sou · GYB399 · 2011-01-01 00:00:00 — Uppdelningen på två lagar skapar otydligheter beträffande lagstiftningens innehåll. Det förebyggande arbetet för att motverka kränkande behandling i skolorna behöver förstärkas. Detta ansvar åvilar i första hand skol- huvudmännen. De statliga myndigheterna Skolinspektionen/BEO och DO fullgör alla viktiga uppgifter i skolan, genom att ansvara för granskning av likabehandlingsplaner samt genom att efter an- mälan arbeta med individärenden rörande diskriminering eller and- ra former av kränkande behandling. Den nuvarande uppdelningen på två myndigheter försvårar detta arbete. Skolinspektionen har en större närvaro i och kunskap om skolan och har därmed bättre förutsättningar att bidra till att stärka det förebyggande arbetet. Skolans sex- och samlevnadsundervisning är viktig ur ett jäm- ställdhetsperspektiv och en viktig del i arbetet med att motverka kränkande behandling. Det är angeläget att denna undervisning tas på allvar och bedrivs med bra kvalitet. Sex- och samlevnadsunder- visningen ska alltid utgå från en bred förståelse av sexualitet och hur olika förväntningar på pojkars och flickors sexuella uttryck påverkar och inbegriper förekomst av kränkningar på grund av kön, sexuell läggning och könsöverskridande identitet och uttryck. Vår bedömning är att sex- och samlevnadsundervisningen i skolan är av stor betydelse för hur kränkningar som har sin grund i kön och sexualitet får utrymme. Ett ökat fokus behövs på ämnesstoff och ämnesdidaktik Det är naturligt att diskussionen om jämställdhet i skolan handlar om klassrumsinteraktioner och det sociala samspelet mellan elever samt mellan skolans personal och eleverna. Men det finns alltså även viktiga jämställdhetsaspekter på skolans ämnen och på ämnes- didaktiken. Det finns ett behov att förstärka den del av jämställdhetsarbetet som handlar om ämnesstoffet och ämnesdidaktiken. Ämnesstoffet måste spegla både kvinnors och mäns erfarenheter. daktikten och arbetssätten i skolan bör så långt möjligt bygga på evidens, och varieras för att passa elevers olika sätt att lära. Tidiga insatser behövs för att upptäcka och stödja flickor och pojkar med psykosociala problem och svårigheter i skolan Flickor känner sig mer stressade över skolarbetet och oroar sig mer för relationer till andra än vad pojkar gör. Dåliga skolresultat leder sannolikt till dålig självkänsla, som bakomliggande psykisk problematik gör det svårt att prestera i skolan. Flera studier bekräftar samma bild av en ökad sårbarhet för flickor med början i de yngre tonåren för internaliserande psykiska problem, som ängslighet och depression, men även lägre självuppfattning. Även om flickor som grupp presterar bättre än pojkar, finns bland flickor i tonåren en psykologisk otillfredsställelse, en ökad oro, som uttrycker sig i depressiva symptom, ätstörningar, ökade själv- mordsförsök och sedan leder till allvarliga tecken på psykisk ohälsa bland unga kvinnor (SOU 2010:79). Pojkar har större problem i skolan vid skolstart och flera av dem riskerar att bli underpresterande på grund av detta. Pojkar uppvisar också generellt mer externaliserande problem – dvs beteendestörning, aggressivitet, regelbrytande och anti-socialt be- teende, som ofta riktas mot andra. Att det finns en grupp pojkar som uppvisar en lägre nivå av kompetens inom flera områden, kan också påverka förväntningarna i hela gruppen. Läraren kan påverkas av den lågpresterande pojkgruppen och kan börja behandla pojk- gruppen och flickgruppen på ett stereotypiskt sätt, som om alla var lika. Det kan leda till att läraren oavsiktligt och omedvetet sänker sina förväntningar på alla pojkar (SOU 2010:79). Vi vet att problemen för elever med skolsvårigheter och svik- tande psykosocial hälsa tenderar att bli värre . Det är med andra ord essentiellt att följa upp och stödja de barn och ungdomar som uppvisar avvikelser i beteende på ett tidigt stadium (SOU 2010:79). Det är viktigt att denna uppföljning sker baserat på kunskap om