sou · GZB381 · 2011-12-13 00:00:00 — Härigenom föreskrivs att 1, 33 och 36 §§ lagen (1994:260) om offentlig anställning ska ha följande lydelse. I denna lag finns särskilda föreskrifter om arbetstagare hos 1.riksdagen och dess myndigheter, 2.myndigheterna under regeringen. Särskilda föreskrifter om arbetstagare som avses i första stycket 2 finns också i lagen (1994:261) om fullmaktsanställning. I denna lag finns särskilda föreskrifter om arbetstagare hos 1.riksdagen och dess myndigheter, 2.myndigheterna under regeringen. Särskilda föreskrifter om arbetstagare som avses i första stycket 2 finns också i lagen (0000:00) om villkor för anställning som myndighetschef och i lagen (1994:261) om fullmaktsanställning. Är chefen för ett statligt affärsverk eller för Arbetsgivar- verket anställd för bestämd tid, verket anställd för bestämd tid, får han skiljas från sin anställ- får han skiljas från sin anställ- ning före utgången av , ning före utgången av , om det är nödvändigt av hänsyn om det är nödvändigt av hänsyn till verkets bästa. till verkets bästa. Är chefen för någon annan för- ställd för bestämd tid, får han för- flyttas till en annan statlig anställning som tillsätts på samma sätt, om det är påkallat av orga- nisatoriska skäl eller annars är nödvändigt av hänsyn till myndig- Ett beslut om skiljande från anställningen enligt 33 § första stycket gäller . Ett beslut om förflyttning enligt 33 § andra stycket får inte verkställas, förrän beslutet har prövats slutligt eller rätten till talan har förlorats. Beslutet får dock ges omedelbar verkan, om det finns synnerliga skäl för det. Ett beslut om skiljande från anställningen enligt 33 § gäller . Denna lag träder i kraft den X. lag om ändring i lagen (1994:261) om fullmaktsanställning Härigenom föreskrivs att 17 § lagen (1994:261) om fullmaktsanställning ska ha följande lydelse. Mål om tillämpningen av denna lag ska handläggas enligt lagen (1974:371) om rättegången i arbetstvister. Mål om tillämpningen av denna lag ska handläggas enligt lagen (1974:371) om rättegången i arbetstvister. Ett beslut om förflyttning enligt 8 § av justitiekanslern eller riksåklagaren gäller och får inte överklagas. Föreskrifter om handläggningen av mål om avskedande, avstängning eller läkarundersökning av justitieråd finns i regeringsformen. Föreskrifter om handläggningen av mål om avskedande, avstängning eller läkarundersökning av justitieråd finns i regeringsformen. Denna lag träder i kraft den X. förordning om ändring i offentlighets- och sekretessförordningen (2009:641) Härigenom föreskrivs att 10 a § offentlighets- och sekretessförordningen (2009:641)ska ha följande lydelse. Sekretess enligt 39 kap. 5 b § När styrelsen för ett universi- tet eller en högskola som har sta- gen (2009:400) gäller inte i ten som huvudman och som ärenden om anställning av rek- tor vid ett universitet eller en (1992:1434) beslutar högskola som har staten som hörande ska ske enligt 2 kap. 8 § huvudman och som omfattas av högskoleförordningen (1993:100) högskolelagen (1992:1434). avseende en viss kandidat i ett ärende om anställning av rektor upphör sekretessen enligt 39 kap. 5 b § offentlighets- och sekre- tesslagen (2009:400) att gälla för Denna förordning träder i kraft den X. förordning om ändring i förordningen (1996:1515) med instruktion för Härigenom föreskrivs att 23 § förordningen (1996:1515) med instruktion för ska ha följande lydelse. Arbetet inom ett departe- Arbetet inom ett departe- reteraren denna uppgift. reteraren denna uppgift. reteraren ska främst svara för reteraren ska främst svara för departementet och i förhållande departementet och i förhållande vaka över att arbetet bedrivs i vaka över att arbetet bedrivs i nen gentemot myndighetscheferna utövas och fungerar väl. Denna förordning träder i kraft den X. förordning om ändring i myndighetsförordningen (2007:515) Härigenom föreskrivs att 23 och 24 §§ myndighetsförordningen (2007:75) ska ha följande lydelse. Annan personal anställs av Myndighetschefen