sou · GZB368 · 2011-10-21 00:00:00 — Bestämmelsen är tillämplig när försäkringsföretaget har ägarin- tresse i ett kreditinstitut, ett värdepappersföretag eller ett finansi- ellt institut. De olika instituten/företagsformerna definieras i arti- kel 13.25 i Solvens II-direktivet och utredningens förslag till defi- nitioner återfinns i kapitel 19. Dessa metoder finns närmare beskrivna i prop. 2005/06:45 s. 123 ff om Finansiella konglomerat. Direktivet som ligger till grund för dessa regler är under översyn15. Av andra stycket i artikel 228 framgår att det ska vara tillåtet för en tillsynsmyndighet att på eget initiativ eller på begäran av ett företag med ägarintresse besluta att dra av varje ägarintresse som avses i första stycket från de poster i kapitalbasen som får medräknas. Detta gäller vid beräkning av solvensen på gruppnivå för företaget med ägarintresse och bara för tillsynsmyndigheter som är grupptill- synsmyndighet. Om inte de företag i vilka försäkringsföretaget har ägarintresse får räknas med kan det innebära en väsentlig minsk- ning av kapitalbasen och bestämmelsen bör finnas med. 15 Proposal for a Directive of Parliament and of the Council amending Directives 98/78/EC, 2002/87/EC, 2006/48/EC and 2009/138/EC as regards the supple- mentary supervision of financial entities in a financial conglomerate, 15592/10 dated 29 October 2010. Försäkringsgrupper tillämpning och kapitalkrav 15.2.16 Tillgång till nödvändiga data saknas Utredningens förslag: Om inte har tillgång till nödvändig information för att beräkna solvens på gruppnivå för ett anknutet företag med huvudkontor inom eller utom EES får , när inspektionen är grupptillsynsmyn- dighet, besluta att det bokförda värdet för det anknutna företa- get ska dras av från medräkningsbara poster i kapitalbasen hos det ledande försäkringsföretaget. Vid denna beräkning ska orealiserad vinst som har samband med ägarintresset i första stycket inte betraktas som en medräk- ningsbar post i kapitalbasen vid beräkning av solvens för försäk- ringsgruppen. Skäl för utredningens förslag: Av artikel 229 i Solvens II-direkti- vet framgår att när en tillsynsmyndighet inte har tillgång till den data som är nödvändig för att beräkna solvens på gruppnivå, och detta berör ett anknutet företag med huvudkontor i en medlems- stat eller i tredjeland ska det bokförda värdet för det anknutna företaget dras av från de poster i kapitalbasen som får räknas med vid bestämningen av solvensen på gruppnivå. Av andra stycket i artikel 229 framgår att vid beräkningen av solvens på gruppnivå får inte orealiserade vinster som har samband med ägandet betraktas som medräkningsbar kapitalbaspost. Bestämmelsen stoppar enkelt uttryckt försäkringsgrupper från att ta med andelar i anknutna företag där informationen är bristfäl- lig. I dessa fall ska företaget med ägarintresse räkna av det bokförda värdet, och det ska räknas av från poster som får räknas med. Genom bestämmelsen säkerställs att det i beräkningen inte finns värden som inte kan verifieras. För att bestämmelsen ska bli till- lämplig ska berörda tillsynsmyndigheter sakna tillgång till nödvän- diga data. kan ha tillgång till data på många olika sätt och det är viktigt att uttömmer sina möjligheter till att hämta in data innan bestämmelsen tillämpas. Det bör också noga övervägas vad som är nödvändig data, det är inte särskilt angivet men uttrycket nödvändig bör innebära att det ska vara data som det inte går att klara sig utan vid beräkningen. Det framgår inte av Solvens II-direktivet att tillsynsmyndighe- ten ska fatta beslut om att nödvändiga data saknas, men förvalt- Försäkringsgrupper tillämpning och kapitalkrav ningsrättsligt bör fatta formella beslut i situa- tioner som denna varför det också bör framgå av lagtexten. En liknande bestämmelse finns i föreskrifter, FFFS 2011:10 om gruppbaserad kapitalbas och solvensmarginal för försäkringsföretag som ingår i en grupp. Ordalydelsen är delvis annorlunda i Solvens II-direktivet jämfört med tidigare. Utredningen bedömer att bestämmelsen kan få stora konsekvenser för försäkringsföretag vid beräkning av gruppsolvensen och bör finnas i lagtext i stället för i föreskrift. 