sou · GZB383 · 2011-12-14 00:00:00 — Skälet till detta är att utredningens förslag innebär ett tydliggörande av respektive andra myndigheters ansvar och att detta, enligt utredningens bedömning, kan leda till vissa förändringar när det gäller tillämpningen av befintliga bestämmelser. Dock, eftersom statliga myndigheters ansvar för tolktjänst i formell mening inte förändras, har utredningen inte funnit det motiverat att redovisa de ekonomiska konsekvenserna av detta. 7.1.7Ekonomiska konsekvenser av förslaget om valfrihetstimmar Enligt den statistik som sammanställt över tolkcentralernas verksamhet är tolkcentralernas genomsnittliga kostnad för en tolktimme . Detta är dock inte en s.k. brukartimme, dvs. kostnaden för partolkning är inte inkluderad. Det saknas uppgifter på nationell nivå om kostnaden för en brukar- timme, men uppgifter från indikerar att kostnaden för en brukartimme i är . Utredningen har tidigare redovisat uppfattningen att målgrupperna skulle kunna delas upp i två kategorier där, kategori ett utgörs av barndomsdöva, vuxendöva och hörselskadade och kategori två utgörs av personer med dövblindhet. En beräkning baserad på Helseplan Nysam AB:s uppgifter om antal tolkanvändare i olika kategorier samt riktvärdet , innebär att kostnaderna för valfrihetstimmar kan beskriva enligt följande. Kostnadsberäkningar och andra SOU 2011:83 (5 974 individer ) (249 individer ) Som framgår av beräkningarna ovan skulle exempelvis 10 valfrihets- timmar för kategori ett och för kategori två binda upp i tolkkostnader, förutsatt att alla tolkanvändare utnyttjade samtliga timmar. Utredningen tar inte ställning till vilka nivåer som är lämpliga, men vill understryka att ju mer resurser som binds upp genom beslut om nivåer för valfrihetstimmar, desto mindre återstår för övriga tolkuppdrag, inklusive övriga uppdrag med hög prioritet. 7.1.8Sysselsättning och offentlig service i olika delar av landet Följande konsekvensbeskrivning redovisas i enlighet med 14 och 15 §§ kommittéförordningen. Utredningens förslag innebär att tolkcentralernas verksamhet som finns på ett drygt tjugotal orter i landet, fr.o.m. Tolk- tjänstmyndighetens bildande, kommer att finnas på färre orter. Utredningen gör bedömningen att en regional organisation med 4– 6 enheter kan vara rimligt, men tar inte ställning till om det är motiverat att komplettera dessa regionala enheter med ytterligare regionala eller lokala enheter. Tolkcentralerna har cirka 250 årsarbetskrafter anställd personal (administration, ledning samt anställda tolkar). Antalet årsarbetskrafter i den nya Tolktjänst- myndigheten beror på i vilken utsträckning myndigheten väljer att ha anställda tolkar respektive upphandlade tolktjänster. Utred- ningen vill dock understryka att eftersom tolkanvändarna finns i hela landet, uppstår också tolkbehov i hela landet, oavsett hur tolkverksamheten är organiserad. Med undantag för förmed- lingstjänster och distanstolkning utövas tolkyrket av naturliga skäl på olika platser och i olika sammanhang i hela landet. Behovet av gemensamma fysiska arbetsplatser kan finnas av sociala skäl eller arbetsmiljöskäl, men är inte i sig en förutsättning för att utöva yrket. Dessutom finns det flera funktioner i Tolktjänstmyndig- hetens föreslagna verksamhet som – om detta är motiverat ur ett sysselsättnings- eller regionalpolitiskt perspektiv – kan placeras på andra orter än de 4–6 regionala enheterna. Som exempel kan nämnas studios för förmedlingstjänsterna , och Teletal och distanstolkning samt vissa administrativa funktioner, som därigenom kan erbjuda fysiska kontaktpunkter också för tolkar verksamma i andra delar av regionen. När det gäller offentlig service kan utredningen konstatera att dagens system där det finns en tolkcentral i varje landsting/region som erbjuder besökstid för obeställd tolktjänst, kan komma att ersättas, exempelvis av tolkservice på olika orter och på olika veckodagar genom ett samarbete med bibliotek eller andra offentliga institutioner. Detta