skall ha en ställföreträdare som tjänstgör i chefens ställe när han eller hon chefens ställe när han eller hon överdirektör, är överdirektören även i övrigt myndighetschefen i även i övrigt myndighetschefen i finns särskilda bestämmelser i 2 (1993:100). Denna förordning träder i kraft den X. förordning om ändring i förordningen (2007:825) med länsstyrelseinstruktion Härigenom föreskrivs att 43 § förordningen (2007:825) med länsstyrelseinstruktion ska ha följande lydelse. En länsöverdirektör eller ett direktör eller länsråd beslutas av länsråd anställs av . Denna förordning träder i kraft den X. förordning om ändring i högskoleförordningen (1993:100) Härigenom föreskrivs att 2 kap. 8 § högskoleförordningen (1993:100) ska ha följande lydelse. Rektor skall anställas genom beslut av regeringen för högst efter förslag av styrelsen för högskolan. Anställningen får förnyas, dock högst två gånger om vardera högst . Innan styrelsen lämnar sitt förslag ska den höra lärarna, övriga anställda och studenterna på det sätt som styrelsen har bestämt. I sitt arbete med att föreslå rektor, ska styrelsen så långt möjligt ta fram såväl kvinnliga som manliga kandidater. Styrelsen ska för regeringen redovisa hur jämställdhetsaspekten har beaktats. Rektor ska anställas genom beslut av regeringen efter förslag av styrelsen för högskolan. Innan styrelsen lämnar sitt förslag ska den höra lärarna, övriga anställda och studenterna på det sätt som styrelsen har bestämt. I sitt arbete med att föreslå rektor, ska styrelsen så långt möjligt ta fram såväl kvinnliga som manliga kandidater. Styrelsen ska för regeringen redovisa hur jämställdhetsaspekten har beaktats. Denna förordning träder i kraft den X. förordning (0000:00) om tjänstepension och inkomstgaranti eller avgångsvederlag till myndighetschefer Härigenom föreskrivs följande. 1 § I denna förordning finns bestämmelser om rätt till avgångsförmåner för arbetstagare som har en tidsbegränsad anställning som chef för en myndighet som lyder direkt under regeringen. Förordningen ska tillämpas också chefen för . Förordningen ska dock inte tillämpas på en sådan arbetstagare –som är tjänstledig från annan anställning för arbete som myndighetschef, eller –som är anställd med fullmakt enligt lagen (1994:261) om fullmaktsanställning. Förordningen ska inte heller tillämpas i den mån det av anställningsbeslutet framgår att andra avgångs- och pensionsvillkor ska gälla. 2 § För arbetstagare som omfattas av förordningen ska reglerna i pensionsavtalet PA 03 med anslutande bestämmelser tillämpas. Föreskrifterna i denna förordning utgör tillägg till och undantag från pensionsavtalets bestämmelser. Uppdrag som statsråd och anställning som statssekreterare motsvarar vid fråga om rätt till och beräkning av ersättning enligt denna förordning en anställning som myndighetschef. 3 § Syftet med inkomstgaranti är att skapa ekonomisk trygghet för den arbetstagare som befinner sig nära pensionsåldern och som vid anställningstidens utgång står utan en ny anställning. 4 § För rätt till inkomstgaranti ska arbetstagaren vid anställningstidens utgång ha uppnått och ha haft chefsanställning sammanhängande . Detta gäller under förutsättning att regeringen inte erbjuder arbetstagaren fortsatt anställning i samma befattning. 5 § Inkomstgaranti betalas efter ansökan ut från och med dagen efter avgången från anställningen, dock inte tillbaka än före ansökningsmånaden. Inkomstgaranti utbetalas längst till och med utgången av månaden före den månad då rätt till ålderspension enligt PA 03 inträder. Om en arbetstagare tillträder en ny anställning som omfattas av denna förordning, upphör inkomstgarantin så länge den anställningen pågår. Vid dödsfall betalas garantin till och med utgången av den månad då dödsfallet inträffade. För den som uppbär inkomstgaranti gäller reglerna om efterlevandepension i PA 03. 6 § Underlaget för inkomstgaranti beräknas på samma sätt som pensionsunderlaget fastställs enligt 15 § PA 03. Det innebär att underlaget beräknas med utgångspunkt från den pensionsgrundande lönen för de fem kalenderåren närmast före avgångsåret. 