sou · GZB362 · 2011-10-10 00:00:00 — Bystängslet mellan och Juveln finns inte kvar. Rogen – Kökåsen är bystängslet mellan och Rufhten. För följande slaktanläggningar är ägandeförehållandena oklara. Oredack,, Väktarmon, Vinklumpen, Långsådalen, Ottsjölägret, Ljungris, , Flatruet, Brändåsen, Sörvattnet, Foskros samt Höste. i har till utredningen påpekat att slaktanläggningarna Foskros och Höste troligen avser samma plats. Det skulle i så fall var den anläggningen Höste som Nya sameby har friköpt marken. På samma sätt som för slaktanläggningarna i råder det speciella förhållanden för slaktanläggningarna i . Av FFR:s rapport 1 (Ds Jo 1975:4) s. 12 framgår att det från början var tänkt att staten skulle fortsätta äga slakterierna. Sedan dessa upprustats accepterade dock vissa samebyar att ta över huvudmannaskapet. FFR föreslog att Samefonden skulle svara för underhållskostnaderna för samtliga slakterier(a.a. s. 15). Det saknas i FFR:s rapporter en sammanställning över vilka slakterier som överlåtits till samebyarna. En genomgång av de enskilda avtalen ger emellertid följande bild. I delrapport 1, , Ds Jo 1975:4, finns de flesta överlåtelseavtalen med samebyarna . Av bilaga 3 med mellersta sameby framgår att Slakteri Oredack överlåtits på samebyn. Enligt bilaga 4 har slakthagen och övernattningshage till Vinklumpen överlåtits till (Jingevaerie sameby), men alltså inte själva . I bilaga 7 överfördes Långsådalens slakthage och övernattningshage på sameby (Njaarkes sameby) och sameby (Jovnevaerie sameby), men inte själva . I bilaga 8 överfördes Ottsjölägret med tillhörande slakthage och övernattningshage på sameby. I bilaga 9 överfördes slakteriet Ljungris och övernattningshage på sameby. I bilaga 10 överläts slakteriet Flatruet med övernattningshage och slakthage till Mittådalens sameby. I bilaga 11 överläts Brändåsen och Sörvattnet samt Brändåsens slakthage till sameby ( Ruvhten sameby). I bilaga 12 överläts Foskros skiljningshage, slakthage och övernattningshage på sameby, men inte något slakthus. Enligt kommentar ovan skulle det i själva verket avses Höste och, som framgått, har slaktanläggningen inte överförts på samebyn. I delrapport 2, Samebyar i och Ds Jo 1975:13, bilaga 9, anges att slakteri Väktarmon samt skiljningshage, slakthage och övernattningshage överförs på södra same- by (Raedtievaerie sameby). Av protokoll från bystämman i samebyn, där även den sakkunnige i FFR, S. medverkade framgår följande: Angående slaktanläggningar erinrade om att FFR förordat att Samefonden bekostar underhållet av renkontrollslakterierna i , men att samebyarna skall stå som huvudman för dessa. Underhållet begränsas dock endast till den veterinära delen av anläggningen, såsom slaktgärde, slakteri m.m. medan anläggningar i anslutning till densamma underhålls av byarna. Avslutningsvis upplyste , att kostnadskrävande åtgärder i slaktanläggning till följd av veterinära beslut först bör diskuteras med lantbruksnämndens rennäringsavdelning. I bilaga 10 framgår att slakteri, slakthage och övernattningshage överlåtits åt Tåssåsens sameby. I Slutrapporten, Ds Jo 1978:11, bilaga 14, har slakteriet Långsådalen överförts på och Sösjös samebyar((Jovnevaerie sameby/Njaarke sameby). Sammantaget betyder detta att samtliga slaktanläggningar utom själva slakthusen Foskros (Höste se ovan) och Vinklumpen överförts till samebyarna arbete. De slaktanläggningar som överförts till samebyarna har som