sou · GZB351 · 2011-06-13 00:00:00 — Sammanfattningsvis visar analysen att föräldrarnas samarbets- problem inte enbart verkar vara vanligast förekommande i ett inle- dande skede efter separationen, utan samarbetet tenderar att för- sämras både med tiden och ju äldre barnen blir.12 Detta gäller sär- skilt samarbetet mellan boföräldrar och en förälder där barnet inte bor. Även bland de föräldrar som har barn som bor växelvis upp- fattas samarbetet fungera bäst hos dem som har separerat. Hos dessa finns dock ingen trend att samarbetet blir sämre ju som har gått . Pappans uttag av föräldraledighet verkar ha en positiv inverkan på samarbetet, förutom för de föräldrar som har barnet boende halva tiden hos sig. För dessa föräldrar fanns ingen signifikant skillnad beroende på hur mycket föräldrapenning pappan hade tagit ut. En anledning kan vara att dessa föräldrar ofta är relativt jäm- ställda med tanke på att de har barnet halva tiden var efter separa- tionen. De föräldrar som har en överenskommelse om underhålls- 10En närmare redogörelse för undersökningen finns i avsnitt 14.2.1. De frågor som ställdes inom ramen för undersökning återfinns i bilaga 8. 11Se närmare bilaga 7 för en presentation av de modeller som har använts. 12Liknande resultat framkommer även i undersökning bland särlevande föräldrar, se Socialförsäkringsrapport 2011:5, s. 62. Föräldrasamarbete i frågor som rör barnet bidrag, dvs. de använder sig inte av det offentliga underhållsstödet, har två till så höga odds att samarbeta bra. Men även de föräldrar som inte mottar något underhåll alls för barnets försörj- ning har högre odds att samarbeta än de föräldrar som får under- hållsstöd via . Detta tyder på att det har stor be- tydelse att föräldrarna en gång har fått till stånd ett avtal, men det tyder också på att för vissa föräldrar kan ett fungerande samarbete om barnets omsorg och person vara viktigare än att det ska utges underhåll för barnet. I de fall föräldrarna aldrig har bott ihop och i de fall boföräldern inte känner till den andra förälderns inkomstnivå är oddsen för bra samarbete lägre. Förutsättningen för bra samarbete för dem som inte känner varandra så bra torde vara sämre, eftersom kommuni- kation är en förutsättning för ett bra samarbete. Hur föräldrarna uppfattar samarbetet beror även på de krav för- äldrarna ställer. Att högutbildade boföräldrar har lägre odds att tycka att samarbetet fungerar bra än övriga föräldrar kan bero på högre ställda krav. Föräldrar som är helt ensamt ansvariga för barnets vardag och föräldrar som inte alls har barnet boende hos sig är de som har lägst odds att samarbeta. I utredningens fokusgrupper (se ovan avsnitt 9.2.2) och i de öppna svaren i SCB:s enkät om jämtsällt föräldra- skap framkommer i många fall då barnet enbart bor med en föräl- der, att barnet gör det antingen på grund av att föräldrarna bråkar eller på grund av att någon av föräldrarna har sociala problem. Ett frekvent svar var att den andra föräldern inte var intresserad av bar- net i dessa fall, men det förekom även att den ena föräldern inte fick träffa barnet. Här är det samarbetsmöjligheterna som påverkar boendet än tvärtom. De föräldrar som i fokusgruppen hade barn som bor växelvis hade generellt sett en mycket större samsyn kring frågor som rörde barnet. Faktorer som har påverkan på föräldrasamarbetet De olika bakgrundsfaktorernas inverkan på föräldrasamarbetet pre- senteras i tabell 1, nedan. Tabellen syftar till att ge en översiktligt bild av vilka faktorer som har ett signifikant samband på föräldrar- nas uppfattning av samarbetet och på vilket sätt.13 13 Samtliga oddskvoter presenteras i tabell 1 i bilaga 7. Föräldrasamarbete i frågor som rör barnet Om faktorns inverkan är densamma för alla boendeformer för barnet står ingenting noterat i tabell 1, nedan. Om inverkan enbart gäller en viss grupp föräldrar dvs. boföräldrar, föräldrar som har barnet halva tiden eller/och de föräldrar som har barnet liten eller ingen del av tiden (frånlevande