sou · GZB359 · 2011-09-15 00:00:00 — Ytterligare ett exempel på en makroekonomisk förändring där sta- biliseringsregelns robusthet sätts på prov är om nivån på tillväxt- trenden skiftar ned med några procent i samband med en kris. Ett sådant skift i trendens nivå uppkom i samband med 90-talskrisen. I diagram 13 har den underliggande trenden i skatteunderlaget juste- rats ner med sammanlagt 7–10 (exempel K15). Nedjusteringen innebär att skatteunderlagets tillväxt blir lägre för att därefter återigen bli högre när nedjusteringen av trendnivån upphör. Stabiliseringsregelns däm- pande effekt bevaras trots nedjusteringen av tillväxten. Varians- kvoten uppgår till 0,3. Genom att tillväxten varit lägre kommer emellertid balansen mellan bidrag och avgifter att rubbas. I exemplet antas att tillväxten dämpas under en konjunk- turuppgång, vilket innebär att inga avgifter kommer att tas ut. Systemets skuld växer till av skatteunderlaget. Om gränsen för skulden sätts till kommer de extra avgifter som påförs kommunsektorn att öka variansen i skatteunderlaget. Därtill kommer systemet att bära med sig den skuld som uppkom med tillfälligt lägre tillväxt. Diagram 13 Effekter av period med lägre tillväxt i en korridor (K15). 1.2.3Stabilisering med ensidig nedre gräns – garanti Ett stabiliseringssystem kan också bygga på en ensidig nedre till- växtrestriktion. Stabiliseringsregeln får i så fall karaktären av en inkomstgaranti för kommunsektorn. I detta fall kan finansieringen ske genom en fast årlig avgift vars storlek relateras till skatteun- derlaget. En sådan garantiregel utformas i första hand för att möta perioder med svag tillväxt. Vid permanent lägre tillväxt kan stabili- seringsregeln mildra anpassningen. En garantimodell är således mest lämplig för att skapa ett skyddsnät vid konjunkturnedgång eller kris. Det innebär att varianskvoten som mått på systemets effektivitet är mindre relevant än för en korridormodell. Viktigare är vid vilken tillväxt som det griper in, eftersom det utgör syste- mets signaleffekt för beslutsfattare i kommuner och landsting. I ett första exempel (G1) tillämpas den ensidiga stabiliseringen i samma makroekonomiska miljö som i korridorexempel K1 ovan. Den fasta avgiften på har anpassats så att fonden varie- rar symmetriskt kring noll, se diagram 14 och 15. Självfallet blir stabiliseringsgraden lägre än vid ett system med dubbelsidiga grän- ser. Varianskvoten blir 0,6 jämfört med 0,3 i alternativet med både övre och nedre gräns för tillväxten. Diagram 14 Stabilisering av skatteunderlag med tillväxtgaranti och stark stabilisering (G1). Diagram 15 Nettobidrag och fondstyrka med tillväxtgaranti (G1). Om minnet i exemplet ovan sätts till 0,5 kan finansieringsavgiften nästan halveras till av skatteunderlaget (G2). kommer inte systemet att fullt ut garantera en lägsta skatteunderlagstillväxt på i en lågkonjunktur, se dia- gram 16. Den stabiliserande effekten försvagas. Diagram 16 Stabilisering av skatteunderlag med svagare stabilisering (G2). Avgiften i en garantimodell kan konstrueras på olika sätt. Antingen utgår en fast avgift i procent av skatteunderlaget , som i ovanstående exempel, eller så tas avgiften ut enbart de år då inte bidrag utgår. En beräkning baserad på den senare avgiftsprincipen illustreras i diagram 17 (exempel G3). Diagram 17 Stabilisering av skatteunderlag där avgift endast tas ut år utan bidrag (G3). Som framgår av diagrammet kommer utjämningseffekten att bli mer oregelbunden om avgiften tas ut endast vissa år. Avgiftsnivån måste då också vara högre (0,4 jämfört ), men vari- ansen blir lägre än vid en fast avgift, se tabell 3. Dessutom medför bortfallet av avgiften när bidrag börjar betalas ut att det utjämnade skatteunderlaget får en extra stimulans som det faktiska skatteunderlaget underlaget är som svagast. Denna utformning av avgiftsuttaget innebär också att den starka utvecklingen av det fak- tiska skatteunderlaget i en högkonjunktur kommer kommunsek- torn tillgodo med en större fördröjning