sou · GZB318 · 2011-03-02 00:00:00 — Detta kompletteras med en lista på speciella kärntekniska produkter för en reaktor- anläggning såsom reaktortank, styrstavar, utrustning för att hantera kärnbränsle m.m. På motsvarande sätt listas anläggningar för kärnbränsletillverkning, upparbetning, isotopanrikning, m.m., dvs. hela anläggningen liksom enskilda känsliga komponenter. Lista 2 innehåller produkter som kan ha såväl kärnteknisk som icke-kärnteknisk användning. En utredning inom UD38 har identifierat luckor i svensk lag- stiftning när det gäller att fullt ut uppfylla kraven i FN:s säkerhets- råds resolution UNSCR 1540 (2004)39. Bland annat gäller det att det i svensk lagstiftning uttryckliga förbudet mot all hantering eller finansiellt stöd m.m. som rör kärnladdningar och kontrollen av kärntekniska produkter kan regleras bättre. 12.5Utredningens överväganden och förslag Nukleär icke-spridning regleras i huvudsak i kärntekniklagen på grund av den starka kopplingen till kärnteknisk verksamhet. (Strålskyddslagen berör inte nukleär icke-spridning.) Frågan har kommit upp om det är lämpligt att låta icke-spridningen regleras i eller om man ska sammanställa ett antal delområden rörande nukleär icke-spridning i en separat lag om kärnämneskontroll m.m. har som övergripande syfte att främja en hållbar utveckling som innebär att nuvarande och kommande genrationer tillförsäkras en hälsosam och god miljö. En sammanhållen lag- stiftning på kärnsäkerhets och strålskyddsområdet inom miljö- balken skulle då få samma syfte. Nukleär icke-spridning syftar å sin sida till att ska kunna leva upp till internationella åtaganden inom nedrustning och icke- spridning. Syftet skiljer sig därmed från övergripande syfte. Dessutom har lagstiftningen inom nukleär icke-spridning vidgats efter det att accepterat utökade inspektionsrättigeter av 38UF2008/16048/. 39UN S/RES/1540 (2004). Icke-spridning av kärnämnen och teknologi Kärntekniklagen kom att omfatta vissa verksamheter som inte är verksamhet med strålning men som är nära relaterad till kärnteknisk verksamhet, såsom forskning inom kärnbränslecykeln och produktion av viss kärnteknisk utrustning.40 Detta är verksamheter som inte är verksamheter med strålning och som därför inte kommer att regleras i en sammanhållande lag- stiftning inom strålsäkerhet. För att uppfylla alla villkoren i Tilläggsprotokollet stiftades som komplement lagen (2000:140) om inspektioner enligt internatio- nella avtal om förhindrande av spridning av kärnvapen. Den lagen täcker de fall då begär tillträde till anläggningar som inte är kärntekniska anläggningar eller annars regleras av kärntekniklagen. Lagstiftningen inom nukleär icke-spridning är alltså splittrad och skulle så förbli om kärntekniklagen i sin helhet info- gas i en sammanhållande lag om strålsäkerhet. Detta kan motivera en separat lagstiftning om ett antal delområden rörande nukleär icke-spridning sammanhållna i en lag om kärnämneskontroll m.m.. Lagen om kärnämneskontroll m.m. skulle i så fall inkludera det som rör icke-spridning i nuvarande kärntekniklag samt lagen om internationella inspektioner. Det fysiska skyddet av kärntekniska anläggningar regleras i kärntekniklagen. Ett fysiskt skydd syftar dels till att förhindra obehörig befattning med kärnämne och dels till att förhindra olaga intrång och sabotage. Att förhindra obehörig befattning med kärn- ämne kan ses om ett led i att förhindra spridning av kärnvapen. Det skulle motivera att fysiskt skydd skulle ingå i en lag om för- hindrande av spridning av kärnvapen. Men syftet att förhindra olaga intrång och sabotage är starkt kopplat till säkerheten vid kärntekniska anläggningar och regleringen av det fysiska skyddet bör förbli i en samlad strålsäkerhetslag. Förslaget till en lag om kärnämneskontroll m.m. omfattar ett antal delområden inom nukleär icke-spridning, nämligen det som är reglerat i kärntekniklagen och lagen om internationella in- spektioner. Utredningen har inte gått vidare med att föreslå någon