sou · GYB3105 · 2011-01-01 00:00:00 — från länder utanför OECD-området En rapport från Sociala rådet SOU och Ds kan köpas från kundtjänst. För remissutsändningar av SOU och Ds svarar på uppdrag av . Beställningsadress: kundtjänst 106 47 Orderfax: Ordertel: E-post: Internet: Svara på remiss. Hur och varför. Statsrådsberedningen (SB PM 2003:2, reviderad ) – En liten broschyr som underlättar arbetet för den som ska svara på remiss. Broschyren är gratis och kan laddas ner eller beställas på Textbearbetning och layout har utförts av , FA/kommittéservice. Bakgrunden till denna rapport, som är den sjätte av flera från Sociala rådet, är oklarheter kring den ekonomiska situationen för personer som kommit till och som saknar pensionsrättigheter från det land eller de länder där de tidigare bott. Sociala rådet har givit , professor i ekonometri vid , , i uppdrag att leda arbetet med ett projekt för att beskriva situationen för dessa personer, beräkna eventuella konsekvenser av regeländringar samt göra en internationell jämförelse. Sociala rådet tackar för arbetet med rapporten. Den har granskats av , professor emeritus i ekonometri vid och VD för . Publikationer från Sociala rådet: 1Alkoholkonsumtion, alkoholproblem och sjukfrånvaro – vilka är sambanden? En systematisk litteraturöversikt (SOU 2010:47) 2Multipla hälsoproblem bland personer ; en systematisk litteraturöversikt om förekomst, konsekvenser och vård (SOU 2010:48) 3Vem arbetar efter ? En statistisk analys (SOU 2010:85) 4Finns det samband mellan samsjuklighet och sjukfrånvaro? En systematisk litteraturöversikt (SOU 2010:89) 5Massuppsägningar, arbetslöshet och sjuklighet; en rapport om konsekvenser av 1990-talets friställningar för slutenvårdsutnyttjande och risk för förtida död (SOU 2010:102) 6Ålderspension för invandrare från länder utanför OECD- området (SOU 2010:105) 7Läkares sjukskrivningspraxis; en systematisk litteraturöversikt (SOU 2010:107) 8Informal care and voluntary assistance; a systematic review of quantitative and qualitative aspects of assistance to elderly persons in , , the and 9Valfrihet och kvalitet inom hälso- och sjukvården; en litteraturöversikt om faktorer som påverkar patienters val av vårdgivare Sociala rådet i korthet .......................................................... Ålderspension för invandrare – en internationell En beskrivning av det svenska pensionssystemet ........... Beskrivning av ekonomiska förhållanden för inrikes och utrikes födda personer .......................................... Framskrivning av pensionspoäng och Inkomst från allmän ålderspension – en prognos............ Bilaga 1 Kommittédirektiv ............................................................... Bilaga 2 Antalet individer från ett icke OECD-land...................... Statistiska modeller för framskrivning av Beräkning av allmän pension.............................................. Sociala rådet i korthet Sociala rådets uppdrag är, enligt kommittédirektivet (se bilaga 1), att agera som rådgivare till regeringen på hälso- och sjukvårdsområdet samt i sociala frågor. Sociala rådet ska även förse regeringen med kunskap baserad på svenska och internationella forskningsrön som är relevanta för utformningen av välfärdspolitiken inom områden. Dessutom ska Sociala rådet identifiera utvecklingstendenser och viktiga faktorer som har betydelse för välfärdssektorns funktion. Uppdraget omfattar de tre åren 2008–2010. I rådet ingår forskare från olika vetenskapsområden samt generaldirektörerna för och . Sociala rådets verksamhet utgörs av flera olika delar, t.ex. regelbundna möten med statsråd och politiskt sakkunniga samt andra möten med tjänstemän. Sociala rådet ordnar även seminarier, samt en årlig konferens för en bredare publik. Sociala rådet har identifierat några områden där det saknas kunskap eller där befintlig kunskap behöver uppdateras eller sammanställas. Sociala rådet har därför initierat ett antal projekt