jämfört med en fast årlig avgift, vilket kan vara en fördel i ett stabiliseringspolitiskt perspek- tiv. Inslaget av konjunkturberoende avgiftsuttag kan förstärkas ytterligare genom att en särskild avgift tas ut vid de allra högsta tillväxttalen. Därmed skapas en kombination av tillväxtgaranti och konjunkturstabilisering, men till priset av ett än mer komplext system. Syftet med en ensidig stabilisering i form av en garanti är i första hand att stabilisera skatteunderlaget vid en relativt omfattande, men övergående, negativ störning. Med en tillväxtgaranti på , fullständigt minne och utan skuldbegränsning prövas därför regeln mot en mer utdragen och djupare lågkonjunktur än normalt (exempel G4 i tabell 3). Avgiftsuttaget bygger på en normal konjunkturutveckling och är detsamma som i exempel G1 (0,av skatteunderlaget). Av diagram 18 och 19 framgår att de omfattande bidragsbetalningarna ger upphov till relativ stor skuld i stabiliseringsfonden trots en inledande inbetal- ning till fonden.5 Systemet kommer att uppvisa en permanent skuld även sedan konjunkturen normaliserats. En mer balanserad utveckling av skulden och beredskap inför påföljande konjunkturnedgång kräver en högre avgift. 5 Fondens absoluta storlek beror på när i konjunkturcykeln – eller hur före en kris – som stabiliseringssystemet tas i bruk. Diagram 18 Stabilisering av skatteunderlag med tillväxtgaranti vid utdragen kris (G4). Diagram 19 Nettobidrag och fondstyrka vid utdragen kris. 1.2.4Sammanfattande tabeller för beräkningarna på stiliserade konjunkturförlopp Tabell 3a–b sammanfattar siffermässigt de beräkningsexempel som redovisats i avsnitten 1.2.1 – 1.2.3. I tabellerna kan man utläsa käns- ligheten i ett korridor- respektive garantisystemet när de ingående parametrarna ändras. Av tabellerna framgår hur bl.a. varianskvoten påverkas när man ändrar övre och undre gränser i korridorsyste- met, minnet samt gränser för fondtillgång respektive fondskuld. Alternativens benämningar överensstämmer med motsvarande benämningar i denna bilaga. K står för korridormodell. Resultat av beräkningar på en korridormodell. förändring respektive procent av skatteunderlaget. +/-2,0 +/-2,0 +/-2,0 +/-2,0 +/-2,0 +/-2,0 +/-2,0 +/-2,0 En motsvarande tabell har sammanställts för beräkningarna med garantimodellen. I tabellen anges garantigräns, minne samt avgift. G står för garantimodell. Tabell 3b Resultat av beräkningar på en garantimodell. Procentuell förändring respektive procent av skatteunderlaget 1.3Ekonomiska effekter av ett stabiliseringssystem utifrån historiska data och framtidsscenarier För att bättre kunna bedöma de ekonomiska effekterna av att införa ett stabiliseringssystem för kommunsektorns intäkter redo- visas i detta avsnitt beräkningar på dels historiska data och dels framtidsscenarier för skatteunderlagets utveckling. Historiska data avser perioden –2010. Framtidsscenarierna har tagits fram av () på utredningens uppdrag och avser peri- oden –2025 (Se bilaga 8). I beräkningarna används huvudsakli- gen ett krisscenario för att utvärdera de olika utjämningsmodel- lerna, men det görs även beräkningar på samtliga fyra framtids- scenarier för att kunna bedöma stabiliseringssystemet robusthet vid olika konjunkturförlopp. De skatteunderlag som legat till grund för beräkningarna är beskattningsbara inkomster6. Liksom i föregående avsnitt i denna bilaga redovisas utfallet av beräkningarna i form av diagram och tabeller som visar systemets utjämningseffekt på skatteunderlaget, hur stora in- och utbetal- ningar som uppstår samt finansiering och fondbehållning (som kan vara både positiv och negativ). Beräkningarna görs i löpande 6 För att få fram den underliggande utvecklingen men ändå ligga på en nivå som motsvarar den beskattningsbara inkomsten har utgångspunkten varit den beskattningsbara inkomstens nivå . Denna nivå har sedan räknats tillbaka och framåt med den procentuella utvecklingen för det underliggande skatteunderlaget. priser7, men kompletteras med en