sou · GYB355d2 · 2011-01-01 00:00:00 — Antalet anmälningar till ger av samma skäl inte heller någon säker vägledning när det gäller om- fattningen av diskrimineringen mot romer. Det finns förmodligen där också ett stort mörkertal. Antiromska hatbrott mot romer i har lett till mord på enskilda romer framförallt i , och till vålds- aktioner i flera andra länder. Kvinnor är flerfaldigt diskriminerade som romer och som kvinnor. I European and () posi- tionspapper inför den andra om romska frågor uppmanar ERTF EU:s medlemsstater att bekämpa de stereotypiska attityderna gentemot romska kvinnor och flickor vilka lider av flerfaldig diskriminering på grund av sitt kön och sin etnicitet, särskilt när det gäller rätten till utbildning, rätten till arbete och rätten till hälsa. 13.6Diskrimineringens rötter – antiziganism Delegationen tvekar inte att slå fast att romer är den mest utsatta gruppen när det gäller diskriminering i såväl som i . Diskriminering av romer i omfattas dessutom inte av någon skamkänsla utan har hög social acceptans. Hatbrotten mot romer har vuxit i omfattning i övriga . Rätten att inte blir diskriminerad Roten till diskriminering och hatbrott mot romer finns i den särskilda slags rasism riktad mot romer, antiziganism (anti- roma/n/ism), som ännu inte är typifierad i konventioner mot diskriminering och rasism men som förekommer i sin adjektiv- form, antiroma/ antiromani i rapportering från ODIHR (Office for Democratic Institutions and Human Rights) och andra mänsk- liga rättighetsorgan i . Antiziganism kan sägas vara den i mest accepterade formen av rasism. Antiziganistiska atti- tyder påminner till sin karaktär om antisemitiska attityder och kan antas ligga bakom till exempel de hårda reaktionerna gentemot romer som utnyttjar sin rätt till fri rörlighet på samma villkor som andra EU-medborgare. Det finns ännu ingen allmänt spridd definition av antiziganism eller antiroma/n/ism och den behandlas sällan som ett problem i sig, utan antas falla in under allmänna hänvisningar till rasism, till exempel i det av EU antagna rambeslutet om bekämpandet av rasism – Framework Decision on Combating Racism and Xeno- phobia (2008/913/JHA ). Begreppet access to , tillgång till rättvisa, handlar om att utsatta grupper riskerar att ha sämre tillgång till rättssamhällets institutioner, antingen för att institutionerna inte är fysiskt till- gängliga på grund av avstånd eller brist på resurser, eller för att institutionerna är präglade av fördomar och tillämpar diskrimine- ring. Andra barriärer kan vara när utsatta grupper inte är medvetna om sina rättigheter, eller när institutioner eller processer upplevs som komplicerade eller hotfulla. Rättssäkerhet är en väsentlig del av de grundläggande mänskliga rättigheterna. Den bygger på att alla medborgare verkligen har tillgång till rättvisa enligt ovan. Delegationen konstaterar att romers tillgång till rättvisa i är starkt begränsad. Det handlar såväl om att diskriminering existerar inom statsapparaten och rättssamhällets institutioner som om romers bristande kunskap om sina rättigheter. Romer i övriga har ett bristande förtroende för rättssystemet. Det yttrar sig bland annat i att mellan 66–av alla romer inte gjort någon anmälan i anledning av den senaste gången de utsattes för diskriminering. Rätten att inte bli diskriminerad nämna någon organisation eller instans som kan hjälpa dem om de utsätts för diskriminering, enligt EU-MIDIS (2009) The . Det finns ett dessutom ett kunskapsgap när det gäller EU-direktiv och nationell lagstiftning hos medborgare, jurister och enskilda organisationer, konstaterar i sitt arbetspapper3. En liknande situation råder i . Att romer har bristande kunskap om sina rättigheter har framkommit inte minst genom DO:s arbete, och att förtroendet är lågt för rättssamhällets möjlig- heter att försvara romers rättigheter har lyfts fram i delegationens kontakter med romer och romska organisationer. Rättsväsendets påverkan på romernas