförsörjning (gasför- sörjningsdirektivet) av och rådets förordning (EU) nr 994/2010 av om åtgärder för att trygga naturgasförsörjningen och om upphävande av rådets direktiv /67/EG (gasförsörjningsförordningen). I detta avsnitt ges en övergripande beskrivning av det befintliga svenska regelverket med bäring på gasförsörjningstryggheten. 4.1Naturgaslag (2005:403) Åtgärder för att säkerställa en trygg naturgasförsörjning regleras i naturgaslagens kapitel 8 a. De nuvarande skrivningarna är utfor- made i samband med genomförandet av gasförsörjningsdirektivet, vilket nu har ersatts av gasförsörjningsförordningen. Av 8 a kap. 1 § framgår det att en innehavare av en naturgas- ledning, lagringsanläggning eller förgasningsanläggning ska vidta de planeringsåtgärder och de åtgärder i övrigt som behövs för att säkerställa naturgasförsörjningen, i den utsträckning det är möjligt. I 8 a kap. 2 § uppges det att den systemansvariga myndigheten ska vidta de planeringsåtgärder och de åtgärder i övrigt som inom ramen för systemansvaret behövs för att säkerställa naturgas- försörjningen. Försörjningstryggheten för gas – gällande regelverk och förutsättningar Enligt 8 a kap. 3 § ska tillsynsmyndigheten ta fram och upprätt- hålla en allmän nationell strategi med lämpliga nivåer för en trygg naturgasförsörjning, ta fram och upprätthålla en nationell plan med åtgärder för att trygga naturgasförsörjningen i krissituationer och vidta de åtgärder i övrigt som inom ramen för tillsynsansvaret behövs för att säkerställa naturgasförsörjningen. I 8 a kap. 4 § uppges det att regeringen får meddela föreskrifter om särskilda minimikrav för en trygg naturgasförsörjning för konsumenter. Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, tillsynsmyndigheten meddelar ytterligare föreskrifter om planering och åtgärder enligt 1–3 §§. Det uppges i 8 a kap. 5 § att den systemansvariga myndigheten får förelägga en innehavare av en naturgasledning, lagrings- anläggning eller förgasningsanläggning att med ledningen eller i anläggningen vidta de åtgärder som behövs för att säkerställa naturgasförsörjningen. Om det är lämpligare får förläggandet riktas mot ägaren av ledningen eller anläggningen i stället för inne- havaren. Det uppges vidare att ett föreläggande inte får avse en åtgärd som är mer betungande än vad som är skäligt med hänsyn till anläggningens eller verksamhetens omfattning och betydelse för naturgasförsörjningen. Ett föreläggande kan även förenas med vite. Den som enligt 8 a kap. 5 § har förelagts att vidta åtgärder har enligt 8 a kap. 6 § rätt till ersättning för den kostnad som genom- förandet av åtgärderna har medfört. Rätten till ersättning gäller dock inte kostnader för att lämna uppgifter eller för sådana planeringsåtgärder som avses i 1 §. Den systemansvariga myndig- heten prövar frågor om ersättning. I det fall ersättning ska utgå är det staten som betalar den. Av 8 a kap. 7 § framgår det att regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, den systemansvariga myndigheten får meddela föreskrifter om åtgärder för att möjliggöra reparationsarbeten och fysiska skyddsåtgärder i naturgasledningar och lagrings- eller förgasningsanläggningar. Den systemansvariga myndigheten har enligt 8 a kap. 8 § rätt att, av den som enligt 5 § kan åläggas att utföra åtgärder för att säkerställa naturgasförsörjningen, på begäran få upplysningar och handlingar som behövs för att kunna ta ställning till om åtgärder behöver vidtas. Försörjningstryggheten för gas – gällande regelverk och förutsättningar 4.2Naturgasförordning (2006:1043) I 29 § naturgasförordningen uppges det att Statens energi- myndighet ska godkänna de åtgärder som planeras enligt 8 a kap. 1 § naturgaslagen. Det framgår också att ska samråda med innan åtgärder vidtas enligt 8 a kap. 2 § naturgaslagen. Enligt 8 a kap. 3 § ska ta fram och upprätthålla en allmän nationell strategi och av 30 § natur- gasförordningen framgår att strategin ska vara skriftlig och ges in till och godkännas av regeringen. Strategin ska innehålla