sou · GZB310 · 2011-02-02 00:00:00 — För att uppfylla denna konventions syfte åtar sig konventions- staterna följande: 1.Att vidta lämpliga åtgärder på det nationella och det inter- nationella planet som är förenliga med kodens principer. 2.Att uppmuntra alla former av internationellt samarbete som syftar till att beskydda idrottsutövare, idrottens etik och med- delande av forskningsresultat. 3.Att främja internationellt samarbete mellan konventionsstater och ledande organisationer i bekämpningen av dopning inom idrotten, särskilt med . Artikel 4 Konventionens förhållande till koden 1.För att samordna genomförandet på det nationella och det internationella planet av bekämpningen av dopning inom idrotten åtar sig konventionsstaterna att följa kodens principer som grundval för de åtgärder som avses i artikel 5 i denna konvention. Ingenting i denna konvention skall hindra konventionsstaterna från att vidta ytterligare åtgärder för att komplettera koden. 2.Koden och de senaste versionerna av bihang 2 och 3 bifogas för information och utgör inte en integrerande del av konven- tionen. Bihangen som sådana utgör inte bindande åtaganden enligt för konventionsstaterna gällande folkrätt. 3.Bilagorna utgör en integrerande del av konventionen. Artikel 5 Åtgärder för att uppfylla konventionens mål Med respekterande av de skyldigheter som ingår i denna konvention, åtar sig varje konventionsstat att vidta lämpliga åtgärder. Dessa åtgärder kan innefatta lagstiftning, reglering, politik eller förvalt- ningspraxis. Artikel 6 Konventionens förhållande till andra internationella instrument Denna konvention skall inte ändra konventionsstaternas rättigheter och skyldigheter som följer av andra avtal som de tidigare ingått och som är förenliga med denna konventions mål och syfte. Detta skall inte påverka andra konventionsstaters åtnjutande av sina rättig- heter eller uppfyllande av sina skyldigheter enligt denna konvention. Del II Antidopningsverksamhet på det nationella planet Artikel 7 Samordning inom länderna Konventionsstaterna skall se till att denna konvention tillämpas, särskilt genom nationell samordning. För att uppfylla sina skyldig- heter enligt denna konvention, får konventionsstaterna stödja sig på antidopningsorganisationer, idrottsmyndigheter och/eller idrotts- organisationer. Artikel 8 Åtgärder för att begränsa tillgång till och användning av förbjudna substanser och metoder inom idrotten 1.Konventionsstaterna skall, när så är lämpligt, vidta åtgärder för att begränsa tillgången till förbjudna substanser och metoder med sikte på att begränsa deras användning inom idrotten av idrottsutövare, om användningen inte grundas på undantag för terapeutiskt bruk. Häri ingår åtgärder mot langning till idrottsutövare och i detta syfte åtgärder för att kontrollera produktion, förflyttning, import, distribution och försäljning. 2.Konventionsstaterna skall vidta, eller där så är lämpligt upp- muntra de behöriga enheterna inom sin jurisdiktion att vidta, åtgärder för att förebygga och begränsa användning och inne- hav av förbjudna substanser och metoder av idrottsutövare, om användningen inte grundas på undantag för terapeutiskt bruk. 3.Inga åtgärder vidtagna med stöd av denna konvention skall hindra tillgång i legitima syften till substanser och metoder som annars är förbjudna eller kontrollerade inom idrotten. Artikel 9 Ekonomiska sanktioner mot stödpersonal för idrotts- utövare Konventionsstaterna skall själva vidta eller uppmuntra idrottsorga- nisationer och antidopningsorganisationer att vidta åtgärder inne- fattande påföljder eller straff, inriktade på stödpersonal som gör sig skyldiga till dopningsförseelser eller andra förseelser som samman- hänger med dopning inom idrotten. När så är lämpligt skall konventionsstaterna uppmuntra produ- center och distributörer av kosttillskott att upprätta bästa praxis i fråga om marknadsföring och distribution av kosttillskott, däri- bland information om deras analytiska sammansättning och