socioekonomiska situa- tion är begränsad, däremot är tillgången till juridisk rättvisa avgörande för trygghet, rättstrygghet och rättssäkerhet. Underlaget för en bedömning av romers tillgång till rättvisa och frihet från diskriminering i kontakt med rättsväsendet är ytterst begränsat. Antalet ärenden hos Diskrimineringsmannen är ett otillräckligt underlag för generella slutsatser och andra undersökningar har gällt personer med utländsk bakgrund. Parallellt med utredningsarbetet har en av delegationens leda- möter analyserat ärenden som rör rättsväsendets behandling av en romsk familj. Analysen ledde till anmälningar, först till Justitie- kanslern – JK – och därefter till ombudsmän – JO. Båda dessa instanser avvisade ärendet på formella grunder.4 Båda anmälningarna innehöll en begäran om en bred, djup och oberoende granskning av hur familjen behandlats. Det är delegationens uppfattning att den granskning som efter- lystes och som förefaller synnerligen motiverad, skulle ge underlag för en väl motiverad och nyttig självprövning för hela rättsväsendet och för berörda övervakningsorgan – JK, JO och riksenheten för polismål vid åklagarmyndigheten. Delegationen ställer sig bakom om att en oberoende granskning genomförs för att klarlägga samhällets ansvar för familjens nu- varande situation och för att mildra effekterna av de fel och brister som kan klarläggas. Det är också angeläget att klarlägga vilka åtgärder som krävs för att förhindra upprepningar. Delegationen föreslår att en sådan granskning sker inom ramen för en sannings- och uppdrag. 3Commission staff working document SEC (2010) 400. 4JK, beslut , dnr 6539-09-21, JO, beslut , dnr 7148-2009. Rätten att inte blir diskriminerad Enligt minoritetsspråkskonventionen förbinder sig undertecknande stater att tillse att berörda myndigheter, organisationer och per- soner informeras om de nationella minoriteternas rättigheter och skyldigheter. Erfarenheterna från nuvarande förvaltningsområden visar med stor tydlighet hur bristande information om existerande rättigheter påverkar enskildas möjligheter att nyttja rättigheterna. Okunskap om gällande regelverk och bristande information till allmänheten har bidragit till att den av beslutade minoritetspolitiska reformen inte fått avsedd effekt. Av i läns uppföljning av minoritets- språkslagarna framgår att av de tillfrågade myndigheterna inom förvaltningsområdena inte hade informerat sina anställda om den nya lagstiftningen och om rätten att få använda finska och meänkieli, trots att lagen då redan gällt . När det gäller rätten att få använda samiska var motsvarande siffra . Av senare uppföljning framgår att bristen på information gentemot brukarna alltjämt var ett problem , även om arbetet då gått framåt (ref. i SOU 2005:40 s. 89 ff). I propositionen om nationella minoriteter (prop. 1998/99:143) skriver regeringen att en grundförutsättning för att den enskilde ska kunna hävda sina rättigheter är att ansvariga tjänstemän på lokal, regional och nationell nivå, som ska bistå allmänheten, är tillräckligt insatta i rättighetslagstiftningen och att de informerar allmänheten om gällande regler på ett korrekt sätt. Mot bakgrund av detta bedömde regeringen att det fanns anledning att författ- ningsreglera skyldigheten att informera om de nationella mino- riteternas rättigheter. Statliga och kommunala förvaltningsmyndig- heter ska därför när det behövs på lämpligt sätt informera de nationella minoriteterna om deras rättigheter enligt lag (2009:724) om nationella minoriteter och minoritetsspråk. Även uppföljning (2004) har tagit upp frågan om statens skyldighet att informera om mino- riteters rättigheter och skyldigheter. Uppföljningen pekar på behovet av att utarbeta strategier för en klar och pedagogisk för- medling om vad minoritetspolitiken och minoritetspråkspolitiken innebär. Det behöver även allvarligt övervägas på vilket sätt alla berörda på olika nivåer, från myndigheter till enskilda personer, kan nås av