sou · GZB342 · 2011-05-04 00:00:00 — I andra stycket – som motsvarar de bestämmelser som finns i 1 kap. 2 § första stycket första meningen och 1 kap. 2 § fjärde stycket andra meningen samt 2 § tingsrättsinstruk- tionen – framgår vem som leder arbetet på domstolen, avdelning respektive annan enhet. Vi har i avsnitt 5.3.6.2 föreslagit att dagens möjlighet att ha gemensam för tingsrätt och förvaltnings- rätt avskaffas. I övrigt motsvarar den föreslagna bestämmelsen dagens bestämmelser. Våra överväganden om att det av lag bör framgå vem som leder arbetet finns i avsnitt 6.4.11. Våra överväganden i frågan om det även bör vara tillåtet att dela in arbetet i enheter som leds av den ordinarie domare som tingsrätten utser framgår av av- snitt 11.3.1. 2 § Hovrätt är överrätt i mål och ärenden som överklagas från tingsrätt. Hovrätt ska som första domstol ta upp mål om ansvar eller enskilt an- språk på grund av brott som i utövningen av anställningen eller uppdraget har begåtts av domare i tingsrätt. Hovrätt är i övrigt första domstol i mål och ärenden beträffande vilka detta föreskrivs i lag. Arbetet på hovrätt leds av en hovrättspresident. Om hovrätt är indelad i avdelningar leds arbetet på avdelning av hovrättspresidenten eller en hovrättslagman. Arbetet på annan dömande enhet leds av den ordinarie domare som hovrätten utser. Bestämmelsens första stycke motsvarar huvudsakligen nuvarande 2 kap. 1 § första stycket första meningen . Där an- ges hovrätts ställning som andra instans bland de allmänna dom- stolarna. I förslaget anges dock att hovrätten också är överrätt i ärenden som överklagas från tingsrätt, vilket inte framgår av den nuvarande bestämmelsen i . I andra och tredje styckena anges hovrättens dömande uppgifter i övrigt. Bestämmelserna motsvarar huvudsakligen nuvarande 2 kap. 2 § rättegångbalken, men det framgår också här att ärenden kan förekomma i hovrätten. I fjärde stycket framgår vem som leder arbetet på domstolen, avdelning respektive annan enhet. Våra överväganden om att det av lag bör framgå vem som leder arbetet finns i avsnitt 6.4.11. Den andra meningen i stycket motsvaras huvudsakligen av nuvarande 2 kap. 3 § andra stycket rättegångbalken. Våra överväganden om att också en hovrätt ska kunna vara indelad i dömande enheter som leds av den ordinarie domare som hovrätten utser finns i avsnitt 11.3.1. 3 § är överrätt i mål och ärenden som överklagas från hovrätt. skall som första domstol ta upp mål om ansvar eller enskilt anspråk på grund av brott som i utövningen av anställningen eller uppdraget begåtts av statsråd, justitieråd, någon av ombuds- män, justitiekanslern, riksåklagaren, domare eller generaladvokat i Euro- peiska unionens domstol eller den som utövar något av dessa ämbeten eller av hovrättsdomare eller justitiesekreterare i . är i övrigt första domstol i mål och ärenden be- träffande vilka detta föreskrivs i lag. Arbetet på leds av det justitieråd som är domstolens ordförande. Om är indelad i avdelningar leds arbetet på en avdelning av Högsta domstolens ordförande. Den som utnämnts att vara justitieråd tillika avdelningsordförande leder arbetet på annan av- delning. Bestämmelsens första stycke motsvarar nuvarande 3 kap. 1 § rätte- gångsbalken, med tillägget att också ärendena omnämns uttryck- ligen. Andra och tredje styckena anger Högsta domstolens uppgifter i övrigt. Bestämmelserna motsvarar huvudsakligen nuvarande 3 kap. 3 § första stycket rättegångbalken, med tillägget att förekomsten av ärenden omnämns även här. Våra överväganden bakom att bestämmelsen varken särskilt omnämner att ska pröva om justitieråd i ska skiljas eller avstängas från anställningen eller vara skyldig att genomgå läkarundersökning (jfr nuvarande 3 kap. 3 § andra stycket ), eller möjligheten att i föra talan mot vissa beslut som fattats av (jfr nuvarande 3 kap. 2 § ), finns i avsnitt 5.3.6.4. Fjärde stycket motsvarar till innehållet nuvarande 3 kap. 4 § andra och tredje styckena . 