ett mål för naturgasförsörjningen i , en metod för samt en bedömning av sårbarhet och hotbild, en metod för samt en genomförd omvärldsbevakning, en beskrivning av planerad och genomförd förebyggande verksamhet, en beskrivning av planerade och genomförda informations- och utbildningsinsatser, en beskrivning av samordningen av sådana uppgifter som berör flera myndigheter och slutligen en nationell plan med åtgärder för att trygga natur- gasförsörjningen i krissituationer. Varje förslag till ändring av strategin ska godkännas av regeringen. Regeringen bestämmer också på vilket sätt strategin ska offentliggöras. Av 30 a § framgår det att ska samråda med och innan den beslutar om den allmänna nationella strategin enligt 8 a kap. 3 § första stycket 1 naturgaslagen, eller en ändring i densamma. Samråd ska också ske när det gäller den nationella planen enligt 8 a kap. 3 § första stycket 2 naturgaslagen. får enligt 31 § naturgasförordningen meddela närmare föreskrifter om de krav som planering och åtgärder enligt 8 a kap. 1 och 3 §§ naturgaslagen ska uppfylla. Av 32 § naturgasförordningen framgår det att konsumenters försörjning av naturgas vid sådan planering och vidtagande av åtgärder som avses i 8 a kap. 1–3 §§ naturgaslagen ska säkras vid åtminstone partiellt avbrott i den nationella naturgasförsörjningen kortare än , till och med februari och med en temperatur som understiger normal vintertemperatur med 4–(tjugo- årsvintrar). Enligt 33 § naturgasförordningen får meddela föreskrifter om åtgärder för att möjliggöra reparationsarbeten och Försörjningstryggheten för gas – gällande regelverk och förutsättningar fysiska skyddsåtgärder i naturgasledningar och lagrings- eller förgasningsanläggningar enligt 8 a kap. 7 § naturgaslagen. I 34 § uppges det att är tillsyns- myndighet enligt 8 a kap. naturgaslagen och att Energimarknads- inspektionen i övriga delar ska utöva tillsyn enligt 10 kap. 1 § naturgaslagen. Enligt 31 § naturgasförordningen får meddela närmare föreskrifter om de krav som planering och åtgärder enligt 8 a kap. 1 och 3 §§ naturgaslagen ska uppfylla. Enligt 1 § naturgaslagen ska en innehavare av en naturgasledning, lagrings- eller förgasningsanläggning vidta de planeringsåtgärder och de övriga åtgärder som behövs för att säkerställa natur- gasförsörjningen. Enligt 3 § naturgaslagen ska tillsynsmyndigheten ta fram olika planer om naturgasförsörjning och vidta åtgärder som behövs för att säkerställa naturgasförsörjningen. Statens energi- myndighet har till följd av detta utkommit med Föreskrifter och allmänna råd om planeringsåtgärder och åtgärder i övrigt som behövs för att säkerställa naturgasförsörjningen, STEMFS 2008:3. I 1 kap. 1 § uppges det att föreskrifterna innehåller bestäm- melser om planeringsåtgärder och åtgärder i övrigt som innehavare av naturgasledning, lagrings- eller förgasningsanläggning ska vidta för att säkerställa naturgasförsörjningen enligt 8 a kap. 1 § natur- gaslagen. Föreskrifternas termer och uttryck överensstämmer med de som används i naturgaslagen och naturgasförordningen. Kapitel 2 handlar om planeringsåtgärder och åtgärder i övrigt. Enligt 2 kap. 1 § ska innehavare av naturgasledning, lagrings- eller förgasningsanläggning vidta de planeringsåtgärder och åtgärder i övrigt som anges i följande paragrafer för krissituationer avseende drift och säkerhet för den egna anläggningen. Planeringsåtgärderna och åtgärder i övrigt ska omfatta hantering av krissituation liksom informationshantering vid krissituation samt regelbunden bedöm- ning av sårbarhet och hotbild. I 2 kap. 2 § uppges det att en innehavare av naturgasledning, lagrings- eller förgasningsanläggning ska upprätta en plan för hantering av krissituation och informationshantering vid kris- situation. Planen ska spridas inom den egna organisationen och innehavarna ska förutom att sprida planen också se till att planen Försörjningstryggheten för gas – gällande regelverk och förutsättningar Innehavarna ska även informera systemansvarig myndighet samt andra relevanta