som ska bidra till att fylla vissa kunskapsluckor med innehåll och/eller ge en uppdaterad och översiktlig bild av kunskapsläget. Projekten kommer att redovisas i en serie rapporter, i vilken föreliggande rapport ingår. Rapporterna kan laddas ner från Sociala rådets hemsida: . Där finns även information om rådet och dess verksamhet. Sociala rådet kan nås via dess sekreterare, , företrädesvis per e-post: Sociala rådet i korthet I Sociala rådet ingår följande personer: (ordförande), professor i socialförsäkring, Sektionen för försäkringsmedicin, (ledamot), professor i ekonometri vid , (ledamot), professor i geriatrisk epidemiologi vid , / (adjungerad ledamot), generaldirektör och chef för Per (ledamot), professor i ekonometri vid ; (adjungerad ledamot), generaldirektör och chef för (ledamot), professor i forskning om jämlikhet i hälsa vid (), / (ledamot), docent i hälsoekonomi vid , är professor i ekonometri vid nationalekonomiska institutionen, vid . Han forskar inom området mikroekonomi med särskild inriktning mot arbetsutbud, inkomstskatter, pensioner samt hushållens förmögenhet. Hans arbete omfattar utvecklingen av modeller för konsekvensberäkningar av ändrade bidrags- och skatteregler för hushållens ekonomi. Dessa modeller ingår i de verktyg som används av för att beräkna effekter av regeländringar. Andreea Mitrut har doktorsexamen i nationalekonomi från . Hennes nuvarande position är en forskartjänst i nationalekonomi vid . Andreeas huvudsakliga forskningsområde är arbetsmarknadsekonomi med speciell inriktning mot transfereringar inom hushållet, fertilitet, fattigdom och social utslagning, men även frågor relaterade till pensionssystemen. Hennes forskningsområden berör också hälsoekonomi och s.k. behavioral economics. Syftet med denna rapport är att analysera frågor om förväntad inkomst från det allmänna pensionssystemet för en grupp av invandrare med en svag anknytning till arbetsmarknaden. Ett exempel på en sådan grupp är de individer som invandrat till från ett icke OECD-land. Vi utgår i vår studie från denna grupp av invandrare, och ett gemensamt tema i rapporten är att kontrastera de ekonomiska förutsättningarna för dessa utrikes födda män och kvinnor mot de villkor som gäller för inrikes födda. Speciellt kommer skillnader mellan olika födelsekohorter att uppmärksammas. Avsikten är inte enbart att kommentera dagens situation utan avsikten är framförallt att uttala sig om den förväntade framtida pensionen för dem som är i yrkesaktiv ålder. Rapporten inleds med en internationell utblick där frågor som samordning av pensioner och internationella regler och konventioner beskrivs. En konsekvens av denna beskrivning är att det är osannolikt att de utrikes födda som ingår i vår studie har några pensionsrättigheter från sitt hemland. Vi utgår därför i fortsättningen vid beräkningen av de utrikes föddas pension att denna enbart beror på intjänade pensionsrätter i . Sedan följer en kort beskrivning av det svenska pensionssystemet. Som en utgångspunkt för beräkningarna av framtida förväntade pensioner ges en beskrivning, baserat på data , av de ekonomiska variabler som har relevans för den ekonomiska levnadsstandarden. En genomgång av ekonomiska resurser visar att invandrare från ett land utanför OECD-området har väsentligt sämre förutsättningar att få en hög levnadsstandard som pensionärer än dem som är födda i . En viktig fråga är huruvida det allmänna pensionssystemet kommer att utjämna dessa skillnader när pensionen tas ut. Sedan följer ett kapitel som beskriver framskrivningen av pensionsgrundande inkomster, och baserat på dessa data genomförs en konsekvensanalys av den allmänna ålderpensionen. En sammanfattning av de resultat som redovisas i rapporten är att invandrarnas pensioner, och då i synnerhet kvinnornas, är alltför låga för att skapa förutsättningar för en rimlig levnadsstandard. För att öka den disponibla inkomsten för dessa grupper krävs både