omfattande utökning av bestämmelserna på icke-spridnings- området även om detta skulle kunna vara möjligt. Som exempel kan nämnas att det i resolution (2004) bl.a. före- skrivs kontroll av kärnteknisk utrustning. Innan en sådan kontroll Icke-spridning av kärnämnen och teknologi införlivas i svensk lagstiftning krävs en analys av hur det skulle kunna ske på bästa sätt och analys av konsekvenserna. Fördelarna av en ny sammanhållande lag om kärnämneskontroll m.m. är att en antal delområden av lagstiftningen inom området nukleär icke-spridning kommer att ingå i en och samma lag. Detta ökar tydligheten. En separat lag om kärnämneskontroll m.m. kan dessutom utformas så att den i största möjliga mån liknar annan lagstiftning för att förhindra spridning av andra massförstörelse- vapen. Lagen kan dessutom enklare anpassas så för att uppfylla delar av resolution (2004) och eventuella andra eller kommande nya krav inom nukleär icke-spridning. Risken med en separat lagstiftning är att kopplingen mellan kärnteknisk verksamhet och nukleär icke-spridning inte framgår tydligt i lagstiftningen. Enligt dagens lagstiftning måste kärn- teknisk verksamhet uppfylla alla de krav som finns i kärnteknik- lagen, inklusive kraven inom icke-spridning. Med en sammanhållen strålsäkerhetslag inom och en separat lag om kärn- ämneskontroll m.m., där ett antal delområden inom icke-spridning återfinns, blir denna koppling inte lika tydlig. Förslaget till 12 kap. innehåller dock en definition av strålsäkerhet där även icke-spridning ingår. Därmed ska nukleär icke-spridning beaktas när 12 kap. tillämpas liksom lagen om offentlig insyn på strålsäkerhetsområdet. , liksom tidigare Statens kärnkraft- inspektion, tolkar begreppet säkerhet så att det även inkluderar icke-spridning. Detta har resulterat i att vid de återkommande säkerhetsredovisningarna ska icke-spridning ingå, att forskning om säkerheten vid ett slutförvar ska inkludera icke-spridning samt att de lokala säkerhetsnämnderna även ska ha mandat att ta upp icke- spridning. Förslaget till 12 kap. och lagen om offentlig insyn på strålsäkerhetsområdet innebär att dessa krav fortfarande gäller. Vid en samlad bedömning är slutsatsen att icke-spridningens övergripande mål om nedrustning och icke-spridning inte tillåter att en sådan lagstiftning ingår i , som har andra syften. Utredningen har utöver detta funnit fördelar med en separat sam- manhållen lagstiftning om kärnämneskontroll m.m., där ett antal delområden inom nukleär icke-spridning ingår. Med den kopplingen mellan begreppen kärnteknisk verksamhet och nukleär icke-spridning som fortfarande kommer att finnas i Icke-spridning av kärnämnen och teknologi 12 kap. minskas risken för att kopplingen i lagstiftningen ska bli otydlig. Avslutningsvis gör utredningen bedömningen att regeringen bör besluta att de lagändringar som beslutat i 22 kap. 6c § och 7 § och 3 § lagen om kärnteknisk verksamhet (rskr. 1998/99:25) som rör kärnsprängningar bör träda i kraft, trots att fördraget om fullständigt förbud mot kärnsprängningar ännu inte har trätt i kraft. 13Användning av kosmetiskt solarium Utredningens förslag: föreslår att det i 12 kap. införs en regel som innebär att solarium avsett att bestråla människor med ultraviolett strålning huvudsakligen i syfte att göra huden brun (kosmetiskt solarium) inte ska få yrkesmässigt upplåtas till personer . Förslaget är i enlighet med rekommendationer som FN:s organ för cancerforskning for Research on Cancer (IARC) har lämnat. Förslaget överensstämmer också med förslag i betänkandet En nationell cancerstrategi för framtiden (SOU 2009:11) samt rekommendationer som vetenskapliga råd samt ett antal internationella och nationella expertorgan har lämnat. har i en förbundslag infört ett förbud mot att upplåta solarier för bestrålning av huden till minderåriga personer. 