kvali- tetssäkring. Artikel 11 Ekonomiska åtgärder När så är lämpligt skall konventionsstaterna a)tillgodose finansiering inom sin budget för att stödja ett nationellt kontrollprogram för alla idrottsgrenar eller bistå idrottsorganisationer och antidopningsorganisationer med att finansiera dopningskontroll, antingen genom direkt eko- nomiskt stöd eller genom att inräkna kostnaderna för dop- ningskontroll när de fastställer det totala ekonomiska stödet till dessa organisationer, b)vidta åtgärder för att dra in idrottsrelaterat ekonomiskt stöd till enskilda idrottsutövare eller stödpersonal för idrottsut- övare som har blivit tillfälligt avstängda på grund av en dop- ningsförseelse den tillfälliga avstängningen varar, c)dra in en del av eller hela det ekonomiska stödet eller annat idrottsrelaterat stöd till idrottsorganisationer eller antidop- ningsorganisationer som inte följer koden eller de tillämp- liga antidopningsregler som antagits enligt den. Artikel 12 Åtgärder för att underlätta dopningskontroll När så är lämpligt skall konventionsstaterna a)uppmuntra och underlätta för idrottsorganisationer och anti- dopningsorganisationer inom sin jurisdiktion att utföra dop- ningskontroller på ett sätt som är förenligt med koden, inne- fattande kontroll utan förvarning, kontroll utanför tävling och kontroll i samband med tävling, b)uppmuntra och underlätta att idrottsorganisationer och antidopningsorganisationer träffar avtal som tillåter deras medlemmar att bli testade av auktoriserade dopningskon- trollgrupper från andra länder, c)förbinda sig att stödja idrottsorganisationer och antidop- ningsorganisationer inom sin jurisdiktion att få tillträde till auktoriserade laboratorier för dopningskontroll för att utföra dopningskontrollanalys. Del III Internationellt samarbete Artikel 13 Samarbete mellan antidopningsorganisationer och idrottsorganisationer Konventionsstaterna skall uppmuntra samarbete mellan antidop- ningsorganisationer, offentliga myndigheter och idrottsorganisa- tioner inom sin jurisdiktion med motsvarande enheter inom andra staters jurisdiktion för att uppfylla denna konventions syfte på det internationella planet. Artikel 14 Stöd för Wadas uppgift Konventionsstaterna åtar sig att stödja Wadas viktiga uppgift i den internationella kampen mot dopning. Artikel 15 Lika finansiering av Konventionsstaterna stödjer principen om finansiering av Wadas godkända årliga grundbudget med hälften var av de offentliga myn- digheterna och den olympiska rörelsen. Artikel 16 Internationellt samarbete vid dopningskontroll Under erkännande av att kampen mot dopningen inom idrotten endast kan vara effektiv när idrottsutövarna kan testas utan förvar- ning och prover snabbt kan transporteras till laboratorier för analys, skall konventionsstaterna när så är lämpligt och i enlighet med sin nationella lag och praxis göra följande: a)Underlätta Wadas och de antidopningsorganisationers upp- gifter som verkar i överensstämmelse med koden med beak- tande av vederbörande värdländers bestämmelser att genom- föra dopningskontroll i samband med tävling och utanför tävling på sina idrottsutövare, oberoende av om de befinner sig inom deras territorium. b)Underlätta snabb gränsöverskridande förflyttning av auk- toriserade dopningskontrollgrupper när de utför dopnings- kontroll. c)Samarbeta för att påskynda gränsöverskridande transport eller sändning av prov för att bevara deras säkerhet och integritet. d)Assistera vid internationell samordning av dopningskon- troll av olika antidopningsorganisationer och i detta syfte samarbeta med . e)Främja samarbete mellan laboratorier för dopningskontroll inom sin jurisdiktion med motsvarande laboratorier inom andra konventionsstaters jurisdiktion. Särskilt bör konven- tionsstater med auktoriserade laboratorier för dopnings- kontroll uppmuntra laboratorier under sin jurisdiktion att assistera andra konventionsstater med att ge dem förutsätt- ningar för att skaffa sig den erfarenhet, den kompetens och de metoder som behövs