1 § Om det i lag eller annan författning föreskrivs att talan ska väckas vid eller beslut överklagas till allmän förvaltningsdomstol, ska det göras vid en förvaltningsrätt. Arbetet på förvaltningsrätt leds av en . Om förvaltningsrätt är indelad i avdelningar leds arbetet på avdelning av en eller en chefsrådman. Arbetet på annan dömande enhet leds av den ordinarie domare som förvaltningsrätten utser. Bestämmelsens första stycke motsvarar nuvarande 14 § första stycket lagen om allmänna förvaltningsdomstolar. Där anges förvaltnings- rätternas ställning som första instans bland de allmänna förvalt- ningsdomstolarna. I andra stycket framgår vem som leder arbetet på domstolen, avdelning respektive annan enhet (jfr nuvarande 16 § första stycket lagen om allmänna förvaltningsdomstolar). Våra överväganden om att det av lag bör framgå vem som leder arbetet finns i av- snitt 6.4.11. Våra överväganden i frågan om det bör vara tillåtet att dela in arbetet i enheter som leds av en den ordinarie domare som förvaltningsrätten utser framgår av avsnitt 11.3.1. 2 § Kammarrätt prövar 1.överklagande som enligt lag eller annan författning görs hos dom- stolen, 2.mål enligt lagen (1989:479) om ersättning för kostnader i ärenden och mål om skatt, m.m. i den utsträckning som är föreskrivet i den lagen, 3.sådana ansökningar om resning i mål eller ärenden som enligt 11 kap. 13 § regeringsformen ska prövas av förvaltningsdomstol, om målet eller ärendet slutligt avgjorts av en förvaltningsrätt eller förvaltningsmyndighet, 4.ansökningar om återställande av försutten tid för överklagande eller därmed jämförlig åtgärd till förvaltningsrätt, kammarrätt eller förvalt- ningsmyndighet och 5.mål om sådant onödigt uppehållande av ärende som enligt föreskrift ilag ska prövas av kammarrätt. Arbetet på kammarrätt leds av en kammarrättspresident. Om kammar- rätt är indelad i avdelningar leds arbetet på avdelning av kammarrätts- presidenten eller en kammarrättslagman. Arbetet på annan dömande en- het leds av den ordinarie domare som kammarrätten utser. Bestämmelsens första stycke motsvarar nuvarande 8 § första stycket lagen om allmänna förvaltningsdomstolar. Där anges kammarrätts ställning som andra instans bland de allmänna förvaltningsdom- stolarna. Av andra stycket framgår vem som leder arbetet på domstolen, avdelning respektive annan enhet. Våra överväganden om att det av lag bör framgå vem som leder arbetet finns i avsnitt 6.4.11. Den andra meningen i bestämmelsens andra stycke motsvarar till inne- hållet nuvarande 11 § första stycket tredje meningen lagen om all- Våra överväganden om att en kammar- rätt ska kunna vara indelad i dömande enheter som leds av den ordinarie domare som kammarrätten utser finns i avsnitt 11.3.1. 1.överklagande av kammarrätts beslut enligt förvaltningsprocesslagen, 2.överklagande av annat beslut i förvaltningsärende som enligt lag eller instruktion för kammarrätterna görs hos domstolen och 3.mål som i övrigt enligt lag ska prövas av domstolen. prövar ansökningar om resning och åter- ställande av försutten tid i andra fall än som anges i 2 §. Arbetet på leds av det justitieråd som är domstolens ordförande. Om är indelad i avdelningar leds arbetet på en avdelning av Högsta förvaltningsdom- stolens ordförande. Den som utnämnts att vara justitieråd tillika avdel- ningsordförande leder arbetet på annan avdelning. De första två styckena i bestämmelsen motsvarar nuvarande 2 § första och andra stycket lagen om allmänna förvaltningsdomstolar, bortsett från den tredje punkten i första stycket, som är ny. Våra överväganden rörande den nya, tredje punkten finns i av- snitt 5.3.6.4. Där framgår också skälen till att det inte uttryckligen framgår av bestämmelsen att ska pröva om justitieråd i ska skiljas eller avstängas från anställningen eller vara skyldig att genomgå läkarundersökning (jfr nuvarande 2 § lagen om allmänna förvaltningsdomstolar). Också den nuvarande hänvisningen till utlänningslagen har utgått. Tredje stycket motsvarar till innehållet nuvarande 3 § andra stycket och 4 § andra och tredje meningen lagen om allmänna förvaltnings- domstolar. Kapitlet innehåller bestämmelser om specialdomstolarna. Kapitlet följer samma disposition som de två föregående kapitlen. 