13.1Antalet solarier för kosmetisk bestrålning Ett solarium är en teknisk elektrisk anordning som innehåller en ultraviolett strålkälla och som är avsedd att bestråla människor med ultraviolett strålning. En äldre benämning på solarium är sollampa. Solarier kan delas in i kosmetiskt solarium och medicinskt solarium. På ett kosmetiskt solarium bestrålas kroppen med ultraviolett strålning för att huden ska bli brun som vid utomhussolning. Användning av kosmetiskt solarium medicinska solarier kan vissa sjukdomar, som psoriasis, behandlas med UV-strålning i kontrollerad mängd under läkares ansvar. Det finns uppskattningsvis 18 000 helkroppssolarier för kosmetisk bestrålning i , varav cirka 9 000 i gym, simhallar, hotell och professionella solstudior och cirka 9 000 på svenska företag för användning av personalen. I antalet ingår inte s.k. drop- in-solarier1. utfärdar föreskrifter om allmänna skyldigheter enligt strålskyddslagen för solarieverksamheten. Det är kommunerna som har tillsynsansvaret över kosmetisk solarieverksamhet enligt strålskyddslagen. Enligt myndighetens föreskrifter om solarier är den som bedriver verksamhet i vilken solarium upplåts till allmänheten skyldig anmäla verksamheten till sin kommuns miljö- och hälsoskyddsförvaltning eller motsvarande2. Se vidare avsnitt 9.7 beträffande tillsynen över solarier i . (SOU 2009:11) anges att förekomsten av malignt melanom har ökat mer än femfaldigt i , och trenden spås fortsätta. Ökningen antas bero på förändrade solvanor, men till viss del även på förbättrad diagnostik. Exponering för solljus, och speciellt solbränna under barndomen, är väl kända riskfaktorer för sjukdomen. Data antyder, framhåller utredningen, att användning av solarier, speciellt tidigt i livet, ökar risken. Den förväntade ökningen av elakartade hudförändringar är oroande, framhåller utredningen, inte minst med hänsyn till den alltjämnt allvarliga prognosen vid malignt melanom. Utvecklingen hänger samman med att människor, framför allt barn och unga, i ökad utsträckning exponeras för solen. Tidig diagnostik och kontrollundersökningar vid risk för återfall är av stor betydelse. Utredningen framhåller att incidensökningen talar för att det behövs förnyade insatser för att förebygga hudcancer. 2005/06:183, s. 41. 2Jfr 8 § föreskrifter om solarier (SSMFS 2008:36). Användning av kosmetiskt solarium När det gäller insatser för att minska exponering för skadlig UV-strålning föreslår utredningen bl.a. -åtgärder för att öka andelen tumörer som upptäcks i ett tidigt stadium, bl.a. genom att underlätta allmänhetens möjligheter att få hudförändringar undersökta, -en mer ändamålsenlig rollfördelning mellan hudläkare och allmänläkare vid diagnostik, samt -lagstiftning med nedre åldersgräns () för solarier enligt bör övervägas. vetenskapliga råd lämnar en rapport för frågor om ultraviolett strålning. Syftet med rapporterna är att kartlägga det aktuella kunskapsläget och att lämna råd till myndigheten inom olika områden som är av betydelse för förebyggande av hudcancer. I den senaste rapporten från SSM:s vetenskapliga råd om ultraviolett strålning 2008 (2009:18) redovisas rekommendationer avseende hudcancerprevention, aktuella trender för hudtumörer, våglängdens betydelse för hudcancer, informationsmaterial angående UV-strålning, kontakter med resebyråbranschen, kläder som UV-skydd, klimatförändringens betydelse för den naturliga UV-strålningen, UV-strålningens påverkan på ögat och om nya kunskaper om D-vitamin påverkar nuvarande preventionsstrategier. I rapporten framhålls särskilt att det finns ett starkt stöd för att UV-strålning är den mest betydelsefulla riskfaktorn för utveckling av hudcancer, som ökar mer än någon annan cancerform i . Rådet rekommenderar att följa förslaget från utredningen nationell cancerstrategi för framtiden (SOU 2009:11) om att utveckla ett effektivt nationellt program för primärprevention av hudcancer. Bl.a. bör en lagstiftning med nedre åldersgräns () för solarier enligt övervägas. Användning av kosmetiskt solarium 13.4WHO:s organ för cancerforskning (IARC) Enligt FN:s organ för cancerforskning for Research on Cancer (IARC) finns ett tydligt samband mellan solarieanvändning och hudcancer, främst den allvarligaste formen malignt melanom. IARC tillkännagav 2006 att alla dittills tillgängliga undersökningar om solarier och hudcancer kommit fram till ett klart samband mellan användning av solarier och olika hudcancerformer – främst den allvarligaste malignt melanom. Forskargruppen drog fyra tydligt klarlagda slutsatser: 1.Risken för melanom ökar helt klart vid solarieanvändning i tonåren och tidig ungdom. 