15.2.17 Solvens på gruppnivå för försäkringsholdingföretag Utredningens förslag: Om försäkringsgruppen har ett försäk- ringsholdingföretag som moderföretag med huvudkontor inom EES ska , när inspektionen är grupptill- synsmyndighet, säkerställa att det ledande försäkringsföretaget i försäkringsgruppen utför solvensberäkningen inklusive försäk- ringsholdingföretaget. Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om solvensberäkning för gruppen när för- säkringsföretaget är dotterföretag till ett försäkringsholdingfö- retag. Skäl för utredningens förslag: Av artikel 235 i Solvens II-direkti- vet framgår att när ett försäkringsföretag är dotterföretag till ett försäkringsholdingföretag är det grupptillsynsmyndigheten som ska säkerställa att det ledande försäkringsföretaget har beräknat solvenskraven inklusive försäkringsholdingföretaget. Förenklat ska moderföretaget behandlas i princip som om det är ett försäkrings- företag och bestämmelserna om medräkning av kapitalbasmedel för att täcka solvenskravet ska tillämpas. Avsikten med bestämmelsen är att säkerställa att kapitalkraven och solvenskapitalkraven upprätthålls, även när försäkringsföreta- get är dotterföretag till ett försäkringsholdingföretag. Bestämmel- sen bör kompletteras av föreskrifter på lägre nivå. Försäkringsgrupper tillämpning och kapitalkrav 15.3Översikt Kommissionens föreslagna genomförandeåtgärder (nivå 2): Bestämmelser om gruppernas kapitalkrav återfinns i avdelning II kapitel II artiklarna 321-326. Dessa genomförandeåtgärder i enlig- het med artikel 234 i Solvens II-direktivet specificerar de tekniska principerna och metoderna i artiklarna 220-229 och tillämpningen av artiklarna 230-233 för att säkerställa en enhetlig tillämpning inom gemenskapen. Nedan följer en sammanfattning av de före- slagna genomförandeåtgärderna. När grupptillsynsmyndigheten ska bedöma huruvida konsolide- ringsmetoden inte är lämplig och gruppen ska få använda samman- läggnings- och avräkningsmetoden eller en kombination av meto- derna ska denna bedömning göras, enligt artikel 321.1, utifrån vissa angivna kriterier: -den tillgängliga informationen (brister i kvalitet och kvantitet) rörande ett anknutet är inte tillräcklig för att kunna använda kon- solideringsmetoden, -ett anknutet företag täcks inte av gruppens riskkontroll, intern kontroll system och gruppens rapportering, -ett anknutet företag täcks inte av den gruppinterna modellen vid beräkningen av gruppens solvenskapitalkrav, -användningen av konsolideringsmetoden är överdrivet belastande och en användning av sammanläggnings- och avräkningsmetoden påverkar inte resultatet av gruppberäkningen materiellt (proportio- nalitetsprincipen), och -det anknutna företaget har sitt huvudkontor i ett tredje land som uppfyller kraven på ekvivalens. ska enligt artikel 321.2-3, ange skä- len i ett beslut som tillhandahålls till försäkringsgruppen och de berörda tillsynsmyndigheterna. Den metod eller kombination av metoder som beslutats ska tillämpas på ett konsekvent sätt över tiden. Om de kriterier som låg till grund för beslutet inte längre ä uppfyllda ska gruppen återgå till konsolideringsmetoden. Artikel 322 tar upp behandlingen av vissa specifikt angivna typer av anknutna företag vid beräkningen av gruppsolvensen dvs. anknutna företag som inte är dotterföretag, kreditinstitut, värde- pappersbolag, finansiella institut, tjänstepensionsinstitut, icke- reglerade företag som utför finansiella aktiviteter, ancillary services företag och anknutna icke-finansiella företag. Försäkringsgrupper tillämpning och kapitalkrav Ett försäkringsföretag med ägarintresse eller försäkringshol- dingföretag ska, enligt artikel 323.1, lämna sådan information till grupptillsynsmyndigheten som är nödvändig för att