7 § Inkomstgaranti beräknas som av underlaget enligt 6 § till den del detta svarar mot högst 20 inkomstbasbelopp och av den del som detta överstiger 20 men inte 30 inkomstbasbelopp. 8 § Föräldraledighet och sjukfrånvaro begränsar inte rätten till inkomstgaranti. Vid beräkning av anställningstiden ska dock hela den tid räknas bort då arbetstagaren på egen begäran varit tjänstledig, om sammanlagt är . 9 § Inkomstgarantin ska minskas med följande inkomster. 1.inkomst som är pensionsgrundande enligt 59 kap socialförsäkringsbalken (2010:110), 2.inkomst av anställning eller uppdrag utomlands som inte beskattas i , 3.delpension enligt kollektivavtal, 4.pensions- eller avgångsförmåner som grundas på anställning och som inte samordnas med tjänstepensionsrätt enligt statliga pensionsbestämmelser och 5.andra kontanta förmåner på grund av anställning eller uppdrag än dem som avses i 1–4. 10 § Inkomstgarantin ska minskas av den inkomst av anställning eller annat förvärvsarbete som avses i 9 § andra stycket. 11§ Om den som uppbär inkomstgaranti även tar emot avgångsförmåner på grund av uppdrag som riksdagsledamot eller förtroendeman som ska minskas med hänsyn till andra inkomster, får minskningen justeras om det behövs med hänsyn till de sammanlagda effekterna av de olika regelsystemen. beslutar efter samråd med berörda pensionsgivare om sådan jämkning. 12 § Om det är skäligt, får besluta att rätt till inkomstgaranti inte föreligger eller att utbetalning av ersättning ska minskas eller helt upphöra, om en mottagare av garanti 1.förvärvsarbetar i väsentlig omfattning åt någon annan och inte tar ut skälig ersättning för detta arbete, 2.redovisar inkomst av aktiv näringsverksamhet och denna har reducerats på grund av avdrag för – avsättning till periodiseringsfond, – avsättning till upphovsmannakonto, – avsättning till expansionsfond, – eget pensionssparande, – underskott av annan verksamhetsgren, 3.redovisar inkomst av passiv näringsverksamhet där det ingår arbetsinkomster. 13 § En arbetstagare, vars rätt till inkomstgaranti har jämkats enligt 12 §, äger rätt att när nya förhållanden inträtt på nytt ansöka om inkomstgaranti. En sådan ansökan prövas av . Om ett beslut som fattats med tillämpning av 12 § har grundat sig på att mottagaren av inkomstgaranti gjort avsättning till periodiseringsfond, upphovsmannakonto eller expansionsfond och beloppet därefter helt eller delvis återförts till beskattning, ska på yrkande av arbetstagaren pröva frågan om inkomstgaranti då återförandet skedde. 14 § Om arbetstagaren har rätt att få inkomstgaranti och har eller får rätt att uppbära andra statliga pensionsförmåner eller en ny inkomstgaranti enligt denna förordning, betalas endast den bästa förmånen ut. Omräkning av inkomstgaranti till pension 15 § Om arbetstagaren har fått inkomstgaranti, ska denna räknas om till en ålderspension från och med den månad då han eller hon uppnår pensionsåldern. Ålderspensionen beräknas med en tjänstetidsfaktor enligt 17 § PA 03. Som pensionsgrundande tid tillgodoräknas all sådan anställningstid som kan beaktas enligt 16 § PA 03, oavsett om den infallit före eller efter avgång med rätt till inkomstgaranti. 16 § Inkomstgaranti värdesäkras enligt vad som sägs i 32 § PA 03. 17 § Syftet med att betala ut avgångsvederlag är att skapa ekonomisk trygghet för arbetstagaren i den omställningssituation som kan uppstå efter att en anställning har avslutats. 18 § För rätt till avgångsvederlag ska arbetstagaren vid anställningstidens utgång ha haft chefsanställning sammanhängande och inte blivit erbjuden fortsatt anställning i samma befattning. Detta gäller under förutsättning att arbetstagaren inte får någon inkomstgaranti eller ålderspension. avgångsvederlag utbetalas 19 § Avgångsvederlag betalas . 20 § Avgångsvederlaget utgörs av den pensionsgrundande lönen enligt 13 § PA 03. Vederlaget betalas ut och minskas med sådan inkomst av anställning eller annat förvärvsarbete som sägs i 9 § andra stycket. 