sou · GYB3106d2 · 2011-01-01 00:00:00 — För foderframställning finns krav på provtagning bl.a. för salmonella. En foderföretagare ska anmäla till den behöriga myndigheten om företa- garen anser eller har skäl att anta att ett foder har släppts ut på marknaden som inte uppfyller kraven på fodersäkerhet54. En foderföretagare har ett antal skyldigheter att iaktta. Denne är skyldig att se till att alla steg i produktions-, bearbetnings- och distri- butionskedjan sker i enlighet med gällande lagstiftning. Vid utfodring av livsmedelsproducerande djur måste man se till att risken för att fodret förorenas är så låg som möjligt och se till att det foder som används kommer från anläggningar som är registrerade eller god- kända. Det finns också en skyldighet att säkerställa spårbarhet. Foder- företagaren ska kunna ange alla personer eller företag från vilka denne mottagit foder eller produkt som ska ingå i foder. Företagaren måste också kunna namnge dem som tagit emot dess produkter. Dessutom är foderföretagaren skyldig att om denne har skäl att misstänka att en produkt som man har tillverkat, importerat, bearbetat eller distri- buerat inte uppfyller kraven för fodersäkerhet se till att fodret dras 53Statens jordbruksverks föreskrifter och allmänna råd (SJVFS 2006:81) om foder. 54Art 20 och rådets förordning (EG) nr 178/2002 om allmänna pri. Hantering av djursmittor i tillbaka från marknaden samt informera om detta och vilka åtgärder som man har vidtagit. Om salmonella påvisas i miljö- eller foderprov ska den som an- svarar för foderanläggningen informera Jordbruksverket55. En foder- företagare ska anmäla till den behöriga myndigheten om företagaren anser eller har skäl att anta att ett foder har släppts ut på marknaden som inte uppfyller kraven på fodersäkerhet56. Foderföre- tagaren ska följa ett i föreskrift angivet åtgärdsprogram beroende på var salmonella har konstaterats. Den som ansvarar för foderanlägg- ningen ansvarar också för att positiva prov skickas för konfirmering och serotypning till SVA. 6.10.1Verksamhet med kontroll av foder Enligt den nationella kontrollplanen för foder är ansvarig myndighet för frågor inom fodersäkerhet och ska leda be- kämpningsorganisationen i händelse av smittspridning genom foder. På foderområdet är och länsstyrelserna kontroll- myndigheter. Enligt foderförordningen får över- lämna kontrolluppgifter till länsstyrelserna och SVA57. Jordbruks- verket ansvarar för kontroll av tillverkning, import och hantering i övrigt av foder hos de kommersiella fodertillverkarna och länssty- relserna ansvarar för kontroll av foder hos primärproducenterna. fanns det cirka 140 godkända anläggningar för tillverkning och hantering av foder och animaliska biprodukter avsedda för foderändamål. Ett 40-tal av dessa anläggningar tillverkar foderblandningar till livsmedelsproducerande djur. Det finns därutöver företag som blandar djurägarens spannmål med inköpta koncentrat. Foderleverantörerna har egenkontrollsystem som bygger på HACCP (Hazard Analysis and Critical Control Point, dvs. ett sätt för riskanalys och hantering av risker i produktionen). publicerar en rapport om genomförd foderkontroll. Rapporten för redovisar bl.a. de kontroller och analyser som gjorts . Det görs kontroller av förekomst av smittämnen, däribland salmonella, och andra främmande ämnen samt kontroller kring förekomst av GMO men även kontroller om uppgivna halter av näringsämnen stämmer. 554 kap. 17 § Statens jordbruksverks föreskrifter och allmänna råd (SJVFS 2006:81) om foder. 56Art 20 och rådets förordning (EG) nr 178/2002... 