sou · GZB326 · 2011-04-07 00:00:00 — Tilläggslånebeloppet uppgår vid heltidsstudier till per fyra veckors studieperiod (0,av pris- basbeloppet ) och kan lämnas oavsett utbild- ningsnivå under längst (). Att tilläggslån ska kunna utgå även vid utlandsstudier innebär att vissa utlandsstuderande kan låna mer än . Det medför en viss ökad skuldsättning för den enskilde studenten, som statens kostnader för lånet kan komma att öka något. Emellertid är det san- nolikt få studerande som kommer att ta tilläggslån vid utlandsstu- dier. Benägenheten att ta tilläggslån bland studiemedelstagare som studerande i och var eller äldre, var 2009. var det nära 10 700 med studiemedel för utlandsstudier som var eller äldre. Antas benägenheten att ta tilläggslån vara densamma bland de utlandsstuderande som bland de studerande i skulle det röra sig om 1 300 utlandsstuderande som skulle ta tilläggslån. Med i genomsnitt i tilläggslån per låntagare kan utlåningen beräknas uppgå till . Det motsvarar en ökning med av det totala utbetalda tilläggs- lånebeloppet, som var 2009. Eftersom det rör sig om ett lån består statens kostnader av räntor, räntesubvention och en viss ökad avskrivningsrisk. Totalt beräknas dessa uppgå till av det ökade utlånade beloppet, dvs. 11.2.2Den högre bidragsnivån ska utgå för alla utlandsstudier på gymnasial nivå inom EES och i som motsvarar de svenska utbildningar som berättigar Det högre bidraget kan ges som längst () till studerande som är eller äldre, som har kort tidigare utbild- ning och som läser in grundskole- eller gymnasiekompetens. Det högre bidraget utgår i praktiken huvudsakligen för studier i . Alla studenter som uppfyller kraven får dock inte det högre bidraget utan det rör sig om en summa som fördelas. Det högre bidraget ska i första hand ges till dem som saknar grundskolekom- petens och i andra hand till de som saknar gymnasiekompetens. Förslaget innebär att det högre bidraget även i praktiken ska kunna ges för utlandsstudier på gymnasial nivå inom EES och i för utbildningar som motsvarar eller är jämförbara med de utbild- ningar som ger rätt till det högre bidraget i . Förslaget inne- bär inte någon förändring av övriga bestämmelser gällande det högre bidraget. Eftersom det högre bidraget är en ramad resurs innebär öppning- en för studier inom EES och i inte några ökade kostnader för bidraget. Det kan dock uppstå ökad utlåning till följd av att stu- dierna bedrivs utomlands, exempelvis genom lån för resor, försäk- ring, ökade levnadsomkostnader och undervisningsavgifter. /10 erhöll 38 300 personer det högre bidraget. Av dessa studerade på grundskolenivå. De bedrev därmed studier som inte berättigar till utlandsstudiemedel. Reste- rande studerade på gymnasial nivå för att skaffa sig en gymnasial utbildning () eller på eftergymnasial nivå mot en specialpedagogexamen eller på en specialpedagogisk påbygg- nadsutbildning (). Fr.o.m. upphörde dock det högre bidraget för eftergymnasiala studier. Det är således de cirka 23 000 som läser in sin gymnasiekompetens med det högre bi- draget som med vårt förslag skulle kunna göra detta utomlands, med rätt till merkostnadslån för utlandsstudier. Emellertid bedöms detta komma att ske i mycket liten omfatt- ning. Dels eftersom det ofta handlar om att komplettera tidigare avbrutna svenska gymnasiala studier, en komplettering som kan vara svår att finna utomlands, dels eftersom benägenheten att låna bland de som hade det högre bidraget (för studier i ) bara var . Denna grupp studenter förefaller överhuvudtaget inte vilja låna i särskilt stor utsträckning och är sannolikt inte benägna att låna än mer för studier utomlands. Hur många som kan komma att studera utomlands med det högre bidraget är svårt att veta på förhand. Uppskattningsvis kan det komma att röra sig om 2 000 stu- derande som studerar med det högre bidraget utomlands, varav hälften tar merkostnadslån. Om dessa 1 000 låntagare antas låna lika mycket som de som studerade på gymnasial nivå utomlands /10 lånade (i genomsnitt ) beräknas utlåningen komma att öka med . Eftersom det rör sig om lån består statens kostnader av räntor, räntesubvention och en viss ökad avskrivningsrisk. Totalt beräknas dessa uppgå till av det ökade utlånade beloppet, dvs. De administrativa kostnaderna ökar också. Grovt kan de admi- nistrativa kostnaderna för CSN uppskattas till (2 000 fler ansökningar om det högre bidraget för utlands- studier á i ökad ärendehanteringskostnad). 