informationen. Rätten att inte bli diskriminerad Likaväl som de som är målgruppen i konventionerna om mänsk- liga rättigheter och minoritetsrättigheter är bärare av rättigheter så finns det också aktörer som är bärare av skyldigheter, det vill säga har en skyldighet att se till att rättighetsbärarna kommer i åtnju- tande av sina rättigheter. Det handlar främst om staten, men inte enbart. Skyldighetsbärare kan vara till exempel personal och chefs- tjänstemän i offentlig och privat sektor, eller förtroendevalda poli- tiker i landsting, kommuner och riksdag/regering. För att kunna ta sin roll som skyldighetsbärare behövs kunskap om konventionerna, om deras relation till svensk lag, hur rättig- heterna ska omsättas i praktiken och vilka konsekvenser det får. Det innebär att utbildningsinsatser om minoritetsrättigheter och mänskliga rättigheter som rör romer inte enbart handlar om att höja medvetandet och kunskapsnivån hos rättighetsbärarna själva, men i minst lika hög grad hos skyldighetsbärarna, de som ansvarar för att konventionerna respekteras och att rättigheterna blir verklighet. Det är diskrimineringsombudsmannens uppdrag att bekämpa diskriminering bland annat av etniska minoriteter. har den tidigare myndigheten mot etnisk diskrimine- ring drivit ett tjugotal fall till domstol eller förlikning och alla har avgjorts till romers fördel. har Diskrimineringsom- budsmannen (DO) nått framgång i sex domstolsärenden och en förlikning. Ombudsmannen mot etnisk diskriminering bedrev ett långsiktigt främjandearbete mot vissa prioriterade grupper. Bland annat genomfördes utbildningssatsningar riktade till romer om minoritetsrättigheter och mänskliga rättigheter, ett projekt som avslutades . Det har bidragit till att romer i ökad utsträckning anmäler diskriminering och hävdar sina rättigheter. Rapporter om diskrimineringen av romer togs också fram, separat och gemensamt med andra minoritetsgrupper. Det kan konstateras att varken den tidigare ombudsmannen mot etnisk diskriminering eller nuvarande DO har genomfört några främjandeåtgärder riktade mot romer när det gäller utbildnings- insatser i syfte att öka kunskapen om diskrimineringsfrågor . Delegationen har erfarit att någon uppsökande verksam- Rätten att inte blir diskriminerad heten gentemot de lokala romska föreningarna inte längre före- kommer, trots att efterfrågan och intresset är fortsatt stort. Den nya myndigheten står inför flera utmaningar skrev regeringen i sin proposition om nationella minoriteter. En av dessa utmaningar ligger i att ge upprättelse åt en större andel av de personer som utsätts för och anmäler diskriminering. En lika stor utmaning är emellertid att få en större andel av dem som utsätts för diskriminering att anmäla detta. Ett första viktigt steg mot en sådan utveckling är att enskilda blir medvetna om sina rättigheter och förstår hur man går till väga för att få den upprättelse lagen kan erbjuda. Erfarenheten är att kunskaperna om rättigheter och skydd mot diskri- minering generellt sett är låg (Prop. 2008/09:158). Regeringen uttalar i propositionen att det tidigare påbörjade främ- jandearbetet bland de nationella minoriteterna behöver fortsätta. Det finns, enligt regeringens mening, utrymme för att fortsätta det påbörjade arbetet inom ramen för arbete med att verka för lika rättigheter och möjligheter för olika grupper i samhället. Det kan t.ex. ske genom utbildningsinsatser för de nationella minoriteterna i syfte att öka kunskapen om diskrimineringsfrågor och hur grupperna kan ta till vara sina rättig- heter. Regeringen föreslår däremot inte några åtgärder. Delegationen konstaterar att romer i högre grad än andra grup- per beroende på graden av exklusion och den lägre utbildnings- nivån som särskilt allvarliga faktorer lider allvarlig brist på tillgång till rättvisa och att detta också innefattar möjligheten att anmäla fall av diskriminering. Delegationen föreslår mot den bakgrunden att DO får i uppdrag att inom ramen för sin ordinarie verksamhet bedriva ett konti- nuerligt arbete med utbildningsinsatser med särskild inriktning på romer i syfte att öka deras kunskaper om diskrimineringsfrågor och höja deras medvetenhet om sina rättigheter. 