sou · GZB310 · 2011-02-02 00:00:00 — Dopingjouren är en del av avdelningen för klinisk farmakologi vid . Verksamheten finansieras genom statliga bidrag med sammanlagt . Dopingjouren bemannas av tre heltidstjänster, samtliga med sjuk- sköterskeutbildning, samt en deltidsläkare tjänst- och av en verksamhetsansvarigs arbetstid. Enligt Dopingjourens webbsida () arbetar jouren för att upptäcka, beskriva och förebygga dopning i , minska missbruket av dopning, öka kunskapen och medvetande- göra konsekvenserna genom information, undervisning, utveck- ling och forskning, samt höja kunskapsnivån i samhället och framför allt hos de yrkes- kategorier som berörs. Dopingjouren har en rikstäckande telefonrådgivning tillgänglig för alla i samhället via ett 020-nummer. Jouren besvarar också frågor via sin webbsida. Webbsidan innehåller också en faktabank om biverkningar av olika substanser m.m. Själva telefonrådgivningen tenderar att minska i omfattning och bli allt mer medicinsk till sin karaktär medan nyttjandet av webbtjänster ökar. Antidopningsarbete inom och utanför idrotten Den vetenskapliga nivån erhålls genom att jouren numera är en integrerad del av verksamhetsområdet och dopnings- information vid avdelningen för klinisk farmakologi vid . Dopingjouren tillhandahåller vidare en rad avgiftsfinansierade utbildningar. Som exempel kan nämnas en utbildning för personal på gym- och träningsanläggningar. Tanken med utbildningen är att ge en ökad kunskap om bruk av AAS och dess konsekvenser. Utbildningen innehåller genomgång av orsaker, dopningsmedel, biverkningar, regelverk, kännetecken och bemötande och avslutas med framtagande av en antidopningspolicy. Jouren håller även utbildningar till anhöriga och ledare för utbildning av anhörig- grupper. På beställning från kommuner utför jouren även utbild- ning för olika yrkeskategorier. Dessa yrkeskategorier kan vara lokala och regionala samordnare för drogprevention, skolpersonal såsom idrottslärare och skolsköterskor, hälso- och sjukvårdspersonal, social- sekreterare och polis. Syftet med utbildningen är att ge personalen kompetens att förebygga, uppmärksamma och bemöta bruk av dop- ningsmedel. Utbildningsverksamheten som jouren bedriver, ökar i omfattning. Dopingjouren deltar också i gruppen PRODIS. Tillsammans med bl.a. deltar jouren vidare i ett nätverk mot bruk av AAS och andra hormoner och samarbetar där med andra nor- diska länder. 5.2.4Regionala och lokala projekt Samverkansgruppen i bildades och består av företrä- dare för , polis, tull, sociala myndigheter, samt privata ägare av gym- och träningsanläggningar och kommunala idrottsarenor. Nätverket bedriver ett förebyggande arbete genom informationsinsatser till grupper som på olika sätt kommer i kontakt med brukare av AAS. Nätverket bedriver också utbildning av sjukhuspersonal, polis och socialarbetare. Polisen del- tar i besök på gym- och träningsanläggningar och det förekommer ett intensivt samarbete mellan myndigheter och ägare av gym- och träningsanläggningar. Erfarenheterna från många års arbete i Antidopningsarbete inom och utanför idrotten har gett erfarenheter som är betydelsefulla för många regionala projekts arbete mot dopning utanför RF-idrotten. förebygger Alkohol- och Drogproblem startade STockholm förebygger Alkohol- och Drog- problem (STAD) ett projekt med inriktning på förebyggande arbete mot dopning i samverkan med gym- och träningsanläggningar i . Projektet finansieras genom medel från . Målet med projektet är att minska bruket av och till- gången på AAS och andra hormonpreparat vid gym- och tränings- anläggningar i . Vidare syftar arbetet i projektet även till att utveckla ett samordnat och långsiktigt förebyggande arbete på gym- och träningsanläggningarna samt att ge en ökad kunskap om effekter av AAS och andra hormonpreparat och om metoder som har en påvisad effekt i det förebyggande arbetet. Vidare syftar arbetet till att kvalitetssäkra gym- och träningsanläggningar, utveckla ett aktivt samarbete mellan