för att upprätta egna laboratorier, om de så önskar. f)Uppmuntra och stödja ömsesidiga testningsarrangemang mellan de berörda antidopningsorganisationerna i överens- stämmelse med koden. g)Ömsesidigt erkänna alla antidopningsorganisationers dop- ningskontrollförfaranden och resultathantering som är för- enliga med koden, däribland de idrottsliga påföljder de för- anleder. Artikel 17 Den frivilliga fonden 1.Härmed inrättas en fond för utrotning av dopning inom idrotten, nedan kallad den frivilliga fonden. Det skall vara en fond inrättad i enlighet med finansiella bestämmelser. Alla bidrag från konventionsstater och andra aktörer skall vara fri- villiga. 2.I fonden skall ingå följande slags medel: a)Bidrag från konventionsstater. b)Bidrag, gåvor och arvsmedel som får skänkas av ii.organisationer och program i FN-systemet, särskilt och andra inter- nationella organisationer, eller iii.offentliga eller enskilda enheter eller personer, c)avkastning av fondens medel, d)medel som erhållits genom insamlingar och intäkter från evenemang som anordnas till förmån för fonden, samt e)andra medel som är tillåtna enligt fondens bestämmelser, som skall utformas av partskonferensen. 3.Bidrag till fonden av konventionsstater skall inte betraktas som en ersättning för konventionsstaternas skyldighet att betala sin andel av Wadas årsbudget. Artikel 18 Användning och ledning av den frivilliga fonden Den frivilliga fondens medel skall av partskonferensen användas till att finansiera verksamhet som partskonferensen har godkänt för att biträda konventionsstaterna i att göra upp och genomföra antidop- ningsprogram enligt bestämmelserna i denna konvention med beak- tande av Wadas syften. Medlen får användas till att täcka kostna- derna för konventionens tillämpning. Inga politiska, ekonomiska eller andra villkor får gälla för bidrag till fonden. Del IV Utbildning och träning Artikel 19 Allmänna principer för utbildning och träning 1.Konventionsstaterna åtar sig att inom ramen för sina möjlig- heter stödja, utforma och genomföra utbildnings- och tränings- program om dopningsbekämpning. För idrottsvärlden i stort bör dessa program syfta till att tillhandahålla aktuell och kor- rekt information om följande: a)Dopningens skadeverkningar för idrottens etiska värden. b)Dopningens risker för hälsan. 2.För idrottsutövare och stödpersonal för idrottsutövare, särskilt ideras inledande träning, bör utbildnings- och träningsprogram utöver vad som nämns ovan syfta till att tillhandahålla aktuell och riktig information om följande: a)Dopningskontrollförfaranden. b)Idrottsutövarnas rättigheter och skyldigheter med avseende på dopningsbekämpning, innefattande information om koden och om berörda idrottsorganisationers och anti- dopningsorganisationers antidopningspolitik. Denna infor- mation skall innefatta upplysning om följderna av att begå en dopningsförseelse. c)Förbudslistan vari anges förbjudna substanser och meto- der samt undantag för terapeutiskt bruk. d)Näringstillskott. Artikel 20 Uppförandekod för branschen Konventionsstaterna skall uppmuntra berörda behöriga bransch- organisationer och institutioner att utforma och följa lämpliga upp- förandekoder, god praxis och etiska regler för bekämpning av dopning inom idrotten, som är förenliga med koden. Artikel 21 Medverkan av idrottsutövare och stödpersonal för idrottsutövare Konventionsstaterna skall främja och inom ramen för sina möjlig- heter stödja aktiv medverkan av idrottsutövare och stödpersonal för idrottsutövare i alla aspekter av antidopningsverksamhet inom idrotten och i andra relevanta organisationer samt uppmuntra idrottsorganisationerna inom sin jurisdiktion att göra detsamma. Artikel 22 Idrottsorganisationer och löpande utbildning och träning om dopningsbekämpning Konventionsstaterna skall uppmuntra idrottsorganisationer och anti- dopningsorganisationer att genomföra löpande utbildnings- och träningsprogram för alla idrottsutövare och all stödpersonal för idrottsutövare om de saker som anges