grupptillsyns- myndigheten ska kunna bedöma att gruppen efterlever artikel 222.2-5 i Solvens II-direktivet. Vid bedömningen av om den kapitalbas som är tillgänglig att täcka solvenskapitalkravet för ett anknutet företag också är till- gänglig att täcka gruppens solvenskapitalkrav ska, enligt artikel 323.2, grupptillsynsmyndigheten överväga om dessa kapitalbaser inte kan göras tillgängliga på ett verkningsfullt sätt beroende på legala eller regleringskrav som begränsar förlusttäckningsförmågan inom gruppen, legala eller regleringskrav som begränsar överför- barheten inom gruppen eller att kapitalbasen inte kan göras till- gänglig för gruppen . Bedömningen av tillgängligheten görs enligt fortlevnadsprinci- pen. Tillsynsmyndigheterna ska, enligt artikel 323.3, också ta i beaktande den kostnad som uppstår för att göra en sådan kapitalbas tillgänglig för gruppen. Vid bedömningen om vissa kapitalbaser kan göras tillgängliga för gruppen ska, enligt artikel 323.4, speciellt följande poster upp- märksammas; tilläggskapital, preferensaktier, efterställda med- lemsinsatser, efterställda skulder och värdet av uppskjutna skatte- fordringar netto. Följande poster ska enligt artikel 323.5 inte anses vara tillgäng- liga för gruppen; minoritetsintresse i den medräkningsbara kapital- basen som överstiger solvenskapitalkravet för det anknutna försäk- ringsföretaget, minoritetsintresse i ett anknutet företag och speci- alföretag, kapitalbas som härrör sig från separata fonder. Om en del av kapitalbasen för ett anknutet företag inte kan gö- ras tillgänglig för täcka solvenskapitalkravet för andra företag i gruppen och konsolideringsmetoden används för detta anknutna företaget, kan, enligt artikel 323.6, denna del av kapitalbasen räknas med i den gruppbaserade kapitalbasen till den del den täcker det anknutna företagets andel av solvenskapitalkravet (standardmodell eller intern modell) enligt speciellt angivna beräkningsmetoder. När solvenskapitalkravet för gruppen beräknas enligt konsolide- ringsmetoden och enligt standardmodellen ska, enligt artikel 324, den lokala valuta som avses i valutariskberäkningen avse den valuta som används i sammanställningen av koncernredovisningen. När en kombination av metoder används för beräkningen av solvenskapitalkravet för gruppen ska, enligt artikel 325, den del av Försäkringsgrupper tillämpning och kapitalkrav gruppen som använder konsolideringsmetoden ha ett minimikapi- talkrav som beräknats enligt Solvens II-direktivets artikel 230.2 andra, tredje och fjärde stycket dvs. de bestämmelser som avser beräkning av minimikapitalkrav enligt konsolideringsmetoden, När solvenskapitalkravet för gruppen beräknas enligt samman- läggnings- och avräkningsmetoden ska, enligt artikel 326, solvens- kapitalkravet justeras för koncerninterna transaktioner mellan de försäkringsföretag med ägarintresse och anknutna företag som in- går i gruppen. I kapitel III om interna modeller för beräkning av gruppsolvens utnyttjar Kommissionen rätten att införa genomförandeåtgärder till artikel 230 i Solvens II-direktivet. Bestämmelsen behandlar ansökan om att beräkna grupp SCR med en full eller partiell intern modell och även rätten att återta en ansökan. Detta framgår av arti- kel 327. Rättigheterna att ändra i en intern modell på gruppnivå omfat- tar, enligt artikel 328, bl.a. inte en rättighet att införa nya typer av risk. ska, enligt artikel 329, bl.a. samråda med övriga tillsynsmyndigheter om en ansökan från en grupp om att tillämpa en intern modell och utvärdera skälen för omfattningen av den interna modellen. Beslut om att tillämpa en partiell intern modell och dess omfattning ska, enligt artikel 330, fattas av grupptillsynsmyndig- heten. Ett försäkringsföretag som ansöker om att använda en intern modell för att beräkna grupp SCR samt SCR för ett anknutet företag som använder en intern modell ska, enligt artikel 331, bifoga viss särskilt angiven information. Detta gäller även avseende rätten att