sou · GYB3100 · 2011-01-01 00:00:00 — Inom järnvägssystemet förekommer två kategorier av aktörer, vilka har tillsynsmyndighetsmyndighetens förtroende, manifesterat i verksamhetstillstånd för att tillvarata säkerheten. Det verktyg, som ska redovisas, är ett fungerande säkerhetsstyrningssystem. Säkerhetsstyrningssystemet utgörs enligt författningstexten av den organisation som införts och de förfaranden som fastställts för att trygga en säker verksamhet. Med stöd av detta ledningssystem förväntas respektive tillståndsinnehavare kunna ta ansvar för att övriga verksamhetsutövare som medverkar till drift och förvaltning av infrastrukturen och fordonen sköter sina åtaganden. Inledningsvis konstaterades att det beskrivningsmässigt förekommer två huvudsnitt, som inom järnvägssystemet griper in i varandra och därför behöver beaktas som en helhet: det ena snittet är relaterat till att leverera attraktiva järnvägstjänster i , dvs. det andra snittet är relaterat till skydd för liv, personlig säkerhet eller hälsa eller trafik, dvs. ett säkerhetsperspektiv, som inkluderar de säkerhetsrelaterade kraven på driftskompatibilitet. De krav på driftskompatibilitet som sammanställts i det nya direktivet 2008/57/EG, syftar till att möjliggöra kommersiell drift av tåg inom gemenskapens järnvägssystem inte bara med hänsyn till säkerheten utan också med hänsyn till prestanda, tjänstens kvalitet och ur kostnadssynpunkt. Järnvägssäkerhetsdirektivet 2004/49/EG med ändringen 2008/110/EG, är mer renodlat fokuserad på säkerhet och här fastställs ansvarsfördelningen mellan aktörerna. De förekommande definitionerna av järnvägssystemet pekar i första hand ut infrastrukturer med linjer och fasta installationer samt fordon av alla kategorier och ursprung som färdas på dessa infrastrukturer. Det behövs en tilläggsdefinition som identifierar de aktörer inom järnvägssystemet, som kan påverka säkerheten. Aktörernas påverkan av säkerheten kan dels ske genom att utveckla och tillhandahålla säkerhetspåverkande materiel och tekniska system, dels i samband med drift, underhåll och avveckling av materielen och de tekniska systemen. Ett arbetsnamn för detta järnvägssystem kan vara = Järnvägssäkerhetssystemet JvSäkSys. Avsikten är att identifiera de aktörer inom järnvägen som bedriver verksamhet som samhället behöver reglera ur säkerhetssynpunkt. 1.4.3Den delmängd aktörer som påverkar säkerheten inom järnvägssystemet – exempel på författningstext För att överskådligt beskriva hur en avgränsning kan se ut, som särskiljer säkerhetspåverkande funktioner från de funktioner som primärt behövs för att tillfredsställa kundens behov av transporttjänsten, behövs en författningstext som t.ex. kan ha följande lydelse: I denna lag betyder 1. säkerhetspåverkande järnvägsverksamhet: all verksamhet inom järnvägs- 2. järnvägssäkerhetssystemet: ett järnvägssystem för verk- samhet som innefattar system för järnvägstrafik, infrastruktur och trafikledning. För att få bedriva verksamhet inom järnvägssäkerhetssystemet krävs tillstånd. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer beslutar om tillstånd och om avgifter för tillståndsgivning samt får meddela föreskrifter i dessa avseenden. Om den som har ett tillstånd inom järnvägssystemet i väsentlig grad åsidosätter föreskrifterna för verksamheten, ska tillståndet återkallas av den myndighet som har meddelat det. Ett tillstånd ska också återkallas, om det måste antas att innehavaren inte kan upprätthålla verksamheten. Om det är tillräckligt för att upprätthålla järnvägssäkerheten, får ett tillstånd, i stället för att återkallas, begränsas till att gälla viss del av järnvägssystemet eller att gälla under vissa förutsättningar. Ett tillstånd ska återkallas tills vidare i avvaktan på ett slutligt avgörande av återkallelsefrågan, om det på sannolika skäl kan antas att tillståndet kommer att återkallas slutligt. Om det på sannolika skäl kan antas att tillståndet kommer att begränsas slutligt, får det begränsas tills vidare i