könsskillnaderna gällande symptomen på ohälsa kopp- lat till olika utvecklingsfaser och livssituationer. Detta får dock inte leda till stereotypiseringar baserat på kön. En svår balansgång! En satsning på läsning kan minska könsskillnaden i skolprestationer, och ge stöd åt både flickor och pojkar med läs- och skrivsvårigheter I ämnet svenska presterar pojkar som grupp sämre än flickor – i meritvärde (betyg) uppnår pojkar i svenska av vad flickorna gör, att jämföra sammantaget för alla äm- nen. Skillnaden mellan flickors och pojkars genomsnittliga betyg är således större i svenska än i många andra ämnen. Vi vill särskilt understryka betydelsen av att eleverna får goda färdigheter i läsning och skrivning, och att skolorna tidigt upp- märksammar flickor och pojkar med läs- och skrivsvårigheter. Det finns generellt ett stort gap mellan flickors och pojkars skolpresta- tioner i läsning och skrivning. Det finns dessutom en övervikt av pojkar i den grupp elever som har läs- och skrivsvårigheter. God läsfärdighet hör ihop med goda skolprestationer över lag. Det finns överspridningseffekter från läsfärdigheten – det vill säga kunskaper i läsning är viktig för skolframgång i flera ämnen. Frågan om läs- och skrivförmåga har således även en jämställdhetsaspekt. En generell förbättring av läs- och skrivfärdigheter bör därför kunna bidra till att minska könsskillnaderna i skolprestationer. Det är dock viktigt att inte glömma att det även finns många flickor som har läs- och skrivsvårigheter, liksom det finns många pojkar som läser och skriver med liv och lust. Uppmärksamheten på pojkarnas relativt sämre skolprestationer och läsförmåga, får alltså inte skymma det självklara faktum att det också finns flickor som behöver extra stöd för läs- och skrivinlärningen. Det är viktigt att ett genusperspektiv läggs på kommande läs- satsningar. Det är också angeläget att arbetssätt utvecklas och ges spridning, som skolorna kan tillämpa för att förbättra under- visningen i läsning och skrivning, för flickor och pojkar elever med läs- och skrivsvårigheter. Forskningsbaserad kunskap behövs om hur olika undervisningsmetoder fungerar för olika grupper av elever Det saknas en samlad bild av den befintliga forskningsbaserade kunskapen om hur olika arbetssätt och undervisningsmetoder fun- gerar i klassrummet. Detta gäller generellt, och även gällande grup- perna flickor och pojkar. Många antar exempelvis att en under- visningsmetodik, som anses ha blivit vanligare , som lägger ett större ansvar på eleverna att arbeta självständigt utan handledning av läraren, kan vara en nackdel särskilt för vissa pojkar. Detta eftersom forskningen visar att flickor som grupp anstränger sig mera i skolan och är mer ansvarstagande och självgående. Tilläggas bör att det förstås även finns flickor som har svårt att klara av att prestera väl i en miljö som präglas av en hög grad av icke lärarledd skoltid. Frågan om eget arbete i skolan är komplex. Det finns förstås också fördelar med att elever lär sig arbeta självständigt, och själv- ständigt arbete kan utformas på olika sätt, i och utanför klass- rummet. Självständigt arbete utan tät uppföljning och styrning av en lärare är dock ingen bra undervisningsmetod. Det är således vik- tigt att kunskap utvecklas om hur olika arbetssätt och under- visningsmetoder i skolan fungerar generellt och för olika grupper av elever. Frågan har även en köns- och genusaspekt. Skolan behöver även kunskap om hur forskning omsätts i prak- tiskt handlande. Kunskap om ämnesdidaktik och jämställdhet be- höver fördjupas. inriktas både skolans innehåll och lärarutbildningen mer mot ämneskunskap och ämnesdidaktiska frågor. I detta sammanhang behöver också kunskapen utvecklas om jämställdhetsaspekter på innehållet och undervisningen i olika äm- nen. Vidare saknas svensk forskning gällande kränkningar och krän- kande behandling, specialpedagogik och kön samt om vilka prefe- renser som styr elevernas val till gymnasieskolan och till högskolan. Det