i artikel 19 i denna konvention. Artikel 23 Samarbete om utbildning och träning Konventionsstaterna skall samarbeta med varandra och med berörda organisationer för att där så är lämpligt meddela varandra infor- mation, sakkunskap och erfarenheter om effektiva program för dopningsbekämpning. Artikel 24 Främjande av forskning om dopningsbekämpning Konventionsstaterna åtar sig att, inom ramen för sina möjligheter, uppmuntra och främja forskning om dopningsbekämpning i sam- arbete med berörda idrottsorganisationer och andra berörda orga- nisationer om följande: a)Förebyggande av dopning, metoder för att upptäcka dop- ning, beteendemässiga och sociala aspekter av samt hälso- risker förenade med dopning. b)Metoder för att utforma vetenskapligt grundade fysiolo- giska och psykologiska träningsprogram som respekterar den personliga integriteten. c)Användning av alla nytillkommande substanser och meto- der som framkommer genom vetenskaplig utveckling. Artikel 25 Antidopningsforskningens natur Vid främjande av sådan forskning om dopningsbekämpning som avses i artikel 24, skall konventionsstaterna se till att forskningen a)uppfyller internationellt erkänd etisk praxis, b)undviker tilldelning till idrottsutövare av förbjudna sub- stanser och metoder, samt c)bedrivs endast under tillräckliga försiktighetsåtgärder för att förhindra att forskningsresultat missbrukas och används för dopning. Artikel 26 Delgivning av resultat av forskning om dopnings- bekämpning Med förbehåll för gällande nationell och internationell rätt, skall konventionsstaterna när så är lämpligt meddela varandra och tillgängliga forskningsrön i fråga om dopningsbekämpning. Artikel 27 Forskning om idrottsvetenskap a)medlemmarna av vetenskapliga och medicinska samfund att bedriva forskning om idrottsvetenskap i enlighet med kodens principer, och b)idrottsorganisationer och stödpersonal för idrottsutövare inom sin jurisdiktion att tillämpa forskningsrön om idrotts- vetenskap som är förenliga med kodens principer. Del VI Övervakning av konventionen 1.Härmed inrättas en partskonferens, som skall vara denna kon- ventions suveräna organ. 2.Partskonferensen skall mötas i ordinarie session i princip vart- annat år. får mötas i extraordinarie session om den beslutar det eller på begäran av minst en tredjedel av konventionsstaterna. 3.Konventionsstaterna skall ha varsin röst vid partskonferensen. 4.Partskonferensen skall anta sin arbetsordning. Artikel 29 Rådgivande organisation och observatörer vid parts- konferensen skall inbjudas som en rådgivande organisation till partskon- ferensen. och Internationella paralympiska kommittén, och för fysisk fostran och idrott (CIGEPS) skall inbjudas som observa- törer. får besluta att inbjuda andra berörda orga- nisationer som observatörer. Artikel 30 Partskonferensens uppgifter 1.Utöver de uppgifter som anges i andra bestämmelser i denna konvention är det partskonferensens uppgift a)att främja denna konventions syfte, b)att behandla förhållandet till och studera mekanis- merna för finansiering av Wadas årliga grundbudget; utan- förstående stater får inbjudas till behandlingen; c)att anta en plan för användning av medlen i den frivilliga fonden i enlighet med artikel 18, d)att granska rapporter avgivna av konventionsstaterna enligt artikel 31, e)att löpande granska övervakningen av efterlevnaden av denna konvention med hänsyn till utvecklingen av systemen för dopningsbekämpning i enlighet med artikel 31. Över- vakningsmekanismen eller sådana åtgärder som sträcker sig längre än artikel 31 skall finansieras genom den frivilliga fond som inrättas enligt artikel 17. f)att granska förslag till ändringar av denna konvention för antagande, g)att för antagande i enlighet med artikel 34 i denna kon- vention granska ändringar i förbudslistan och i den av antagna standarden för att bevilja undantag för tera- peutiskt bruk, h)att definiera och genomföra samarbete mellan konven- tionsstaterna och inom ramen för denna konven- tion, samt i)att begära en rapport från om genomförandet av koden vid alla sina sessioner för granskning. 