i kombination med ökad teknikanvändning kommer enligt utredningens bedömning kunna motsvara nuvarande efterfrågan av denna typ av tjänster. Utredningens samlade bedömning är att en eventuell organisations- kommittés planeringsarbete avseende myndighetens organisation och placering bör ske i nära dialog med de fackliga organisationer och yrkesföreningar som företräder tolkar, branschorganisationer som företräder tolkföretag samt med företrädare för landstingen/region- erna och SKL. Även intresseorganisationerna som företräder tolk- användarna bör ges möjlighet att lämna synpunkter på de regional- politiska konsekvenserna av förändringarna. 7.1.9Konsekvenser för små företags arbetsförutsättningar, konkurrensförmåga eller villkor i övrigt Följande konsekvensbeskrivning redovisas i enlighet med 14 och 15 §§ kommittéförordningen. Utredningen föreslår att den nya ska kunna erbjuda tolktjänst genom anställda tolkar, upphandlade tolkar enligt eller upphandlade tolkar enligt LOV. I den mån det blir aktuellt med upphandlingar enligt kommer kravspecifikationerna sannolikt innebära att större tolk- bolag har bättre förutsättningar att vinna upphandlingar än små tolkbolag. Dock kommer det, enligt utredningens bedömning, även fortsättningsvis vara möjligt för små tolkbolag med en eller ett fåtal anställda att vara underleverantörer till större bolag som tecknat avtal med myndigheten inom ett visst område eller i en viss region. Därvidlag innebär utredningens förslag ingen förändring. I den mån det blir aktuellt med upphandlingar enligt LOV är det utredningens bedömning att små företag har likvärdiga förut- sättningar som större företag. På orter eller i regioner där det finns en tolkcentral, men där motsvarande verksamhet inte kommer att finnas efter förändr- ingar i enlighet med utredningens förslag, är det utredningens bedöm- ning att de små tolkbolagens konkurrensförmåga stärks. Skälet till detta är att tolkanvändarnas efterfrågan på tolkar alltjämt finns kvar som den offentliga verksamheten med anställda tolkar på orten avvecklas. Närheten till den lokala efterfrågan innebär sannolikt en konkurrensfördel, eftersom det kan vara mer kostnadseffektivt för myndigheten att upphandla och anlita ett litet tolkbolag på orten än att skicka en anställd tolk från den närmaste regionala enheten. 7.1.10Konsekvenser av förslaget att ska kunna tillhandahålla valfrihetssystem för tolktjänster Förslaget bedöms inte få några konsekvenser för den förslagna tolktjänstmyndigheten. Förslaget innebär vissa tillkommande upp- gifter och initiala kostnader för i verkets egenskap av tillsynsmyndighet enligt LOV. Utredningen beräknar att Kon- kurrensverkets kostnader för tillsynen över valfrihetssystem kommer att uppgå till . När det gäller konsekvenser för domstolarnas verksamhet upp- skattade regeringen i propositionen 2009/10:146 att när det gällde förslaget om lagen om valfrihet hos Arbetsförmedlingen skulle lagförslaget endast medföra ett fåtal ansökningar om rättelse enligt LOV och att förslaget inte motiverade någon ökad resurstilldelning till domstolsväsendet.6 Utredningen gör bedömningen att samma antagande kan tillämpas för dess lagförslag att Tolktjänstmyndig- heten ska få tillhandahålla valfrihetssystem för tolktjänster. Med hänsyn härtill anser utredningen inte att förslaget motiverar någon ökad resurstilldelning till domstolsväsendet. För de företag som väljer att ingå i ett valfrihetssystem uppstår vissa administrativa kostnader. Att kvantifiera dessa kostnader är i 2009/10:146 s. 26. nuläget inte möjligt. De administrativa kostnaderna för företagen blir dock mindre med LOV i jämförelse med . Företagen behöver inte räkna på ett pris eller lägga stora resurser på att lägga anbud som sedan inte leder till ett kontrakt. Det räcker att företaget kan kvalificera sig, dvs. att det uppfyller kraven i förfrågnings- underlaget. Detta är särskilt betydelsefullt för små företag som har begränsade resurser för att lägga anbud. Däremot kan