saknas även djupare kunskap om de begränsningar i skolan för flickor och pojkar som följer av den hedersrelaterade problema- tiken. Pojkproblemet inom utbildningsområdet ska tas på allvar Ett uppmärksammat problem är pojkkrisen i ut- bildning – dvs. fenomenet att pojkar som grupp tenderar att pres- tera sämre genom utbildningssystemet och att gruppen därmed riskerar att bli utbildningsförlorare. Fenomenet har uppmärksammats inte endast i , utan även i flertalet jäm- förbara länder. Det finns dock ingen konsensus om problemets natur, eller ens om att det existerar ett problem knutet till pojkar och utbildning. Det finns givetvis många pojkar och unga män som presterar väl och utvecklas bra i skolan och i den högre utbildningen. Det finns även många flickor och unga kvinnor som av olika skäl har skol- svårigheter och som inte kommer till sin rätt i skolan. Men på aggregerad nivå finns ändå ett mönster, som består i att pojkar/män som grupp faktiskt presterar sämre på flera nivåer i utbildnings- systemet. Detta mönster bör enligt vår mening tas på största allvar och ligga till grund för reflektioner och samtal om vad som kan göras för att ge elever oavsett kön de allra bästa förutsättningar för lärande och utveckling i skolan. En del av Pojkproblemet är att det inte anses coolt för poj- kar att anstränga sig i skolan. Framgång ska uppnås utan ansträng- ning. De könsnormer som råder för pojkar tenderar även att vara trängre än motsvarande normer för flickor. När pojkar börjar skolan har de i genomsnitt inte nått samma utveckling på flera områden: språkliga, kognitiva, sociala och fin- motoriska. Detta kan leda till att fler pojkar får svårigheter att hänga med i skolan, och att lärarnas förväntningar tenderar att vara lägre ställda på pojkarna. När pojkarna kommit i fatt i mognads- hänseende, så borde flickor och pojkar prestera på samma nivå i skolan. Att så inte alltid sker, kan delvis förklaras med att en del pojkar med tidiga skolsvårigheter har lärt sig att hantera tidiga misslyckanden i skolan så sätt att de inte prioriterar skolarbetet. Man satsar i stället på att på att vara duktig och få bekräftelse inom andra områden, såsom idrott till exempel. Forskning visar även att barn tenderar att identifiera sig med andra barn av samma kön. Det finns en risk för att pojkar som inte prioriterar skolan blir norm- givande för andra pojkar. En för skolarbetet negativ kamratkultur kan alltså uppstå i förbindelse med pojkarnas senare mognad. Mycket av könsskillnaderna är socialt konstruerade. Uttrycks- sätt, klädsel, föreställningar om vad som är manligt och vad som är kvinnligt, har varierat i historien och skiljer sig mellan länder, kulturer, åldrar och grupper. Men skillnaderna är också biologiska. Av professor rapport på uppdrag av vår delegation (SOU 2010:52) framgår att robusta biologiska data går hand i hand med observationsdata som talar om pojkars senare mognad till vuxenhet. Den kunskapen kan vara gynnsam för ett bra jämställd- hetsarbete, till exempel om den leder till att större hänsyn tas till pojkars förmåga till inlärning i vissa åldrar. Men om kunskapen leder till att alla flickor förväntas mogna före alla pojkar, riskerar både pojkar och flickor att bedömas utifrån förutfattade meningar och inte utifrån sina individuella förutsättningar. En annan viktig lärdom av rapport är ju att det föreligger stora över- lappningar mellan grupperna flickor och pojkar! Utbildning och fortbildning behövs av lärare och skolledning Lärare behöver kunskaper för att kunna anlägga jämställdhets- perspektiv på ämnesinnehållet och ämnesdidaktiken i skolan. Jämställdhet är ett kunskapsområde. Brist på kunskap hos den personal som verkar i skolan riskerar bland annat leda till att fördomar om kvinnor och män, flickor och pojkar återskapas utan att problematiseras. Kunskaper om genus och om frågor rörande barns och ung- domars utveckling och grundläggande behov behöver stärkas i lärarutbildningen och rektorsutbildningen och även i