2.Partskonferensen får utföra sina uppgifter i samarbete med andra internationella organ. Artikel 31 Nationella rapporter till partskonferensen Konventionsstaterna skall via sekretariatet till parts- konferensen, på ett av officiella språk, meddela all relevant information om de åtgärder de har vidtagit för att uppfylla bestäm- melserna i denna konvention. Artikel 32 Partskonferensens sekretariat 1.Unescos generaldirektör skall stå för partskonferensens sekre- tariat. 2.På partskonferensens begäran skall generaldirektör i största möjliga mån ta i anspråk Wadas tjänster på villkor som skall överenskommas av partskonferensen. 3.Driftskostnader som hänger samman med denna konvention skall finansieras genom reguljära budget inom ramen för befintliga resurser och på en lämplig nivå, den frivilliga fond som inrättas enligt artikel 17 eller en lämplig kombination av dem på ett sätt som bestäms . Finansieringen av sekretariatet genom den reguljära budgeten skall göras på en strikt minimal basis, varvid det är överenskommet att frivillig finansiering också skall lämnas till stöd för denna konvention. 4.Sekretariatet skall förbereda partskonferensens dokumentation och göra upp förslag till dagordning för partskonferensens möten och se till att dess beslut verkställs. Artikel 33 Ändring i konventionen 1.Varje konventionsstat får genom ett skriftligt meddelande ställt till generaldirektör föreslå ändringar i denna konven- tion. Generaldirektören skall delge alla konventionsstaterna detta meddelande. Om, för del- givningen av meddelandet, minst hälften av konventionsstaterna ger sitt samtycke, skall generaldirektören framlägga förslagen till partskonferensens nästkommande möte. 2.Ändringar skall antas av partskonferensen med två tredjedels majoritet av närvarande och röstande konventionsstater. 3.När en ändring i konventionen har antagits, skall den över- lämnas för ratifikation, godtagande, godkännande eller anslut- ning av konventionsstaterna. 4.Med avseende på konventionsstater som har ratificerat, god- tagit, godkänt eller anslutit sig till dem skall ändringar i kon- ventionen träda i kraft efter deponeringen av de instrument som avses i punkt 3 i denna artikel av två tredje- delar av konventionsstaterna. Därefter skall, för varje konven- tionsstat som ratificerar, godtar, godkänner eller ansluter sig till en ändring, denna ändring träda i kraft efter veder- börande stats deponering av sitt ratifikations-, godtagande-, godkännande- eller anslutningsinstrument. 5.En stat som blir konventionsstat efter ikraftträdandet av en ändring i enlighet med punkt 4 i denna artikel skall, såvida den inte uttrycker annan avsikt, betraktas som a)part i konventionen med ändringar, b)part i den oförändrade konventionen i förhållande till varje konventionsstat som inte är bunden av ändringarna. Artikel 34 Särskilt ändringsförfarande för konventionens bilagor 1.Om ändrar förbudslistan eller standarden för att bevilja undantag för terapeutiskt bruk, kan skriftligen under- rätta generaldirektör om dessa ändringar. General- direktören skall underrätta alla konventions- staterna om sådana ändringar såsom föreslagna ändringar i respektive bilagor till denna konvention. Ändringar i bilagorna skall godkännas av partskonferensen antingen vid en av dess sessioner eller genom skriftligt samråd. 2.Konventionsstaterna har till sitt förfogande från generaldirektörens meddelande för att framföra sina invänd- ningar mot en föreslagen ändring, antingen skriftligen, i fall av skriftligt samråd, till generaldirektören eller vid en session med partskonferensen. Om inte två tredjedelar av konventions- staterna framför invändningar, skall den föreslagna ändringen anses vara godkänd av partskonferensen. 3.Ändringar som antagits av partskonferensen skall meddelas konventionsstaterna av generaldirektören. De skall börja gälla efter meddelandet, utom med avseende på en konven- tionsstat som har meddelat generaldirektören att den inte godtar ändringarna. 