1 § har de uppgifter som framgår av lagen (1970:417) om marknadsdomstol m.m. Arbetet i leds av dess ordförande. 2 § Arbetsdomstolen har de uppgifter som framgår av lagen (1974:371) om rättegången i arbetstvister. Arbetet i Arbetsdomstolen leds av den av domstolens ordförande som också är dess chef. 3 § Patentbesvärsrätten har de uppgifter som framgår av lagen (1977:729) om Patentbesvärsrätten. Arbetet i Patentbesvärsrätten leds av det lagfarna patenträttsråd som också är domstolens ordförande. Om Patentbesvärsrätten är indelad i avdelningar leds arbetet på en avdelning av Patentbesvärsrättens ordför- ande. Den som utnämnts att vara patenträttsråd tillika avdelningsord- förande leder arbetet på annan avdelning. 4 § Försvarsunderrättelsedomstolen har de uppgifter som framgår av lagen (2009:966) om Försvarsunderrättelsedomstol. Arbetet i Försvarsunderrättelsedomstolen leds av dess ordförande. Det har inte bedömts vara möjligt att rättvisande sammanfatta varje specialdomstols verksamhet i lagen. Med hänsyn härtill, och då det inte framstått som önskvärt att räkna upp uppgifterna både här och i de lagar som konstituerar respektive specialdomstol, har rena hän- visningar intagits i paragrafernas första stycke. Gemensamma bestämmelser för alla domare Kapitlet innehåller bestämmelser som är tillämpliga för samtliga domare, oavsett domstol och oavsett om de är ordinarie eller icke ordinarie. Bestämmelserna träffar såväl anställda domare som dem som har domarsysslan som ett uppdrag (exempelvis nämndemän och jurymän). 1 § Domare ska vara svensk medborgare. Den som är underårig, i kon- kurstillstånd eller har förvaltare enligt 11 kap. 7 § får inte tjänstgöra som domare. Bestämmelsen anger samlat den grundläggande behörighetsvillkoren för anställning eller uppdrag som domare. Våra överväganden finns i kapitel 9. 2 § Regeringen lämnar föreskrifter om vilka kunskapsprov som ska ha avlagts av en lagfaren domare. Bestämmelsen motsvarar till innehållet nuvarande 4 kap. 1 § rätte- gångsbalken. Bestämmelsen kompletteras på förordningsnivå av förordningen om kunskapsprov för behörighet som domare, m.m., som i sin tur väsentligen hänvisar till en bilaga 2 till högskoleförordningen. 3 § Behörighet att vara domare följer av anställning eller uppdrag i viss domstol. Den som tidigare haft en anställning som lagfaren domare får tillfälligt förordnas att döma i samma utsträckning som när anställningen bestod. Bestämmelsen är väsentligen ny. I första stycket tydliggörs att domarbehörigheten följer av en anställning eller ett uppdrag. I förlängningen härav upphör domarbehörigheten i och med att an- ställningen eller uppdraget upphör. En pensionerad lagfaren domare har således ingen kvarvarande behörighet att döma, utan för att sådan behörighet ska föreligga krävs ett förordnande. I andra stycket föreskrivs att den som tidigare haft en anställ- ning som lagfaren domare får tillfälligt förordnas att döma i samma utsträckning som när anställningen bestod. Våra överväganden finns i avsnitt 6.4.5. Såvitt avser justitieråden ersätter bestämmelsen nuvarande 3 kap. 4 § och 3 § lagen om allmänna förvaltningsdom- stolar. Genom bestämmelsen avskaffas det nuvarande gällande kravet att ett justitieråd ska ha avgått med ålderpension för att kunna an- litas som ersättare. Således skulle – till skillnad från – exem- pelvis ett justitieråd som lämnat för en anställ- ning som i tingsrätt kunna anlitas som ersättare i . Även om bestämmelsen öppnar för förhållandevis långtgående möjligheter att anlita tidigare anställda lagfarna domare kan andra regler – såsom reglerna om domarjäv respektive otillåtna bisysslor – lägga hinder i vägen för ett sådant uppdrag. En f.d. assessor torde således inte utan vidare kunna anlitas att döma i skattemål i förvalt- ningsrätt om han eller hon numera är