en tillämpning av LOV öppna upp nya marknader att konkurrera på, vilket bör leda till tillväxt av både nya och etablerade företag. Genom den ökade konkurrenssituationen bör också systemet i förlängningen kunna leda till högre kvalitet på de tolktjänster som utförs. I tolkyrket är andelen kvinnor högre än andelen män. Det har påtalats av intresseorganisationerna att detta kan innebära vissa problem i situationer då tolkanvändare av olika skäl har preferenser avseende tolkens kön. Även bland tolkanvändare finns en viss över- representation av kvinnor (). Utredningens förslag syftar till att skapa en brukarorienterad modell och en ändamålsenlig och kostnadseffektiv organisation. Enligt utredningens uppfattning kommer utredningens förslag inte att innebära några särskilda konsekvenser för jämställdheten mellan kvinnor och män. Utredningens förslag bedöms inte heller medföra några konsekven- ser på de övriga områden som berörs i 15 § kommittéförordningen. Det finns med andra ord inga uppenbara konsekvenser av betydelse för den kommunala självstyrelsen utöver vad som tidigare redovisats, brotts- ligheten och det brottsförebyggande arbetet eller möjligheterna att nå de integrationspolitiska målen. Utredningens bedömning: En ny tolktjänstmyndighet bör inleda sin verksamhet . Skälen för bedömningen: Utredningens förslag om en ny tolktjänst- myndighet förutsätter olika former av förberedelser. Förändringen innebär att en rad praktiska frågor behöver lösas, däribland personal- försörjning, lokaler, datasystem, upphandling av tolkar m.m. Verksamheten vid den nya tolktjänstmyndigheten bör inledas minst en månad före lagförslagets ikraftträdande. Skälet till detta är att tolkbeställningar görs i förväg och myndigheten måste få rimlig tid att ta ställning till de olika tolkbeställningar som kommer in till myndigheten och planera utförandet av de tolktjänster som ska utföras fr.o.m. den dag lagförslaget träder i kraft. Den tid som kan beräknas för remissförfarande och beredning av förslagen i samt riksdagsbehandling innebär att bör kunna inleda sin verksamhet senast fr.o.m. . Bildandet av myndigheten som utredningen föreslår, måste enligt utredningens mening, förberedas av en organisationskommitté. En organisationskommitté bör utarbeta ett förslag till förordning med instruktion för , där bl.a. myndighetens uppgifter ska anges. I den mån det finns avtal som löper över tidpunkten för myndighetens bildande, bör organisationskommittén samråda med berörda parter. Det kan exempelvis handla om avtal om förmedlingstjänster, hyresavtal etc. Utredningens förslag: Lagen om tolktjänst samt de ändringar som föreslås i hälso- och sjukvårdslagen och i förordningen om särskilda insatser för personer med funktionshinder som medför nedsatt arbetsförmåga ska träda i kraft . Skälen för förslaget: Den tid som kan uppskattas för remissför- farande och beredning av förslagen i samt riks- dagsbehandling innebär att det lagförslag och förslag till ändringar i lag och förordning som utredningen lämnat bör kunna träda i kraft . En förordning med instruktion för myndig- heten bör träda i kraft med lagens ikraftträdande. Utredningens förslag innebär att landstingens/regionernas, Arbetsförmedlingens och Stiftelsen för tolk- tjänst samt PTS ansvar för tillhandahållande av förmedlings- tjänsterna , och Teletal övertas av den nya tolktjänstmyndigheten. Någon övergångsperiod där dessa myndigheter, landsting/regioner och stiftelse har kvar vissa uppgifter bör inte vara nödvändigt. Enligt utredningens mening bör överflytt- ningen av ansvaret för tolktjänst samt tillhandahållandet av för- medlingstjänsterna , och Teletal till den nya myndigheten ske , nämligen den dag då lagen om tolktjänst träder i kraft. Utredningen har i avsnitt 8.1 bedömt att den nya myndighetens verksamhet bör träda i kraft minst en månad före lagen om tolk- tjänst träder i kraft. Tolkbeställningar görs i förväg och myndigheten måste få rimlig tid att ta ställning till de olika