tidigare nämnts Samefonden ändå ett underhållsansvar för, slutrapporten s. 25. ansöker om bidrag endast för: 1.tre byskiljande stängsel, – Predikstolen mellan samebyarna , Helagsskafter – Öjön mellan Handölsdalen och Mittådalen samt Kölosen – Rogen mellan och Ruhften), för 3.ett slakteri, Höste. Sammantaget betyder detta att i inte yrkat underhåll av Samefonden för de slaktanläggningar som ägs av samebyarna men som skulle underhållas av Samefonden enligt FFR. De renskötselanläggningar som skulle vara berättigade till stöd för underhållet av Samefonden, enligt FFR , är de följande. 3.2.2Samefondens underhållsansvar, enligt FFR De anläggningar som enligt FFR är berättigade till stöd för underhållet av Samefonden redovisas på de olika på samebyarna nedan. 1 slaktanläggning Foskros (Höste), 1974, 1 byskiljande stängsel: Kölosen – Rogen, , 1967, mellan och , Sörvattnet, 1974 Brändåsen, 1974 1 byskiljande stängsel: Kölosen – Rogen, , 1967, mellan och , 1 slaktanläggning, Flatruet, 1974 2 byskiljande stängsel : Helagsskaftet – Öjön, , 1962 mellan Handölsdalen och Mittådalen, – Predikstolen, , 1962 mellan Handölsdalen och Mittådalen 1 slaktanläggning, Ljungris, 1974 2 byskiljande stängsel: Helagsskaftet – Öjön, , 1962 mellan Handölsdalen och Mittådalen, – Predikstolen, , 1962 mellan Handölsdalen och Mittådalen, Nysätern – Ljungris, , underhållskostnad Handöl – Tjallingen, , underhållskostnad . 1 slaktanläggning, , 1974 Höglekardalen – Hosjöbottnarna – Fjällstaslaktplatsen, , underhållskostnad – slaktplatsen, , underhållskostnad . 1 slaktanläggning, Ottsjölägret, 1974 1 väg Anjesågen – Ottsjölägret, , underhållskostnad 1 slaktanläggning tillsammans med Njaarke sameby, Långsådalen, 1974 1 slaktanläggning tillsammans med Jovnevaerie sameby, Långsådalen, 1974 1 slaktanläggning, Vinklumpen, 1974 1 slaktanläggning, Väktarmon, 1974 1 slaktanläggning, Oredack, 1973 3.2.3Vilka anläggningar används inte i renskötseln? Mittådalens sameby har anfört att Flatruetslakthus inte används, men att däremot hagarna gör det. Njaarke sameby menar att Långsådalens slaktanläggning används mer av Jovnevaerie sameby. Enligt Raedtivaerie sameby är slaktanläggningen Väktarmon nedlagd och enligt sameby finns inte slakteriet Foskros kvar men väl Höste (se ovan). Övriga anläggningar skulle vara viktiga för renskötseln. Sammantaget skulle detta betyda att Flatruets slakthus och slaktanläggningen Väktarmon skulle kunna rivas, men det ska noteras att anläggningarna ägs av samebyarna. I är det enligt 23 samebyar som erhåller bidrag från Samefonden för underhåll av renskötselanläggningar. I första hand är det frågan om byskiljande stängsel på en sammanlagd längd om . Återanskaffningskostnaden för stängslen beräknas uppgå till (prisnivå). Med en beräknad underhållskostnad om av återanskaffningskostnaden uppgår det årliga underhållsbehovet till . Det är vidare fråga om flera slaktanläggningar, sammanlagt 48 stycken. Återanskaffningskostnaden för dessa beräknas till och med ett årligt underhållsbehov på . Därutöver är det fråga om 25 vägar. samma sätt som i beräknad till per meter väg. Det är totalt fråga om väg och den årliga underhållskostnaden skulle därmed uppgå till . Det finns renskötselanläggningar med underhållsansvar för Samefonden i samtliga samebyar ovan odlingsgränsen utom i Könkämä och Svaipa. Samefonden har också ett underhållsansvar för anläggningar i skogssamebyarna , Maskaure, Ståkke, , , Mausjaure , dvs. samtliga utom sameby. Dessutom finnas det renskötselanläggningar i koncessionssamebyarna . ansöker för samebyarnas räkning om ersättning för underhållet av renskötselanläggningar från Samefonden, fördelar ersättningen till samebyarna samt kontrollerar att samebyarna använder pengarna till underhåll. Det är frågan om tillsyn, planering och sedan föregående besiktning uppkommet underhållsbehov. För dessa gemensamma kostnader avsätts av ersättningen från Samefonden till samebyarna. De medel som inte används redovisar för Samefonden som då återgår till fonden, vilket t.ex. inträffade . Frågan är i vilken utsträckning slaktanläggningarna i överlåtits till samebyarna på samma sätt som har skett i och och med ett bibehållet underhållsansvar för Samefonden. I FFR:s slutrapport återfinns avtalen för samebyarna i södra delen av . I bilaga 2 har Stenudden och Lulletjåko slaktanläggningar överlåtits till Luokta-Mavas sameby, i bilaga 3 har Rebikmyren, Tjidtjakk och Vuoldas slakterier överlåtits på samebyn Semisjaur – Njarg samt renvaktarstugorna Rebikmyren och S Tjidtjakk, i bilaga 8 har slakteriet Sjönäs överlåtits till sameby. I delrapport 4, Ds Jo 1977:13, bilaga 2 har Nikkaluokta slakteri, stuga och slakthage samt Lappberg slakteri, slakthage, stuga och övernattningshage överlåtits på Girjas sameby. Enligt uppgift från i har Kaitum ersatt Lappberg. I bilaga 2 i samma rapport har slakteri, övernattningshage och slakthage Harrå, men inte Harrå stuga överlåtits till Baste sameby. I bilaga 7 har slakteri, slakthage och övernattningshage Brändön överlåtits på Jåhkågassa Tjiellde sameby, i bilaga 8 har Juongavare slakteri och slakthage och Rahanåive slakteri, slakthage och övernattningshage överlåtits på , i bilaga 9 har Koikul slakteri, men inte Slakka slakteri överlåtits på Sierri sameby, i bilaga 10 har slakteri överlåtits på Udtja sameby. I delrapport 3, bilaga 3 har Puoltajajaure slakteri och slakthage, Ketsåive slakteri och slakthage samt Idivuoma slakteri, men inte Idivuoma slakthage överlåtits på Lainiovuoma sameby. En möjlig utgångspunkt är att Puoltajajaure slakteri motsvarar Pulsujärvi slakteri . I bilaga 7 har Aitijokk slakteri, slakthage , övernattningshage , beteshage och övernattningshage samt stuga överlåtits till Laevas sameby. I bilaga 8 har Pulli slakthage, Tervaharju slakthage, Huornanen slakthage samt Huornanen stuga överlåtits till sameby. Sammantaget skulle detta betyda att samtliga slaktanläggningar i utom Harrå stuga i , hage, slaktanläggning och stuga i , Idivuoma slakthage i Lainivuoma, Järäma slaktanläggning i , Slakka slaktanläggning i , Kuorpak slaktanläggning och maskinhus i , stuga och slaktanläggning i , Partnejokk slaktanläggning, slakthage och stuga i och Hournanen stuga i överlåtits till samebyarna. Samefonden har dock kvar underhållsansvaret även för de slaktanläggningar som överlåtits. 3.3.1Renskötselanläggning per sameby i Den följande sammanställningen redovisar samtliga renskötselanläggningar per sameby som, enligt redovisning, är berättigad till medel för underhåll från Samefonden. Det är således frågan om anläggningar som dels ägs av staten, dels där ägandet förts över på respektive sameby. Redovisningen omfattar även de samebyar som ligger nedanför odlingsgränsen inklusive de två koncessionsbyar som har anläggningar för vilka Samefonden har underhållsansvaret. 