avvaktan på ett slutligt avgörande. Den som har ett tillstånd ska anmäla om något inträffar som medför att kraven för utfärdande av tillstånd är uppfyllda. Exempel på kompletterande förordningstext På förordningsnivå erfordras ytterligare några definitioner, som kan ha följande lydelse: Inom säkerhetspåverkande järnvägsverksamhet betyder i denna förordning, och i med stöd av förordningen meddelade föreskrifter, 1.järnvägstrafiksystem: verksamhetsutövare inklusive personal, järnvägsmaterielsystem och övriga järnvägsprodukter, 2.infrastruktursystem: verksamhetsutövare inklusive personal, järnvägsmaterielsystem och övriga järnvägsprodukter, mark, anläggningar och lokaler, järnvägsrelaterade anordningar och utrustning och andra installationer, 3.trafikledningssystem: verksamhetsutövare inklusive personal, järnvägsmaterielsystem och övriga järnvägsprodukter. De tre delsystemen enligt första stycket ingår i järnvägssäkerhetssystemet. I varje delsystem ingår olika verksamhetsutövare som tillhandahåller järnvägsrelaterade tjänster för utveckling, anskaffning, nyttjande, vidmakthållande och avveckling. Exempel på kompletterande begrepp på föreskriftsnivå De begrepp omfattande strukturella och funktionella delsystem, som introducerades i Bilaga II till driftskompatibilitetsdirektivet 2008/57/EG, är ändamålsenliga i sitt sammanhang i detta direktiv. För att kunna identifiera och avgränsa järnvägssäkerhetssystemet från övrig verksamhet, som bedrivs inom järnvägssystemet, behövs ytterligare begrepp för att skilja ut och omhänderta den materiel, de delsystem och de verksamhetsutövare som kan påverka järnvägssäkerhetsnivån. Det gäller bl.a. följande begrepp på föreskriftsnivå: -Järnvägssäkerhet syftar till befrielse från sådana händelser inom järnvägssäkerhetssystemet som kan förorsaka död, skada, arbetsskada eller skada på eller förlust av ett system, utrustning eller egendom eller skada på miljön. -Järnvägsrelaterad tjänst: tillhandahållande av de tjänster, inklusive utbildning av personal, järnvägsprodukter, mark, anläggningar, lokaler som erfordras för järnvägssäkerhetssystemet. -Järnvägsprodukt avser varje järnvägsmaterielsystem, delsystem, aggregat, sammansatt enhet, underenhet delar och utrustningar, programvaruprodukt, grunddata, uppdragsdata, tillbehör eller förbrukningsförnödenhet som har säkerhetspåverkan. -Verksamhetsutövare: fysisk eller juridisk person som innehar ett järnvägsdokument och ingår i järnvägssäkerhetssystemet. -Verksamhetsledare avser den ledare, som har företagets (motsv.) bemyndigande att säkerställa att alla järnvägsrelaterade tjänster som efterfrågats kan finansieras och utföras enligt etablerad standard inom ramen för tillsynsmyndighetens minimikrav och varje annat krav som är definierat i verksamhetsbeskrivningen. -Järnvägsdokument avser behörighetshandling påskriven av behörig tillsynsmyndighet efter godkänd inträdeskontroll. Dokumentet (certifikat eller auktorisationsbevis) kan avse enskild person, verksamhetsutövare, järnvägsrelaterad tjänst, järnvägsprodukt, mark, anläggning, lokal eller annan anordning och utrustning eller annat, som kan påverka järnvägssäkerhetsnivån. -Systemvärdighet: Ett järnvägsmaterielsystem betraktas som systemvärdigt om: (1)dess systemintegritet är i överensstämmelse med systemunderlaget och är säkerställd för alla förväntade förhållanden under den operationella livslängden av systemet, (2)säkerhetsaspekterna på den operationella användningen har beaktats och information för säker användning har fastställts, och (3)organisationer som utför design, systemintegration, produktion och underhåll av systemet, är godkända. Systemintegritet är ett tillstånd hos ett tekniskt system där dess specificerade funktionella, fysiska och operationella egenskaper är inom etablerade gränsvärden. -Fortsatt systemvärdighet avser samtliga processer som säkerställer att järnvägsmaterielsystemet under sin livstid uppfyller gällande systemvärdighetskrav och är i skick för att möjliggöra