föräldrar), står detta noterat i tabellen. Några faktorer som höjer oddsen för bra samarbete är: äldre föräldrar, yngre barn, färre barn i hushållet, den tillfrågade har inte högskoleutbildning, den andra föräldern har högskoleutbildning, barnet bor åtminstone till viss del hos båda sina föräldrar samt eventuellt ny partners barn bor i hushållet. Dessa faktorer har samma inverkan på föräldrarna oavsett i vilken omfattning barnet bor hos föräldrarna. Det finns också faktorer som påverkar grupperna olika. Om boföräldern har träffat en ny partner ger detta högre odds för bra samarbete, medan det motsatta gäller om den frånlevande föräldern har träffat en ny partner. Både boföräldrarnas och de frånlevande föräldrarnas odds till bra samarbete minskar ju som har gått . De frånlevande föräldrarnas odds till bra samarbete är lägre om de har låga inkomster. Bland dem som har barnet boende hos sig halva tiden innebär stora inkomstskillnader sämre odds för bra samarbete. Om pappan har tagit ut mer än två månaders föräldraledighet ökar det oddsen för bra samarbete för både boföräldrar och frånlevande föräldrar. SOU 2011:51 Föräldrasamarbete i frågor som rör barnet Faktorer som påverkar oddsen för samarbete för boföräldern Högre odds för bra samarbete Lägre odds för bra samarbete Föräldern är en man Flera barn i hushållet Föräldern är en kvinna Att barnet enbart bor hos den ena föräldern - Halva tiden, frånlevande - Ej aktuellt för halva tiden Föräldern bor helt ensam - Aktuellt bara för frånlevande Föräldern har ny partner Föräldern har ny partner - Halva tiden, frånlevande Föräldern har nya barn med ny partner Föräldern har nya barn med ny partner - Boföräldern, halva tiden Den nya partnerns barn bor i hushållet Annan vuxen bor i hushållet, ofta äldre Annan vuxen bor i hushållet, ofta äldre - Halva tiden, frånlevande Inkomst, utbildning, sysselsättning, pappans föräldrapenninguttag Högre odds för bra samarbete Lägre odds för bra samarbete Den andra föräldern har högskoleutbildning Upp till efter separationen blir samarbetet sämre, lägst odds har de som Ett tag efter separation i förhållande till aldrig har bott ihop, Högst odds har de mindre än efter separationen som separerade för mindre än sedan - Boföräldrar, frånlevande De med månadsinkomster över 30 000 och Om pappan tog ut mer än 2 månaders Tjänar mindre eller mycket mindre -Boförälder, frånlevande Att sköta underhållet utan Tjänar mycket mindre eller mycket mer - Ej aktuellt för halva Arbetslös, studerande, föräldraledig Egenföretagare, arbetslös, studerar, jämfört med anställda, egenföretagare och långtidssjuk jämfört med anställda -Halva tiden, frånlevande Föräldrasamarbete i frågor som rör barnet 9.3Barns upplevelser av föräldrasamarbete om ekonomi Utredningen har också velat få en bild av hur barn till särlevande föräldrar upplever föräldrarnas samarbete om ekonomi och kostna- der för att köpa sådant som barn behöver. hade därför barn som besökte webbplats14 möjlighet att svara på några webbenkätfrågor som rör utredningens uppdrag om ekonomi och föräldrasamarbete. Några frågor hade öppet svarsalternativ. Sammanlagt 144 barn i åldern 8–svarade på enkäten, varav den övervägande majoriteten var flickor. Många av de kommentarer som barnen lämnade i de öppna svarsalternativen ger enligt utred- ningen en bra bild av hur föräldrarnas bristande samarbete om eko- nomin kan upplevas ur ett barnperspektiv, och några av dem åter- ges här i sin ordalydelse. På frågan om vad föräldrarna bråkar om svarade några av barnen: ringer pappa och bråkar med mamma när han är full, men det är om olika saker. Vem som ska betala vad, och hur mycket de ska lägga ut. De säger båda att de betalat mer än den andra. Att min pappa gav min mamma en massa pengar när de skildes fast de egentligen delade lika. Att pappa aldrig betalar mer än vad han behöver precis. Om/när de gör det så är det nog oftast att pappa nästan aldrig lägger några pengar på mig. På frågan om hur barnen upplever föräldrarnas bråk om pengar sva- rade några: Försöker inte bry mig, men känner mig värdelös över att jag bara skulle handla om pengar. Som att jag hamnar i mitten och får medla mellan dom. Jag bryr mig inte speciellt mycket, de är väldigt bra vänner annars och de löser det alltid. Jag känner mig som ett jävla fattigmansbarn. Det är jag också, men jag tänker mycket mer på det när de bråkar om pengarna. 