känslighetsberäkning i fasta priser. Ränta på fondbehållning/skuld har satts till skatteunderlagets tillväxt plus . Vissa resultat redovisas som andel av det totala skatteunderlaget på riksnivå. motsvarade av skatteunderlaget . I beräkningarna har utgångspunkten varit att systemet ska vara i ekonomisk balans för respektive beräkningsperiod och paramet- rarna har anpassats till detta. Effekterna av ett stabiliseringssystem påverkas påtagligt av de värden och restriktioner som sätts för de olika ingående parametrarna. Resultatet av beräkningarna i det följande sammanfattas i tabellerna 6a och 6b i slutet av avsnittet. I diagramrubrikerna anges beteckningen på respektive beräkningsexempel, som också finns i tabellerna. 1.3.1Olika parameterkombinationer i en korridor I det följande presenteras några räkneexempel för att illustrera känsligheten i och de ekonomiska effekterna av ett stabiliseringssy- stem i form av en korridor med övre och nedre gräns för skatteun- derlagets tillväxt. Exemplen visar hur stor utjämningen blir av skatteunderlaget, hur stora in- och utbetalningar som uppstår och hur stor fonden/skulden blir. De parametrar som varieras i de olika räkneexemplen är övre och nedre gräns i korridoren, systemets minne samt gränserna för fondens storlek. Beräkningsexempel på stark resp. svag garanti Den genomsnittliga nominella skatteunderlagsutvecklingen – 2010 har varit . I det första räkneexemplet utgår korridoren från denna nivå plus/minus en procentenhet, dvs. den nedre gränsen är 2,6 och de övre . Minnet har satts till 1, vilket innebär att hela bidraget från föregående år beaktas vid bidragsberäkningen. Ingen begränsning har gjorts när det gäller fond/skuldstorlek. Parametervärdena ligger fast för hela perioden, 7 Obs dock att det reala skatteunderlaget utvecklas olika i de olika scenarierna eftersom pris- och löneutvecklingen är olika. , vilket kan betraktas som en ganska i detta sammanhang. I följande diagram visas hur skatteunderlaget utjämnas i korri- doren. Diagram 20 Stabilisering av skatteunderlag 1991-2010 med korridor och stark stabilisering (KH1). Det faktiska skatteunderlaget utvecklades svagare än den nedre korridorgränsen i början och . Genom den svaga skatteunderlagsutvecklingen under 90-talskrisen skulle omfattande utbetalningar ha skett och en fondskuld, inklusive räntekostnader, på , motsvarande av skatteunderla- get, ha byggts upp till 1998. Tillväxten i det utjämnade skatteun- derlaget skulle inte vuxit i takt med det faktiska inom korridoren eftersom såväl bidrag som avgifter gradvis trappas av till följd av systemets minne. Effekten blir särskilt stor 1994–1997 eftersom bidragen i början av perioden skulle blivit så stora. Posten övriga inkomster innehåller nettot av extra avgifter respektive begränsade avgifter till följd av att fondens behållning/skuld har nått eventuellt uppsatta gränser. I diagrammet nedan är denna post noll eller nära noll . skulle skatteunderlagsutvecklingen ha överstigit den övre korridorgränsen; dels –2001 och dels Till följd av minnet i beräkningarna skulle dock avgifter ha betalats in även 2002–2003 samt 2008. Sammanlagt skulle avgifter på ha betalats in. Åren 2007–2008 skulle inbe- talningar till fonden på ha gjorts och fondskul- den skulle minskat till av skatteunderlaget. Den faktiska skatteunderlagsutvecklingen skulle återigen ha understigit den garanterade nivån 2009–2010, varmed skulle ha utbetalats i bidrag som fondskulden skulle ökat till , motsvarande av skatteunderla- get. Varianskvoten för hela perioden skulle legat på 0,4, dvs. mer än en halvering av variansen i det faktiska skatteunderlaget. En fond- skuld om totalt av skatteunderlaget skulle ha byggts upp . Diagram 21 In- och utbetalningar samt fondstyrka 1991-2010 (KH1). -0,51991 -1,0 -1,5 -2,0 -2,5 -3,0 Man kan således konstatera att ett stabiliseringssystem med dessa parametervärden, om det hade introducerats , skulle ha haft en negativ fond beroende på den svaga utvecklingen såväl i inledningen som i