57Förordning (2006:814) om foder och animaliska biprodukter, 11 §. Hantering av djursmittor i verkar foderblandningar till livsmedelsproducerande djur tar prover för salmonella i sitt egenkontrollsystem och de ska ta olika prover i anläggningen, miljöprover, enligt föreskrifter från Jordbruksverket58. Det tas mer än 15 000 prover i foder och hos foderleveran- törerna. Knappt 100 prov var positiva för salmonella. I rapporten anges att en del positiva prov är uppföljande provtagning efter ett fynd av salmonella. Rapporten redovisar två exempel där företagets egen- kontrollsystem hade upptäckt och påbörjat sanering för salmonella innan kontrollmyndigheten fått svar på sin provtagning. Rapporten anger att detta återigen visar på styrkan i den reglerade egenkontrol- len. Utredningen har vid besök såväl inom som utom landet tagit upp frågan om foder som möjlig källa till smittspridning. I del B, kapitel 9 lämnas en beskrivning av salmonellahanteringen i praktiken där också misstankarna mot foder är vanliga vid just utbrott av salmonella bland djur. Utredningen har vid kontakter med bland andra Lantmännens fodersäkerhetsansvarige fått följande uppgifter utifrån producentens utgångspunkt. Andelen smittade vegetabiliska foderråvaror minskar, var av leveranserna smittade medan var andelen . De råvaror som oftast är drabbad är soja, raps och palmkärnekakor. Det är dock på den rena sidan i fabriken, varifrån fodret ska gå till kund, som det inte i något fall får finnas salmonella. Det kritiska momentet i processen är kylning av pellets. Då kan kondens uppstå och gynnsamma betingelser för smittillväxt uppstå. Lantmännen uppger att även om fodret är rent när det levereras så finns det en risk för smitta på gårdarna. Silos och anläggningar kan ha bristande kvalitet och utformning. Vidare förekommer att transportvägar för gödsel och foder korsas på gården. Lantmännen har till utredningen uppgett att de kopplar salmonellafall till att andelen hemmablandat foder ökar och färre köper färdigt foder från fabrik. De säljer foderråvara direkt till kund. Av sojaförsäljning direkt till kund är inte värmebehandlad soja. Värmebehandlingen kostade då /kg. Av foderrapporten framgår att andelen positiva prov var högts för solrosfrö där av proverna var positiva. Nästan lika hög andel positiva prov redovisas för köttmjöl 58 Statens jordbruksverks föreskrifter (SJVFS 2006:81) om foder. Hantering av djursmittor i från kyckling/fjäderfä. För soja, raps och palmkärnekakor var den sammanlagda positiva andel salmonellaprov . Produktionen av foder innebär att merparten av foderråvaran värmebehandlas, t.ex. i pelletsframställningen, genom att hettas upp till i 12–varvid salmonellabakterierna avdödas. Av färdigt foder för nötkreatur är värmebehandlat och för svin är värmebehandlat. För fjäderfä är nästintill av färdigt foder värme- behandlat. 6.10.2Andra kontroller – Tvärvillkor Den jordbrukare som får EU-stöd i form av direktstöd ska iaktta vissa allmänna krav som EU-ställer på jordbruks-, miljö-, djur- och livsmedelsområdet. Dessa generella krav benämns tvärvillkor – på engelska, cross compliance. För utredningens del är dessa generella krav intressanta eftersom det här finns en viss kontroll av åtgärder med betydelse för skydd mot smittsamma djursjukdomar. Av den övergripande regleringen kring tvärvillkor framgår att en jordbrukare som får direktstöd ska iaktta tre områden med krav: föreskrivna verksamhetskrav, god jordbrukshävd samt goda miljö- förhållanden. De tre områdena utgör tillsammans tvärvillkoren. För utredningens vidkommande är det de föreskrivna verksamhetskraven som närmast är av intresse. De föreskrivna verksamhetskraven utgörs i EU terminologin av 18 EU-krav. EU-kraven är indelade i fem grupper som handlar om miljö, identifiering och registrering av djur, folkhälsa, djurhälsa och växtskydd, anmälan om sjukdom och djurskydd. 