15För en närmare redovisning av webbenkäten se bilaga 5. Föräldrasamarbete i frågor som rör barnet Jag blir ledsen och försöker förklara att pengar inte är här i livet och det blir jätte jobbigt, för om jag t.ex är med med mamma och vi ska göra något, så kan vi inte för hon har inte tillräckligt med pengar, då vill hon låna från pappa, men han vill inte låna ut pengar till mamma och blir jag jätte ledsen!! Jag bryr mig inte, det är deras bekymmer och skulle jag lägga mig i skulle pappa bli galen och börja slå. Som att jag är värdelös ... eftersom ingen av dom vill läga pengar på mig och skyller på varran vem som ska betala. Detta gör att jag har 2 uppsätningar kläder, för små och slitna skor, ingen vinterjacka vantar eller mössa. den enda jackan jag ar är sen jag var , vilken jag fortfarande kan ha pga, min anorexia...de e bara att vika upp armarna (Pojke ) Jag får ont i magen och håller på att gråta... Men jag försöker att hålla tårarna tillbaks så att dom inte ska se.. (Flicka ) Att jag inte borde finnas till. De pratar inte ens om det, vill aldrig veta om varandra. I webbenkäten ställdes också frågan om vad samhället skulle kunna göra för att föräldrar som inte bor ihop inte skulle bråka om pengar. Barnen har flera olika idéer. Flera handlar om att det är ekonomiskt svårt för sjuka, ensamstående och arbetslösa föräldrar. Fler borde få jobb. Men flera barn nämner även att det borde finnas ekonomiskt stöd, eller hjälp för att resa mellan föräldrar. En del barn förespråkar delat barnbidrag och några tycker att man borde satsa på att hjälpa föräldrar (terapi eller liknande) för att det är de vuxna som ska klara av problemen utan att dra in barnen. Tror inte det. Kanske ge båda föräldrarna en viss summa som ska gå å barnens vägnar ;). Det var verkligen supersvårt när jag var yngre, min mamma var ensam- stående med 2 barn och sjukskriven. Så vi hade inte mycket att leva på . ofta åt mamma ingenting, hon gav oss maten istället och åt våra rester om vi lämnade. hon kunde inte arbeta för att hon har och hade nackbesvär men fick ingen hjälp alls med det. så jag tycker att samhellet borde ha bättre förståelse för ensamstående föräldrar och inte tvinga sjuka människor att arbeta. Alla som skiljer sig borde få hjälp av en terapeft(stavning) och komma överens när dom inte klarar av det själva.. (Flicka ) Det är familjens uppgift. Om det skulle hela skulle dras för långt kanske samtal mellan dem bör ske med en rådgivare av något slag. Föräldrasamarbete i frågor som rör barnet Nej, inte riktigt. jag har välbärgade föräldrar och bor i 2 fina områden. det ända som skulle kunna förbättras är väl om de skriver upp exakt hur mycket de köper, o hur mycket det kostar. det tror jga vi kna fixa själva, och jga blir 18 så då slipper jag problemet ändå. men det är jättebra att det finns sånna här formulär, där någon frågar!! Jag vet inte... Asså det beror ju också på om för- äldrarna har bra eller dålig ekonomi, om man skulle få högre barn- bidrag. Jag borde få 1050kr men min mamma måste ta typ hälften för att lönen inte räcker. Och ibland får jag inga pengar alls . :-/ (Flicka ) Ja, dela barnbidraget mellan pappan och mamman eller ge barnbidraget till barnet från to.m 12 ge stöd/bidrag till skilda föräldrar/ensam- stående mamma eller pappa. Att barnen bara bor hos den ena, eller eller något. Jag vet inte... erbjuda gratis skjuts eller nåt när de ska från den ena till den andra (Flicka ) Nej, jag tror inte det. Inte i min situation i alla fall. Förutom att ge mamma ett jobb, men det är många som behöver. Prata med dom vuxna. Ska vi barn behöva oroa oss för att mamma inte har råd med mat till oss den veckan vi är där? Nä, det måste finnas stöd till våra föräldrar också. Barnen ska blandas in så lite som möjligt. 