avslutningen av perioden. Samma beräkningsexempel men med ett svagare minne (0,5) skulle resultera i en svagare utjämning i konjunktursvackorna och varianskvoten skulle ökat till 0,7. Skulden skulle ha blivit av skatteunderlaget. Nedan redovisas beräkningar i ett framtidsscenario (krisscena- riet). Förutsättningarna är desamma som i det första exemplet, dvs. korridorgränserna ligger +/-runt den genomsnitt- liga tillväxten, systemets minne är 1 och ingen begränsning görs av fondstorleken. I följande diagram visas hur skatteunderlaget utjäm- nas i exemplet. Diagram 22 Stabilisering av skatteunderlag 2012-2025 med korridor och stark stabilisering (KS1). 2012 2013 2014 2015 2016 2017 2018 2019 2020 2021 2022 2023 2024 2025 Genom den nedre korridorgränsen aktiveras utjämningen –2019. Varianskvoten blir 0,4. Under dessa år kommer utbetalningarna i nominella termer att totalt uppgå till 85 mdr kr. Inga inbetalningar sker . Skulden uppgår till vid utgången av perioden vilket motsvarar av skatteunderlaget, se diagram nedan. Diagram 23 In- och utbetalningar samt fondstyrka 2012-2025 med korridor och stark stabilisering (KS1). -0,5 2012 2013 2014 2015 2016 2017 2018 2019 2020 2021 2022 2023 2024 2025 -1,0 -1,5 -2,0 -2,5 -3,0 -3,5 -4,0 -4,5 -5,0 Om minnet i stället sätts till 0,5 i samma exempel så kommer vari- anskvoten att öka till 0,8 och skulden uppgå till vilket motsvarar av skatteunderlaget. Nedan redovisas några beräkningsexempel som illustrerar effekten av en begräsning av fonden/skulden. Det innebär att komplette- rande inbetalningar måste göras till systemet för att upprätthålla restriktionen om fondskuldens storlek. Det innebär också att den målsatta garantin i praktiken inte kan upprätthållas när skatteun- derlaget utvecklas svagt. Följande exempel avser historiska data och fondbegränsningen har satts vid +/-av skatteunderlaget. I övrigt är förut- sättningarna desamma som i exempel KH1. Diagram 24 Stabilisering av skatteunderlag 1991-2010 med korridor, stark stabilisering och fondbegränsning (KH2). 2005 2006 2007 2008 2009 2010 Det utjämnade skatteunderlaget hamnar i detta exempel under den nedre gränsen 1996 eftersom bidragen minskas med ett avgiftstill- lägg för att skulden inte ska bli större än . Avgiftstillägget ökar varianskvoten. Trots begränsningen av fondskulden till 2 pro- cent blir skulden ganska betydande () . Om avgiftstillägget fördelas sjunker varianskvoten något. Om skulden begränsas till av skatteunderlaget ökar varianskvoten ytterligare. Nedan visas motsvarande beräkningsexempel i ett framtidssce- nario (krisscenariot). Förutsättningarna är desamma som i KS1 med skillnaden att restriktionen är att fonden/skulden begränsas till av det totala skatteunderlaget. Diagram 25 Stabilisering av skatteunderlag 2012-2025 mer korridor, stark stabilisering och fondbegränsning (KS2). -1,0 2012 2013 2014 2015 2016 2017 20182019 2020 2021 2022 2023 2024 2025 Eftersom svackan –2018 är ganska djup krävs stora utbetalningar till kommunsektorn, vilket gör att skulden når max- gränsen när gränsen sätts till av skatteunderlaget. Systemet genererar då tilläggsavgifter som gör att det utjämnade skatteunderlaget t.o.m. går under den nedre gränsen de efter- följande åren 2019–2020, då det faktiska skatteunderlaget utvecklas starkare. Varianskvoten i det visade exemplet uppgår till 1,4 och den totala skulden uppgår 2025 till . Genom att fördela tilläggsavgifterna kan effekten mildras. Exempe- lvis blir varianskvoten 0,7 om tilläggsavgiften fördelas . En ytterligare begränsning av fonden/skulden till +/- av det totala skatteunderlaget leder till att utjämningen ytterligare urholkas. Varianskvoten kommer att överstiga 1, vilket innebär att skatteunderlaget varierar kraftigare än utan ett stabiliseringssystem. Beräkningsexempel med breddad korridor Nedan redovisas några beräkningsexempel där korridorgränserna vidgas. I det ursprungliga exemplet sattes gränsen till +/-1 pro- centenhet av den trendmässiga utvecklingen av skatteunderlaget