tolkbeställningar som inkommer till myndigheten och planera utförandet av de tolktjänster som ska utföras fr.o.m. den dag lagförslaget träder i kraft. Trots föreskriften om att en författning ska träda i kraft ett visst datum kan man utan några särskilda övergångsbestämmelser vidta vissa administrativa åtgärder som behövs för att författningen ska kunna tillämpas i sin helhet fr.o.m. . Några särskilda övergångsbestämmelser om detta behövs därför inte. Beträffande ändringsförslagen anser utredningen inte att några övergångsbestämmelser krävs. lag om tolktjänst till barndomsdöva, vuxendöva, hörselskadade och personer med dövblindhet Paragrafen anger att lagens bestämmelser gäller den tolktjänst som ska erbjuda barndomsdöva, vuxendöva, hörsel- skadade och personer med dövblindhet. I paragrafen anges de definitioner som tillämpas i lagen. I första punkten anges vad som avses med tolkning. Av definitionen framgår att tolkning inte längre ska ses som en hälso- och sjukvårdsfråga utan som en språkpolitisk fråga. I definitionen anges att tolkning är översättning eller överföring och samordning av samtal mellan hörande och barndomsdöva, vuxendöva, hörsel- skadade eller personer med dövblindhet. Av definitionen framgår att både den hörande och den icke hörande har ett tolkbehov. Med samtal avses i definitionen både tvåvägskommunikation och när en person håller en monolog, t.ex. vid en föreläsning. I definitionen avser översättning av samtal tolkningsmetoderna tecken- språkstolkning, dövblindtolkning och TSS-tolkning. Med överföring av samtal avses i definitionen skrivtolkning. Inslag av samordning sker vid all slags tolkning, oavsett metod. Med samordning menas i detta sammanhang att reglera talarnas turtagning. I och med att de som samtalar via tolk i varierande utsträckning kan behöva invänta tolkens översättning, kommer tolken fylla en samordnande funktion. En professionell tolk har lärt sig att reglera turordningen på ett smidigt sätt. Förslaget behandlas i avsnitt 6.2.1. I andra punkten anges vad som avses med distanstolkning i lagen. Distanstolkning är tolkning där minst en person fysiskt befinner sig på en annan plats än de andra och står i bild-, ljud- eller textförbindelse med de andra personerna. Det som avses är en situation då det föreligger endast en förbindelse mellan personerna. Föreligger det fler förbindelser mellan personerna är det förmedlings- tjänst. Distanstolkning kan ske antingen genom teckenspråkstolk- ning eller skrivtolkning. Med textförbindelse avses de fall distans- tolkning sker genom skrivtolkning på distans. Förslaget behandlas i avsnitt 6.2.12. Definitionerna i tredje och fjärde punkterna anger att det finns två kategorier av tolkanvändare, dels barndomsdöva, vuxendöva, hörselskadade och personer med dövblindhet som behöver tolk för att kunna samtala med de hörande eller för att samtala med andra primära tolkanvändare, dels de som är hörande men som behöver tolkstöd för att kunna samtala med de primära tolkanvändarna. Definitionerna innebär att synsättet på vem som har behov av tolk förändras jämfört med dagens synsätt. Det är inte bara de primära tolkanvändarna som har behov av tolk utan även hörande har behov av tolk för att kunna föra ett samtal med de primära tolkanvändarna. Primär tolkanvändare är en person som efterfrågar tolk vid något enstaka tillfälle eller mer kontinuerligt. Sekundär tolkanvändare kan vara en privatperson eller en företrädare för offentlig, privat eller ideell verksamhet som behöver tolk för att möjliggöra ett samtal med en primär tolkanvändare. Förslaget behandlas i avsnitten 6.2.2. Paragrafen anger i vilka situationer får erbjuda de primära tolkanvändarna tolktjänst. kommer att erbjuda merparten av den tolktjänst som landstingen/regionerna tillhandahåller genom vardags- tolkning. ska inte erbjuda tolktjänst när de primära tolkanvändarna har kontakt med kommunala och statliga myndigheter i t.ex. ärenden och har behov av tolkning. De statliga och kommunala myndigheterna