4 byskiljande stängsel: 1.Sitasjaure – Pärsaljaure, , anläggningsår 1971, återanskaffningsvärde , mellan Baste och Girjas 2.Tjirtjam, , anläggningsår 1971, återanskaffningsvärde , mellan Baste och Girjas 3.Linaälv – Vuottasjaure, , anläggningsår 1969, återanskaffningsvärde , mellan Baste och Unna Tjerusj 4.Vuottasjaure – Riteljaure, , anläggningsår 1970, återanskaffningsvärde , mellan Baste och Unna Tjerusj Unna Tjerusjs del: 1.Harrå slaktanläggning, 1962, återanskaffningsvärde . 2.Harrå stuga, 1976, återanskaffningsvärde . Totalt återanskaffningsvärde: . Torneträsk – Kurravaara, , 1970, återanskaffningsvärde , mellan Gabna och Talmas 2.Apparjaure – Sjangelipakte, , 1963, 1985, återanskaffningsvärde , mellan Gabna och Laevas 3.Rautas – Rautasjaure, , 1973, återanskaffningsvärde , mellan Gabna och Laevas 4.Pieggaloubbal – Apparjaure. , 1969, återanskaffningsvärde , mellan Gabna och Laevas 5.Allesjokk vid Vuopmekätne, , 1969, återanskaffningsvärde, , mellan Gabna och Laevas 1.Rensjön, slakthage, 1953, 1969, återanskaffningsvärde 2.Rensjön, slaktanläggning, 1967, återanskaffningsvärde, , stuga, 1967, 1988, återanskaffningsvärde, . Ivarsten – Sälka, , 1971, 1984, återanskaffningsvärde , mellan Girjas och Laevas Fjällnäs – Lappesuando, , 1963, återanskaffningsvärde , mellan Girjas och Laevas 3.Kaitum – Tjuonajokk, , 1967, 1986, återanskaffningsvärde , mellan Girjas och Baste 4.Tjäktjavagge, , 1958, återanskaffningsvärde , mellan Girjas och Laevas 1.Nikkaluokta slaktanläggning, 1975, återanskaffningsvärde 2.Nikkaluokta, slakthage, 1975, återanskaffningsvärde 3.Kaitum, slaktanläggning,1965, återanskaffningsvärde 4.Kaitum, slakthage, 1965, återanskaffningsvärde . 5.Nikkaluokta stuga, 1975, återanskaffningsvärde 6.Kaitum, stuga, 1965, återanskaffningsvärde 1 väg, Nikkaluokta, , underhållskostnad . 1 slaktanläggning, Brändön, 1961, återanskaffningsvärde . 1 byskiljande stängsel Väg 396 – Divielva, , 1975, 1985, återanskaffningsvärde mellan Lainiovuoma – Saarivuoma 1.Pulsujärvi, 1966- 1975, 1989, återanskaffningsvärde 2.Ketsåive, 1966, återanskaffningsvärde 3.Idivuoma, 1953, återanskaffningsvärde 4.Pulsujärvi slakthage, 1965, återanskaffningsvärde 5.Ketsåive, slakthage, stuga, 1968, återanskaffningsvärde 6.Idivuoma slakthage, stuga, 1966, återanskaffningsvärde 1.Såkeåive – Syväjärvi, , 1971, återanskaffningsvärde mellan Laevas/Gabna 2.Årosjokk – Poultsa , 1971, återanskaffningsvärde mellan Laevas och Gabna 1.Aitijokk slakthage, 1963, 1985, återanskaffningsvärde 2.Aitijokk slakthage, 1970, återanskaffningsvärde 3.Aitijokk slaktanläggning, återanskaffningsvärde 4.Aitijokk stuga, återanskaffningsvärde 1.Vuolvojaur – Jokkmokksgr., , 1973, återanskaffningsvärde , mellan Luokta – Mavas och Ståkke 2.Gardejaur – Barturte, , 1955, återanskaffningsvärde , mellan Luokta – Mavas och Semisjaur – Njarg Luokta – Mavas del: Semisjaur – Njargs del: 1.Stenudden, 1968, återanskaffningsvärde, 2.Lulletjåkko, 1973, återanskaffningsvärde 1.Stenudden, , underhållskostnad 2.Lulletjåkko, , underhållskostnad . Total underhållskostnad : . 1.Seitejaure, , underhållskostnad . 2.Rålund, , underhållskostnad 622 konor . 3.Nyliden, , underhållskostnad . 4.Maskaure, , underhållskostnad . Total underhållskostnad för vägar: . 