aktörer för att minska till- gången till AAS och andra hormonpreparat samt att bidra till en nationell kunskapsuppbyggnad. För att bli en kvalitetssäkrad gym- och träningsanläggning måste anläggningen uppfylla följande kriterier: Personalen ska ha fått utbildning inom dopningsområdet. Anläggningen ska ha en policy mot AAS och andra hormonpre- parat som gäller alla tränande och personal. Träningsmiljön ska vara utformad på ett sådant sätt att den inte uppmuntrar till användning och försäljning av AAS och andra hormonpreparat. Anläggningen ska ha samarbete med polisen för att förebygga bruket av AAS och andra hormonpreparat. I projektet med att utveckla metoder för att förebygga dopning ingår 22 gym- och träningsanläggningar (interventionsgym) och dessa matchas mot 22 kontrollanläggningar (kontrollgym). Mätningar av bruket av AAS bland de tränande görs före, under och efter insatsperioden i form av enkätstudier och observationsstudier. De medverkande gym- och träningsanläggningarna erbjuds stöd i form av utbildning, tillsynsarbete, kvalitetssäkring samt opinionsbildande Antidopningsarbete inom och utanför idrotten insatser (att arbeta med medier och marknadsföring). Arbetet har väckt stort intresse och liknande insatser planeras därför i flera svenska kommuner. STAD har genomfört konferenser inom dopningsområdet och har deltagit vid fitnessmässor och liknande evenemang för att föra ut sitt budskap om ren träning. Arbete mot hormondopning i - En drogfri framtid Projektet mot hormondopning i – En drogfri fram- tid, startade . En initiativtagare var som hade reagerat mot att bruk av dopningsmedel fanns både inom och utanför den organiserade idrotten. Efter en förbe- redande konferens och seminarier med deltagande från förenings- drivna gym- och träningsanläggningar, en gym- och träningsanläggning, polis och tull, Skåneidrotten och kommun bildades en arbetsgrupp. Projektet finansieras genom anslag från kommunen och från i län. Projektet pågår till , därefter ska arbetet ingå i respektive organisationers ordinarie verksamhet. I projektet deltar 25 gym- och träningsanläggningar, av i dagens läge närmare 50 stycken. Av dessa är 36 inom privat sektor, 9 före- ningsdrivna och 4 kommunala. Projektledaren besöker de gym- och träningsanläggningar som finns inom kommunen för att informera om projektet. Men alla ägare av gym- och träningsanläggningar har inte visat intresse av att delta. Utbildningar har genomförts för polis och tull (spaningspersonal, närpoliser och polisaspiranter). Utbildning av personal inom skolhälsovården har genomförts och utbildning för planeras. Arbete pågår för att få med utbildning inom dopningsområdet i grundutbildningen för ord- ningsvakter. För intresserade gym- och träningsanläggningar hålls en utbild- ning i två steg, sammanlagt för ägare, platschefer, receptionister och instruktörer. En gym- och träningsanläggning kan diplomeras under förutsättning att det finns ett policydokument om hormondopning samt att receptionspersonal, gyminstruktörer och någon styrelseledamot, ägare eller person med chefsbefattning genomgått utbildning. har 13 av de 25 gym- och träningsanläggningar som ingår i projektet låtit cirka 150 ledare och anställda genomgått utbildningen. Antidopningsarbete inom och utanför idrotten Narkotikapolis har deltagit vid nio dopningskontroller på före- ningsdrivna gym- och träningsanläggningar. Poliser kan själv träna på en gym- och träningsanläggning och observera tränande som visar tecken på bruk av AAS. Med stöd av 24 kap 7 § rättegångs- balken kan polisen gripa en misstänkt om det finns skäl, exempelvis om någon som kan misstänkas för dopningsbrott försöker att smita från platsen vid en dopningskontroll. Vid en enkät beträffande dopningskontroller i samverkan mellan polisen och idrotten som genomförts med deltagande av polisen, en föreningsdriven gym- och träningsanläggning, en av Friskis & Svettis gym- och tränings- anläggningar, i och Skåneidrotten har enbart positiva erfarenheter av formen