återkalla en ansökan. ska, enligt artikel 332, bestämma om ansökan om ändringar är i enlighet med artikel 231 i Solvens II- direktivet. Av artikel 333 framgår det vilka tidsfrister m.m. som gäller vid hanteringen av en ansökan om att använda en gruppintern 16Försäkringsgrupper – Tillsyn och företagsstyrning m.m. 16.1Riskkoncentrationer och transaktioner inom en grupp Tillsynsfokus flyttas från den nuvarande tillsynen över enskilda försäkringsföretag i en försäkringsgrupp (solo-tillsyn) till tillsyn över själva försäkringsgruppen. Därför ställer Solvens II-direktivet också krav på att företagen på gruppnivå säkerställer en enhetlig riskhantering och internkontroll för gruppen som sådan. Det kan också ses som följd av att regelverket ändrar fokus från att vara en detaljerad reglering till en princip- och riskbaserad reglering. De nuvarande bestämmelserna i om extra tillsyn över försäk- ringsföretag i en grupp innehåller inte några direkta krav på hur riskhantering ska genomföras för själva gruppen. Försäkringsföretag som ingår i en försäkringsgrupp kan på olika sätt påverkas finansiellt av beslut som styrelsen eller ledningen i det ledande företaget i gruppen fattar. En försäkringsgrupp kan ha en intern modell, både för solvensberäkningen på gruppnivå och på individuell nivå. Det kan bildas riskkoncentrationer inom gruppen och gruppinterna transaktioner kan utföras som påverkar de ingå- ende företagens finansiella ställning. Försäkringsgrupper tillsyn, företagsstyrning m.m. Medlemsstaterna ska kräva att försäkringsföretagen regelbun- det, minst , ska rapportera varje väsentlig riskkoncentration och betydande intern transaktion inom gruppen. Bestämmelserna om riskkoncentrationer och interna transaktioner är snarlikt utformade, det som skiljer dem åt är att medlemsstaterna ska kräva att mycket betydande transaktioner inom en grupp rapporteras möjligt. 16.1.2Riskkoncentrationer och transaktioner inom en grupp Utredningens förslag: Det ledande försäkrings- eller försäk- ringsholdingföretaget i en försäkringsgrupp, eller det försäk- rings- eller försäkringsholdingföretag i gruppen som grupptill- synsmyndigheten beslutar, ska regelbundet rapportera alla väsentliga riskkoncentrationer i försäkringsgruppen och alla betydande interna transaktioner mellan företag inom försäk- ringsgruppen till grupptillsynsmyndigheten. Betydande interna transaktioner mellan ett företag i gruppen och en fysisk person som har en nära förbindelse till något företag inom gruppen ska också rapporteras regelbundet till grupptillsynsmyndigheten. Mycket betydande interna transaktioner inom en grupp ska rapporteras möjligt till grupptillsynsmyndigheten. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om rapportering enligt ovan. Skäl för utredningens förslag: Av artikel 244 i Solvens II-direkti- vet framgår kraven på hantering av riskkoncentrationer i en försäk- ringsgrupp och av artikel 245 i Solvens II-direktivet framgår kraven på interna transaktioner inom en försäkringsgrupp. Artiklarna är snarlika varandra och lämpar sig att hantera gemensamt. Av artikel 244 i Solvens II-direktivet framgår att det ledande försäkrings- eller försäkringsholdingföretaget i gruppen ska rap- portera varje väsentlig riskkoncentration på gruppnivå till grupp- tillsynsmyndigheten. Av artikel 245 i Solvens II-direktivet framgår att de betydande interna transaktioner som försäkringsföretagen gjort inom en grupp ska rapporteras till grupptillsynsmyndigheten av det ledande försäkrings- eller försäkringsholdingföretaget i gruppen. Detta företag ska även rapportera de transaktioner som Försäkringsgrupper tillsyn, företagsstyrning m.m. gjorts med fysiska personer som har en nära förbindelse till något företag inom gruppen. I det svenska direktivet står det nära kopp- ling i artikel 245, vilket är ett uttryck som inte är definierat och därmed inte fullt tydligt anger vad som avses. I den engelska över- sättningen av Solvens II-direktivet används