11.2.3Studiemedel för studier på gymnasial nivå inom EES och i ska lämnas enligt samma villkor som i Rätten till studiemedel för studier på gymnasial nivå ska vara den- samma inom EES och i . Dagens krav på att en utbildning inte med lika stor fördel kan bedrivas i tas därför bort för utbildningar inom EES och i , men kvarstår för övriga världen. Det medför att möjligheten att studera utomlands med studiemedel förbättras. Innebörden kan bli att fler studenter studerar utomlands, med studiemedel som oftast är dyrare för den enskilde än vad in- hemska studiemedel är. Det medför en viss ökad skuldsättning för den enskilde studenten, som statens kostnader för bidrag (inklusive pensionsavsättning) och studielån kan komma att öka. Hur stor ökningen av antalet studerande på gymnasial nivå utom- lands blir är inte lätt att förutse. /10 studerade cirka 450 personer på gymnasial nivå utomlands med utlandsstudiemedel. Flertalet studerade i , men några studerade utanför på utbildningar som inte med lika stor fördel kunde bedrivas i . Förslaget innebär att restriktionen inte med lika stor fördel kan be- drivas i tas bort för studier inom EES och i . Om vi utgår från att antalet utlandsstuderande på gymnasial nivå ökar med 5 000 personer och att flertalet, eller samtliga, av dessa personer annars hade studerat i – eftersom ökningen av antalet utlands- studerande orsakas av studenter som bedriver studier som med lika stor fördel kunde bedrivas i – kan det argumenteras att öka- de kostnader för bidragsdelen i studiemedlet inte uppstår alls, eller enbart för ett mycket begränsat antal. Däremot uppstår ökade låne- kostnader för hela gruppen till följd av ökade lån för merkostnader i samband med utlandsstudierna. När det gäller bidragskostnaden beror den på hur många fler som väljer att studera utomlands enbart tack vare att regelverket för stu- diemedel för utlandsstudier på gymnasial nivå öppnas upp och ska vara det samma inom EES och i , dvs. hur många som tack vare denna förändring väljer att studera utomlands, och utan föränd- ringen överhuvudtaget inte skulle komma att studera varken utom- lands eller i . Det går inte att säkert säga hur många det rör sig om, men som en tumregel kan anges att för varje 100-tal till- kommande studiemedelstagare ökar bidragskostnaderna (inklusive pensionsavsättning) med . Vi bedömer dock att det är få, om ens någon, av de 5 000 personer som vi antar kom- mer att studera utomlands på gymnasial nivå som inte skulle ha studerat i . Därför har vi bedömt att det inte uppstår några ökade bidragskostnader med anledning av detta förslag. Däremot kan det antas att de utlandsstuderande på gymnasial nivå kommer att ta lika mycket merkostnadslån som utlandsstuderande på eftergymnasial nivå. /10 tog dessa utlandsstuderande merkostnadslån på i genomsnitt . De ökade studie- lånen för de 5 000 utlandsstuderande på gymnasial nivå beräknas då kunna uppgå till . Då det rör sig om lån består statens kostnader av räntor, ränte- subvention och en viss ökad avskrivningsrisk. Totalt beräknas dessa uppgå till av det ökade utlånade beloppet, dvs. De administrativa kostnaderna ökar också. CSN uppskattar att kostnaden i genomsnitt är högre per utlandsärende än per ärende gällande studier i . Grovt kan de administrativa kostnaderna för CSN uppskattas till (5 000 fler ansökningar om studiemedel för studier på gymnasial nivå utomlands á i ökad ärendehanteringskostnad). 