4.En konventionsstat som har meddelat generaldirektören att den inte godtar en ändring som godkänts enligt punkt 3 i denna artikel förblir bunden av bilagorna i oförändrad form. Artikel 35 Federala eller icke enhetliga konstitutionella system Följande bestämmelser skall tillämpas för konventionsstater som har ett federalt eller icke enhetligt konstitutionellt system: a)Med avseende på bestämmelser i denna konvention vilkas tillämpning faller under den federala eller centrala lagstif- tande maktens jurisdiktion skall den federala eller centrala regeringens skyldigheter vara desamma som för de konven- tionsstater som inte är förbundsstater. b)Med avseende på bestämmelser i denna konvention vilkas tillämpning faller under enskilda delstaters, länders, läns eller kantoners jurisdiktion som inte enligt federationens konstitutionella system är skyldiga att vidta lagstiftnings- åtgärder, skall den federala regeringen underrätta sådana staters, länders, läns eller kantoners behöriga myndigheter om dessa bestämmelser med rekommendation om deras antagande. Artikel 36 Ratifikation, godtagande, godkännande eller anslutning Denna konvention skall göras till föremål för ratifikation, god- tagande, godkännande eller anslutning av medlemsstater i enlighet med deras respektive konstitutionella förfaranden. Rati- fikations-, godtagande-, godkännande- eller anslutningsinstrument skall deponeras hos generaldirektör. 1.Denna konvention träder i kraft i den månad som följer efter utgången av om efter depo- neringen av det trettionde ratifikations-, godtagande-, god- kännande- eller anslutningsinstrumentet. 2.För en stat som därefter uttrycker sitt samtycke till att vara bunden av denna konvention, träder den i kraft i den månad som följer efter utgången av om efter deponeringen av dess ratifikations-, godtagande-, godkännande- eller anslutningsinstrument. Artikel 38 Konventionens territoriella omfattning 1.Varje stat får när den deponerar sitt ratifikations-, godtagande-, godkännande- eller anslutningsinstrument ange för vilket eller vilka territorier, för vilkas internationella förbindelser den är ansvarig, denna konvention skall tillämpas. 2.Varje konventionsstat får genom en förklaring ställd till utsträcka tillämpningen av denna konvention till annat territorium som anges i förklaringen. Beträffande ett sådant territorium träder konventionen i kraft efter utgången av om en månad för depositariens mottagande av en sådan förklaring. 3.En förklaring som avgivits enligt de två föregående punkterna i denna artikel kan, med avseende på ett territorium som anges i förklaringen, återkallas genom en förklaring ställd till . Återkallandet skall börja gälla som följer efter utgången av om efter dagen för depositariens mottagande av en sådan förklaring. En konventionsstat får säga upp denna konvention. Uppsägningen skall meddelas genom ett skriftligt instrument som deponeras hos generaldirektör. En sådan uppsägning skall börja gälla i den månad som följer efter utgången av en sexmåna- dersperiod efter dagen för mottagandet av meddelandet. Uppsäg- ningen skall inte på något sätt påverka vederbörande konventions- stats ekonomiska skyldigheter förrän den dag då uppsägningen börjar gälla. generaldirektör skall vara depositarie för denna konvention och ändringar i den. Som depositarie skall generaldirektör underrätta konventionsstaterna och andra medlemsstater i orga- nisationen om följande: a)deponering av ratifikations-, godtagande-, godkännande- eller anslutningsinstrument, b)dag för denna konventions ikraftträdande i enlighet med dess artikel 37, c)rapporter som uppställts i enlighet med artikel 31, d)ändringar i konventionen eller i dess bilagor som antagits i enlighet med artiklarna 33 och 34 och dag då ändringen börjar gälla, e)förklaringar eller meddelanden i enlighet med artikel 38, f)andra meddelanden som avgivits i enlighet med artikel 39 och dag då en uppsägning börjar gälla, samt