fortbildningen lärare, skolledare och annan personal i skolan. Föräldrarna och omgivningen har stor betydelse för skolans jämställdhetsarbete Synen på jämställdhet och genus skiftar mellan olika individer och familjer. I vissa familjer ses könsmönster i hög grad som förhand- lingsbara och utbytbara. Men många unga i lever i familjer och sociala omgivningar med normsystem där könsmönstren i större eller mindre utsträckning ses som låsta och förutbestämda. Prin- ciper om isärhållande av könen kan vara starkt förankrade, och de begränsningar för individen som följer därav kan vara mycket starka. I särskild utsträckning drabbas flickor eller kvinnor av begränsningar, men även pojkar drabbas. Ett särskilt jämställdhetsproblem är de så kallade hedersre- laterade problemen. Den hedersrelaterade kulturen har rötter i patriarkala samhällen främst kring , i och i delar av Central- och , men kan även upprätthållas eller uppstå här i . Hederstänkande får inte stå i vägen för alla elevers rätt till kun- skap, oberoende av kön, etnicitet etcetera. (SOU 2010:84). Förslag till regeringen för att förbättra jämställdheten i skolan i detta betänkande har vi presenterat en rad förslag i syfte att förbättra och stärka jämställdheten i skolan. Dessa förslag åter- ges nedan i punktform. Vi föreslår att: Den nuvarande regleringen av åtgärder och förbud mot diskri- minering och trakasserier av barn och ungdomar som söker till eller deltar i verksamhet som sker med stöd av skollagen (2010:800) flyttas från diskrimineringslagen till skollagen. Som en följd av detta ska Skolinspektionen och Barn- och elevombudet ta över ansvaret för tillsynen rörande diskriminering och trakas- serier samt utredningen av överträdelser av dessa förbud. Vi föreslår regeringen att: uppdra åt att i samråd med och ta fram ett allmänt råd om hur skolan i samverkan med elevhälsan tidigt kan identifiera och stödja flickor och pojkar med sviktande psykosocial hälsa och skolsvårigheter. Vi föreslår regeringen att: utifrån det av antagna jämställdhetspolitiska målet formulera följande övergripande jämställdhetsmål för skolan: Jämställdhet i skolan råder när flickor och pojkar har samma makt och möjlighet att påverka skolan, det egna lärandet och den egna utvecklingen. ge i uppdrag att ta fram ett stödmaterial som baserat på evidens behandlar arbetssätt som skolorna kan tillämpa för att förbättra undervisningen i läsning och skrivning, för flickor och pojkar. I det allmänna rådet bör särskilt behandlas arbetssätt för att tidigt stödja pojkar och flickor med läs- och skrivsvårig- heter. ge i uppdrag att med hjälp av ämneskunniga forskare granska kvaliteten i läromedel och annat undervisningsmaterial för den obligatoriska skolan och gymnasieskolan. Såväl jäm- ställdhetsaspekter som andra kvalitetsaspekter bör beaktas. ge i uppdrag att, i samråd med Specialpedagogiska skolmyndigheten och Skolinspektionen, med ett genusperspektiv, utreda och analysera orsakerna, omfattningen, inriktningen och könsfördelningen när det gäller samtliga former av särskilt stöd som ges till elever i . Inom ramen för uppdraget bör förutsättningarna för att bygga upp en nationell statistik inom området utredas. ge Skolinspektionen i uppdrag att granska de utredningar som ligger till grund för beslut om särskilt stöd samt det åtgärdspro- gram som blir följden av dessa utredningar. Uppdraget kan ges som ett tilläggsuppdrag till det pågående uppdraget att granska kom- muners rutiner för utredning inför mottagande i särskolan (U2010/4860/G). ge i uppdrag att förlänga den pågående fortbildningen för lärare eller skolledare i sex- och samlevnad. ge i uppdrag att förlänga den pågående fortbildningen för skolledare om hedersrelaterad problematik i skolan. ge i uppdrag att anordna särskild utbildning för lärare eller skolledare om sex- och samlevnad. ge Skolinspektionen i uppdrag att i samråd med granska kvaliteten i skolornas undervisning i sex- och samlevnad. ge i uppdrag att besluta om ändringar i