anställd av (jfr RÅ 2009 ref. 8 och Högsta förvaltningsdomstolens beslut i mål nr 6002-10). Likaså förefaller det främmande att en domstol skulle anlita en f.d. lagfaren domare som skiljts från sin an- ställning på grund av personliga skäl. Bestämmelsen innebär att en f.d. lagfaren domare dels kan för- ordnas att tjänstgöra i en domstol av det slag där vederbörande arbetade, dels kan ges förordnande att tjänstgöra i en annan slags domstol i samma utsträckning som han eller hon kunde för- ordnas när den tidigare anställningen bestod. Således kan med stöd av bestämmelsen en f.d. hovrättsassessor förordnas att tjänstgöra vid tingrätt, trots att behörighet att tjänstgöra i tingsrätt inte följer direkt av anställningen som hovrättsassessor. 4 § Vid tidsbegränsad anställning som domare gäller inte 5 § andra stycket lagen (1982:80) om anställningsskydd. Bestämmelsen anger att 5 § andra stycket lagen om anställnings- skydd inte gäller vid tidsbegränsad anställning som domare. Det angivna lagrummet föreskriver att om en arbetstagare varit anställd hos arbetsgivaren antingen i allmän viss- tidsanställning i sammanlagt , eller som vikarie i sammanlagt , övergår anställningen till en tillsvidare- anställning. Avsteg från bestämmelsen får göras i lag eller i för- ordning som har meddelats med stöd av en lag (2 § lagen om an- ställningsskydd). Undantag motsvarande den föreslagna bestämmelsen finns i domstolsinstruktionerna (39 § fjärde stycket tingsrättsinstruktionen, 37 § fjärde stycket hovrättsinstruktionen, 36 § fjärde stycket för- valtningsrättsinstruktionen och 37 § fjärde stycket kammarrätts- instruktionen), varvid lagstödet får antas vara nuvarande 4 kap. 4 § . I och med att den föreslagna lagbestämmelsen har en generell avfattning, såväl vad beträffar vilka domstolar som avses som beträffande anledningen till den tillfälliga anställningen, blir regleringen heltäckande. Våra överväganden finns i avsnitt 6.4.2. 5 § Domare ska, innan han eller hon får tjänstgöra, avlägga denna ed: Jag N.N. ska utöva mitt domarämbete enligt grundlag och lag. Jag ska döma efter mitt bästa förstånd och samvete. Jag ska respektera allas likhet inför lagen. Jag ska sträva efter sanning och rätt. Detta lovar och försäkrar jag på heder och samvete. Ed ska avläggas inför domstol eller inför rättens ordförande. Bestämmelsen anger domareden och hur den ska avläggas. Våra överväganden finns i kapitel 10. Som framhållits där behöver domar- eden inte avläggas förrän det är aktuellt att utöva någon egentlig domarsyssla. Således behöver notariernas edsavläggelse inte ske förrän de ska förordnas att avgöra mål och ärenden på eget ansvar. Av de föreslagna övergångsbestämmelserna följer att den som tidigare avlagt domared enligt äldre bestämmelser inte behöver av- lägga den nya domareden. Kapitlet innehåller bestämmelser om vilka som är behöriga att döma i tingsrätt. Alla kategorier av anställda och uppdragstagare som faller in under domarbegreppet hanteras här övergripande, i ett sammanhang. När det gäller tidigare anställda lagfarna domare får bestämmelserna i detta kapitel läsas tillsammans med den före- slagna bestämmelsen i 6 kap. 3 § andra stycket. 1 § I tingsrätt dömer , chefsrådman och rådman som lagfarna domare. I tingsrätt dömer också tekniska råd, nämndemän och särskilda leda- Bestämmelsen anger den ordinarie bemanningen i tingsrätt. De lagfarna ordinarie domarna anges i första stycket och i andra stycket redovisas vilka icke lagfarna domare som ska ingå i tingsrättens sammansättning vid behandlingen av vissa mål. Bestämmelser om tekniska råd finns i lagen om mark- och miljö- domstolar. Att de omnämns särskilt beror på att de är ordinarie domare. Ett av våra lagförslag innebär att de nuvarande bestämmelserna om nämndemän, som finns i 4 kap. , ska föras in i en ny lag om nämndemän. Bestämmelser om särskilda ledamöter finns i tryckfrihetsgrund- lagen och yttrandefrihetsgrundlagen (jurymän) samt i 1 kap. 8 § , sjölagen, konkurrenslagen, marknadsföringslagen, patentlagen och lagen om mark- och miljödomstolar. 