aktörer om sin plan. Planen ska innehålla en rad olika uppgifter. Följande uppgifter ska framgå: 1.vilka åtgärder och vilken planering som ska vidtas för att före- bygga att en krissituation uppstår, 2.organisation och bemanning i syfte att ha beredskap för det fall en krissituation uppstår, 3.under vilka förutsättningar planen ska tillämpas, 4.hur en krissituation ska hanteras för att en återgång till en normal driftsituation ska kunna ske med minsta möjliga störning för kunderna, 5.vem som har det operativa ansvaret för krisorganisationen, 6.beslutsgång vid en krissituation, 7.interna och externa resurser, såväl personella som materiella, samt en strategi för informationshantering avseende dessa resurser mot övriga relevanta aktörer, 8.kontaktuppgifter att användas vid krissituation i syfte att upprätthålla förbindelser mellan innehavaren och andra rele- vanta aktörer, 9.strategi för omhändertagande av information som indikerar en krissituation samt vidareförmedling av sådan information till myndigheter, kommuner, kunder och andra relevanta aktörer, 10.strategi för vidareförmedling av information om en kris- situations omfattning och varaktighet, hur situationen hanteras samt tidpunkter för ytterligare information till myndigheter, kommuner, kunder och andra relevanta aktörer, 11.strategi för hur en förbrukningsreducering ska genomföras om en sådan beordras från systemansvarig myndighet. Planen ska kontinuerligt uppdateras utifrån väsentliga förändringar i verksamheten och förändrad bedömning av sårbarhet och hotbild. Enligt 2 kap. 3 § ska innehavare av naturgasledning, lagrings- eller förgasningsanläggning utse planeringsansvarig samt ansvarig för kontakter och kommunikation vid krissituation samt Försörjningstryggheten för gas – gällande regelverk och förutsättningar underrätta systemansvarig myndighet om kontaktuppgifter till de ansvariga. Av 2 kap. 4 § framgår det att innehavare av naturgasledning, lagrings- eller förgasningsanläggning ska se till att planen som anges i 2 § ges in till för godkännande. Väsentliga förändringar av planen ska anmälas och godkännas av . En innehavare av naturgasledning, lagrings- eller förgasnings- anläggning ska enligt 2 kap. 5 § regelbundet göra bedömningar av verksamhetens sårbarhet och hotbild avseende de risker som innehavaren kan komma att utsättas för, dels i den egna verk- samheten, dels i övriga delar av naturgasinfrastrukturen. Även bedömningen av sårbarhet och hotbild ska revideras utifrån väsentliga förändringar i verksamheten och förändringar av sårbarhet och hotbild. Innehavare av naturgasledning, lagrings- eller förgasningsanlägg- ning ska också på Statens energimyndighets begäran tillhandahålla bedömningen av sårbarhet och hotbild enligt 2 kap. 6 §. Föreskrifterna innehåller även allmänna råd som bland annat resonerar kring när en krissituation kan anses föreligga, checklista vid upprättande av plan för hantering av krissituation och informationshantering vid krissituation och exempel relaterat till bedömning av sårbarhet och hotbild. 5 Överväganden och förslag 5.1Avsnitt 3 i bilaga I till förordning (EG) 715/2009 Gasförordningens bilaga I innehåller riktlinjer som är riktade mot systemansvariga för överföringssystem (transmissionssystem). Rikt- linjerna beskrivs i tre avsnitt enligt följande: 1.Tjänster för tredjepartstillträde avseende systemansvariga för överföringssystem, 2.Principer för mekanismer för kapacitetstilldelning och förfaran- dena vid hantering av överbelastning avseende systemansvariga för överföringssystem samt tillämpningen av dessa vid avtalsbe- tingad överbelastning, 3.Fastställandet av de tekniska uppgifter som nätanvändare måste ha för att kunna få effektivt tillträde till systemet, fastställande av alla punkter som är relevanta för uppfyllandet av kraven på transparens och de uppgifter som ska offentliggöras vid alla rele- vanta punkter och tidsplanen för offentliggörandet. Gasförordningen antogs och trädde i kraft . Gasförordningen ska tillämpas . Förordningens bilaga, avsnitt 3, reviderades . Ändringarna är relativt omfattande och utgörs av såväl omskriv- ningar som av helt nytillkomna textavsnitt. Ändringarna beslutades av kommissionen och trädde i kraft . Ändringarna ska tillämpas fr.o.m. . I detta avsnitt ges en beskrivning av bilagans reviderade avsnitt 3, liksom bedömningar med anled- ning av den nya lydelsen. Det är viktigt att notera att de bedöm- ningar som görs i det följande grundas på gällande förutsättningar vid betänkandets utformning. De nuvarande förutsättningarna kan komma att förändras till följd av utredningens förslag, men också oberoende av dessa. 