13.10 Att bekämpa antiziganism Forum för levande historia Den aldrig tillbakamotade antiziganismen i är strukturell och påverkar majoritetssamhällets agerande gentemot romer till och med långt in i statliga myndigheter och institutioner, för att inte tala om Rätten att inte bli diskriminerad bemötandet av romer på arbetsmarknaden och bostadsmarknaden för att inte tala om i affärer och hemma i trappuppgången. Till viss del kan den komma att motverkas genom en sannings- kommission, vars dokumentation av historiska och moderna över- grepp mot romer sannolikt kommer att ge upphov till en skam- känsla i majoritetssamhället som kan leda till en reaktion mot antiziganismen. Men det räcker inte. Det krävs en tydlighet i statens ambition att ta itu med den slags rasism som utgör ett större hot mot mänsklig säkerhet i än andra varianter av rasism. Rasistiskt motiverade mord på romer, våld och mordbränder förekommer i såväl gamla som nya och rädslan för ett upprepande av 1930-talets strömningar, men riktade mot romer, växer sig starkare hos 12 miljoner romer. Forum för levande historia har i enlighet med sin instruktion till uppgift att vara ett nationellt forum som ska främja arbete med demokrati, tolerans och mänskliga rättigheter med utgångspunkt i Förintelsen. Myndigheten har särskilt till uppgift att informera om Förintelsen och kommunismens brott mot mänskligheten. Myn- digheten ska sträva efter att stärka människors vilja att aktivt verka för alla människors lika värde. Dessa uppgifter berör på olika sätt antiziganismen. Forum bedriver redan visst arbete med information om romernas Förintelse. Delegationen vill väcka frågan om att utvidga och formalisera det uppdraget. Dosta!kampanj (Dosta betyder räcker det!) syftar till att bryta ner djupt rotade fördomar om romer, och höja medvetandet om romers kultur, språk och historia och mångfalden av romska grupper och livssituationer5. Dosta!kampanjen lanserades ursprungligen på –2007 som en del av ett gemensamt projekt om romer mellan och . Det utvidgades sedan att omfatta och , och beslutades det att öppna kampanjen för alla medlemsstater. De länder som deltar är (2006), (2006), (), (), ), Lettlanda (februari 5 Dostas hemsida www, Rätten att inte blir diskriminerad 2009), (2008), (2006), (), (2006), (), (2006) och (2008). går officiellt med i kam- panjen och . Huvudbudskapen i kampanjen är: -Romer är sanna européer med en närvaro i . -Romer är medborgare med lika värde och deras rättigheter måste respekteras. -chib är en del av det europeiska kulturarvet och deras bidrag till europeisk kultur måste erkännas och främjas. -Antiziganism bör erkännas som en särskild form av rasism och de historiska övergreppen mot romer får aldrig hända igen. Kampanjen vänder sig framförallt till allmänheten för att förändra de vanligen negativa och generaliserande uppfattningarna om romer. Kampanjen syftar också till att bekämpa bristen på kunskap om romer, vilket är en av faktorerna bakom generaliseringarna och fördomarna. Vissa aktiviteter inriktar sig specifikt gentemot mål- grupper som kan förstärka budskapet som skolor, journalister, jurister, polismakten etc. Det är i och för sig inte nödvändigt att staten officiellt går med i kampanjen. Kommuner, skolor, enskilda organisationer och enskilda kan använda kampanjmaterialet som finns att ladda ner kostnads- fritt från kampanjens hemsida. Däremot är det viktigt att ha ett officiellt stöd från regeringarna (inkluderande eventuellt finansiellt stöd) för att kunna förverkliga kampanjen i större skala med en högre grad av engagemang från medier, officiella debatter, utom- husskyltar m.m. och det är också betydelsefullt för kampanjen att kunna ha en kontaktorganisation som ansvarar för aktiviteterna i samråd med romska