21 § Jämkningsreglerna i 12–13 §§ gäller även för avgångsvederlag. 1.Denna förordning träder i kraft den X. De nya bestämmelserna ska dock tillämpas från och med den X. 2.Genom förordningen upphävs förordningen (2003:55) om avgångsförmåner för vissa arbetstagare med statlig chefsanställning. 3.Bestämmelserna i förordningen (2003:55) om avgångsförmåner för vissa arbetstagare med statlig chefsanställning ska fortfarande tillämpas på den som den X hade sådan chefsanställning som avses i förordningen, om arbetstagaren i oavbruten följd fortsätter sådan anställning. 4.Bestämmelserna i den tidigare upphävda förordningen (1995:1038) om statliga chefspensioner m.m. ska fortfarande tilllämpas på den som hade sådan chefsanställning som avses i förordningen, om arbetstagaren i oavbruten följd fortsätter sådan anställning. 5.Bestämmelserna i den tidigare upphävda förordningen (1991:1160) om förordnandepension m.m. ska tillämpas på den som enligt punkten 2 i övergångsbestämmelserna till förordningen (1995:1038) om statliga chefspensioner m.m. omfattas av den förstnämnda förordningen. 6.Vad som föreskrivs i 12, 13 och 21 §§ i denna förordning ska tillämpas även på den arbetstagare som uppbär förordnandepension, chefspension, inkomstgaranti eller avgångsvederlag enligt de upphävda förordningarna – förordningen (1991:1160) om förordnandepension m.m., – förordningen (1995:1038) om statliga chefspensioner m.m. eller – förordningen (2003:55) om avgångsförmåner för vissa arbetstagare med statlig chefsanställning. 1Utredningens uppdrag och arbete Utredningens uppdrag är att se över anställningsvillkoren för de chefer som leder myndigheter som lyder under regeringen. Utredaren ska undersöka bl.a. i vilken utsträckning regeringens ambition att anställningsvillkoren ska vara öppna, tydliga och ändamålsenliga har uppfyllts. Syftet med översynen är att säkerställa att anställningsvillkoren är utformade så att de dels främjar möjligheterna för regeringen att rekrytera de mest lämpade, dels motsvarar regeringens krav på god ekonomisk hushållning med statens resurser. I uppdraget ingår bl.a. att pröva om den ordning med anställningar för bestämd tid (som gäller för flertalet av myndighetscheferna) är ändamålsenlig samt att analysera regelverket och praxisbildningen avseende avgångsförmåner för de aktuella cheferna. Utredningens direktiv finns i bilaga 1. Vår utredning avser villkoren för chefer som anställs av regeringen och som leder förvaltningsmyndigheter som lyder direkt under regeringen. I denna krets ingår chefer med titlar som t.ex. generaldirektör, landshövding och rektor. Det finns även myndigheter som leds av en chef med en unik titel, t.ex. överbefälhavare och rikspolischef.1 Vad gäller justitiekanslern () och riksåklagaren () finns för dessa anställningar vissa särskilda formkrav vad gäller deras bakgrund, men de är chefer för förvaltningsmyndigheter och ingår därför bland de myndighetschefer som utredningen omfattar. 1 Totalt är 24 titlar aktuella för de chefer som omfattas av utredningen, se bilaga 2. Utredningens uppdrag och arbete har valt att hänföra också chefen för till den aktuella kretsen. Säkerhetspolisen är visserligen ingen egen förvaltningsmyndighet utan hör till Rikspolisstyrelsen.2 Säkerhetspolischefen anställs dock genom beslut av regeringen för en bestämd tid, och Säkerhetspolisen och dess chef har en sådan ställning att arbetet i realiteten är ett myndighetschefsarbete.3 Domstolar är myndigheter, men inte förvaltningsmyndigheter. Anställningsvillkoren för chefer vid sådana myndigheter behandlas därför inte av utredningen. På grund av särskilda bestämmelser omfattas inte heller anställningsvillkoren för cheferna för för högskoleservice respektive av utredningens uppdrag.4 Totalt är det 198 chefer som berörs av utredningen. Vilka dessa är framgår av bilaga 2. Utredningsarbetet har bedrivits på sedvanligt sätt. Den särskilde utredaren och sekretariatet har