11.2.4Den särreglering i studiemedelshänseende som finns för utlandsstudier i tas bort Genom att rätten till studiemedel för studier på gymnasial nivå ska vara densamma inom EES och i är det inte längre nödvän- digt med en särreglering av vilka studier som ger rätt till studiemedel för utlandsstudier i . Denna förändring har ingen betydelse i sak och medför därför inga förändrade kostnader i studiemedels- hänseende. Förslaget innebär emellertid att får ta över ansva- ret från CSN för att bedöma vilka utbildningar på eftergymnasial nivå i som håller godtagbar standard och därmed berättigar till utlandsstudiemedel. Detta medför viss minskad administrativ be- lastning för CSN och viss ökad administrativ belastning för Hög- . Omfördelningen bedöms dock vara så liten att det inte är nödvändigt med någon omfördelningen av medel mellan myndig- heterna. 11.3Enhetligare studiemedelsregler vid studier utomlands Förslagen i kategori 3 är ett led i att skapa ett enhetligare studieme- delssystem. Eftersom nuvarande studiemedelsregelverk för utlands- studier möjliggjort större lånebelopp vid utlandsstudier än vid studier i , innebär dessa förslag i regel att kostnaderna för studielån minskar. 11.3.1Studiemedelsbeloppet ska vara detsamma för utlandsstudier som för studier i Studiemedlets grundbelopp ska vara detsamma för studier i utlandet som för studier i . Eftersom nuvarande grundbelopp beror på i vilket land studierna bedrivs möjliggörs större grundlånebelopp vid utlandsstudier än vid studier i . Förslaget om att studiemedlets grundbelopp ska vara detsamma för studier utomlands som för studier i innebär att studielånekostna- den minskar. För att uppskatta hur mycket lånekostnaderna minskar utgår be- räkningarna från de som utlandsstuderande . Lånebenägenheten bland dem var , dvs. tog endast bidrag. Hur detta slår per land är oklart, men det kan antas för beräkningens skull att det är jämt fördelat över länderna. Per vecka betalades det då ut i grundlån. Med vårt förslag skulle i stället betalats ut i grundlån , en differens på . I genomsnitt tar en studerande utlandsstudielån under ett budgetår. Studielånen beräknas då minska med i förhållande till de som CSN beta- lade ut i grundlån för utlandsstuderande . Det motsvarar en minskning . Omräknat till nivå, då CSN betalade ut mer i grundlån än , beräknas förslaget innebära att lånen minskar med . Eftersom det rör sig om lån innebär den uppskattade minskningen av utlåningen att statens kostnader för räntor, räntesubvention och Totalt beräknas dessa uppgå till av det minskade lånebeloppet, dvs. av 212 miljoner kro- nor motsvarande . Förutom kostnadsminskningar för lån medför förslaget flera ad- ministrativa förbättringar för framför allt CSN. Dels genom att CSN inte längre behöver fastställa landsspecifika lånebelopp, vilket också medför en minskad belastning på utlandsbeskickningar som varit CSN behjälpliga med underlag för beloppsfastställandet. Dels genom att studiemedelsbeloppet är detsamma i alla länder, vilket underlättar ärendehanteringen i de fall ansökan om studiemedel för utlandsstudier avser studier i flera länder. Dessutom minskar risken för felaktiga utbetalningar när den studerande ändrar valet av studie- land. Hur stora de administrativa vinsterna totalt sett blir för CSN är svårbedömt. Den förenklade hanteringen innebär dock att CSN kan lägga mer administrativa resurser på andra verksamheter. En sådan verksamhet är exempelvis vårt förslag om att merkostnadslån för undervisningsavgifter överstigande ett prisbasbelopp ska betalas av CSN direkt till läroanstalten. Vi återkommer till detta i avsnitt 11.4.3. 11.3.2Utbetalningen av studiemedel för utlandsstudier ska ske på samma sätt som för studier i För göra studiemedelsregelverket så enhetligt som möjligt oavsett var i världen studier bedrivs och för att minska risken för felaktiga utbetalningar, föreslår vi att utbetalningen av studiemedel för utlands- studier ska ske i förskott, dvs. på samma sätt som för studier i . görs utbetalningen terminsvis i förskott. Förslaget om utbetalning i förskott medför fler utbetalningstillfällen. Detta bedöms dock inte innebära någon nämnvärt ökad administra- tion, eftersom detta förfaringssätt redan gäller för studier i . Förslaget medför viss räntevinst, eftersom utbetalningarna fördelas över . Räntevinsten uppskattas till , baserat på de som utbe- talades i studiemedel till de utlandsstuderade /10, med en upplåningsränta om . 