2.Solarieanvändning i tonåren ökar risken för skivepitelcancer. 3.Hudens immunförsvar skadas av solarieanvändning. 4.Det finns inga positiva hälsoeffekter förknippade med att sola solarium. WHO har, mot denna bakgrund, rekommenderat medlemsländerna att införa en nedre åldersgräns () för solarier. De slag av strålning som tidigare klassats i IARC:s högsta riskgrupp cancerframkallande hos människor granskades på nytt av IARC med avseende på sin cancerrisk och för att identifiera ytterligare cancermekanismer. Resultatet, meddelat av IARC , förde upp användning av solarier till den högsta riskgruppen. Den vetenskapliga grunden för beslutet var att IARC:s tidigare övergripande analys 2006 av data från mer än tjugo epidemiologiska forskningsstudier påvisat ökad melanomrisk när användningen av solarier börjat . IARC drog bl.a. också slutsatsen att risken för skivepitelcellscancer ökade vid solarieanvändning som börjat redan i tonåren. Till stöd för beslutet och forskarnas slutsatser fanns också experimentell forskning och djurförsök som demonstrerat att alla slag av ultraviolett strålning (UVA, UVB och UVC) är cancerframkallande. Användning av kosmetiskt solarium 13.5EU:s vetenskapliga kommitté SCCP Enligt EU:s vetenskapliga kommitté , (SCCP), rekommendationer bör UVR- solarier inte användas av individer under i syfte att göra huden brun. I den tyska lagen om skydd i samband med bestrålning av människor med icke-joniserande strålning framgår att bestrålning av huden med artificiell ultraviolett strålning i solarier eller andra liknande offentliga utrymmen får inte tillåtas för minderåriga3. Organisationen syfte är att främja vetenskapen i medicin och kirurgi rörande hudvård. Vid sitt årliga möte i noterade organisationen den oroande ökningen av melanom hos unga personer. Organisationen gjorde gällande, med hänvisning till WHO:s rekommendation, att ingen under bör använda ett solarium i syfte att bli bruna (tanning bed). Som framgår ovan har regeringens utredning om en nationell cancerstrategi för framtiden (SOU 2009:11) föreslagit att en lagstiftning med nedre åldersgräns () för solarier enligt bör övervägas. Detta förstärks av att vetenskapliga råd samt ett antal internationella och nationella expertorgan också rekommenderar en lagstiftning med nedre åldersgräns () för solarier enligt . har infört en sådan begränsning för minderåriga personer när det gäller användning av solarier. 3 Jfr 3–5 §§ Gesetz zum vor nichtionisierender Strahlung bei der Anwendung am Menschen (NiSG), se särskilt 4 § Nutzungsverbot für Minderjährige. Användning av kosmetiskt solarium föreslår mot den bakgrunden att det i 12 kap. införs en regel som innebär att solarium avsett att bestråla människor med ultraviolett strålning huvudsakligen i syfte att göra huden brun (kosmetiskt solarium) inte ska få yrkesmässigt upplåtas till personer . 14 Användning av laser Utredningens förslag: Det finns lasrar som är ofarliga och det finns lasrar som kan orsaka bestående skador på ögonen. Starka lasrar kan även ge brännskador på huden. Lasrar kan därför vid ovarsam hantering skada människor och djur. Laserstrålning används yrkesmässigt bland annat vid medicinska behandlingar, vid mätning av t.ex. luftföroreningar och fordons hastighet, vid bestrålning av hud i kosmetiskt syfte, i laserpekare samt i sammanhang som lasershower för underhållning, konst och reklam. Lasrar används även för privat bruk, t.ex. som laser- pekare, laserkollimatorer och distansmätningsutrustning. De används inte sällan av personer utan