säker trafik. -Underhållsintyg avser ett attesterat intyg utfärdat av intygsutfärdande personal när vederbörande är övertygad om att erforderligt underhåll av järnvägsmaterielsystemet, järnvägsfordonet, järnvägsfordonskomponenten eller annan järnvägsprodukt, är tillfredsställande utfört av den certifierade organisationen enligt de rutiner som är specificerade i organisationens verksamhetsbeskrivning. Ett underhållsintyg ska baseras på förekomsten av ett gällande materielsystem- eller typgodkännande för järnvägsprodukten ifråga. -Intygsbehörighet avser den behörighet som utfärdats till intygsutfärdande personal av den myndighetsgodkända organisationen och som anger att de får underteckna underhållsintyg inom de begränsningar som finns angivna i sådan behörighet för den godkända organisationens räkning. 1.5Uppläggning i stort av den författningsmässiga regleringen av järnvägssäkerhetssystemet baserat på ett livscykelperspektiv Uppläggningen av strukturen i järnvägssäkerhetssystemet och tillhörande definierade begrepp enligt ovan bygger på att föreskrifterna anger de minimikrav som ska uppfyllas i samband med att verksamhetsutövarna genomför sina uppgifter inom järnvägssäkerhetssystemet i ett livscykelperspektiv. Det innebär hela kedjan från specifikation av olika järnvägsbaserade transportsystem med ingående järnvägsmaterielsystem via utveckling, certifiering och produktion av järnvägsmaterielsystem, etablering av verksamhetsutövare, drift och vidmakthållande till avveckling av ingående verksamhetsutövare och system. Grundsyftet är att bara reglera de funktioner som påverkar säkerheten. Det sker genom att identifiera dessa funktioner, ställa krav på vilka uppgifter som minst ska lösas i ett livscykelperspektiv och ange krav på resurser, kompetens som svarar mot uppgiften och det ansvar som följer med denna uppgift. Tillståndsgivningen enligt de skisserade författningarna innebär i huvudsak följande: certifieringsuppgift benämns inträdeskontroll och den är en del i begreppet tillsyn. Kontrollen innebär en prövning av att sökanden uppfyller gällande minimikrav för att kunna omfattas av järnvägssäkerhetssystemet. Certifieringsuppgiften innefattar även möjligheten att besluta om att omhänderta eller återkalla ett järnvägsdokument och att besluta om ålägganden eller restriktioner för att hävda förutsättningarna i föreskrifterna. De olika behörighetshandlingar som utfärdas kallas för järnvägsdokument och kan utfärdas som ett certifikat för individer och materiel eller som ett auktorisationsbevis för organisationer. Krav på att ett järnvägsdokument ska utfärdas införs i föreskrifterna i den omfattning som behövs för att hantera de enskilda personer, verksamhetsutövare, järnvägsrelaterade tjänster, järnvägsprodukter, mark, anläggningar, lokaler eller annan anordning och utrustning eller annat, som kan påverka järnvägssäkerhetsnivån. Järnvägsdokument kan också föreskrivas för annat som behövs för järnvägssäkerhetssystemet och som med hänsyn till säkerheten eller på grund av operationella krav måste identifieras och behandlas på ett specificerat sätt. Minimikrav för att omfattas av järnvägssäkerhetssystemet, respektive krav på innehavaren av järnvägsdokument, anges i föreskrifterna för varje typ av föreskrivet järnvägsdokument. 1.5.1Vilka är aktörerna inom järnvägssäkerhetssystemet? Järnvägssystemet innehåller samtliga funktioner som behövs för att inom järnvägssystemet förbättra de nuvarande järnvägssäkerhets- och kompatibilitetsstandarderna och den totala effektiviteten för den allmänna järnvägstrafiken i , optimera den kapacitetsnivå som tillgodoser samtliga användares behov samt minimera förseningarna och därmed underlätta fri rörlighet för varor, personer och tjänster. Järnvägssäkerhetssystemet utgör den delmängd av väsentliga funktioner som samhället vill reglera då de påverkar säkerhetsnivån inom järnvägssystemet. Urvalskriteriet är de aktörer som innehåller en säkerhetspåverkande funktion, ska inneha ett