1 byskiljande stängsel Väg 396 – Divielva, , 1975, 1985, återanskaffningsvärde mellan Lainiovuoma – Saarivuoma 1 slaktanläggning, Järäma, 1966, 1975, 1990, återanskaffningsvärde 1.Slakka, 1967, återanskaffningsvärde 2.Koikul, 1967, återanskaffningsvärde 1 byskiljande stängsel, , Rebakudden – Labbas, 1966, återanskaffningsvärde mellan Semisjaur – Njarg och Ståkke Semisjaur – Njargs del: Ståkkes del: 5 slaktanläggningar 1.Rebikmyren slaktanläggning, 1965, återanskaffningsvärde 2.Tjidtjakk slaktanläggning, 1963, återanskaffningsvärde 3.Vuoldas, 1969, återanskaffningsvärde 4.Rebikmyren, stuga, 1965, 2008, återanskaffningsvärde 5.Tjidtjakk stuga, 1965, återanskaffningsvärde 1.Rebikmyren, , underhållskostnad 2.Tjidjakk, , underhållskostnad Total underhållskostnad: . 1.Kuorpak slaktanläggning, 1971, återanskaffningsvärde 2.Kuorpak, maskinhus, 1971, återanskaffningsvärde 1 väg, Kuorpak, , underhållskostnad . 1 byskiljande stängsel, Saddajaure – Mattaure, , 1969, 1985 mellan Ståkke och Luokta – Mavas, återanskaffningsvärde Luokta – Mavas del: 1 väg, Gitton, , underhållskostnad . 1 byskiljande stängsel, Rr 280 – Vuomajaure, , 1977, 1986, mellan och , återanskaffningsvärde 1.Laimioviken, stuga, 1967, återanskaffningsvärde 2.Laimioviken, slaktanläggning, 1970, återanskaffningsvärde . Totalt återanskaffningsvärde : . 1.Juongavare slakthage, 1953, återanskaffningsvärde 2.Juongavare, slaktanläggning, 1953, återanskaffningsvärde 3.Rakanåive, slaktanläggning, 1971, återanskaffningsvärde 1 byskiljande stängsel, – Saarikoskki, , 1960, mellan och Girjas, återanskaffningsvärde: 1 slaktanläggning, , 1955, återanskaffningsvärde . 1.Partnejokk slaktanläggning, 1975, återanskaffningsvärde 2.Partnejokk, slakthage, 1975, återanskaffningsvärde 3.Partnejokk, stuga, 1974, återanskaffningsvärde Totalt återanskaffningsvärde: . 1 byskiljande stängsel – Haltipalo, , 1972, mellan och Muonio, återanskaffningsvärde . 1.Pulli slakthage, 1959, återanskaffningsvärde 2.Tervaharju slakthage, 1966, återanskaffningsvärde 3.Hournanen slakthage, 1958, återanskaffningsvärde 4.Hournanen stuga, 1958, återanskaffningsvärde 1 byskiljande stängsel, Haltiopalo – Lammivuoma, , 1940, mellan Muonio – , återanskaffningsvärde . 1.Dålpenjaure, , underhållskostnad . 2.Vaxemjaure, , underhållskostnad . 1 slaktanläggning, Sjönäs, 1970, återanskaffningsvärde . 1.Rottoholmen, , underhållskostnad , 2.Örnsjön, , underhållskostnad , 3.Fjällbonäs, , underhållskostnad , 4.Lomträsk, , underhållskostnad , 5.Hedvallen, , underhållskostnad , 6.Antekalles, , underhållskostnad , 7.Mader, , underhållskostnad , 1.Eliasro, , underhållskostnad , 2.Gallaken, , underhållskostnad , 3.Mausjaure, , underhållskostnad , 4.Krokselheden, , underhållskostnad , 5.Krokbäcken, , underhållskostnad , I tabell 3.2 redovisas en sammanställning av den beräknade återanskaffningskostnaden och kostnaderna för underhållet av anläggningarna i som underhålls med medel från Samefonden. Tabell 3.2 Återanskaffningskostnaderna och kostnaden för det årliga underhållet för renskötselanläggningar i . I de totala underhållskostnaderna ingår vägar som också särredovisas. Belopp prisnivå och i . Av tabell 3.2 framgår att den totala beräknade underhållskostnaden för de berörda samebyarna uppgår till . Fyra samebyar svarar för drygt hälften av underhållskostnaden nämligen Girjas, Lainiovuoma, Laevas och Saarivuoma. Därutöver har även Baste och Gabna relativt höga underhållskostnader. Förklaringen är att också dessa byar har mycket stängsel. För många byar rör det sig om mindre belopp. För åtta byar är underhållskostanden för renskötselanläggningarna. 