regelbundet träffats för planering, överläggningar, genomgång av texter m.m. Sju sammanträden har hållits med utredningens experter. Sekretariatet har dessutom haft särskilda överläggningar med experterna. Vi har studerat propositioner, betänkanden och litteratur som har relevans för våra frågor. Vi har haft sex organiserade samtal med omkring en fjärdedel av nu verksamma myndighetschefer (bl.a. generaldirektörer och rektorer), vid vilka vi i mindre grupper talat om myndighetschefers villkor. Också i andra sammanhang har vi träffat och talat med myndighetschefer, t.ex. vid en sammankomst för lärosätenas rektorer. Vi har även samtalat med ett stort antal landshövdingar och fått del av deras synpunkter på anställningsvillkoren. Vi har haft möten med personalchefer inom samt ett antal statssekreterare för att ur ett arbetsgivarperspektiv få synpunkter på villkoren. Vi har också medverkat vid olika sammankomster ordnade för myndighetschefer av t.ex. föreningen för 2Detta framgår av förordningen (1989:773) med instruktion för . 3Se 7 och 10 §§ förordningen (2002:1050) med instruktion för Säkerhetspolisen. I 7 § anges att säkerhetspolischefen ansvarar – med de inskränkningar som följer av tredje stycket samma bestämmelse – för bl.a. den löpande verksamheten vid . 4Det är styrelserna i Verket för högskoleservice respektive som anställer chefen för dessa myndigheter. Se 5 § förordningen (2007:1291) med instruktion för Verket för högskoleservice och 13 § förordningen (2007:829) med instruktion för . Utredningens uppdrag och arbete generaldirektörer () och (). Vi har också medverkat vid en sammankomst för lärosätenas styrelseordföranden. Sammantaget har vi fått synpunkter på vårt uppdrag från ett mycket stort antal personer. I enlighet med direktiven har vi samrått med , () och SUHF. I kapitel 2, Så styrs myndigheterna, redogör vi kortfattat för hur regeringen styr myndigheterna. Syftet med kapitlet är att beskriva den styrmiljö som myndighetscheferna verkar i och ska förhålla sig till. I kapitel 3, Myndighetschefens roll i statsförvaltningen, finns en beskrivning av bl.a. utnämningsmakten och arbetsgivar- och arbetstagarförhållandet. I kapitel 4, Rekrytering, beskrivs hur det går till när regeringen rekryterar myndighetschefer. I kapitel 5, Anställningsform, redogör vi för de former för anställning av en myndighetschef som förekommer. I kapitel 6, Lön och andra villkor under anställningen, beskriver vi vilka villkor som gäller . I kapitlet finns bl.a. en redogörelse för den individuella lönesättningen och de särskilda villkoren för anställning. Vi beskriver också vilka möjligheter som finns till utbildning, chefsutveckling och annat stöd. I kapitel 7, Förflyttningsinstrumentet och vissa andra möjligheter att skilja en myndighetschef från anställning, redogör vi för bl.a. förflyttningsinstitutets bakgrund och nuvarande tillämpningen. Vi beskriver även vad som gäller för de myndighetschefer som inte omfattas av instrumentet. I kapitel 8, Avgångsförmåner, beskriver vi nuvarande reglering av avgångsförmåner (inkomstgaranti och avgångsvederlag). Vi redovisar också bl.a. statistik och nuvarande finansiering. Med utgångspunkt i den bakgrunds- och nulägesbild som ges i kapitel 2–8 redogör vi för våra överväganden och förslag i kapitel 9. Detta kapitel är av naturliga skäl omfattande och bygger på innehållet i de inledande kapitlen. I kapitel 10 finns konsekvenserna av utredningens förslag och i det avslutande kapitel 11 finns kommentarer till författningsförslagen. Utredningens uppdrag och arbete Det finns också fyra bilagor. I bilaga 1 finns, som ovan angetts, utredningens direktiv. I bilaga 2, Myndighetschefer, förtecknas bl.a. vilka chefer som omfattas av utredningen. I bilaga 3, Mer om avgångsförmåner, finns bl.a. historik och exemplifierande beräkningar vad gäller sådana förmåner. I bilaga 4, Andra chefer, finns en kortfattad beskrivning av villkor för höga chefer i den danska och engelska statsförvaltningen. Vi redogör också för t.ex. viss