9.4Samhällets stöd till särlevande föräldrar och deras barn Dagens föräldrar erbjuds många olika former av stöd både inför barnets födelse och under barnets uppväxtår. Den generella mödra- och barnhälsovården erbjuder återkommande hälsoövervakning av såväl mamma som barn under barnets spädbarns- och småbarnstid, samt olika former av föräldrastöd som riktar sig till båda föräld- rarna. Även öppna förskolan, förskolan, skolan, familjecentraler, ungdomsmottagningar, elevvård, öppna verksam- heter, familjerådgivning i olika former och studieförbund, ideella organisationer och utbildningsföretag erbjuder olika former av föräldrastöd. Gemensamt för de flesta av dessa verksamheter är att de erbjuder föräldrar stöd i frågor som rör föräldrarollen, framför allt i frågor som rör relationen mellan föräldern och barnet, och därtill kopplade frågor om uppfostran, värderingar och gränser. Föräldrasamarbete i frågor som rör barnet I samband med en separation kan föräldrar få stöd i att komma överens i frågor som rör vårdnad, boende och umgänge för barnet. Detta stöd erbjuds inom ramen för de kommunala samarbetssam- talen, för vilka närmare redogörs nedan. Utöver detta finns det inte någon verksamhet som har i ansvar att erbjuda föräldrar och deras barn stöd i andra frågor som kan uppstå i samband med en separa- tion eller vid särlevnad. Vad avsaknaden av en instans som kan er- bjuda föräldrar rådgivning och stöd i ekonomiska frågor kan få för konsekvenser utvecklas närmare i kapitel 11. Enligt 5 kap. 3 § socialtjänstlagen (2001:453) ansvarar kommunen för att föräldrar kan erbjudas samtal under sakkunnig ledning i syfte att nå enighet i frågor som rör vårdnad, boende och umgänge, s.k. samarbetssamtal. Samarbetssamtal är strukturerade samtal under sakkunnig led- ning med föräldrar som i samband med eller efter separation är oeniga om hur de ska lösa frågor kring vårdnad, boende och um- gänge för barnet. Syftet med samtalen är att underlätta samför- ståndslösningar så att föräldrarna kan lösa eventuella tvister utanför domstol. Målet med samtalen är dels att föräldrarna ska kunna enas i frågor om barnet, dels förbättra föräldrarnas förmåga att sam- arbeta efter en separation. Frågor om underhåll eller hur det eko- nomiska ansvaret för barnet ska fördelas mellan föräldrarna ingår som regel inte i samarbetssamtalen. Föräldrar till närmare 50 000 barn separerar . deltog föräldrar till cirka 19 400 barn i samarbetssamtal, vilket mot- svarar 101 barn och ungdomar per 10 000 i åldern 0–17 år.16 Samarbetssamtal är en metod som vuxit fram inom den kom- munala familjerättens verksamhetsfält. Metoden introducerades för att hjälpa föräldrar att lösa vårdnads- och umgängestvister utanför domstol. är kom- munerna skyldiga att erbjuda de föräldrar som så önskar möjlighet till samarbetssamtal. Samarbetssamtal är frivilliga och avgiftsfria för föräldrarna. I samband med 1997/lagstiftningsarbete om ändringar i för- äldrabalkens bestämmelser om vårdnad, boende och umgänge gjor- des bedömningen att åtgärder bör vidtas för att öka samarbets- 16 2011, Familjerätt , s. 18. Föräldrasamarbete i frågor som rör barnet samtalens tillgänglighet och kvalitet. En bestämmelse infördes i 6 kap. 18 § första stycket FB som erinrar om att föräldrarna har möjlighet att genom samarbetssamtal få hjälp att nå enighet i frågor om vårdnad, boende och umgänge. Bestämmelsen markerar att för- äldrarna bör försöka lösa sin konflikt i samförstånd innan de vän- der sig till domstol med sin tvist. lades ansvaret för att information om möjligheterna till samarbetssamtal når ut till be- rörda föräldrar på , liksom uppgiften att utveckla metoder för samarbetssamtalen och överväga hur barnen ska informeras och få möjlighet att komma till tals vid samtalen.17 Sam- tal kan antingen begäras av föräldrarna eller beslutas av tingsrätten, som i samband med