3.3.2Kommentarer från samebyarna och Girjas sameby anför följande: Slaktanläggningarna Kaitum (slaktanläggning, slakthage och stuga) heter i själva verket Lappberg. Dessa anläggningar är rivna. Det finns ytterligare en väg, Kaitum . Det byskiljande stängslet Ivarsten – Sälka, , är förutom och 1984 även renoverat 1995/1996. Lainivuoma sameby har anfört att det byskiljande stängslet mellan Lainivuoma – Saarivuoma på norsk sida om rätteligen är ett konventionsstängsel och finns med i renbeteskonventionen . i har dock invänt att anläggningen i är riven och att Kaitum ersätter denna och den därför är berättigad till medel från Samefonden. skulle dock inte vara berättigad till samefondsmedel. menar vidare att det byskiljande stängslet mellan Lainivuoma – Saarivuoma på den norska sidan inte är ett konventionsstängsel, eftersom det fanns med i FFR:s utredning som ett byskiljande stängsel. sameby har vidare upplyst att Hournanen stuga är flyttad till annan plats. Udtja sameby har upplyst att slaktanläggningen är utbyggd och att anläggningsvärdet är större än . Mausjaure sameby anför att vägen Krokbäcken, , inte längre finns. 3.3.3Vilka anläggningar används inte i renskötseln? Fjällsamebyarna har genomgående med något enstaka undantag hävdat att samtliga anläggningar är viktiga för renskötseln. Flera samebyar betonar vikten av byskiljande stängsel mellan byarna. Stängslen är i dåligt skick, underhållet är eftersatt enligt byarna. Flertalet samebyar anger att alla anläggningar, alltså inte bara stängsel, utan även slaktplatser m.m. är viktiga för renskötseln. Lainivuoma sameby anser dock att den stuga som hör till Idivuoma slakthage inte är viktig för renskötseln och Baste sameby menar att Harrå stuga inte är viktig. anser att Juongavare slaktanläggning är mindre viktig för renskötseln. Luokta – Mávas sameby anser att stängsel Vuolvojaur – Jokkmokksgr. Jåhkågasska anför att slaktanläggningen Brändön är en renskiljningshage. sameby påpekar att det byskiljande stängslet mellan och borde ha varit längre och sträckt sig till i öster. Skogssamebyarna har vidare uppgett att samtliga anläggningar är viktiga för renskötseln. Muonio sameby har uppgett att det utöver uppgift om byskiljande stängsel mellan Haltiopalo – Lammivuoma även finns byskiljande stängsel mellan Haltiopalo – . i beskrivning av renskötselanläggningarna framstår i huvudsak som riktig. Det har dock framkommit att samtliga slaktanläggningar i utom Harrå stuga i , hage, slaktanläggning och stuga i , Idivuoma slakthage i Lainivuoma, Järäma slaktanläggning i , Slakka slaktanläggning i , Kuorpak slaktanläggning och maskinhus i , stuga och slaktanläggning i , Partnejokk slaktanläggning, slakthage och stuga i och Hournanen stuga i överlåtits till samebyarna. Samefonden har dock kvar underhållsansvaret även för de slaktanläggningar som överlåtits. Samtliga renskötselanläggningar, med undantag av några enstaka, är, enligt samebyarnas uppfattning, viktiga för renskötseln. De anläggningar som inte anses viktiga är en stuga som tillhör Idivuoma slakthage och Harrå stuga samt Juongavare slaktanläggning samt stängsel mellan Vuolvojaur och Jokkmokksgr. Utredningen har inte funnit att det av allmänna skäl finns anledning att behålla dem. Dessa skulle därmed kunna rivas. Det ska dock noteras att Juongavare slaktanläggning ägs av samebyn. Såväl företrädare för de tre länsstyrelserna liksom representanter för samebyarna understryker att underhållet på renskötselanläggningarna är