målformu- leringarna gällande rektorsutbildningen, så att jämställdhet ska genomsyra hela rektorsutbildningen. ge i uppdrag att besluta om ändringar gällande inne- hållet i rektorsutbildningen, så att ett obligatoriskt moment om hedersproblematiken ska ingå i utbildningen. ge i uppdrag att genomföra den återkommande atti- tydundersökningen i skolan på ett sådant sätt att resultaten kan redovisas uppdelat på kön. ge den nya utvärderingsfunktionen i uppdrag att initiera studier om samt göra kunskapssammanställningar och utvärderingar av- seeende metoder och arbetssätt som bidrar till att motverka traditionella könsmönster i skolan och i undervisningen. Det är viktigt att studier, kunskapssammanställningar och utvärderingar av studier rörande undervisning och arbetssätt i skolan har ett genus- och könsperspektiv så att pojkar och flickor får samma makt och möjligheter att lära sig och utvecklas i skolan. ge en myndighet, exempelvis Nationella sekretariatet för genus- forskning vid eller , i uppdrag att återkommande uppdatera bibliografin Svensk forskning om jämställdhet och skola 1969-2009 (SOU 2010:36). ge i uppdrag att i samråd med Nationella sekretariatet för genusforskning vid förvalta den breda kunskapsbas rörande genus och jämställdhet i skolan som med stöd av regeringens uppdrag upparbetats av vår delegation, och Kommuner och Landsting. Det är viktigt att uppdraget inriktas mot strategier för jämställd- hetsintegrering och att materialet finns lätt tillgängligt för lärare, skolledning och annan personal i skolan. Våra förslag till insatser för att utveckla och stärka jämställdheten i skolan påverkar inte statens eller skolhuvudmännens samlade kostnader för verksamheten. Ett av våra förslag är att den nuvarande regleringen av åtgärder och förbud mot diskriminering och trakasserier av barn och ung- domar som söker till eller deltar i verksamhet som sker med stöd av skollagen (2010:800) ska flyttas från diskrimineringslagen till skollagen. Som en följd av detta ska Skolinspektionen och Barn- och elevombudet ta över ansvaret för tillsynen rörande diskrimi- nering och trakasserier samt utredningen av överträdelser av dessa förbud. Vi anser att det är naturligt att de resurser som Diskri- mineringsombudsmannen (DO) förfogar över för att arbeta med tillsyn och överträdelse av förbud mot diskriminering och trakas- serier i skolan i samband med denna förändring överförs från DO till Skolinspektionen och Barn- och elevombudet. Det rör sig om resurser motsvarande ett begränsat antal tjänster vid DO; hur en resursövergång ska ske bör bestämmas i den fortsatta beredningen. Vi bedömer att förslaget inte påverkar den samlade kostnaden för staten. Vi föreslår vidare att regeringen ger i uppdrag att besluta om ändringar i målformuleringarna gällande rektorsut- bildningen, med innebörden att jämställdhet ska genomsyra hela rektorsutbildningen. Vi föreslår även att regeringen ger i uppdrag att besluta om ändringar gällande innehållet i rektors- utbildningen, med innebörden att ett obligatoriskt moment om hedersproblematiken ingår i utbildningen. Vi bedömer att dessa förslag inte påverkar den samlade kostnaden för utbildningen. Vi föreslår även att regeringen ger i uppdrag att ta fram ett allmänt råd som baserat på evidens behandlar arbetssätt som skolorna kan tillämpa för att förbättra undervisningen i läsning och skrivning, för flickor och pojkar. I det stödmaterial bör särskilt behandlas arbetssätt för att tidigt stödja pojkar och flickor med läs- och skrivsvårigheter. Vi föreslår också att regeringen uppdrar åt att i samråd med och ta fram ett allmänt råd om hur skolan i sam- verkan med elevhälsan tidigt kan identifiera och stödja flickor och pojkar med sviktande psykosocial hälsa och skolsvårigheter. Vi bedömer att kostnaderna för att ta fram dessa allmänna råd ryms inom ramen för de berörda myndigheternas förvaltningsanslag. Ett annat av våra förslag är att regeringen ger i uppdrag att med hjälp av ämneskunniga forskare granska