äldreförsörjningsstöd och bostadsstöd. En ökning av pensionsnivåerna skulle även kunna erhållas genom inkomstindexering av garantipensionen. En inkomstindexerad garantipension tillsammans med 40 bosättningsår skulle ge en allmän pension på 70–av ålderspensionen för en inrikes född man. Den högre garantipensionen skulle delvis vara självfinansierad genom att detta medför minskat behov av äldreförsörjningsstöd och bostadsbidrag. Det ska dessutom framhållas att en inkomstindexering även skulle innebära en högre pension för de inrikes födda kvinnorna. Det nya svenska pensionssystemet baseras på inkomster under hela livet. Inte förvånande innebär detta en utmaning för välfärdspolitikens ambitioner att erbjuda en rimlig ersättningsnivå för de individer som saknar eller har en svag anknytning till arbetsmarknaden. Denna utmaning utgör huvudtemat i denna rapport som mer specifikt studerar frågor relaterade till invandrares ålderspensioner. Merparten av den ekonomiska forskningen om invandrares förhållanden har handlat om frågor kopplade till arbetsmarknaden. Ett område som fått mindre uppmärksamhet är frågor om välfärdssystemens utformning och då framförallt för äldre invandrare. En ambition med denna rapport är att delvis fylla denna lucka. En vanlig utgångspunkt i den internationella debatten om immigranter och pensioner har varit kopplade till frågor om pensionssystemets finansiella stabilitet. Behovet av reformer är väl dokumenterat, t.ex. i [1] och [2]. Här är inte det direkta syftet att analysera frågor kopplade till finansiell stabilitet utan istället besvara frågan om vilken förväntad inkomst det allmänna pensionssystemet kommer att ge den grupp av invandrare som har en svag anknytning till arbetsmarknaden. Ett exempel på en sådan grupp är de individer som invandrat till från ett icke OECD-land. Ett gemensamt tema i rapporten är att kontrastera de ekonomiska förutsättningarna för dessa utrikes födda män och kvinnor mot de villkor som gäller för inrikes födda. Speciellt kommer skillnader mellan olika födelsekohorter att uppmärksammas. Det enkla skälet till att uppmärksamma kohortskillnader är att vi primärt inte enbart önskar kommentera dagens situation utan avsikten är framförallt att uttala sig om den förväntade pensionen för dem som är i yrkesaktiv ålder. Inledningsvis ges en beskrivning av hur de ekonomiska resurserna skiljer sig åt mellan de olika grupperna: inrikesrespektive utrikes födda, män och kvinnor och olika födelseår. Naturligtvis spelar anknytningen till arbetsmarknaden en väsentlig roll. I har invandrare från ett icke OECD-land en betydligt svagare ställning på arbetsmarknaden jämfört med de inrikes födda. Det är emellertid inte enbart skillnader i sysselsättning som skapar stora skillnader i pensionsrättigheter utan detta gäller även skillnader i inkomstnivåer. Utöver sysselsättning beskrivs även ett stort antal indikatorer som samtliga mäter ekonomiska resurser, och därmed direkt eller indirekt är mått på individens förväntade levnadsstandard som pensionär. För de äldre som redan uppnått pensionsålder ges även en beskrivning av den inkomst de erhåller från sin ålderpension. En vidare ambition är att beskriva den framtida förväntade ålderspensionen för dem som är immigranter från ett icke OECD-land, samt kontrastera denna mot de svenskföddas. I syfte att genomföra denna beräkning så skrivs den pensionsgrundande inkomsten fram till dess att individerna fyllt . Vid denna ålder beräknas inkomsten från allmän ålderspension och en jämförelse för immigranter och inrikes födda presenteras. De strategiska parametrar som kommer att belysas är betydelsen av antal bosättningsår i , år med pensionsgrundande inkomst, samt indexeringen av garantipensionen. Det kommer att visa sig att garantipensionen och dess indexering spelar en väsentlig roll. Rapporten inleds med en internationell utblick där frågor som samordning av pensioner och internationella regler och