på . SOU 2011:59 Bilaga 5 I följande exempel sätts gränserna till trendtillväxten +/- med i övrigt samma förutsättningar som i exempel KH1, dvs. med minne 1 och utan fondbegränsning. Exemplet innebär att skulden vid slutåret blir lägre, , medan varianskvoten ökar från 0,4 till 0,7. Om minnet istället begränsas till 0,5 uppgår motsvarande värden till resp. 0,8. Ett motsvarande beräkningsexempel, dvs. +/-1,5 procent- enheters avvikelse från trendtillväxten med krisscenariot visar att den övre gränsen då inte längre skulle fånga in utvecklingen när skatteunderlagsutvecklingen är som högst. Systemet genererar enbart utbetalningar. Observera att beräkningen är gjord med nominella tillväxttal och att resultatet kan bli annorlunda vid en real beräkning. Diagram 26 Stabilisering av skatteunderlag 2012-2025 med bredare korridor, stark stabilisering och utan fondbegränsning (KS1C). 2012 2013 2014 2015 2016 2017 2018 2019 2020 2021 2022 2023 2024 2025 Skulden uppgår vid periodens slut till i detta exempel, och varianskvoten ligger på 0,7. Om korridoren i stället görs smalare, trend +/-0,5 pro- centenheter, i kombination med en fond/skuldbegränsning på +/- av skatteunderlaget så blir de utjämnande effekterna väldigt begränsade i svackan och en kraftigt negativ effekt uppstår i uppgången, se följande diagram. Diagram 27 Stabilisering av skatteunderlag 2012-2025 med smalare korridor, stark stabilisering och fondbegränsning (KS1D). 2012 2013 2014 2015 2016 2017 2018 2019 2020 2021 2022 2023 2024 2025 -1,0 Genom de snäva gränserna kommer fonden att byggas upp under periodens senare del när tillväxten av skatteunderlaget är relativt god, men fortfarande kommer skulden att uppgå till mer än . Varianskvoten uppgår till 1,4. Effekten kan mildras genom förlängd tid för tilläggsavgiften. Den kraftiga ändringen i ökningstakten av det utjämnade skatteunderlaget 2020– 2021 beror på ett omslag från bidrag till avgift . Detta är i sin tur en följd av att det faktiska skatteunderlaget snabbt går från en ökningstakt under korridorens nedre gräns till en ökningstakt över korridorens övre gräns. i mitten av perioden kommer den ackumulerade skulden att uppgå till till följd av den generösa skuldgränsen Beräkningsexempel i reala kontra nominella termer I det följande redovisas två exempel på beräkning i en korridor med en real utveckling av skatteunderlaget, baserat på olika deflatorer. Parametersättningen följer samma regler som de tidigare huvud- exemplen, dvs. en korridor på +/- runt den genom- snittliga tillväxten, utan fondbegränsningar och fullständigt minne (stark stabilisering). Ett första exempel visar utfallet i historiskt perspektiv om skat- teunderlaget deflateras med priset på konsumtion (IPIKK). Den genomsnittliga utvecklingen blir i det fallet 0,4 pro- cent . Den nedre gränsen hamnar således under noll eftersom den genomsnittliga utvecklingen är svag. Varianskvoten blir margi- nellt större än för KH1 i nominella termer, 0,5 jämfört med 0,4. Tidpunkterna för när det reala skatteunderlaget avviker från korri- dorens gränser skiljer sig något från de nominella beräkningarna. Avvikelserna tycks dock inte vara systematiska. Till exempel slår 90-talskrisen igenom hårdare i de nominella beräkningarna medan följderna av IT-krisen syns tydligare i det reala skatteunderlaget som växer långsammare än den nedre gränsen i korridoren åren 2002–2003. Fonden blir dessutom positiv 2010 (0,) i stället för en skuld som i de nominella beräkningarna. Diagram 28 Stabilisering av realt skatteunderlag (IPIKK) 1991-2010 med korridor, stark stabilisering och utan fondbegränsning (KH1IPIKK). -0,5 -1,0 -1,5 -2,0 Faktiskt skatteunderlag, % Utjämnat skatteunderlag, % Liksom i beräkningen på historiska data hamnar den nedre gränsen under noll även i scenarioexemplet. Varianskvoten blir något högre än vid de nominella beräkningarna, 0,7 jämfört med 0,4. Krisen slår inte lika hårt i det reala som i det nominella exemplet – den nedre gränsen underskrids inte lika mycket