6.10.3Utredningens kommentarer till offentlig kontroll och andra kontroller En viss andel av djurhållarna ska kontrolleras i förebyggande syfte. Denna andel ska baseras på det totala antalet djurhållare samt på en riskanalys. Då företagen riskklassificeras är det viktigt att ta hänsyn till bl.a. följande: antal djur som finns på företaget Hantering av djursmittor i frekvens av inflöde av djur kontakt med djur från olika besättningar, t.ex. på bete eller i trans- portfordon rutiner för externa besökare på företaget rutiner för bekämpning av skadedjur (fåglar, möss o.dyl) Av rapport om kontroll 2008 går inte att utläsa hur många anläggningar som varit föremål för offentlig kontroll avseende t.ex. länsstyrelsernas kontroller av salmonellakon- trollprogrammen eller BVD-programmet. ska också offentlig kontroll ske enligt epizooti- och zoonoslagen men någon redovis- ning av offentlig kontroll i det sammanhanget har utredningen inte funnit. Omfattningen av den offentliga kontrollen kan också framgå direkt av regelverket. I vattenbruksdirektivet finns rekommenda- tioner om kontrollfrekvensen. Den bör t.ex. för de anläggningar som har lägst risk ligga på ett besök var fjärde år. Beträffande tvärvillkoren anger kommissionen i förordning (EG) nr 796/2004 att av alla jordbrukare som lämnar in stödansökningar ska kontrolleras. I kontrollerades cirka 6 000 stödsökande. Av dessa fick cirka 1 300 någon form av avdrag. Enligt en överslagsmässig bedömning från ansvariga tjänstemän på berodde avdragen antingen på någon avvikelse från skötselkrav på mark eller på någon brist i rapporteringen till djurdatabaserna (). Övriga krav har endast marginell betydelse för avdrag. Tvärvillkorens betydelse för smittskyddet har inte varit föremål för diskussion inom EU. I kommissionens förslag till ny djurhälsopolitik tas inte tvärvillkoren upp som exempel på en effektiv förebyggande åtgärd. Det finns heller inga exempel från den svenska tillämpningen av tvärvillkoren som gör det möjligt att bedöma åtgärdens effektivitet. Det finns anledning att förhålla sig tveksam till det risktagande som förekommer hos de producenter som köper foderråvara, särskilt soja,- som inte har värmebehandlats för egen foderframställning. I den mån detta föranleder sjukdom i besättningen så ska sådant risk- tagande medföra att producenten inte får någon ersättning från Hantering av djursmittor i Utredningen har inte stött på någon uppgift att ersättningen har reducerats . I rapport om kontroll i livsmedelskedjan, anges att avvikelserna i säkerhetsanalyserna i foderkontrollen är få och bedömningen är att fodret i är säkert. Kontrollen når dock inte fullt ut upp till de mål som är satta för antalet besök/provtag- ningar. Flera kostnadskrävande åtgärder genomförs av foderföretagen för att kontrollera bl.a. förekomst av salmonella. Forskning och utbildning är en viktig del av smittskyddets infrastruk- tur. Att lantbrukare, veterinärer och andra som arbetar med att hantera smittsamma djursjukdomar får utbildning om smittskydd är en förutsättning för att effektivt förebygga djursjukdomar. Det är också avgörande för möjligheterna att införa incitamentsska- pande åtgärder för att förebygga att djursmittor sprids och drabbar enskilda djur och djurpopulationer. Utredningen har ställt sig några frågor. I vilken utsträckning stödjer statens agerande kring djursjukdomar av forskning och ut- bildning? Hur styrs forskningen? Vad forskas det på? För att få något svar på dessa frågor har