för samverkan uttryckts. Bland andra regionala projekt på antidopningsområdet kan nämnas Samverkan. (S.A.N.N) som är ett treårigt projekt, finansierat av , och /. Målet med projektet är att informera och sprida kunskap om vad som händer fysiskt och psykiskt med en person som dopar sig. Genom medel för länssamordnare mot droger blir projekt på antidopningsområdet allt vanligare och förekommer inom flera län och i olika kommuner. I erbjuds gym- och träningsanläggningar att ingå ett formellt samarbete med i arbetet mot dopning. Genom en överenskommelse åtar sig företrädare för gym- och träningsanläggningen att på olika sätt arbeta för att motverka och förebygga bruk av AAS och andra hormonpreparat i anläggningen. I projektet ingår också dopnings- tester som är en del av avtalet mellan gym- och träningsanlägg- ningen och den tränande. i sin tur tillhandahåller utbildning och kompetensutveckling för nyckelaktörer på gym- och träningsanläggningen samt stöd i det löpande arbetet och hjälp med att utveckla policy och handlingsplan. Mer information finns på projektets webbsida (). Antidopningsarbete inom och utanför idrotten Prevention av dopning i höll STAD en första nätverksträff för olika anti- dopningsprojekt i . I anslutning till det skapades Prevention av dopning i (PRODIS). Huvudsyftet med PRODIS är att utveckla och förbättra det förebyggande arbetet på dopningsom- rådet och att utveckla en modell för det förebyggande arbetet mot bruket av dopningsmedel samt att förbättra kunskapen om dopning. Aktörer är förutom dopningsförebyggande projekt, Rikskriminal- polisen, Dopingjouren, , och . Vid mötena informerar företrädare för de olika projekten om sin verksamhet. På så sätt förmedlas information om erfarenheter från metoder som används i de olika verksamheterna. Ett annat syfte med PRODIS är att inom nätverket skapa ett nationellt utbildningsprogram för gym- och träningsanläggningar. Ett sådant program kan resultera i en gemensam certifiering i landet av gym- och träningsanläggningar som arbetar aktivt mot dopning. Vidare arbetar PRODIS för att skapa en utbildning för poliser och för att utarbeta en tydlig beskrivning av vanliga tecken och symptom på bruk av AAS. Information utbyts om hur polisen arbetar på gym- och träningsanläggningar och hur detta ska gå till med hänsyn till att gym- och träningsanläggningar inte utgör offentlig plats. Det finns önskemål hos flera aktörer inom PRODIS att STAD får ett uppdrag att arbeta med samverkan mellan olika projekt inom antidopning. Ett problem som upplevs är att det inte finns någon stadigvarande organisation som ser långsiktigt på problemet med bruk av AAS i samhället. Det finns inte någon samlad landsomfattande kunskap om vård och behandling av personer som brukar dopningsmedel – i detta samman- hang särskilt AAS. Detta ämne är inte obligatoriskt vid läkar- eller annan sjukvårdsutbildning. Undervisning i ämnet förekommer dock i större eller mindre omfattning vid vissa utbildningsinsti- tutioner. Antidopningsarbete inom och utanför idrotten Avsaknad eller brist på kunskap om bruk av dopningsmedel innebär att personer vid behandling av AAS-orsakade sjukdomar, exempelvis gynekomasti (en ökning av bröstens volym i form av fett- och körtelvävnad hos män), ofta behandlas för sjukdomen utan att bruket av AAS uppmärksammas. Detta kan också vara fallet där psykiska besvär inte relateras till ett bruk av AAS. Som redovisats tidigare besvarar Dopingjouren frågor om bl.a. följder av bruk av dopningsmedel. Jouren hänvisar också till de behandlingscentra som finns i . Det finns två dopnings- mottagningar inom sjukvården i . Dessa är Beroende- centrum vid läns landsting och Resurscentrum vid Endokrin- kliniken vid i . i har funnits . Förutom behandling av brukare av dopningsmedel bedrivs forskning om dopningsrelaterat bruk. Resurscentrum i fungerar mer som en konsultmot- tagning beträffande fysiska besvär till följd av bruk av vissa dop- ningsmedel. Bristen på kunskap avseende effekter av