och dessutom under en kor- Som en effekt av detta blir fondsaldot betydligt bättre än i de nominella beräkningarna och fonden balanserar i stort sett 2025. Diagram 29 Stabilisering av realt skatteunderlag (IPIKK) 2013-2025 med korridor, starkt stabilisering och utan fondbegränsning (KS1IPIKK). -0,5 -1,0 Faktiskt skatteunderlag, % Utjämnat skatteunderlag, % I en beräkningen på historiska data, men där skatteunderlaget i stället deflaterats med KPIF8, blir varianskvoten betydligt lägre än vad som är fallet i motsvarande nominella beräkningar; 0,3. Detta sker dock till priset av mycket stora fondunderskott; somhögst av skatteunderlaget. har dock underskottet minskat till , vilket är avsevärt större än i de nominella beräkningarna. Underskotten uppstår till största delen –1995 till följd av att det reala skatte- underlaget föll drastiskt , betydligt kraftigare än i nominella termer och ännu mycket kraftigare än i de reala beräk- ningarna enligt IPIKK. En förklaring är att priserna enligt KPIF steg kraftigt som det nominella skatteunderlaget var oförändrat. 8 Till skillnad mot KPI beräknas i KPIF räntekostnader för egna hem med en räntesats. Diagram 30 Stabilisering av realt skatteunderlag (KPIF) 1991-2010 med korridor, stark stabilisering och utan fondbegränsning (KH1KPIF). -2,0 -4,0 -6,0 Faktiskt skatteunderlag, % Utjämnat skatteunderlag, % Scenarioexemplet med beräkningar på ett skatteunderlag som deflaterats med KPIF visar att varianskvoten blir högre än i de nominella beräkningarna; 0,7. Till skillnad mot beräkningarna för den historiska utvecklingen slår scenariokrisen hårdare i nominella än i reala termer enligt KPIF. Den nedre gränsen underskrids bara under ett enskilt år i de reala beräkningarna, men i de nominella beräkningarna. Detta leder till att fondunder- skottet blir förhållandevis begränsat jämfört med de nominella beräkningarna; . Diagram 31 Stabilisering av realt skatteunderlag (KPIF) 2013-2025 med korridor, stark stabilisering och utan fondbegränsning (KS1KPIF). Faktiskt skatteunderlag, % Utjämnat skatteunderlag, % De reala beräkningarna skiljer sig från de nominella vad gäller när och hur systemet träder ikraft. Skillnaderna gäller både och hur länge systemet träder in. Avvikelserna är dock inte systematiska. I vissa skeden reagerar systemet kraftigare på nominella skatteunderlagsförändringar och ibland på reala förän- dringar. Detta speglar att sambandet mellan prisutveckling och konjunktursvängningar varierar kraftigt. 1.3.2Olika parameterkombinationer i en garanti I det följande presenteras några räkneexempel för att illustrera känsligheten i och de ekonomiska effekterna av ett stabiliseringssy- stem i form av en garanti med en nedre gräns för skatteunderlags- utvecklingen. Beräkningsförutsättningarna är, liksom i tidigare beräkningar, tillväxttal i löpande priser och en ränta på fondmedlen som motsvarar skatteunderlagets tillväxt . Den behållning som genereras genom inbetalningar från kommunsek- torn benämns även här fond och systemet parametersätts på så sätt att behållningen är nära noll i beräkningsperiodens slut. Om utbetalningarna från fonden överstiger tidigare inbetalningar plus avkastning kan i de redovisade exemplen, liksom i exemplen ovan, en negativ fondbehållning uppkomma. Den årliga betalningen till kommunsektorn blir ett netto av bidrag och avgifter. Variansen blir generellt sett högre i garantimodellen än i korri- dormodellen eftersom någon övre begränsning inte håller nere skatteunderlaget när det växer kraftigt. För att finansiera garantin tas en avgift ut, vilken relateras till skatteunderlaget. av skatteunderlaget motsvarar nivå. Avgiften betalas in till syste- met oavsett om bidrag betalas ut eller ej. Ett alternativt sätt att beräkna avgifterna hade varit att de endast betalas in de år inga bidrag betalas ut. Det senare alternativet innebär en starkare garanti i och med att bidragen inte reduceras av avgifter. skulle det innebära väsentligt högre avgifter de år sådana betalas.