bör, i enlighet med förvaltningslagen och ansvars- och finansieringsprincipen, anlita och finansiera tolk då de primära tolkanvändarna har kontakt med myndigheten. myndigheterna som ska ansvara för den tolktjänst som sker hos myndigheterna och detta är således inte ansvar. Det innebär ingen förändring avseende myndigheternas ansvar att tillhandahålla tolk, men innebär ett tydliggörande av myndigheternas nuvarande ansvar. ska t.ex. inte erbjuda de primära tolkanvändarna tolktjänst vid ett möte på eller vid ett möte med i en kommun. Det är då respektive kommunen som har ansvaret för att anlita tolk och stå för tolkkostnaden. I övrigt kommer Tolktjänst- myndigheten att ansvara för sådan tolktjänst som omfattas av bestämmelsen om vardagstolkning. Av paragrafen framgår att tolktjänst får erbjudas den primäre tolkanvändaren då han eller hon behöver tolkning i situationer av privat karaktär. Med situationer av privat karaktär avses situationer när tolkanvändaren t.ex. behöver juridisk rådgivning, gör viktigare inköp, uträttar bankärenden eller deltar i föräldramöten. Situationer av privat karaktär är även när tolkanvändaren vill närvara vid vigsel, dop, konfirmation eller begravningar och behöver tolk. Dövas, hörselskadades eller personers med dövblindhet kontakter med kommunala och statliga myndigheter ska inte anses som situationer av privat karaktär. När tolkning krävs i sådana situationer bör den aktuella myndigheten anlita och finansiera tolken. Av paragrafen framgår vidare att tolktjänst får erbjudas då den primäre tolkanvändaren behöver tolkning för att utöva fritidsintressen och för att delta i föreningslivet. Tolktjänst vid kulturevenemang t.ex. om en enskild tolkanvändare vill besöka ett museum eller se en teaterföreställning innefattas i tolktjänst för att utöva fritids- intressen. Om ett museum eller en teater, däremot, avser att göra sin verksamhet tillgänglig för de primära tolkanvändarna genom att teckenspråktolka en guidad visning eller en teaterföreställning, är museet respektive teatern ansvarig för att anlita och bekosta tolk. Även tolktjänst vid rekreationsaktiviteter ska omfattas av tolktjänst för att utöva fritidsintressen. För tolktjänst för att utöva fritids- intressen och för att delta i föreningslivet innebär den nya lagen ingen förändring jämfört med vad som omfattas av vardags- tolkning. Det framgår vidare av paragrafen att får erbjuda tolktjänst vid den primäre tolkanvändarens kontakter med hälso- och sjukvården. Tolktjänst ska gälla vid all hälso- och sjuk- vård oavsett huvudman och driftsform. ansvar att erbjuda tolktjänst omfattar således även den kommunala hälso- och sjukvården. Tolktjänst får erbjudas vid besök hos tand- läkare, distriktssköterska, arbetsterapeut, sjukgymnast m.m. omfattas sådan tolktjänst av vardagstolkning. ska vidare kunna erbjuda den primäre tolkanvändaren tolktjänst i arbetslivet. får erbjuda tolktjänst vid arbetsplatsmöten, fackliga möten, samtal med arbetsgivaren, vid nyanställning, introduktion och vid anställnings- intervju. Tolktjänst får vidare erbjudas vid utbildning inom en arbetsplats. Tolktjänst i arbetslivet får även erbjudas för att möjlig- göra för den primäre tolkanvändaren att utföra reguljära arbets- uppgifter. Tolktjänst för att utföra reguljära arbetsuppgifter innebär att tolktjänst erbjuds för att möjliggöra för den primäre tolkanvändare att utföra arbetsuppgifter som inträffar regelbundet men inte . Tolktjänst i arbetslivet omfattar primära tolk- användare som är anställda. Även primära tolkanvändare som är företagare och driver näringsverksamhet i form av enskild firma eller i bolagsform ska kunna få tolktjänst i arbetslivet. Detta ger t.ex. en hantverkare som är döv möjlighet att själv med stöd av en tolk sälja sina egentillverkade föremål på en mässa eller marknad. Det ger även en anställd som är döv möjlighet att få tolk när han eller hon håller föredrag för hörande eller deltar i möten med hörande personer. När det gäller den tolktjänst