bruk av vissa dopnings- medel inom det medicinska området har uppmärksammats i olika sammanhang. Med anledning av detta har regeringen tillsatt en utred- ning, (S2008:04). I utredningens uppdrag ingår bl.a. att tydliggöra ansvaret för insatser till personer med risk- bruk, läkemedelsmissbruk/beroende, bruk av dopningsmedel eller blandmissbruk. Vidare ska utredningen belysa riskerna med läke- medelsassisterad behandling när ett blandmissbruk förekommer. Dessutom ska utredningen göra en samlad översyn över den svenska missbruks- och beroendevården utifrån kommunernas, landstingens och statens insatser. Uppdraget omfattar alla delar av vården och behandlingen. Det vill säga såväl innehåll och tillgänglighet som ansvar och organisation. Uppdraget ska redovisas . Utredningen har samarbetat med och ut- bytt information i frågor av gemensam betydelse för genomförande av de två utredningarnas uppdrag. Mer information om finns på dess webbsida (/missbruk). Antidopningsarbete inom och utanför idrotten 5.3.2Andra organisationer som sysslar med att sprida kunskap om dopningsmedel , (CAN), har till uppgift att sprida information om alkohol och andra droger. Det görs via olika publikationer, kurser, konferenser och webbplatser. CAN har drygt 40 organisationer som medlemmar. CAN administrerar Drogportalen som samlar information om droger på nätet och är ett unikt samarbete mellan 13 organisationer och myndigheter. På webbsidan () finns forsk- ningsrapporter, metoder och lagtexter som samlats in och kategori- serats i ämnesområden som drogfakta, förebyggande arbete, vård och behandling m.m. är en stiftelse som beskriver sin verksamhetsidé som att den handlar om insikt, kunskap och attityd. Med extra dop- ningskontroller arbetar för en dopningsfri idrott och som förebild för nästa generations idrottare. utser ambas- sadörer som står som bevis för att en elitidrottare kan nå fram- gångar och drömmar utan genvägar och otillåtna preparat. Den primära målgruppen är idrottande barn och ungdomar samt deras föräldrar och ledare. En annan målgrupp är idrottsutövare i . Den tredje är opinionsbildare inom främst skolor och medier. uppger att de nu har 58 ambassadörer. Deras avsikts- förklaring innebär att de lovat att inte använda sig av otillåtna pre- parat, att ställa upp på extra dopningskontroller samt att agera som föredömen för nästa generation. Mer information om finns på dess webbsida (). Information om dopningsmedel lämnas också av sjukvårdsråd- givningen, , , , polis, RF och tull. 5.3.3Gym- och träningsanläggningar i är friskvårdsföretagens branschorganisation med företag som tillsammans omfattar cirka 170 gym- och träningsanläggningar runt om i . Bland större aktörer som är med i kan nämnas SATS, Medley och World Class. definierar branschen på följande sätt: Antidopningsarbete inom och utanför idrotten Företag som på kommersiella grunder bedriver friskvårds- gym(nastik)- och rehabiliterings verksamhet i egna eller förhyrda lokaler. Att genom tillhandahållandet av tjänster av hög kvalitet i fråga om fysisk träning verka för ökad folkhälsa och rehabilitering av berörda till god livskvali- tet och aktivt arbetsliv. är medlem i European Health and (), en icke vinstdrivande organisation som representerar sek- torns intressen gentemot EU:s institutioner i . Enligt EHFA betjänar hälso- och konditionsträningsindustrin i 40 miljoner kunder, genererar intäkter motsvarande och, anställer 370 000 personer i 40 000 anläggningar. lämnade ett remissvar på RF:s utredning som föregick förbundets beslut att uppvakta regeringen med att utreda till- skapandet av en fristående nationell antidopningsorganisation. I sitt svar förordar det förslag som innebär att kommande antidopningsarbete står helt utanför RF. Ett argument var att det framtida arbetet bör ges full legitimitet och resurser med tillhö- rande sanktioner som täcker behovet. Ett organ med statligt upp- drag bör bildas som ansvarar för kontroll, opinionsbildning, utbild- ning med tillhörande