2 § Tingsrätt får förordna den som är ordinarie domare i annan domstol eller hyresråd att döma som lagfaren domare i tingsrätten. Bestämmelsen reglerar möjligheten för en tingsrätt att förordna den som är ordinarie domare i en annan domstol eller hyresråd att döma som lagfaren domare i tingsrätten. Våra överväganden finns i avsnitt 6.4.3. 3 § Tingsrätt eller hovrätt får förordna assessor att döma som lagfaren domare i tingsrätt. Bestämmelsen uttrycker den grundläggande behörigheten för assessorer att efter förordnande döma i tingsrätt. Våra överväganden finns i avsnitt 6.4.4. 4 § Hovrätt får förordna fiskal att döma som lagfaren domare i tingsrätt. En fiskal får inte tilldelas arbetsuppgifter som kräver särskild erfarenhet. Bestämmelsen uttrycker behörigheten för fiskaler att utöva dömande uppgifter. Sådant dömande förutsätter förordnande från hovrätt. Våra överväganden finns i avsnitt 6.4.4. Möjligheten att förordna en fiskal att döma begränsas av att det i andra meningen anges att en fiskal inte får tilldelas arbetsuppgifter som kräver särskild erfarenhet (jfr nuvarande 11 § och 22 § fjärde stycket tingsrättsinstruktionen). 5 § Tingsrätt får förordna notarie och den som tidigare innehaft anställ- ning som notarie att i mindre komplicerade mål och ärenden döma som lagfaren domare i tingsrätten. Sådant förordnande får vid enstaka till- fällen avse också andra mål och ärenden, om det finns särskilda skäl och flera lagfarna domare ingår i rättens sammansättning. Bestämmelsen lägger på lagnivå fast möjligheten att förordna notarier och notariemeriterade beredningsjurister att döma. Möjligheten att förordna en notarie respektive notariemeriterad anställd att döma är som huvudregel begränsad till mindre kom- plicerade mål och ärenden. Begränsningen uttrycks inte på de viset i de nuvarande förordningarna, men ändringen är inte avsedd att medföra några materiella förändringar i förhållande till den nuvar- ande ordningen. Liksom bör närmare bestämmelser anges i tingsrättsinstruktionen som verkställighetsföreskrifter. Av bestämmelsens andra mening följer att begränsningen till mindre komplicerade mål och ärenden inte gäller när en notarie eller notariemeriterad anställd förordnas att utgöra en av leda- möterna när flera lagfarna ledamöter ska ingå i rättens samman- sättning. Sådant förordnande får emellertid endast lämnas om det finns särskilda skäl och endast vid enstaka tillfällen. Våra överväganden finns i avsnitt 6.4.4. 6 § Tingsrätt får förordna den som tjänstgjort som lagfaren domare i hovrätt eller kammarrätt att döma som lagfaren domare i tingsrätten. Bestämmelsen anger att den som tjänstgjort som lagfaren ledamot i hovrätt eller kammarrätt kan förordnas av tingsrätt att tjänstgöra som lagfaren domare i tingsrätten. Våra över- väganden finns i avsnitt 6.4.8. För att kravet på sex månaders tjänstgöringstid ska anses upp- fyllt krävs att det rör sig om tid under vilken personen tjänstgjort som lagfaren domare i överrätt, dvs. utfört egentliga domarupp- gifter. En fiskal som ombesörjt sådana beredande och föredragande uppgifter som normalt sett ankommer på fiskaler, tjänstgör inte som lagfaren domare under den tiden. I likhet med vad som angetts under författningskommentaren till 6 kap. 3 § kan andra regler än de som finns angivna i denna lag innebära hinder mot ett sådant förordnande. 7 § Regeringen får besluta om tillfälligt förordnande av lagfaren domare i tingsrätt. Vid sådant förordnande ska det förfarande som anges i 17 kap. 5–14 §§ tillämpas. Av bestämmelsen framgår att regeringen, efter förslag från , även ska kunna besluta om tillfälliga anställ- ningar som domare i tingsrätt. Vid sådan anställning gäller samma krav som för anställning som ordinarie, lagfaren domare, dvs. de som kommer till uttryck i 6 kap. 1 och 2 §§ i förslaget. Våra överväg- anden finns i avsnitt 6.4.8. En tillfällig domare som utsetts i enlighet med denna bestäm- melse ska jämställas med en ordinarie domare vid tillämpningen av regler om rättens sammansättning (jfr 1 kap. 5 § ). 