organisationer. skulle kunna vara en institution som arbetar mot diskriminering, eller en oberoende mänskliga rättighetsorganisation. Kampanjens avsikt är inte heller att skönmåla. Tiggeri, krimi- nalitet och tidiga giftermål måste också kunna diskuteras, men på ett sätt som får folk att inse att det handlar om individuella fall och att man inte ska generalisera eller döma en grupp kollektivt. Kampanjen ska också kunna peka på framgångssagor. Romer som har arbete, som har avslutat sina studier och som själva kan Rätten att inte bli diskriminerad berätta sina historier. Den franska skådespelerskan har accepterat att vara en goodwillambassadör för kampanjen. Allt material bör anpassas efter varje enskilt deltagande land. Varje land kan vilja fokusera på något speciellt ämne av relevans för just det landet. Finansiellt bidrar med kampanjmaterial som reklam- spottar, affischer, broschyrer etc. översättning och tryckning av Dosta!verktygslådan i mån av medel. Bidragen från de deltagande länderna varierar. bidrar till exempel med 2 miljoner för en rad utåtriktade aktiviteter, har inkluderat kampanjen i sin nationella strategi för romer och bidrar med en halv miljon. Förslagsvis kan inkludera Dosta!kampanjen som en del av delegationens rekommendationer, och planera aktiviteter till- sammans med romska representanter. Dosta!kampanjen kommer att bli en alleuropeisk kampanj just i den tid som antiziganism håller på att öka i styrka i flera medlemsländer. har uppmanat medlemsländerna att delta i kampanjen. 13.11 Överväganden och förslag Arbetet med att mota tillbaka antiziganismen i måste föras på flera plan och med grund i en djupare analys av dess natur och manifestationer. När det gäller romers tillgång till rättvisa och farhågorna om en strukturell diskriminering av romer i rättsväsendet är det väsentligt att i grunden reda ut samhällets ansvar för det fall som beskrivs ovan och eventuella liknande fall. Delegationen föreslår därför att en oberoende granskning genomförs för att klarlägga samhällets ansvar för familjens nuvarande situation och för att mildra effekter- na av de fel och brister som kan klarläggas. Det är också angeläget att klarlägga vilka åtgärder som krävs för att förhindra upprep- ningar. Delegationen menar att en sådan granskning kan ske inom ramen för en sannings- och uppdrag. Delegationen föreslår att fördjupade studier av hur romer be- handlats av rättsväsendet genomförs inom ramen för den försoningsprocess vi föreslår och närmare beskriver i kapitel 14. Det har inte ingått i vårt mandat att resonera kring den allmänna frågan om kunskap om mänskliga rättigheter, men utifrån resone- manget ovan om bristen på kunskap om svensk och internationell Rätten att inte blir diskriminerad lagstiftning om minoritetspolitik och internationell rätt föreslår delegationen att det ska ingå i sekretariatets för romska frågor uppgifter att initiera, följa upp och fungera som resurscentrum för aktiviteter som syftar till utbildning av skyldighetsbärare. Beträffande kunskapsunderskottet hos romer om rättigheter och lagstiftning föreslår delegationen att DO får i uppdrag att inom ramen för sin ordinarie verksamhet bedriva ett kontinuerligt arbete med utbildningsinsatser med särskild inriktning på romer i syfte att öka deras kunskaper om diskrimineringsfrågor och höja deras medvetenhet om sina rättigheter. Delegationen föreslår att regeringen erkänner antiziganism som en särskild form av rasism, och lyfter denna fråga såväl i som internationellt. Vi föreslår också att Forum för Levande His- toria i sitt arbete mot intolerans lyfter fram antiziganismen genom attitydundersökningar och annan utåtriktad verksamhet såsom dokumentation, utställningar och programverksamhet i syfte att långsiktigt påverka attityder mot romer. Delegationen föreslår också att ansluter sig till Europa- rådets DOSTA!kampanj. Det räcker inte att indirekt bekämpa antiziganism genom en rad åtgärder för att hindra diskriminering, utan det krävs