lönestatistik för chefer i det svenska näringslivet samt inom kommuner och landsting. I direktiven anges att utredningen bl.a. ska bedöma om anställningsvillkoren för myndighetschefer har varit tillräckligt attraktiva för att attrahera de mest lämpade personerna. För att inhämta synpunkter på villkoren för anställning har utredningen därför, som nämndes, genomfört ett antal samtal med personer som i sitt arbete direkt eller indirekt påverkats och kommer att påverkas av hur villkoren ser ut. Metoden som använts för en del av dessa samtal är personliga möten (samtal) av förtrolig karaktär med ett stort antal myndighetschefer i mindre grupper, personalchefer inom samt ett urval av statssekreterare. Modellen brukar i engelskspråkig litteratur kallas för semistrukturerad, dvs. ett visserligen standardiserat men ändå löst sammanhållet frågebatteri med öppna svarsalternativ. Vi har dessutom förberett samtalsdeltagarna genom att skicka ut ett frågeunderlag innan samtalen ägt rum. Genom samtalsmetoden är det möjligt att fånga in information som inte är förväntad, och den ger utrymme för bredare reflektioner samt uppfattningar som kanske inte hade kunnat upptäckas genom frågor med låsta svarsalternativ. Standardiserade svarsalternativ begränsar personernas möjligheter att formulera sina tankar. Ett lösare sammanhållet frågebatteri ger möjligheter att under samtalet anpassa frågornas formulering till personernas förutsättningar och på så sätt undvika missförstånd. Skulle samtalspersonerna missuppfatta en fråga, är det lätt för samtalsledaren att upptäcka och korrigera ett sådant missförstånd. Erfarenheten har också visat att det kan vara lättare att få chefer att ställa upp för intervjuer om man använder sig av en mer samtalsliknande intervju- Utredningens uppdrag och arbete modell med öppna svarsalternativ.5 För att främja öppenhet och uppriktighet garanterade vi också samtalspersonerna förtrolighet. Samtalsmetoden har dock inte bara positiva sidor. För det första är den tidskrävande och för det andra är den inte vetenskaplig. Dessa två omständigheter vägs dock upp av möjligheten att få ta del av intressanta synpunkter och infallsvinklar. Dessutom har samtalen bidragit till värdefulla insikter i hur myndighetscheferna upplever staten som arbetsgivare, och hur arbetsgivarens företrädare upplever arbetsgivarrollen. 5 Mer om fördelar med den s.k. samtalsmetoden, se för utveckling i staten () studie I statens tjänsten roll med många bottnar s. 14 f. 2 Så styrs myndigheterna I detta kapitel kommer vi att kortfattat beskriva hur regeringen styr myndigheterna. Syftet med kapitlet är att redogöra för den styrmiljö myndighetschefer verkar i och ska förhålla sig till. Regeringen ska styra riket (1 kap. 6 § regeringsformen (1974:152), RF). Den offentliga sektorn utmärks av att den är full av motstridiga intressen. Staten är en rättsordning för att hantera dessa konflikter och denna komplexa målbild. Att bilda regering handlar bl.a. om att se till att legitima intressen får starka företrädare så att intressena kan brytas mot varandra inför regeringens kollektiva beslut.1 RF föreskriver att regeringens ärenden ska beredas i ett regeringskansli i vilket departementen ingår (7 kap. 1 § RF). Departementen är regeringens stabsorgan. Regeringens sammanträden är navet i verksamhet. Myndigheterna lyder under regeringen, och det är regeringen som lämnar uppdragen till de statliga myndigheterna, med undantag för de myndigheter som lyder under . Det är regeringen som ytterst är ansvarig för allt som myndigheterna gör, utom på det område där förvaltningens lydnadsplikt mot regeringen inte gäller, dvs. i fråga om beslut som rör myndighetsutövning mot en enskild eller mot en kommun eller som rör tillämpningen av lag (se 12 kap. 2 § RF). lyder under regeringen som kollektiv, inte under ett enskilt statsråd. 1 Det allmännas verksamhet är typiskt sett full av olika målkonflikter som ska hanteras, och regeringen har att värna om en lång rad mål eller värden.