begreppet close links både i definitionen i artikel 13.17 och i artikel 245 i direktivet. Utredningen har valt att använda det begrepp som redan är definie- rat i artikel 13.17, vilket är nära förbindelse. Rapporteringen ska göras regelbundet, minst en gång . Mycket betydande transaktioner inom en grupp ska rapporteras möjligt. Rapporteringskraven läggs på försäkrings- och återförsäkringsföretagen och de ska rapportera till grupptillsyns- myndigheten, men det är det ledande försäkrings- eller försäk- ringsholdingföretaget som ska lämna in rapporten till grupptill- synsmyndigheten. Det är grupptillsynsmyndigheten som efter sam- råd med övriga tillsynsmyndigheter och gruppen ska ange vilka ris- ker och transaktioner som ska rapporteras, utifrån gruppens speci- fika struktur. Artiklarna ingår delvis i den så kallade konsolideringen, och är delvis redan genomförda i FRL 9 kap 3 §. Bestämmelserna om för- säkringsgrupper infördes i FRL för att genomföra direktivet om extra tillsyn över försäkringsgrupper1. Av förarbetena2 framgår att bestämmelsen infördes som en allmän rörelseregel med sikte på förhållandet mot andra närstående företag och vissa fysiska perso- ner och kopplades till stabilitetsprincipen, enligt vilken ett försäk- ringsföretag ska ha god kontroll över försäkringsrisker, finansiella risker och rörelserisker. Till stor del valdes att låta de praktiska detaljerna ankomma på regeringen eller att utfärda föreskrifter om3. Bestämmelserna om försäkringsgrupper skiljer sig mellan Solvens II-direktivet och de nuvarande bestämmelserna genom att tillsyn ska utövas över försäkringsgruppen, i stället för som extra tillsyn över ett försäkringsföretag i en grupp. Därtill är artikel 245 i Solvens II-direktivet om transaktioner inom en grupp mer över- gripande utformad . Artikel 244 i Solvens II-direktivet behandlar riskkoncentrationer, vilket saknas i tidigare försäkrings- direktiv4. 1Direktiv /78/EG, EGT L 330, 05/12/1998 s. 0001 - 0012 2Prop 1999/2000:99 om gruppbaserade försäkringsrörelseregler s. 34 3Finansinspektionen har utfärdat två föreskrifter om försäkringsgrupper, FFFS 2011:10 och 2011:11 4I lagen om finansiella konglomerat finns krav på rapportering av riskkoncentrationer. Försäkringsgrupper tillsyn, företagsstyrning m.m. Vid utformningen av bestämmelsen har utredningen valt att inte följa den nuvarande utformningen av bestämmelsen i FRL eftersom bestämmelsen inte längre bara riktar sig mot de enskilda försäk- ringsföretagen. Utredningen har utgått från Solvens II-direktivets krav på det ledande försäkrings- eller försäkringsholdingföretaget i gruppen och kravet på att det ska rapportera till grupptillsynsmyn- digheten. Det krav som finns i artiklarna 244 och 245 i Solvens II- direktivet om att försäkringsföretagen ska rapportera till grupptill- synsmyndigheten behöver inte anges, eftersom det framgår att det är det ledande försäkrings- eller försäkringsholdingföretaget i gruppen som ska överlämna rapporteringen till grupptillsynsmyn- digheten. Det är således inte varje företag i en försäkringsgrupp som ska rapportera till grupptillsynsmyndigheten, utan rapporte- ringen hanteras av ett företag i gruppen. Av artikel 245 i Solvens II-direktivet framgår vidare att mycket betydande transaktioner inom en grupp ska rapporteras möjligt. Det är en utökad skyldighet att rapportera och bör därför framgå av lagtext. Vad som är en mycket betydande transaktion måste bero på situationen och gruppens specifika struktur. I Solvens II-direktivet anges att transaktionen inte bara ska vara betydande utan även mycket betydande, vilket torde innebära att det ska vara en ovanlig eller mycket stor transaktion för att den ska omfattas av rapporteringskravet. ska efter samråd med övriga berörda tillsynsmyndigheter ange vilka riskkoncentrationer och betydande interna transaktioner inom en grupp som alltid ska rapporteras. Hur ofta rapporteringen ska genomföras, regelbundet och minst en gång , är också en mer