järnvägsdokument. Figur 1 Järnvägssystem – väsentliga funktioner i delsystem För att skapa ytterligare flexibilitet är de traditionella beskrivningarna av aktörernas uppgifter omformulerade i funktionella termer. Det framgår av kartan ovan att samma typ av funktioner förekommer inom de tre delsystemen. Samtliga delsystem behöver tillgång till aktörer som i olika kombinationer behärskar förmågan att leverera de järnvägsrelaterade tjänster som erfordras för järnvägssäkerhetssystemet. En ominriktning mot en beskrivning av järnvägssystemet i funktionella termer utgör inget hot emot de etablerade företagen. Ett traditionellt järnvägsföretag kan i funktionella termer vara en kombination av funktionerna 1–7. En traditionell infrastrukturförvaltare kan vara en kombination av funktionerna 2, 4, 6 och 8. En traditionell fordonsinnehavare för godsvagnar kan vara en kombination av funktionerna 2, 3, 6 och 7. En större järnvägsverkstad kan vara en kombination av funktionerna 2, 4, 6 och 7. Det finns inga synliga spärrar i järnvägssäkerhetsdirektivet som förhindrar andra ur marknadssynpunkt intressanta kombinationer. Trafikledningssystemet, som fristående delsystem, förekommer i svensk lagstiftning i lagen (1990:1157) om säkerhet vid tunnelbana och spårväg som en delmängd av verksamhetsområdet drift av spåranläggningar. Trafikledning är dock en särskild verksamhetsgren, om den som driver spåranläggningen har överlåtit ansvaret härför till någon annan (särskild trafikledningsverksamhet). I direktivet 2008/57/EG ingår trafikledning som en delmängd i det funktionella delsystemet drift och trafikledning och omfattar förfaranden och utrustning som krävs för en sammanhängande drift av de olika strukturella delsystemen, både under normala förhållanden och begränsad drift, inbegripet övning, framförande av tåg, trafikplanering och trafikledning. Det vore en bättre lösning att skilja (tåg)drift från trafikledning. Varje tågoperatör behöver en operativ funktion för planering och genomförande av tågdriften. Trafikledningsfunktionen ska förebygga kollisioner mellan tåg genom olika former av separation samt förebygga påkörning av hinder och andra föremål inom det fria rummet. Dessutom ska trafikledningen på ett konkurrensneutralt sätt påskynda och bibehålla ett välordnat trafikflöde och förse trafikutövarna med information och data som är nödvändiga för en säker, regelbunden och effektiv trafik. Denna uppgift motiverar en uppdelning och skapandet av Trafikledningssystem. Ett antal grundfunktioner är beskrivna nedan. Funktionerna är renodlade för att illustrera kärnverksamheten. Dagens organisatoriska enheter sköter uppgifter, tar ansvar och har befogenheter, svarande till en eller flera grundfunktioner. Nya kombinationer av funktioner kan förutses i ett framtida marknadsscenario. Observera att nedanstående funktioner är exempel skapade för att illustrera modellen. Fler väsentliga funktioner erfordras inom järnvägssystemet. i detta dokument diskuteras mer ingående förhållandena kring de tekniska funktionerna (nr 13–15 i bilden), då dessa har en större påverkan på möjligheterna att fördela ansvaret i järnvägssystemet på ett annat sätt . Funktionsbeskrivningar nedan bygger på gällande EU-rättsakter och behöver moderniseras för att bli mer funktionella. Funktion 1: Att organisera och leverera I den pågående omarbetningen av första järnvägspaketet räknas denna funktion in i begreppet sökande ( i artikel 3 Definitioner (12), där definitionen är omformulerad så att dessa aktörer tillåts generellt inom gemenskapen. definitionen lyder: ett järnvägsföretag och andra fysiska eller juridiska personer, såsom till exempel behöriga myndigheter enligt förordning (EG) nr 1370/2007 och befraktare, speditörer samt operatörer för kombinerade transporter, som har ett allmännyttigt eller kommersiellt intresse av att ansöka om infrastrukturkapacitet. I nedanstående beskrivning är fokus lagd på förmågan att skapa nya järnvägstransporttjänster. Att tillhandahålla tjänster