utredningen bl.a. gett forskare vid SLU i uppdrag att göra en kartläggning av forskningen på djursjukdoms- området. Kartläggningen redovisas i del C, bilaga 10. Inom gymnasiets naturbruksprogram undervisas om smittskydd för att skapa förståelse om vikten av noggrannhet, regelbundna rutiner, hygien och smittskyddsåtgärder. Utbildning sker även om de vanligaste sjukdomarna, dess orsaker och hur de kan förebyggas. Naturbruksgymnasierna utbildar bl.a. djurskötare. SLU bedriver forskning, forskarutbildning och grundutbildning inom veterinärmedicin och husdjursskötsel. SLU ansvarar för vete- rinärutbildningen i . Smittskyddsfrågor ingår i veterinärut- bildningen och återfinns även i andra utbildningsprogram vid SLU, som ett betydande inslag eller en mindre del, i bl.a. Djursjukskö- terska/djursjukvårdarprogrammet, Etologi- och djurskyddsprogram- met, Agronomprogrammet och Lantmästarprogrammet. Hantering av djursmittor i Experter vid SVA deltar i undervisning och forskning vid uni- versitet. En professor vid SVA kan enligt SVA:s instruktionen undervisa vid SLU eller andra högskoleenheter inom området för sin kompetens. Även andra tjänstemän vid SVA kan inom sina ämnesområden undervisa vid högskolor. SVA upplåter vissa faciliteter till forskning och utbildning, främst laboratorier och ut- rustning för obduktionsverksamhet. I bedrivs forskning om smittsamma djursjukdomar vid SLU och av myndigheter som har till uppgift att bedriva forskning. Även näringen bedriver viss forskning om vissa smittsamma djursjuk- domar. Forskning finansieras genom externa forskningsbidrag och statsanslag. Forskningsbidrag kommer från svenska statliga myndig- heter, forskningsråd, och nationella och inter- nationella företag och organisationer. Större svenska bidragsgivare är Formas, Myndigheten för samhällsberedskap och Stiftelsen bruksforskning. Som ett universitet med en uttalad sektorsroll bedriver SLU en omfattande forskning inom området infektionssjukdomar hos djur samt zoonoser. Huvuddelen av forskningen är knuten till forskar- utbildningen. SLU:s forskning bidrar därigenom till kompetensför- sörjningen inom djursmittsområdet. Området globala smittsamma djursjukdomar har lyfts fram som ett prioriterat område i SLU:s innevarande forskningsstrategi. Forskningen bedrivs ofta i samarbete med internationella partners av olika slag, lantbruksnäringen, SVA eller andra svenska universitet. SLU:s statsanslag inom området är internt konkurrensutsatt och används främst till löner och vissa fasta kostnaderMedel för att driva forskningsprojekt erhålls från externa finansiärer som EU, Formas, , Stiftelsen forskning, Stiftelsen etc. Forskningen omfattar de flesta aspekter av smittsamma sjukdomar, från molekylära via expe- rimentella till epidemiologiska studier. En grov uppskattning är att mellan 40 och 50 manår läggs ned på forskning kring smittsamma Hantering av djursmittor i djursjukdomar och att den externa finansieringen för verksamheten är . SVA ska bedriva forsknings- och utvecklingsarbete enligt sin instruk- tion. Forsknings- och utvecklingsarbetet ska enligt regleringsbrevet vara målinriktat, av hög kvalitet och bidra till att uppfylla målen för myndighetens övriga uppgifter och verksamheter. Forskningen ska lägga grunden till en effektiv diagnostik och expertrådgivning om bl.a. smittsamma djursjukdomar. Enligt uppgifter från SVA avsattes totalt 44 årsarbetskrafter för forskning och utveckling . Utgifterna för forsknings- och utvecklingsverksamheten var totalt 2007, varav finansierades genom anslag och genom externa forskningsbidrag.59 ska enligt sin instruktion bedriva undersökningar om livsmedel och