certifiering, forskning och sanktionsmöjlig- heter. menade att gymbranschen står utan möjligheter att bedriva ett seriöst antidopningsarbete på nationell nivå. Vidare ansåg att genom en fristående organisation med starkt mandat och ekonomiska resurser skapas förutsättningar för att bygga upp ett system som gör att branschen kan ta sitt sam- hällsansvar, genom certifieringar, utbildning, kontroller, avstäng- ningar och uppföljningar. Mer information om finns på dess webbsida (). Antalet gym- och träningsanläggningar? Det finns inga exakta uppgifter om antalet gym- och träningsan- läggningar i . En uppgift som nämnts är minst 600 och kanske upp till 1 500. En indikator på branschens omfattning finns på webbsidan där information om företag i ges. Informationen omfattar registrerade företag samt information om bokslut och nyckeltal m.m. Antidopningsarbete inom och utanför idrotten En sökning på branschen gym- och träningsanläggning ger inget rimligt svar på frågan i rubriken för detta avsnitt medan branschen gym i denna databas förefaller mer sannolik för att besvara frågan och därför redovisas här. För branschen gym angavs följande uppgifter. Det uppges finnas 635 gymföretag i hela landet. Av dessa finns 153 i , 53 i och 41 i . De vanligaste organisationsformerna bland dessa företag uppges vara aktiebolag (337), enskild näringsidkare (153), handelsbolag/kom- manditbolag (79) och ideell förening (52). Omsättningen skiljer sig betydligt där den största gruppen av gymföretag (454 stycken) uppges omsätta mindre än en miljon kro- nor medan 129 stycken gymföretag uppges omsätta mellan en och . Till detta kommer de gym- och träningsanläggningar som drivs av kommunerna inom sin förvaltning. Utredningen har i samarbete med Kommuner och Landsting låtit genomföra en mindre enkät till kommuner med minst 100 000 innevånare och frågat hur många kommunala gym- och träningsanläggningar det finns i kom- munerna. En genomgång av svaren visar att det är ovanligt med gym- och träningsanläggningar som drivs av kommunala fritids- förvaltningar eller andra förvaltningar. Det är däremot vanligt att kommunerna köper upp tjänsten att driva gym- och träningsanlägg- ning, ofta i kommunala simhallar, från privata företag i gymbranschen, såsom gymkedjorna Actic (f.d. Nautilus) och Medley. Det är viktigt att notera att osäkerheten i uppgifter om antalet anläggningar också beror på val av definition och det förefaller vara olika definitioner som används av olika aktörer. Det finns ett stort antal gym- och träningsanläggningar som inte omfattas av medlemskap i . Bland dessa finns många mindre gym- och träningsanläggningar men även några större kedjor såsom Actic och Sport life. Antidopningsarbete inom och utanför idrotten har som övergripande uppgift att stödja verk- samhet som syftar till att uppfylla folkhälsomålet – ett samhälle fritt från narkotika och dopning. Många av de grupper som beskrivits ovan har ett klart avgränsat och definierat arbetsområde, även om samarbete sker med andra grupper, organisationer eller andra med kompetens inom dopnings- området. Andra grupper bedriver projekt som liknar varandra, exempelvis STAD och andra regionala och lokala projekt, och där behovet av samordning har resulterat i bildande av PRODIS. Doping- jouren har samlat på sig information om AAS- och andra hormon- brukare och bedriver en utåtriktad informations- och utbildnings- verksamhet. Även inom antidopningsverksamheten inom idrotten finns kunskap som skulle kunna komma samhället i övrigt till del. Även när det gäller behandlingsstrategier som är verksamma för personer med bruk av AAS och andra hormoner samt behovet av ökad kunskap om effekter av långvarigt bruk, såväl somatiska som psykiska behövs en samordning. Lösning av denna fråga ligger dock inom direktiven för att lämna förslag om. 6Antidopningsverksamheten i andra länder Enligt direktiven ska utredaren analysera hur verksamheten är organiserad och utformad i övriga nordiska länder. Utredningen har besökt