för transport av gods och/eller passagerare på järnväg till slutkund. [Auktorisation erfordras i ] Enligt kommersiellt avtal på grundval av offentligrättsliga eller privaträttsliga bestämmelser. Innehavaren får delta direkt i förfarandet för tilldelning av infrastrukturkapacitet för att paketera, sälja och leverera järnvägstransporter till slutkund. Funktion 2: Att äga ett fordon Fordonsägaren är ej definierad i de två direktiven /49/EG respektive 2008/57/EG utan förekommer bara i definitionen av begreppet fordonsinnehavare. Det är inte obligatoriskt att ange ägare i de nationella fordonsregistren. Likväl är ägaren en väsentlig funktion, som ytterst tar det kommersiella ansvaret för att investeringen motsvarar ställda förväntningar. Ägaren utpekar den enhet som är innehavare av fordonet. Innan ett fordon tas i drift ska fordonsinnehavaren vara klart identifierad i det (NVR). Indirekt att vidmakthålla informationen om ägare och fordonsinnehavare som är publicerad i NVR. Att byta ut fordonsinnehavaren. Funktion 3: Att tillhandahålla fordon Fordonsinnehavaren (keepern) är definierad som begrepp, men förekommer i övrigt endast sparsamt som en ansvarig aktör i regelverket. Det är fordonsinnehavaren, som säkerställer att det finns legalt bindande avtal mellan järnvägsföretaget, fordonsinnehavaren och den enhet som ansvarar för underhållet (ECM). Genom ikraftträdandet av fördraget om internationell järnvägstrafik (Cotif 1999) infördes nya regler i fråga om avtal för användning av fordon. Fordonsinnehavare är inte längre skyldiga att registrera sina fordon hos ett järnvägsföretag. Enligt det nya for Wagons, GCU mellan järnvägsföretag och fordonsinnehavare, ansvarar den senare för underhållet av sina fordon. Den enhet som ansvarar för underhåll förväntas själv ha förmågan att utföra underhållet av godsvagnarna eller anlita kontrakterade underhållsverkstäder. Företag som faller under definitionen av begreppet fordonsinnehavare för godsvagnar, ser ut att föredra en organisationslösning där den enhet som ansvarar för underhåll för godsvagnar är en integrerad funktion inom företaget. Denna lösning förhindrar inte att andra företag kan tänka sig affärsmodeller som kan bygga på antingen en integrerad funktion som ansvarar för underhåll eller en fristående enhet som ansvarar för underhåll. Fordonsinnehavaren har kontroll över fordonet och avser att låta annan funktion använda det som ett transportmedel. Innan ett fordon tas i drift ska fordonsinnehavaren överlämna information till det (NVR), som innehåller uppgifter om: a)fordonets ägare och fordonsinnehavare, b)begränsningar i villkoren för fordonets användning, c)vilken enhet som ansvarar för underhållet. Vidmakthålla informationen som är publicerad i NVR. Att som nyttjanderättshavare till ett fordon, exploatera fordonet som ett transportmedel. Funktion 4: Att tillhandahålla dragkraft Järnvägsföretagen är tillsammans med infrastrukturförvaltarna de centrala funktionerna i dagens järnvägslagstiftning. Omskrivet till vårt språkbruk ska det i en slimmad RU som minimum finnas en funktion som förser tåget med dragkraft (Undertakings which provide traction only). Denna RU behöver inte vara keeper eftersom uppgiften även kan lösas med inhyrt lok från en sådan. Föraren kan också hyras in från annan aktör. Att tillhandahålla dragkraft. –Krav på licens. –Ett säkerhetsintyg ska vara utfärdat. Följa föreskrifterna som anger de tekniska och driftsmässiga krav som är specifika för järnvägstrafiken samt de säkerhetskrav som gäller för personal, rullande materiel och företagets interna organisation. Särskilt kunna styrka att den personal som det har i sin tjänst för att köra tågen har den utbildning som behövs. Styrka att den rullande materiel som ingår i dessa tåg har godkänts av den offentliga myndigheten och kontrollerats i enlighet med de regler för driften som gäller för den använda infrastrukturen. tillräckligt försäkrat eller ha vidtagit likvärdiga arrangemang för att täcka sin