5.1.1Punkten 3.1 Fastställande av de tekniska uppgifter som nätanvändare måste ha för att kunna få effektivt tillträde till systemet Punkten 3.1 har kompletterats med underpunkterna 3.1.1 och 3.1.2 där den senare i grunden utgörs av den tidigare skrivningen men i utvecklad form. I den nya punkten 3.1.1 stadgas formerna för offentliggörande av information från systemansvariga. Av punkten framgår att system- ansvariga ska tillhandahålla alla uppgifter som avses i punkterna 3.1.2 och 3.3.1–3.3.5 i enlighet med de krav som specificeras i underpunkt- erna a–g. Underpunkterna omfattar t.ex. krav på ett regelbundet och fortlöpande offentliggörande av information på en webbplats som är tillgänglig för allmänheten utan kostnad. Offentliggörandet ska ske på ett användarvänligt, tydligt, mätbart, lättillgängligt och icke-diskri- minerande sätt i ett nedladdningsbart format som möjliggör kvantita- tiva analyser med en frekvens som anpassas till tjänsternas längd och ändringar. Offentliggörandet ska ske på medlemsstatens officiella språk och på engelska. Punkten innehåller regler för vilka enheter som ska användas liksom krav på en konsekvent användning av dessa enheter. Av punkten 3.1.1 framgår slutligen att de systemansvariga ska tillhandahålla detaljerade uppgifter om faktiska ändringar av alla sådana uppgifter som avses i punkterna 3.1.2 samt 3.3.1–3.3.5 så snart de finns tillgängliga för de systemansvariga. Utredningens bedömning: Punkten bedöms föranleda åtgärder från svensk sida vilka specificeras i bedömningar enligt punkt- erna som följer. Punkten torde beröra de aktörer som delar på system- ansvaret för det svenska transmissionssystemet nämligen Swedegas AB, samt , i den omfattning som de hanterar information för relevanta punkter enligt vad som föreskrivs i punkten 3.2 nedan. Nämnda aktörer berörs i olika delar och omfattning beroende på kravens natur och beroende på om de kan utnyttja de undantag som finns i punkten 3.2. Således bör t.ex. beröras av krav riktade till ägare av gränsöverskridande infrastruktur, medan torde beröras av generella krav knutna till innehav av transmis- sionsnät. torde i första hand beröras av krav knutna till balansering, flexibilitet och nomineringar. Bilagan ska tillämpas fr.o.m. , vilket innebär att vissa av bilagans regler omgående måste omsättas i praktiken. omfattar utredningens arbete ett förslag till överföring av dagens systemansvarsverksamhet för gas hos till en ny aktör. Detta innebär att flera av de förändringar som omgå- ende måste genomföras hos de aktörer som delar på systemansvaret, sannolikt kommer att bli föremål för den framtida överföringen av systemansvaret till den nya aktören. Punkten bedöms således föranleda åtgärder från svensk sida. Då punkten emellertid hänvisar till åtgärder i enlighet med punkterna 3.1.2 samt 3.3.1–3.3.5, beskrivs det bedömda behovet av åtgärder i de följande bedömningarna. I punkten 3.1.2 stadgas vilken information som ska offentliggöras av de systemansvariga. I underpunkterna a–c specificeras omfatt- ningen av uppgifterna. De systemansvariga ska offentliggöra åtminst- one följande uppgifter om sina system och tjänster: a)En detaljerad och uttömmande beskrivning av de olika tjänster som erbjuds liksom de avgifter som tas ut för dessa tjänster. b)Olika typer av transportavtal som kan ingås för tjänsterna enligt a). c)och/eller standardvillkor som fastställer samt- liga nätanvändares rättigheter och skyldigheter. Med nätföre- skrifter och/eller standardvillkor avses bland annat: 1.Harmoniserade transportavtal och andra relevanta dokument. 