aktiva åtgärder. Då det redan finns en utarbetad och pan-europeisk kampanj mot antiziganism är det mest naturliga och effektiva att ansluta sig till den både för att det är mer resurs- effektivt och för att antiziganismen är ett gemensamt europeiskt problem. Vårt förslag: Delegationen för romska frågor föreslår att en sannings- och inrättas för att kartlägga och dokumentera de övergrepp, försummelser och diskrimine- rande åtgärder som begåtts mot den romska minoriteten fram då ramkonvention om nationella minoriteter samt Europeiska stadgan om landsdels- och minoritetsspråk trädde ikraft. Särskild vikt bör läggas vid att belysa övergreppen och åtgärderna i förhållande till de internationella åtaganden som anslutit sig till vad gäller mänskliga rättigheter. En historisk analys av och dess betydelse för övergrepp mot romer i modern tid och framväxten av antiziganism ska ingå i uppdraget. Romers mänskliga rättigheter utsätts för allvarliga kränkningar i och många romer utestängs alltjämt från väsentliga delar av samhällslivet. För att få ökad kunskap och förståelse vad gäller många romers situation är det nödvändigt att förstå den historiska kontexten, hur stereotyper kring romer vuxit fram och hur fördomar mot romer lever vidare från generation till generation samt legat till grund för den statliga politiken. Diskriminering, misstro, missbruksproblem, hälsoproblem, dåliga eller inga bostäder, hög arbetslöshet, avsaknad av makt över sitt liv och politiskt inflytande, bristande utbildning, försvagad egen kulturell identitet samt svagt stöd för det egna språket. Så kan det historiska arv som romer fått av det svenska statsbygget och den svenska historien sammanfattas. Det är en verklighet som den kon- tinuerliga exkluderingen och utanförskapet har gett oss . Det historiska arvet skapar begränsningar för människors hand- lingsutrymme. Det är det historiska arvet tillsammans med den situation vi befinner oss i, det vill säga de socioekonomiska och kulturella omständigheter vi lever under, som avgör de upplevda möjligheter vi tar våra beslut utifrån. I alla livsomständigheter är val möjliga, men i vissa situationer är fria val omöjliga. Människor som lever under omständigheter som är kraftigt beskurna och befinner sig i en situation som präglas av liten eller ingen makt får sina ambitioner begränsade och deras agerande formas ofta efter det som de upplever förväntas av dem. Har människor ingen utbildning eller utbildningstradition blir deras förväntningar också därefter och de riskerar att se sig själva som oförmögna att skaffa sig en högre utbildning eller kanske ens en grundskole- eller gymnasieskolutbildning. När familjemedlem- mar och andra anhöriga är utestängda från arbetsmarknaden och befinner sig i en tradition där arbetslöshet har blivit norm blir för- väntningarna på att få ett arbete låga. Förväntningarna och ambi- tionerna anpassas till den miljö som människor lever under. Stig- matisering beskär människors frihet och reella möjligheter att förändra sina liv. En ofrånkomlig följd av den historiska systematiska margi- naliseringen och den såväl direkta som indirekta diskriminering som historiskt förekommit gentemot den romska minoriteten har konsekvenser än . Men forskning om sambanden mellan sam- hällets politik riktad mot romer och vilken betydelse den haft för dagens situation saknas. Myndighetspolitik skapar och styr människors liv. Det kate- goriserar och fastställer individernas status och tilldelar dem roller som t.ex. svenskar, invandrare, romer eller nationell mino- ritet. I statistiken inordnas befolkningen utifrån kriterier som ålder, arbetsförmåga och kön. Detta är klassifikationer som speglar institutionella ordningar och politiska prioriteringar. För att förstå den behandling romer utsatts för måste man därför se till olika lag- stiftningar. Det är dessa lagstiftande sammanhang som kan hjälpa oss att förstå hur myndigheterna bemött och hanterat grupper som identifieras som romer.