ansvarsskyldighet i händelse av olyckor. -utöka sin marknadsandel, utveckla ny teknologi och nya tjänster och införa nya metoder för driften, -etablera ny verksamhet inom områden som har anknytning till järnvägsdriften. I de flesta stater är det olika RU som har monopol på att leverera järnvägstransporter (=the activity of which is to provide transport of goods and/or passengers by rail). Transporten måste ske: on the basis that the RU must ensure traction. Alltså kan en annan RU enligt ovan, dra tåget. I och i andra stater som tillåter det, kan en auktoriserad aktör organisera järnvägstransporter (the operation of railway service) och vara den som hyr in ekipagen förare + lok + övriga fordon i olika kombinationer. krävs minst en RU. Det finns exempel på att den auktoriserade organisatören kan vara Keeper. Som det är så ska den RU som förser tåget med dragkraft teckna en tredjepartsförsäkring eller ha annat skydd och: All those operating the railway system, infrastructure managers and railway undertakings, should bear the full responsibility for the safety of the system, each for their (=RU/IM) own part. Whenever it is appropriate, they should cooperate in implementing risk control measures. Denna stelbenta syn på att en RU har odelat ansvar vållar problem efterhand som marknaden öppnas upp. En anpassning av regelverket, helst baserat på ett funktionsorienterat synsätt, är en framgångsfaktor i detta sammanhang. Funktion 5: Att tillhandahålla andra järnvägstjänster Denna funktion är inte särredovisad utan är integrerad i järnvägsföretaget. Som en konsekvens av att funktionen att tillhandahålla dragkraft är särredovisad ovan, följer här den andra delfunktionen av järnvägsföretaget på det sätt som den indirekt är redovisad i författningarna. Att tillhandahålla andra järnvägstjänster. -Krav på licens. -Ett säkerhetsintyg ska vara utfärdat. Följa föreskrifterna som är specifika för järnvägstrafiken samt de säkerhetskrav som gäller för personal och intern organisation. Särskilt kunna styrka att den personal som det har i sin tjänst för att följa med tågen har den utbildning som behövs. -utöka sin marknadsandel, utveckla ny teknologi och nya tjänster och införa nya metoder för driften, -etablera ny verksamhet inom områden som har anknytning till järnvägsdriften. Som följd av att ett järnvägsföretag kan hyra lokförare, öppnas ett kommersiellt behov för en ny funktion, som kan förse marknaden med behöriga lokförare, som har aktuell linjekännedom på förekommande sträckor och innehar såväl förarbevis som intyg gällande för den infrastruktur och den rullande materiel, som är Funktionen behöver också säkerställa att förarna genomgår de regelbundna prov och/eller kontroller som krävs samt uppfyller de medicinska krav som ska kontrolleras vid fastställda minimiintervaller. Funktion 8: Att tillhandahålla infrastruktur Att inrätta och underhålla järnvägsinfrastruktur eller delar av den. Funktionen kan fördelas på olika strukturella och funktionella delsystem t.ex. trafikstyrning och signalering, energi, mark och övrig infrastruktur. - Ett säkerhetstillstånd ska vara utfärdat. Alla de som driver järnvägssystem, förväntas ta fullt ansvar för säkerheten i sina respektive delar av systemet. När så är lämpligt bör de samarbeta om åtgärder för riskhantering. Funktionens uppgifter med avseende på järnvägsnät eller del av ett järnvägsnät får tilldelas olika organ eller företag. När infrastrukturförvaltare opererar godsvagnar för transport av material eller för andra aktiviteter som berör infrastrukturen, så ska detta ske på samma villkor som för andra järnvägsföretag men prövas i samband med inom ramen för ett säkerhetsintyg enligt reglerna i artikel 11 i direktivet 2004/49/EG. Detta synsätt skapar möjligheter för att ta bort de delfunktioner som har med fordonsdrift och underhåll ur Infrastruktursystemet och i stället skapa en fördjupad nedbrytning i funktioner som är specifika för bansystem, signalsystem och energiförsörjningssystem.