tillräckliga kunskaper om faror förknippade med laserstrålning. Risken för att skadas av en laser beror på laserns styrka, avståndet mellan lasern och personen samt hur länge strålen belyser till exempel ögat. Potentiellt farliga lasrar av högre klass blir allt billigare, och därmed vanligare, trots att lasrar med lägre effekt ofta vore tillräckliga för det avsedda användningssyftet. Det kommer ut allt fler, potentiellt farliga lasrar av högre klass (>laserklass 2M) på marknaden, trots att lasrar med lägre effekt (laserklasserna 1, 1M, 2 och 2M) ofta skulle vara tillräckliga för det avsedda användningssyftet. De används inte sällan av personer utan till- räckliga kunskaper om faror förknippade med laserstrålning. I takt med att tillgången på starka laserpekare - laserpekare som ibland har styrkor över hundra milliwatt – har också miss- bruket av laserpekare ökat. De används, enligt Rikspolis- styrelsen , för att trakassera bland andra privatpersoner, poliser och piloter. Den som blir belyst med laser kan drabbas av bestående ögonskador, till exempel bli blind. När exempelvis bilförare bländas kan det leda till allvarliga olyckor. Det här problemet är i stort sett detsamma inom hela Euro- peiska ekonomiska samarbetsområdet, EES. Mot den bak- grunden föreslår strålsäkerhetsmyndigheterna i , , och i en skrivelse av till att kommissionen inför gemensamma im- portrestriktioner för starka laserpekare. I skrivelsen föreslår myndigheterna ett förbud mot alltför starka laserpekare för allmänheten. Enbart laserpekare i klass 1 och 2 enligt Europeisk standard EN 60825-1 med en maximal effekt av 1 mW bör, enligt myndigheterna, tillåtas för användning av allmänheten. Utredningen delar de nordiska Strålsäkerhetsmyndigheternas uppfattning beträffande starka laserpekare och föreslår att det i 12 kap. ska införas ett förbud att till föra in eller importera samt i övrigt inneha, förvärva, saluföra, upplåta eller överlåta laserpekare i laserklass 3R, 3B eller 4. Förbudet föreslås dock inte gälla vid yrkesmässig användning av laser- pekare, vilket t.ex. kan avse militär användning av laserpekare. Utredningen har också tagit fasta på den tillståndsreglering av lasrar som, enligt vad utredningen har erfarit, har införts i och . Utredningen föreslår sålunda att det i 12 kap. införs ett krav på att den som yrkesmässigt för in eller importerar, saluför, upplåter eller överlåter laser ska vara skyldig att klassificera och märka dessa enligt svensk standard. Denna bör även vara skyldig att förse lasrar med instruktioner och varningstexter om vilka försiktighetsåtgärder som ska vidtas vid montering och användning för att undvika skador. Marknaden för kosmetiska behandlingar växer. Den växande marknaden innebär också en ökad risk för skador. En ny typ av strålning, intense pulsed light (IPL) , som ger lika intensiv strål- ning som en laser, har dessutom tillkommit. Forskningen släpar efter i förhållande till användningen av dessa metoder. Meto- derna tas i bruk innan det finns vetenskapligt underbyggd kunskap om hur de fungerar och vilka de eventuella långtids- effekterna är. Det finns därför enligt utredningen starka skäl att stärka och komplettera den nuvarande tillståndsplikten enligt Strålsäker- hetsmyndighetens föreskrifter till att även omfatta innehav och användning av laser i de starkare klasserna och således även inkludera för kosmetisk behandling med laser. Kravet på till- stånd bör dock inte gälla användning av laser i samband med bestrålning av människor i samband med medicinsk eller odon- tologisk behandling eller undersökning. för medicinsk behandling utgör en medicinteknisk produkt enligt lagen (1993:584) om medicintekniska produkter. För att en medicin- teknisk produkt ska få sättas ut på marknaden måste den upp- fylla de krav som anges i lagen och i före- skrifter. Regler om tillståndsplikt bör enligt utredningens förslag föras in i förordningen om verksamhet med strålning i stället för som i föreskrifter. Skälet till utredningens förslag