kvaliteten i läromedel och annat undervisningsmaterial för den obligatoriska skolan och gymnasieskolan. Såväl jämställdhetsaspekter som andra kvalitetsaspekter bör beaktas. Uppdraget bör kunna genomföras under ett eller två verksamhetsår, och bör till stor del kunna finan- sieras inom ramen för förvaltningsanslag. Ytterligare ett av våra förslag är att regeringen ger i uppdrag att i samråd med Specialpedagogiska skolmyndigheten, och Skolinspektionen utreda och ur ett genusperspektiv analysera orsakerna till samt omfattningen, inriktningen och könsfördelningen på samtliga former av särskilt stöd som ges till elever i . Vi föreslår även att regeringen ger Skolinspektionen i uppdrag att granska de utredningar som ligger till grund för beslut om särskilt stöd samt de åtgärdsprogram som blir följden av dessa utredningar. Även dessa uppdrag menar vi bör kunna finansieras inom ramen för de berörda myndigheternas ordinarie förvaltningsanslag. Vi föreslår också att regeringen ger i uppdrag att genomföra den återkommande attitydundersökningen i skolan på ett sådant sätt att resultaten kan redovisas uppdelat på kön. Detta borde vara en självklarhet, menar vi. De jämförelsevis blygsamma merkostnader som förslaget medför bör kunna finansieras inom ramen för förvaltningsanslag. Ytterligare ett av våra förslag är att regeringen ger en myndig- het, exempelvis Nationella sekretariatet för genusforskning vid eller , i uppdrag att återkom- mande uppdatera bibliografin Svensk forskning om jämställdhet och skola 1969–2009 (SOU 2010:36). Uppskattningsvis krävs en arbetsinsats för en kvalificerad medarbetare motsvarande omkring en arbetsvecka för att utföra detta arbete. kostnaderna för detta arbete bör inrymmas inom ramen för den berörda myndighetens förvaltningsanslag. Vi föreslår även att regeringen ger i uppdrag att i samråd med Nationella sekretariatet för genusforskning vid uni- versitet förvalta den breda kunskapsbas rörande genus och jämställd- het i skolan som med stöd av regeringens uppdrag upparbetats av vår delegation, och Kommuner och Landsting. Det är viktigt att uppdraget inriktas mot strategier för jämställdhetsintegrering och att materialet finns lätt tillgängligt för lärare, skolledning och annan personal i skolan. Vi menar att kost- naderna för detta uppdrag bör inrymmas inom ramen för berörda myndigheters förvaltningsanslag. Vi föreslår också att regeringen ger i uppdrag att förlänga den pågående fortbildningen för lärare eller skolledare i sex- och samlevnad respektive om den hedersrelaterade problema- tiken i skolan. Flera lärosäten har på uppdrag genom- fört kurser för lärare i sex- och samlevnad, som omfattat 7,5 hög- skolepoäng, , och höst- terminen 2010. Det finns således kursplaner, litteraturlistor osv. framtagna för dessa kurser. På motsvarande sätt finns färdiga kurser rörande den hedersrelaterade problematiken i skolan. Men tanken på att förberedelserna och planeringen av kurserna vid läro- sätena redan är gjord, så bör det vara möjligt att fortsätta dessa kurser, till en lägre kostnad än den kostnad som initialt gällde för kurserna. Vi är dock medvetna om att dessa kurser är förhållandevis resurskrävande. I sammanhanget vill vi erinra om att regeringen i budgetpropositionen (prop. 2010/11:1) avsatt medel för att stödja projekt och insatser som främjar jämställdhet mellan kvinnor och män (anslag 3:1 Särskilda jämställdhetsåtgärder under utgiftsområde 13). Vi menar att medel från detta anslag bör kunna ianspråktas för de aktuella kurserna. Vi föreslår även att regeringen ger i uppdrag att i särskild ordning anordna kortare utbildning för lärare eller skol- ledare om sex- och samlevnad. En sådan utbildning kan exempelvis bedrivas via ett antal regionala endagarskonferenser. Även kost- naderna för dessa konferenser bör kunna finansieras med medel från det ovan nämnda anslaget för särskilda jämställdhetsåtgärder. Vi föreslår vidare regeringen att uppdra åt den nya utvärde- ringsfunktionen som ska inrättas