8 § Om det behövs för att kunskaper om ett särskilt rättsområde ska finnas i rätten får en tingsrätt, när flera lagfarna domare ingår i rättens samman- sättning, förordna den som är åklagare, lagfaren professor eller docent i ett rättsvetenskapligt ämne eller ledamot av att som adjungerad ledamot döma som lagfaren domare i tingsrätten. Bestämmelsen lagfäster möjligheten för tingsrätt att adjungera lag- farna ledamöter i mål där flera lagfarna domare ska ingå i rättens sammansättning. Våra överväganden finns i avsnitt 6.4.6. Bestäm- melsen motsvarar väsentligen nuvarande 23 § första stycket tings- rättsinstruktionen. Möjligheten för tingsrätt att förordna den som är ordinarie domare i annan domstol att döma i tingsrätten regleras dock särskilt i bestämmelsen i 2 § i detta kapitel. I nuvarande 23 § tingsrättsinstruktionen finns i andra stycket en uttrycklig föreskrift om att en ledamot som adjungerats enligt första stycket inte får vara rättens ordförande. Vi har ansett att den begränsningen inte behöver införas i bestämmelsen, eftersom vi föreslår att sammansättningen lagregleras i 1 kap. 5 § rätte- gångsbalken. Kapitlet innehåller bestämmelser om vilka som är behöriga att döma i hovrätt. Alla kategorier av anställda och uppdragstagare som faller in under domarbegreppet hanteras här övergripande, i ett samman- hang. När det gäller tidigare anställda lagfarna domare får bestäm- melserna i detta kapitel läsas tillsammans med den föreslagna be- stämmelsen i 6 kap. 3 § andra stycket. 1 § I hovrätt dömer hovrättspresident, hovrättslagman, vice hovrättslag- man, hovrättsråd och assessor som lagfarna domare. I hovrätt dömer också tekniska råd, nämndemän och särskilda leda- möter. Bestämmelsen anger den ordinarie bemanningen i hovrätt. De lag- farna domare där domarbehörighet följer redan av anställningen anges i första stycket och upptar, utöver de ordinarie domarna, också assessorer. I bestämmelsens andra stycke redovisas vilka icke lagfarna domare som ska ingå i hovrättens sammansättning vid be- handlingen av vissa mål. Bestämmelser om tekniska råd finns i lagen om mark- och miljö- domstolar. Att de omnämns särskilt beror på att de är ordinarie domare. Ett av våra lagförslag innebär att de nuvarande bestämmelserna om nämndemän, som finns i 4 kap. , ska föras in i en ny lag om nämndemän. Bestämmelser om särskilda ledamöter finns i 2 kap. 4 a § rätte- gångsbalken, patentlagen och lagen om mark- och miljödomstolar. 2 § Hovrätt får förordna den som är ordinarie domare i annan domstol eller hyresråd att döma som lagfaren domare i hovrätten. Bestämmelsen reglerar möjligheten för en hovrätt att förordna den som är ordinarie domare i en annan domstol eller hyresråd att döma som lagfaren domare i hovrätten. Våra överväganden finns i av- snitt 6.4.3. 3 § Hovrätt får förordna den som anställts som fiskal i hovrätt eller kammarrätt och som därefter har tjänstgjort under sammanlagt som fiskal i tingsrätt eller förvaltningsrätt att döma som lagfaren domare i hovrätten. Om det finns särskilda skäl får hovrätt vid enstaka tillfällen förordna den som under tjänstgjort som fiskal i hovrätt att döma som lagfaren domare i hovrätten. Bestämmelsens första stycke uttrycker den grundläggande behörig- heten för fiskaler som tjänstgjort i underrätt att döma i hovrätt, där de som regel benämns tf. assessor. I andra stycket regleras möjligheten för en hovrätt att vid en- staka tillfällen förordna den som under tjänstgjort som fiskal i hovrätt att döma som lagfaren domare i hovrätten. Sådant förordnande förutsätter att det finns särskilda skäl. Våra överväganden finns i avsnitt 6.4.4. 4 § Regeringen får besluta om tillfälligt förordnande av lagfaren domare i hovrätt. Vid sådant förordnande ska det förfarande som anges i 17 kap. 5–14 §§ tillämpas. Av bestämmelsen framgår att regeringen, efter förslag från , ska kunna besluta om tillfälliga anställningar som domare i hovrätt.