att de föreslagna bestämmel- serna bör införas i respektive i den föreslagna för- ordningen om verksamhet med strålning är att bestämmelserna enligt utredningens uppfattning bör vara straffbara enligt 29 kap. 1 § om miljöbrott eller alternativt enligt 29 kap. 4 § om otillåten miljöverksamhet. Laser1 är ljus som alstras genom processen stimulerad emission, vilket gör att det har en del specifika egenskaper. Bland annat består laserljus av en enda våglängd, det är monokromatiskt eller enfärgat ljus. Det gör att ljuset kan hållas i en smal med mycket liten divergens, eller spridning. Därför kan ljuset i en laser- vara mycket intensivt, även på långa avstånd. kan bestå av både synligt eller osynligt ljus. Är det synligt har lasern en starkt bländande effekt. Laserstrålningen är icke-joniserande och den omfattar nästan hela det optiska våglängdsområdet. Det finns lasrar som är ofarliga och det finns lasrar som kan orsaka bestående skador på ögonen. Starka lasrar kan även ge brännskador på huden. Lasrar kan därför vid ovarsam hantering skada människor och djur. Laserstrålning används bland annat vid medicinska behandlingar, vid mätning av t.ex. luftföroreningar och fordons hastighet, vid bestrålning av hud i kosmetiskt syfte, i laser- pekare samt i sammanhang som lasershower för underhållning, konst och reklam. Lasrar används även för privat bruk, t.ex. som laserpekare, laserkollimatorer och distansmätningsutrustning 1 utgör en förkortning av engelskans Light Amplification by Stimulated Emission of Radiation (Ljusförstärkning genom stimulerad emission av strålning). Risken för att skadas av en laser beror på laserns styrka, avstån- det mellan lasern och personen samt hur länge strålen belyser till exempel ögat. När vi utsätts för starkt ljus har vi naturliga skyddsmekanismer för att undvika ögonskador: Pupillen drar ihop sig, vilket gör att det kommer in mindre ljus i ögat. Vi blinkar (blinkreflexen) och vi vänder bort ansiktet från ljuskällan. Dessa skyddsmekanismer skyddar mot de flesta ljusfenomen som finns naturligt i miljön. Lasrar är en artificiell ljuskälla och i vissa fall kan laserns vara mycket starkare än solen som är den ljuskälla vi är vana att hantera. Ögat är väldigt känsligt för laserstrålning. Anledningen är att när laserstrålen träffar ögats lins, som fungerar som ett brännglas, fokuseras ljuset mot en och samma punkt på näthinnan och syncellerna överbelastas. I värsta fall uppstår då en brännskada. Lasrar i klass 3R, 3B och 4 kan på så vis orsaka bestående ögon- skador. Det gäller även från mycket långt avstånd, även om intensiteten på laserstrålen avtar med avståndet och risken att skadas minskar. På långt håll kvarstår risken för att bländas för den som utsätts av laserstrålning. Det kan vara både obehagligt och i vissa fall farligt, för exempelvis flygtrafik och biltrafik. Lasrarna delas in i olika klasser med hänsyn till hur starka de är och vilka risker som är förenade med dem. Alla lasrar ska alltid vara märkta med vilken klass de tillhör. Klasserna är 1, 1M, 2, 2M, 3R, 3B och 4. Lasrar i klass 1 är ofarliga. Denna typ av laser som får ingå i leksaker. Lasrar i klass 4 är de allra starkaste lasrarna. Vid felaktig hantering kan lasrar i denna klass skada både ögon och hud. De utgör även en brandfara. För att få använda och inneha laserpekare i klass 3B och 4 på allmän plats krävs tillstånd från . Det krävs inte tillstånd för lasrar i de lägre klasserna. Lasrar i klass 1 är ofarliga även vid lång tids exponering. Leksaker med laser är begränsade till klass 1 och har om laserstrålen är röd eller grön en uteffekt på max 0,4 mW. Klassen omfattar även apparater som innehåller lasrar av högre klass men där lasern är inbyggd så att ingen farlig strålning kommer ut. Exempel på sådana är CD-spelare och laserskrivare. En person som demonterar den typen av produkt löper dock risk att expo- neras för farlig laserstrålning. Klass 1M och 2M Lasrar i klass 1M har en effekt som överskrider vad som tillåts i klass 1.