konventioner beskrivs. Sedan följer en kort beskrivning av det svenska pensionssystemet. Som en utgångspunkt för beräkningarna av framtida förväntade pensioner ges en beskrivning, baserat på data , av de ekonomiska variabler som har relevans för den ekonomiska levnadsstandarden. Sedan följer ett avsnitt som beskriver framskrivningen av pensionsgrundande inkomster och baserat på dessa data genomförs en konsekvensanalys av den allmänna ålderpensionen. Avslutningsvis görs en sammanfattning tillsammans med kommentarer och reflektioner. – en internationell utblick Förhållandet mellan de sociala välfärdssystemens utformning och immigration är en internationell fråga som ägnats stor uppmärksamhet. Frågan rymmer ett flertal dimensioner, och särskilt kan följande nämnas: 1.tillgång till välfärdssystemen i värdlandet, till exempel långsiktiga sociala trygghetsförmåner såsom ålders- och invaliditetsförmåner, och även kortsiktiga ersättningar vid arbetslöshet eller föräldraledighet samt försörjningsstöd och bostadsbidrag 2.samordning av sociala rättigheter mellan värd- och ursprungslandet 3.villkoren på arbetsmarknaden för invandrare i värd- och ursprungslandet 4.tillgång till informella nätverk. Invandrares villkor på arbetsmarknaden och vikten av informella nätverk har diskuterats utförligt i litteraturen (se t.ex. [3] och [4]). Frågor om samordning av rättigheter och invandrares tillgång till välfärdssystemen i allmänhet och ålderspension i synnerhet, har först hamnat i fokus (se [5] och [6]). Samordning av rättigheter handlar om att skydda, bevara och överföra förvärvade sociala rättigheter oberoende av nationalitet och bosättningsland (se [7]).1 Detta är särskilt viktigt för långsiktiga sociala trygghetssystem så som ålderspensionssystem. Att flytta från ett land till ett annat kan innebära betydande ekonomiska konsekvenser i form av förlorade pensionsrättigheter. Samordning av rättigheter innebär 1 Som ett exempel kan nämnas att en immigrant från , som är bosatt i och som har arbetat mindre än i och mindre än i , har inte rätt till ålderspension varken i eller . Ålderspension för invandrare – en internationell utblick ett gemensamt fastställande av ersättningsnivåer för en person som har migrerat genom att ta hänsyn till de totala pensionsrättigheterna från både ursprungs- och värdlandet när den slutliga pensionen beräknas. Denna överföring av pensionsrätter är särskilt viktig i länder med ett pensionssystem där pensionerna beräknas baserat på inkomsten över hela livet [5]. Bilaterala och multilaterala avtal mellan länder reglerar samordningen av pensionsrättigheter. EU:s förordningar om att samordna sociala förmåner är de mest komplexa och avancerade exemplen på multilaterala avtal. Dessa medför att EU-medborgare har full samordning inom EU. Avsikten med denna samordning är att i största möjliga utsträckning samordna förmåner från de olika medlemsländerna. Avsikten är emellertid inte att harmonisera medlemsländernas lagstiftningar. Det innebär att det är varje lands lagstiftning som avgör rätten till förmåner. Denna samordning bestäms utifrån fyra huvudprinciper. Likabehandling: personer som är bosatta i ett medlemsland har samma rättigheter och skyldigheter som landets egna medborgare i fråga om de socialförsäkringsförmåner som omfattas av förordningarna. Sammanläggning: de som arbetar i ett medlemsland ska inte gå miste om förmåner eller rättigheter som de har tjänat in i ett annat medlemsland. Det betyder att om ett medlemslands lagstiftning innehåller bestämmelser som kräver viss tids försäkring, arbete eller bosättning för rätt till förmåner ska sådan tid i ett annat medlemsland beaktas om det behövs. Exportabilitet: förmåner vid invaliditet, ålderdom, till efterlevande och vid arbetssjukdom eller olycksfall i arbetet samt vid dödsfall ska kunna betalas ut i det medlemsland där den berättigade är bosatt. Pro rata temporis tillämpas vid beräkning av pension i fall