praktisk bestämmelse som lämpar sig för reglering på lägre nivå. Kommissionen får anta genomförandebestämmelser för artik- larna 244 och 245 i fråga om definition och identifiering av väsent- liga riskkoncentrationer, väsentliga transaktioner inom en grupp och rapporteringen av dessa. Dessa artiklar kan också väntas bli föremål för vägledning på nivå 3. Av artiklarna framgår också mer i detalj hur grupptillsynsmyn- digheten ska samråda med berörda tillsynsmyndigheter. Även detta lämpar sig att införa på lägre nivå. Försäkringsgrupper tillsyn, företagsstyrning m.m. 16.2Företagsstyrning inom en försäkringsgrupp De nuvarande bestämmelserna i om extra tillsyn över försäk- ringsföretag som ingår i en försäkringsgrupp innehåller inte uttryckliga krav på företagsstyrnings inom gruppen. Solvens II-direktivet medför bestämmelser om att försäkringsfö- retag som ingår i en försäkringsgrupp bör ha lämpliga företagsstyr- ningssystem på gruppnivå. En försäkringsgrupp ska i tillämpliga delar uppfylla kraven på företagsstyrningssystem även på grupp- nivå. Detta innebär att det ska finnas ett riskhanteringssystem och ett system för internkontroll på gruppnivå. Dessa system ska också införas konsekvent i alla företag som omfattas av grupptillsynen och på så sätt sätta ramarna för styrningen av försäkringsgruppen. En grupp kan ansöka om att få ta fram ett gemensamt dokument om Egen risk och solvensbedömning och den ska då gälla dels på gruppnivå dels för försäkringsföretagen i försäkringsgruppen. Det är moderbolaget som kan ansöka om detta till grupptillsynsmyn- digheten. ska därefter rådgöra med övriga tillsynsmyndigheter i gruppen innan ansökan godkänns. Om ansökan från moderbolaget godkänns behöver de enskilda försäk- ringsföretagen inte lämna in dokument om Egen risk och solvens- bedömning som bara berör det egna försäkringsföretaget till till- synsmyndigheten. fråntar en gruppgemensam egen risk- och solvensbedömning inte ansvaret för försäkringsföretagen i gruppen för att kraven är uppfyllda också på solonivå. Utredningens förslag: Det ledande försäkrings- eller försäk- ringsholdingföretaget i en försäkringsgrupp som är en försäk- ringsgrupp med ett försäkringsföretag med ägarintresse i åtmin- stone ett försäkringsföretag eller en försäkringsgrupp med ett försäkringsföretag vars moderföretag är ett försäkringshol- dingföretag inom EES ansvarar för att försäkringsgruppen uppfyller kraven om företagsstyrning i tillämpliga delar. Försäkringsgrupper tillsyn, företagsstyrning m.m. Det ledande försäkrings- eller försäkringsholdingföretaget i försäkringsgruppen ska utforma systemen för riskhantering och internkontroll samt rapporteringsrutinerna på ett enhetligt sätt för företagen inom gruppen. Ett system för intern kontroll ska minst omfatta: 1.väl avvägda metoder för att identifiera och mäta alla bety- dande risker försäkringsgruppen är utsatt för och för att på lämpligt sätt ställa försäkringsgruppens kapitalbas i relation till dess risker för att säkerställa solvensen på gruppnivå och 2.sunda rapporterings- och redovisningsrutiner för att övervaka och hantera rapporteringspliktiga interna transaktioner inom försäkringsgruppen och riskkoncentrationer i försäkringsgrup- pen. ska granska att försäkringsgruppen efterlever 1 och 2 på gruppnivå. Skäl för utredningens förslag: Av artikel 246.1 i Solvens II-direk- tivet framgår att kraven på företagsstyrningssystem i försäkringsfö- retag också gäller i tillämpliga delar på gruppnivå. Det innebär att en försäkringsgrupp ska ha motsvarande företagsstyrningssystem på gruppnivå för hela gruppen. Dessutom ska systemen för risk- hantering och internkontroll och rapporteringsrutinerna vara kon- sekvent genomförda och omfatta försäkringsföretagen i gruppen, så att det går att kontrollera dessa på gruppnivå. Enkelt uttryckt omfattas försäkringsföretag som har ägarintresse i försäkringsfö- retag och försäkringsföretag vilkas moderföretag är försäkrings- holdingföretag.