ansvariga departement och nationella antidopningsorganisationer m.fl. i och . Dessa län- ders antidopningsverksamhet bedöms som de mest intressanta ur ett svenskt perspektiv. Även antidopningsverksamheten i och har granskats. Dessutom beskrivs antidopningsverksam- heten i , och . Slutsatser av vilka erfarenheter som kan dras av kartläggningen och som bedöms ha särskild betydelse för svensk del framgår av kapitel 7 och 8. ratificerade mot dopning inom idrotten 1989 och dess tilläggsprotokoll 2002 samt Unesco-konven- tionen mot dopning inom idrotten 2005. har en lag mot dopning i samhället samt en lag som möjliggör dopningskontroller inom idrotten och på gym- och träningsanläggningar. är aktivt i International Anti-Doping Arrangement (IADA) och i (). Antidopningsverksamheten i andra länder 6.2.1Bildandet av Antidoping med stöd av lag () etablerade ett antidopningsutskott . Av stadgarna följde att utskottet hade rätt att inom varje spe- cialidrottsförbund (SF) inom DIF genomföra dopningskontroller såväl under träning som i samband med tävling. Antidopningsar- betet avsåg förutom kontroller, information och olika insatser för att förebygga bruket av dopningssubstanser. Kontrollerna skulle genomföras med optimal rättssäkerhet enligt en gemensam procedur med likvärdiga straff i alla idrotter. Alla idrottsutövare inom SF och inom DIF omfattades av samma regler. överfördes antidopningsverksamheten till den då nybil- dade Team , en institution vars uppgift följer av lagen lov om eliteidrætt (lov nr. 288 2004). Team beviljades statligt stöd för sin verksamhet. etablerades ett dopningslaboratorium vid i . Laboratoriet ackrediterades av Internationella Olym- piska Kommittén 1991. Laboratoriet kom att läggas ner, då antalet analyser inte ansågs tillräckligt för att motivera kostnaderna. Analysverksamheten upphandlas numera från det av Världsantidopningsbyrån (, ) ackrediterade dopningslaboratoriet i . I samband med dopningsskandalerna under 1998 och världsmästerskapen i simning i ansåg idrotten och regeringen att dopningen är ett allvarligt hot mot idrottens värdegrund. utarbetade en vitbok om dop- ning, (Profilen Doping i , En 1999). I enlighet med förslag i vitboken beslutade regeringen, till- sammans med idrottens organisationer, ett treårigt försöksprogram kallat Antidoping (ADD). Genom en lag, lov om fremme av dopingfri idræt (lov nr 1438 2004) (den danska idrottsdopnings- lagen) blev ADD en offentlig självägande institution (stiftelse). Överföringen av verksamheten från Team till den ny- bildade ADD blev genom försöksperioden en förhållandevis lång och utdragen process. Samtliga medarbetare i verksamheten, sju personer, överfördes till ADD och kontorsinventarierna m.m. fick köpas loss från Team för . I samband med etableringen fick ADD ett etableringsbidrag från sta- ten om . I den danska idrottsdopningslagen regleras den verksamhet som ADD ska bedriva, vem som utser ledamöter i dess styrelse och hur Antidopningsverksamheten i andra länder verksamheten ska redovisas. Vidare regleras i lagen att det är en plikt för idrottsorganisationer att införa och ansvara för bestäm- melser om dopningskontroll och sanktioner om de tar emot stat- liga bidrag med stöd av lag. Lagen anger också att ADD ska arbeta med att ingå samarbetsavtal mot dopning med bl.a. ägare av fitness- och motionsanläggningar och att avtalet ska omfatta genomförande av dopningskontroll och sanktioner på ett sätt som följer de rikt- linjer som gäller för idrottsorganisationerna. Den danska regeringen motiverar lagen med att såväl idrotten som regeringen erkänner att dopningsproblemet är så sammansatt och omfattande att den offentliga sektorn måste vara förberedd på att också i medverka till att bekämpa dopning. Av förarbetena till den danska idrottsdopningslagen framgår att enighet även finns i att dopning inom idrotten är ett av de vikti- gaste problem som idrotten i står inför och att ramarna för bekämpning av dopning är så viktiga att de måste förankras i en lag.