då en pensionstagare till följd av arbete eller bosättning i flera medlemsländer har tjänat in rätt till pension i mer än ett medlemsland. Pensionstagaren har då rätt till en proportionellt beräknad pension från vart och ett av de länder i vilka han tjänat in rätt till pension. Även medborgare från ett s.k. tredjeland, dvs. land utanför EU, har full möjlighet att överföra sina sociala rättigheter, men först vistelse i ett EU-land. Många EU-stater har emellertid undertecknat bilaterala avtal med länder utanför EU (t.ex. med , och ). Utanför EU-området är frågan om samordning av pensionsrättigheter betydligt mer komplicerad och svårare att sammanfatta. På global nivå kan immigranters rättigheter att överföra sina Ålderspension för invandrare – en internationell utblick pensionsrättigheter mellan värd och ursprungsland delas in i fyra huvudsakliga system (se [5] och [6]). Första systemet innebär att ursprungs- och värdlandet har ingått bilaterala eller multilaterala avtal, till exempel att pensionerna betalas utomlands (dvs. exportabilitet) och även att alla pensionsrättigheter ska överföras (dvs. När pensionsnivån beräknas så ingår de pensionsrättigheter som har intjänats i bägge länderna. Även om detta förefaller vara en naturlig och rättvis princip så är det enligt [5] enbart ca en femtedel av världens immigranter som omfattas av detta system. System två omfattar immigranter som har tillgång till pensionsförmåner i värdlandet, även om det inte finns några bilaterala avtal mellan värdlandet och ursprungslandet. Enligt denna princip så görs ingen sammanläggning av pensionsrättigheter. av världens immigranter kan falla under detta system. System tre omfattar alla immigranter som inte kan eller får betala pensionsavgifter i värdlandet, antingen därför att de är uteslutna eller för att det saknas formella sociala förmåner. Detta är fallet för länderna i samarbetsråd (GCC) och vissa . Här betalar således immigranterna inte några pensionsavgifter och kan därmed, om de beslutar att lämna landet, heller inte förlora sina rättigheter. Det är dock endast av invandrarna som faller inom detta system, dvs. de har ingen tillgång till flyttbara förmåner trots att de arbetar lagligt [5]. Slutligen innehåller system fyra främst illegala immigranter som har mycket liten eller ingen tillgång till några pensionsrättigheter och därför inga förvärvade flyttbara rättigheter. Även om det naturligtvis råder stor osäkerhet om uppskattningen, beräknas av immigranterna arbeta i den informella ekonomin med en begränsad eller ingen möjlighet att överföra sina sociala förmåner. En annan avgörande aspekt när det gäller immigranternas förväntade levnadsstandard har att göra med deras tillgång till välfärdssystemen. Det är oftast så att värdlandet reglerar villkor som måste uppfyllas av immigranter för att de ska få tillgång till de formella välfärdssystemen. De flesta länder utgår från principen om likabehandling för immigranter men då i regel baserat på antalet bosättningsår och även givet att det finns ett permanent uppehållstillstånd. Dessa krav varierar mellan länderna. Även här framstår det system som tillämpas inom Europeiska unionen som det mest avancerade när det gäller samordningen mellan EU-medborgare, vilka har full tillgång alla sociala förmåner. Ålderspension för invandrare – en internationell utblick får tillgång till pensionsförmåner först efter en viss tids bosättning i ett EU-land (senast enligt EU-direktiv /2003). När det gäller kravet på bosättningsår varierar dessa från land till land men tillgång till full ålderpension kräver i regel bosättning eller pensionsinbetalning över . Exempelvis kräver av pensionsavsättningar för att invandrare ska vara berättigade till ålderspension. kräver kontinuerlig bosättning för att uppfylla kraven för pension och bosättning för full grundläggande ålderspension, vilket är ett kriterium som få invandrare kan möta [8]. har liknande regler och