mål om vårdnad, boende eller umgänge kan uppdra åt socialnämnden eller något annat organ att i barnets intresse anordna samarbetssamtal i syfte att nå enighet mellan för- äldrarna (6 kap. 18 § andra stycket FB). Metoder, handläggning och kompetens Kommunen måste inte själv anordna samarbetssamtal, men den måste sörja för att föräldrar kan erbjudas samarbetssamtal. I de flesta fall är det den kommunala familjerätten som ombesörjer samtalen. Särskilda familjerättsenheter eller specialiserade familje- rättssekreterare finns inom i de flesta större kommu- ner. I mindre kommuner är det vanligt att socialsekreterare har hand om familjerättsfrågor med andra uppgifter inom . Det finns även möjlighet att ordna samarbetssamtal inom ramen för familjerådgivningen. Skillnaden mellan samarbetssamtal och familjerådgivningsamtal är att i familjerådgivningssamtal ligger fokus på relationen mellan parterna samt problem och konflikter inom relationen, medan fokus i samarbetssamtalen ligger på par- terna som föräldrar och på barnens situation. Även i samarbets- samtalen kan föräldrarnas relation diskuteras, men inte för att för- bättra relationen i sig, utan för att undersöka och förbättra förut- sättningarna för ett fungerande samarbete kring barnen efter en separation. Det finns inte någon enhetlig metod för samarbetssamtal. Familjerättsenheterna använder och utvecklar utifrån sina förut- sättningar, resurser och kompetens olika metoder och synsätt när 1997/98:7, Vårdnad, boende och umgänge, s. 38 f. Föräldrasamarbete i frågor som rör barnet det gäller samarbetssamtal. De flesta samtalsledare är socionomer, ofta med vidareutbildning i socialt behandlingsarbete eller familje- terapi. En fördjupande utbildning i samarbetssamtal/familjemed- ling har fram tills saknats i . erbjuder dock , i samarbete med , en sådan utbildning.18 Föräldrarna bör erbjudas ett första samtal inom två eller högst från det att de har kontaktat socialnämnden eller från det att en remiss från tingsrätten har kommit in.19 Antalet samtal och väntetiderna kan dock variera mellan kommunerna. Samarbetssamtalen kan leda till ett avtal mellan föräldrarna om vårdnad, boende och umgänge som godkänns av socialnämnden och som därmed blir juridiskt bindande och verkställbart. Men samtalen kan också resultera i en överenskommelse mellan föräld- rarna, som gäller dem emellan men som inte kan åberopas i en rättslig process. Ett avtal enligt 6 kap. FB kan endast avhandla frå- gor om vårdnad, boende, umgänge och resekostnader vid umgänge. En överenskommelse rörande andra frågor kan emellertid slutas och tas med som en bilaga till ett avtal. Samarbetssamtal för barnets bästa? Studier visar att samarbetssamtalen ofta har en tydlig karaktär av förhandling mellan föräldrarna.20 Samarbetssamtalens uttalade syfte att få föräldrarna att enas i frågor om vårdnad, boende och um- gänge, kan få till följd att fokus ofta flyttas från vilken lösning som kan anses vara bäst för barnet till att få föräldrarna att nå en över- enskommelse, oavsett vad överenskommelsen innebär för barnet och oavsett om den är till barnets bästa. Vad som påverkar föräld- rarnas överenskommelse om barnet varierar självfallet från fall till fall, men såväl rättviseaspekter som praktiska skäl kan spela in lik- som att överenskommelsen är ett resultat av en förhandling mellan föräldrarna där de båda har givit och tagit. Barnet har i dessa fall blivit ett förhandlingsobjekt. 18Se närmare högskolas webbplats: 19Socialstyrelsens allmänna råd, SOSFS 2003:14, handläggning av vissa frågor om vårdnad, boende och umgänge, s. 3. 