11.3.3Den särreglering i studiemedelshänseende som finns för språkkurser utomlands ska tas bort har studiemedel för språkkurser utomlands getts enligt vill- koren för eftergymnasiala studier, oavsett om språkkursen mot- svarat utbildning på gymnasial eller eftergymnasial nivå. Genom att rätten till studiemedel för studier på gymnasial och eftergymnasial nivå ska vara densamma inom EES och i är det inte längre nödvändigt med en särreglering av studiemedelsvillkoren för språk- kurser utomlands. Istället föreslås att för språkkurser utomlands ska studiemedel ges enligt regelverket för språkkursens nivå, enligt samma nivåprinciper som studiemedel lämnas för gällande all annan utbild- ning. Språkkursernas nivå kan vara svårbedömd, men CSN uppskattar att 85–av kurserna ligger på motsvarande gymnasial nivå. Förslaget medför då att de studenter som studerar språkkurser på gymnasial nivå, före höstterminen det år de fyller , som tidigare kunnat erhålla studiemedel enligt det eftergymnasiala regelverket kan det. Detta berör sannolikt ett fåtal. var det sammanlagt av de utlandsstuderande som var gamla, varav en del studerade på eftergymnasial nivå. Dessa studenter är istället hänvisade till studiehjälp fram till höstterminen det år de fyller . Denna konsekvens ska dock vägas mot den förbättring förslaget innebär i antal terminer som de utlandsstude- rande kan få studiemedel för. avräknades språkkurstermi- ner utomlands från det totala antalet terminer (potten) som studie- medel lämnas för eftergymnasiala studier. Vårt förslag innebär att språkkursens nivå avgör vilken nivåpott språkkursterminerna ska avräknas från. För de som kommer att studera språkkurser på gym- nasial nivå kvarstår då den eftergymnasiala terminspotten intakt. Den potentiella försämringen för bedömer vi uppvägs av den potentiella förbättringen för övriga studenter. Förslaget kan också enligt vår bedömning förväntas leda till en viss nivåhöjning på språkkurserna. Nyordningen bidrar också till att studiemedels- regelverket blir mer enhetligt. Förslaget innebär att CSN och , till skillnad från tidigare, ska nivåbedöma språkkurserna. Det är nya uppgifter som medför ökad administration. Emellertid bedömer vi att detta inte medför någon nämnvärd ökad belastning, utan kan hanteras inom befintliga ramar. 11.4Bättre ekonomiska villkor och minskad risk för felaktiga utbetalningar vid utlandsstudier Förslagen i kategori 4 har olika syften. Dels syftar de till att förbättra de ekonomiska villkoren för de utlandsstuderande. Dels syftar de till att förbättra möjligheterna att få studielån vid utlandsstudier. Tanken bakom det sistnämnda är att ta hänsyn till att olika studie- kostnader utomlands kan vara högre än i . Förslagen kan innebära att studielånekostnaderna kan komma att öka. 11.4.1Ett nytt enhetligt merkostnadslån för utlandsstudier För att ta hänsyn till att levnadsomkostnaderna vid studier utomlands kan vara högre än i föreslås att ett enhetligt merkostnadslån för utlandsstudier införs. Förslaget går ut på att utlandsstuderande ska ha möjlighet att utöver studiemedlets grundbelopp kunna ta ett lån på maximalt (1,av pris- basbeloppet 2010 vid heltidsstudier). Detta lån med- för kostnader. Kostnaderna beräknas utifrån studiemönstren /10. Då var det cirka 6 700 utlandsstuderande som studerade i länder med en kostnadsnivå som enligt var högre än den svenska. Antas att samtliga dessa skulle ta merkostnadslån för utlandsstudier under under ett budgetår, skulle utlåningen öka med . Antas det att fler än skulle välja att ta ut merkostnadslånet för utlandsstudier kan tumregeln, att för varje 1 000 fler merkostnadslåntagare per budgetår ökar ut- låningen