även ett flertal europeiska länder har ett bosättningskrav för att få full grundläggande ålderspension. I är kravet och i (, 2005). Som tidigare förklarats, är invandrare i undantagna från alla sociala rättigheter. Ett antal låginkomstländer i söder om och i Central, ger enbart svaga eller inga sociala rättigheter. Avslutningsvis kan vi konstatera att jämfört med andra utsatta grupper löper immigranter betydande risker att hamna i fattigdom på grund av låga pensionsrättigheter och även på grund av olika regler beträffande tillgång till grundpension eller andra sociala grundskydd [8]. En konsekvens av denna internationella beskrivning är att det är osannolikt att de utrikes födda som ingår i vår studie har några pensionsrättigheter från sina ursprungsländer. Vid beräkningen av de utrikes föddas pension utgår vi därför fortsättningsvis ifrån att denna enbart beror på intjänade pensionsrätter i . 3En beskrivning av det svenska pensionssystemet Det urval av individer, inrikes och utrikes födda, som ingår i vår studie får pension både från det äldre ATP-systemet och det nya reformerade systemet. Av detta skäl ges en kort beskrivning av både de gamla och de nya regelverken. ATP-systemet, som infördes , är utformat som ett fördelningssystem, dvs. de yrkesverksamma betalar utgående pensioner via avgifter. Storleken på ATP-pensionen beror på inkomsten med högst inkomst i arbetslivet. För full ATP krävs att man arbetat . Inom ramen för ATP-systemet finns en grundtrygghet i form av folkpension. För att ha rätt till full folkpension krävs att man antingen arbetat eller varit bosatt i . fattade beslut om ett nytt pensionssystem. Det reformerade pensionssystemet består av flera olika delar: inkomstpension, premiepension och garantipension. Det nya systemet ersätter folkpension och ATP helt för personer som är födda och delvis för personer som är födda mellan åren 1938– 1953. Pensionen från det nya systemet avgörs av inkomsten under hela livet och inte bara under de femton bästa åren som . man tjänar in till sin pension får man pensionsrätt för inkomster som är maximalt 7,5 inkomstbasbelopp.2 Pensionsrätt räknas också bl.a. för den som varit sjuk, arbetslös eller har haft förtidspension. Även föräldraledighet, värnplikt och studier ger pensionsrätt. Pensionens storlek avgörs också av hur löntagarnas inkomster i utvecklas, dvs. pensionsbehållningen är inkomstindexerad. 2 var ett inkomstbasbelopp . En beskrivning av det svenska pensionssystemet Premiepensionen är den del av pensionen som man själv får placera i fonder. Den enskilde kan själv välja kapitalförvaltare, och pensionens storlek beror på utfallet av kapitalförvaltningen. Garantipensionen är grundskyddet för dem som har haft låg eller ingen inkomst alls. Den som inte själv har arbetat ihop en tillräcklig pension garanteras en utfyllnad med garantipension. Utfyllnaden finansieras via statsbudgeten. Garantipensionen kan betalas ut tidigast till personer födda eller . Full garantipension uppgår till 2,13 prisbasbelopp för ensamstående och 1,90 prisbasbelopp för gifta eller samboende.3 Garantipensionen räknas också av mot vissa andra pensionsinkomster och utbetalas i förhållande till hur man varit bosatt i . För rätt till garantipension krävs bosättning och för full garantipension krävs bosättning. För den som varit bosatt än reduceras garantipensionen med 1/40 . En ny lag som infördes ger emellertid flyktingar som beviljats uppehållstillstånd i rätt att tillgodoräkna åren från och med till och med ankomsten till som försäkringstid för garantipension. Enligt SFS 2005:728 framgår att: Den som har beviljats uppehållstillstånd med stöd av 3 kap. 2 eller 3 § utlänningslagen (1989:529) skall som försäkringstid för garantipension även tillgodoräknas tid under vilken han eller hon har varit bosatt i sitt tidigare hemland från och med det kalenderår då den pensionssökande fyllde till tidpunkten då han eller hon först ankom till .