20Ryrstedt, E, Samarbetssamtal – leder de till en sann överenskommelse för barnets bästa, eller bara en förhandlingslösning?, 2009, s. 821–841, samt 2000:7, Samarbetssamtal – socialt arbete med föräldrar. Föräldrasamarbete i frågor som rör barnet Såvitt utredningen känner till finns det inte så många alternativ till samarbetssamtal eller andra modeller för att få föräldrar att med barnets bästa för ögonen komma överens i frågor som rör barnet. För prövades en modell för separationsrådgivning i kommun. Det uttalade syftet var att genom samverkan av olika aktörers kompetens bistå familjer med problem- och kon- fliktlösning. Målet var att uppnå samförståndslösningar, att und- vika domstolsprocesser och att främja en bra uppväxtmiljö för bar- nen. Separationsrådgivningen bedrevs i form av en samordnad medling, där flera kompetenser stod till förfogande för parterna och där båda parterna i separationen var närvarande sam- . Ett rådgivningstillfälle varade och hade karaktären av samtal. Vid rådgivningstillfället var, förutom det separerande paret, flera rådgivare närvarande: en advokat samt representanter från , , det lokala barnombudet, samt vid behov en adjungerad psykolog. Social- tjänsten arvoderade advokatens deltagande, medan övriga rådgivare medverkade på sin ordinarie arbetstid. En utvärdering av separa- tionsrådgivningen visade att de separerande par som hade deltagit i rådgivningen upplevde den som effektiv och värdefull framför allt då de ansåg sig ha fått rättvis tillgång till information genom att den gavs till dem båda av flera aktörer.21 Utredningen anser att det finns stora behov av att utveckla sam- hällets stöd till särlevande föräldrar och deras barn. Både vad avser rådgivning och stöd i ekonomiska frågor rörande barnet, och vad avser stöd som syftar till att förbättra förutsättningarna för ett fun- gerande samarbete mellan föräldrarna där det är barnets intressen, rättigheter och behov som står i centrum. Utredningen utvecklar närmare i kapitel 13 sin syn på ett förbättrat stöd till särlevande föräldrar och deras barn. 21 FoU , Medling vid separation, Arbetslivsutvecklingsrapport nr 2004:1. Projektet var tidsbegränsat och fick ingen fortsättning p.g.a. att det saknades personella resurser. 10Inventering av konfliktfaktorer i de familjeekonomiska regel- verken m.m. 10.1Utgör de familjeekonomiska reglerna hinder för samarbete? Utredningens arbete och även tidigare erfarenheter har indikerat att flera av de nuvarande familjeekonomiska stöden är konfliktdri- vande i den meningen att de inte fördelas mellan särlevande föräld- rar utifrån den försörjningsbörda som en förälder har med anled- ning av att ett barn bor eller vistas i hushållet. Att i en större utsträckning ta hänsyn till detta skulle enligt utredningen sannolikt öka särlevande föräldrars förutsättningar att komma överens och att ta ett fortsatt gemensamt ekonomiskt ansvar för barnet efter en separation. Detsamma torde gälla i de fall föräldrarna aldrig har bott tillsammans. En fördelning av familjeekonomiska stöd som på ett bättre sätt än beaktar den försörjningsbörda en förälder kan ha för barn i hushållet torde uppfattas som mer rättvis av för- äldrarna och generellt sett vara i större grad överensstämmande med den kostnadsfördelning som föräldrarna enas om efter en separation, eller i övriga fall då föräldrarna är särlevande. Utredningens undersökningar tyder på att de flesta särlevande föräldrar ansvarar för de kostnader som uppstår för barnet när han eller hon har barnet hos sig. Utredningens telefonundersökning indikerar också att en majoritet av föräldrarna, , vid ett växelvist boende för barnet betalar för de kostnader som uppkom- mer när barnet bor hos dem. En fjärdedel av föräldrarna har upp- gett att de delar på barnets kostnader och betalar hälften var, medan ytterligare en åttondel, , uppger att de fördelar Inventering av konfliktfaktorer i de familjeekonomiska regelverken m.m. kostnaderna efter inkomstrelationen föräldrarna emellan.1 Om större hänsyn skulle tas till respektive förälders antagna försörj- ningsbörda, skulle enligt utredningen reglerna sannolikt bli mindre konfliktdrivande, vilket ofta också skulle gagna barnet. Framför allt de familjeekonomiska regelverkens utformning kan få stor bety- delse för föräldrar som i samband med en separation har att enas om i vilken omfattning barnet ska bo eller ha umgänge med respektive förälder.