eftersatt. De medel som beviljats av Samefonden har inte varit tillräckliga för att upprätthålla ett fullgott underhåll. I de samtal som utredningen haft med företrädare för olika samebyar är det främst det eftersatta underhållet på de byskiljande stängslen som upplevs som allvarligt. Stängslen är viktiga för renskötseln som kompenserar för att gränserna mellan samebyarna inte alltid följer naturliga hinder för renarnas vandring. Där stängslen är undermåliga eller saknas krävs en större arbetsinsats från renskötarnas sida och kan också leda till att betesmarken inte utnyttjas effektivt. Det har inte varit möjligt för utredningen att i detalj studera och bedöma tillståndet för de anläggningar som Samefonden har ett underhållsansvar. Klart är att flertalet samebyar prioriterar stängslen eftersom de har stor betydelse för att kunna driva en effektiv renskötsel. i t.ex. understryker framförallt de dåliga skicket för de byskiljande stängslen. Bristen på medel från Samefonden har medfört att samebyarna ansökt om bygdemedel till underhållet. Utredningen har besökt Rans sameby i och Sirges sameby i . Avsikten var att dels få en uppfattning om anläggningarnas beskaffenhet, dels diskutera på plats behovet av renskötselanläggningarna med representanter för respektive sameby. är en av de samebyar som har längst stängsel och som också är mest beroende av stängsel för renskötseln. Byn är belägen mellan två andra samebyar och har stängsel mot båda byarna; knappt mot Ubmeje och mot Gran. Den del av stängslen som går på låglandet är i relativt gott skick medan den del av stängslen som går på höglänt mark är i sämre skick. Utredningen kan konstatera att stängslen på högfjället är i varierande skick. Vissa sträckor fungerar det och håller kvar renarna inom byns betesområde. På många ställen är det dock stora hål i stängslen och inte sällan ligger stängslet ned långa sträckor. Reparationerna har ofta karaktären av tillfälliga lagningar. Utredningens besök i bekräftar den allmänna uppfattningen hos renskötare och representanter för de tre länsstyrelserna att underhållet av de byskiljande stängslen är kraftigt eftersatt. Utredningen kan vidare konstatera att många lagningar innebär att nytt stängsel har rest men utan att det gamla stängslet har rivits. Kvar i fjällmarkerna finns således betydande mängder av gamla stängselstolpar men också av rostiga nätrullar som kan utgöra en fara både för djur och människor. Rans sameby gränsas i väster av konventionsstängslet. Dessa förefaller vara i betydligt bättre skick än de stängsel som underhålls med medel från Samefonden. Från Rans sameby hävdas att det skick som stängslen har är de till föga nytta för renskötseln. Renhjordarna måste därför intensivbevakas av renskötarna för att förhindra att de går över på grannbyns marker. Det är frågan om en betydande kostnad för byn eftersom det förutom att det är arbetskrävande också ställer krav på avancerad utrustning som t.ex. helikoptrar. Om stängslen fungerade effektivt skulle den kostnaden kraftigt reduceras, enligt samebyn. Rans sameby anser också att stängslen borde dras på ett annat sätt än den nuvarande sträckningen. Sirges sameby vars stängsel är betydligt kortare, , än framhåller att underhållet är särskilt eftersatt på högfjället. Stängslen bedöms som mycket viktiga då risken för sammanblandning med grannbyn är betydande då det på långa sträckor saknas naturliga hinder för renens vandring.