som omfattas av paragrafen kan de situationer och aktiviteter som avses vara av mycket varierande slag och utredningens uppräkning av dessa är inte heltäckande. Det kan föreligga många andra situationer och aktiviteter än de nämnda då får erbjuda tolktjänster. För den tolktjänst som får erbjuda kan tolkning även ske för aktiviteter utomlands. Tolktjänstmyn- digheten kommer att behovspröva alla inkomna tolkbeställningar. Detta gäller även tolkbeställningar som avser tolkning i utlandet. Kriteriet för att nyttja tolktjänster är att den primäre tolkanvändaren anser sig ha behov av tolk. Det är således den enskilde tolkanvändaren som gör bedömningen om han eller hon behöver tolktjänst. Nyttjande av tolktjänst behöver inte föregås av något beslut eller godkännande av Tolktjänstmyndig- heten. Det framgår vidare att tolktjänst får erbjudas den primäre tolkanvändare som är stadigvarande bosatt i . Ledning vid bedömningen av bosättning i kan hämtas i reglerna i FBL och den praxis som utvecklats i anslutningen till den lagen. Förslaget behandlas i avsnitten 6.2.4, 6.2.5, 6.2.6 och 6.2.8. Av första stycket framgår att de primära tolkanvändarna ska erbjudas tolktjänst i form av valfrihetstimmar. Valfrihetstimmarna kan användas till tolktjänst i de situationer och vid de aktiviteter som enligt 3 § får erbjuda. Valfrihetstimmarna ska endast erbjudas för tolktjänst som utförs i . Tolk- användarna bestämmer själva vad timmarna ska användas till. Det framgår vidare av första stycket att inte ska göra någon behovsprövning av sådana tolkuppdrag och att myndig- heten ska ge tolkuppdragen hög prioritet. När den primäre tolkanvändaren vänder sig till för att få tolktjänst ska han eller hon ange om det är valfrihetstimmarna som ska användas till det aktuella tolkuppdraget. Om tolkanvändaren inte vill använda sina valfrihetstimmar kommer Tolktjänstmyndig- heten i vanlig ordning att göra en behovsprövning av tolk- uppdraget. Om tolkanvändaren däremot anger att det är valfrihets- timmarna som ska användas till det aktuella tolkuppdraget kommer ge tolkuppdraget hög prioritet. Tolktjänst- myndigheten ska ge uppdraget hög prioritet även om det är svårt att få tolk, t.ex. , och att det föranleder högre kostnader för myndigheten. I normalfallet ska således en tolkning då valfri- hetstimmar nyttjas utföras. Det ska endast vara i undantagsfall som sådan tolktjänst inte utförs. Med valfrihetstimmar avses brukartimmar, dvs. det antal timmar som tolkningen uppgår till. Restid för tolken ingår inte i brukar- timmen. Det har inte heller någon betydelse om det är en eller två tolkar som utför tolkningen. Enligt andra stycket är det regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer som fastställer antalet valfrihetstimmar dels för personer med dövblindhet, dels för barndomsdöva, vuxendöva och hörselskadade. Förslaget behandlas i avsnitt 6.2.9. Paragrafen föreskriver att får också erbjuda tolktjänst genom distanstolkning, om det är möjligt och motiverat med beaktande av den primäre tolkanvändarens individuella behov. får erbjuda tolktjänst genom tolk på plats eller genom distanstolkning. kan i samband med tolkbeställningen pröva om tolkningen ska ske genom tolk på plats eller genom distanstolkning. Betydelse för denna prövning är om det är tekniskt möjligt att genomföra distans- tolkning, den aktuella tolkningssituationen och den primäre tolk- användarens individuella behov. I den avvägningen kommer den primäre tolkanvändarens önskemål att väga tungt. Distanstolkning kan vara ett bra alternativ vid korta tolk- uppdrag där tolkning ska ske mellan två personer, t.ex. vid ett läkarbesök. Förslaget behandlas i avsnitt 6.2.12. Paragrafen föreskriver vilken ledsagning som ska ingå i tolktjänst för personer med dövblindhet. Av paragrafen framgår att den ledsagning som ska ingå är den som sker i anslutning till tolk- tjänsten. Exempel på sådan ledsagning är den ledsagning som sker under en resa till och från den plats där tolktjänsten ska utföras.