2.Uppgifter om relevanta parametrar för gaskvalitet för alla relevanta punkter, däribland minst bruttovärmevärdet och Wobbe- talet samt uppgifter om ansvarsfrågan och nätverksanvändarnas kostnader för konvertering om gasen inte motsvarar dessa speci- fikationer (om det är relevant för nättillträdet). 3.Information om tryckkrav för alla relevanta punkter (om det är relevant för nättillträdet). 4.Förfarandet i händelse av avbrott i avbrytbar kapacitet, däri- bland i tillämpliga fall tidpunkt, omfattning och rangordning av enskilda avbrott (exempelvis proportionellt eller enligt princi- pen först in, sist avbruten). d)De harmoniserade förfarandena för användning av överförings- systemet, inklusive definition av nyckelbegrepp. e)Villkor för kapacitetstilldelning, hantering av överbelastning samt förfaranden för att motverka hamstring och underlätta återanvändning. f)De regler för kapacitetshandel på andrahandsmarknaden som gäller gentemot den systemansvarige. g)Regler om balansering och metod för beräkning av avgifter för obalans. h)I förekommande fall de flexibilitets- och toleransnivåer som utan särskild avgift inkluderas i transporttjänsterna och i andra tjänster, samt den flexibilitet som erbjuds utöver detta med till- hörande avgifter. i)En ingående beskrivning av den systemansvariges gassystem med uppgift om relevanta sammanlänkningspunkter enligt defini- tionen i bilagans punkt 3.2 samt namnet på dem som är drifts- ansvariga för de sammanlänkade systemen eller anläggningarna. j)Reglerna för anslutning till det system som drivs av den systemansvarige. k)Information om nödmekanismer, i den mån som det faller inom den systemansvariges ansvarsområde, exempelvis åtgärder som kan leda till att kundgrupper kopplas bort från nätet, och andra allmänna ansvarsregler som gäller för den systemansvarige. l)Förfaranden för sammanlänkningspunkter som systemansvariga kommit överens om som är av betydelse för nätanvändares tillträde till de berörda överföringssystemen och som avser nätets driftskompabilitet, förfaranden för nominering och matchning samt andra förfaranden som fastställer bestämmelser om tilldel- ning av gasflöden och balansering, inkluderat de metoder som tillämpas. m)De systemansvariga ska offentliggöra en detaljerad och uttöm- mande beskrivning av den metod och det förfarande som tillämpas för beräkning av den tekniska kapaciteten, däribland information om de parametrar som använts och viktiga förut- sättningar. Utredningens bedömning: De systemansvariga för transmis- sionssystemet, och , bör publicera information om aktuella tryckkrav i alla relevanta punkter i transmissionssystemet enligt 3.1.2 c). bör i egenskap av ägare till gränsöverskridande nät publicera information om relevanta sammanlänkningspunk- ter enligt kravet i punkten 3.1.2 i) och offentliggöra namn på driftsansvariga för sammanlänkade system eller anläggningar enligt kravet i samma punkt. Kravet enligt punkten 3.1.2 k) på att systemansvariga ska offentliggöra information om nödmekanismer bör föranleda offentliggörande av information från . Kravet enligt 3.1.2 l) på att systemansvariga ska offentliggöra information om förfaranden för sammanlänkningspunkter som är av betydelse för nätanvändares tillträde och som avser driftskompabilitet bör föranleda åtgärder från Swedegas AB:s sida. Kravet enligt 3.1.2 m) på att systemansvariga ska offentlig- göra detaljerad och uttömmande information om metoden för beräkning av den tekniska kapaciteten torde beröra såväl som . Skrivningen i punkten 3.1.2 a) är enligt utredningens bedömning i sak oförändrad jämfört med den tidigare bilagans punkt 3.1 a) och torde således inte föranleda några ytterligare åtgärder från svensk sida jämfört med tidigare. Den information som enligt punkten ska publiceras finns enligt utredningens bedömning tillgänglig på de svenska transmissionsnätägarnas webbplatser.