med , användas. Den besparing om som vårt förslag om att studiemedlets grund- belopp ska vara detsamma för studier i utlandet som för studier i (se avsnitt 11.3.1), räcker till cirka 17 000 merkostnadslån- tagare. Det är emellertid ett antal som vida överstiger de 7 000 mer- kostnadslåntagare som kan förväntas mot bakgrund av nuvarande studiemönster. Totalt beräknas dessa merkostnadslån medföra att utlåningen ökar med . Då det rör sig om lån består statens kostnader av räntor, ränte- subvention och en viss ökad avskrivningsrisk. Totalt beräknas dessa uppgå till av det ökade utlånade beloppet, dvs. fyra pro- cent av motsvarande . 11.4.2Möjlighet till högre uttag av merkostnadslånet för undervisningsavgifter Vårt förslag innebär att merkostnadslånet för undervisningsavgifter ska kunna användas på ett flexiblare sätt än om vissa grund- läggande förutsättningar är uppfyllda. Det medför sannolikt ökad ut- låning. Under /10 hade eller 10 800 av de utlandsstuderande merkostnadslån för undervisningsavgifter. I genomsnitt lånade de . Den flexiblare ordningen med- för sannolikt att en del utlandsstuderande kommer att välja utbild- ningar med högre undervisningsavgifter än , vilket kan medföra att det genomsnittliga merkostnadslånet för undervisningsavgifter kan komma att öka. Hur stor ökningen kan komma att bli är inte enkelt att förutsäga, men en 25-procentig ökning i genomsnitt är nog inte orimlig. Det innebär att utlåningen ökar till i genomsnitt, vilket motsvarar en ökad utlåning med 92 miljoner kro- nor på årsbasis. Då det rör sig om lån består statens kostnader av räntor, ränte- subvention och en viss ökad avskrivningsrisk. Totalt beräknas dessa uppgå till av det ökade utlånade beloppet, dvs. fyra pro- cent av motsvarande . 11.4.3Merkostnadslån för undervisningsavgifter överstigande ett prisbasbelopp ska utbetalas av CSN direkt till läroanstalten Vi har ovan föreslagit att merkostnadslånet för undervisningsavgifter ska kunna användas på ett flexiblare sätt än . Det kan öka risken för felaktiga utbetalningar. För att motverka denna risk föreslås att beloppsmässigt stora merkostnadslån för undervisningsavgifter, låne- belopp överstigande ett prisbasbelopp, ska betalas av CSN direkt till läroanstalten. Förslaget innebär ingen ökad utlåning, däremot en minskad risk för felaktiga utbetalningar. För studenterna får denna ordning ingen nämnvärd negativ effekt. För CSN kan denna ordning medföra viss ökad administration på grund av exempelvis ett ökat informationsbehov till studenterna och utökade kontroller av betalningsflöden, m.m. Vi bedömer dock att den ökade administrationen ryms inom nuvarande verksamhets- ramar. Särskilt mot bakgrund av att CSN:s administration minskar genom att fastställandet av landsspecifika lånebelopp föreslås ersättas av ett schabloniserat förfaringssätt (se avsnitt 11.3.1). Summeras kostnadsberäkningarna för samtliga förslag framgår att statens nettokostnader i princip är oförändrade jämfört med . Utlåningen bedöms öka med , främst till följd av EU-anpassning av studiemedelsregelverket. Då det rör sig om lån består statens kostnader för dessa lån av räntor, räntesub- vention och en viss ökad avskrivningsrisk. Kostnadsökningen för den ökade utlåningen är dock mindre än kostnadsminskningen som uppstår genom att studiemedlet vid utlandsstudier föreslås betalas ut istället för terminsvis. Detta leder till räntevinster som i sammanhanget inte är obetydliga. Totalt beräknas förslagen innebära att statens lånekostnad minskar med . Till detta ska emellertid de ökade administrativa kostnaderna läggas, som totalt beräknas till . Sammantaget beräknas förslagen innebära att statens kostnad ökar med 0,9 miljoner kro- nor . låne- och adm. (+/-) kostnad (+/-) (+/-) kostnader (+/-) -212,0 -8,5 -8,5 -14,0 -14,0 -7,1 varav p.g.a. övriga förslag -25,0 -15,0 -14,0 Utredningens förslag torde i övrigt inte medföra några sådana konsekvenser som enligt 15 och 15 a §§ kommittéförordningen ska redovisas. Förslaget till lag om ändring i studiestödslagen (1999:1395) 15 § Utöver de studiemedelsbelopp som följer av 11 och 14 §§ får stu- dielån lämnas i form av merkostnadslån. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om sådana merkost- nadslån. Paragrafen innehåller bestämmelser om rätt till lån för merkostnader. Ändringarna i paragrafen är en följd av ändrad terminologi. Tilläggs- lån för vissa merkostnader ska i stället benämnas merkostnadslån. Detta har skett genom att tilläggslån för vissa merkostnader i sam- band med studierna har utgått i första meningen och ersatts med merkostnadslån. I andra meningen har tilläggslån utgått och ersatts med merkostnadslån. Ingen ändring är avsedd i sak. Studie- sociala kommittén har lämnat i huvudsak samma förslag i SOU 2009:28. Paragrafen har behandlats i avsnitt 10.4. 22 a § Utlandsstudier är studier som bedrivs vid en utländsk läroanstalt av en studerande som kan visa att han eller hon har sitt faktiska bo- ende utanför . Studier som bedrivs vid en läroanstalt utanför , av en stude- rande som har sitt faktiska boende utanför , är utlandsstudier även om den studerande är antagen vid en svensk läro- anstalt. Distansstudier vid en svensk läroanstalt kan aldrig ses som utlands- studier. Distansstudier vid en utländsk läroanstalt är utlandsstudier om den studerande har sitt faktiska boende utanför under studie- tiden. Paragrafen är ny. Genom paragrafen införs en definition av utlandsstudier i svensk lag. Paragrafen är en definitionsparagraf för utlandsstudier i studie- medelshänseende och begreppet utlandsstudier ska användas genom- gående i studiestödslagen och studiestödsförordningen när det gäller studiemedel för utlandsstudier för att beskriva att det rör sig om studier utomlands. I första stycket definieras utlandsstudier. För att studier ska anses som utlandsstudier krävs att de uppfyller två krav, studierna ska be- drivas vid en utländsk läroanstalt och den studerande ska ha sitt fak- tiska boende utanför , dvs. den tid som studierna bedrivs vid den utländska läroanstalten. Här anges också att det är den studerandes ansvar att visa faktiskt boende. Detta gäller genomgående i paragrafen när det gäller faktiskt boende även om det inte uttryckligen anges i andra och tredje styckena. Andra stycket innehåller ett undantag från kravet på att studierna ska bedrivas vid en utländsk läroanstalt. Om studierna bedrivs på plats vid en läroanstalt utanför , och inte på distans vid en svensk läroanstalt, ska en studerande som har sitt faktiska boende utanför anses bedriva utlandsstudier. Detta trots att den studerande är antagen vid en svensk läroanstalt och inte vid en utländsk läroanstalt. Syftet med undantaget är att täcka in de stu- derande som läser och bor utomlands, men där utbildningen sker i den svenska läroanstaltens regi eller där den svenska läroanstalten har förlagt en del av den svenska utbildningen till en utländsk läro- anstalt. Även här gäller huvudregeln i första stycket att det är den studerandes ansvar att visa faktisk bosättning. I tredje stycket regleras under vilka förutsättningar distansstudier ska ses som utlandsstudier. Här återkommer det dubbla kravet, stu- dierna ska bedrivas vid en utländsk läroanstalt och den studerande ska ha sitt faktiska boende utanför . Distans- studier vid en svensk läroanstalt kan följaktligen aldrig ses som ut- landsstudier, vilket också klart framgår av tredje stycket. Därmed är t.ex. en studerande som bor i och läser på distans vid en svensk läroanstalt inte att se som utlandsstuderande och han eller hon är inte heller berättigad till de extra lån som kan utgår vid utlands- studier. I enlighet med regleringen i första stycket är det den stu- derandes ansvar att visa faktiskt boende. I svensk rätt saknas ett enhetligt bosättningsvillkor. Bosättnings- begreppet i socialförsäkringsbalken passar inte för utlandsstudier eftersom det innebär att en i bosatt person som lämnar landet ska anses vara bosatt här om utlandsvistelsen kan antas vara längst .