matvanor samt utföra analyser, utveckla metoder och utföra riskvärderingar på livsmedelsområdet. forsknings- och utvecklingsverksamhet är inriktad mot att identi- fiera nya risker med livsmedel, analys av kemiska och mikrobiolo- giska ämnen samt utveckling av nya analysmetoder, kostvaneunder- sökningar, nationella exponeringsanalyser och riskvärderingar samt utveckling av nya metoder för riskvärdering och exponeringsanalys. avsatte totalt 10 årsarbetskrafter för forskning och utveckling. Forsknings- och utvecklingsverksamhe- tens grundbemanning finansieras via anslag. Flera av de tillämpade forskningsprojekten finansieras genom externa medel. upp- gick de totala kostnaderna för forskning och utveckling till totalt . 59 SVA bedriver forskning och utveckling om diagnostik, epidemiologi, övervakning av sjuk- domar, infektionsbiologi och patogenes, zoonotiska och epizootiska agens, antibiotikaresistens, smittor i kretsloppet, smittor och kontaminanter i foder- och livsmedelskedjan, miljö och vilda djur, djurhälsa, vaccinutveckling samt riskvärdering. Betydande bidragsgivare var bl.a. forskningsrådet Formas (4,), (2,0 miljoner kro- nor), Stiftelsen (2,), Stiftelsen (1,), EU (3,) och The Welcome Trust (1,5 miljoner kro- nor). Hantering av djursmittor i bedriver inte forsknings- och utvecklingsverksam- het, utan ska enligt sin instruktion finansiera forsknings- och utveck- lingsverksamhet inom vissa områden. uppgick de totala ut- gifterna för forskning och utveckling till totalt . Till detta kommer medel för forskning och utveckling som verket slussar vidare till andra organisationer. Forskningsprojekten följs av men bedrivs av forskare vid universitet och andra forskningsorgan. ska enligt instruktionen bedriva forsknings- och ut- vecklingsverksamhet på fiskeriområdet. 6.11.3Forskning på smittsamma djursjukdomar i På uppdrag har vid SLU genomfört en kvantitativ och kvalitativ översyn av den forskning om smittsamma djursjukdomar som sker i Sverige60. I översynen har infektiösa sjuk- domar där smittan sprids mellan djuren direkt, via vektorer eller via miljön, samt alla epizootier, betraktats som smittsamma. Undersökningen baserar sig på en sökning av publikationer i de internationella databaserna, of Knowledge och Pubmed. I över- synen har även en sammanställning av publikationer från SVA, som i sitt regeringsuppdrag har att forska om smittsamma djursjukdomar, använts. Organisationer har också kontaktas som bidrar med finan- siellt stöd till forskningen. Information har hämtats från Krisbered- skapsmyndigheten61, , samt Formas, för miljö, areella näringar och samhällsbyggande. Stiftelsen , SLF, har överlämnat en lista på beviljade projekt. I översynen av publikationer och forskningsprojekt har forsk- ningen kategoriserats för att kunna åskådliggöra resultatet. I sam- manställningen har en indelning i forskningstyp gjorts enligt följande: 60Se del C, bilaga 10, Översyn av forskning om smittsamma djursjukdomar. – En pilotstudie, SLU (2009). 61Numera Myndigheten för samhällsskydd och beredskap. 62SLF finansieras direkt från lantbruksnäringen och från intresseorganisationer. Hantering av djursmittor i Epidemiologi: Studier av epidemiologi, smittspridning och riskfaktorer för smitta Diagnostik: Forskning om diagnostiska metoder Sanering: Forskning om saneringsmetoder och smittämnens överlevnad i miljö Kontroll: Forskning om olika kontroll-inklusive bekämpningsmetoder Kostnad: Forskning direkt kopplad till kostnaden av en smittsam sjuk- dom och dess bekämpning Övrigt: Forskning om immunologi, patologi, phylogeni och övrig forsk- ning som inte passar i någon annan kategori, inklusive fallstudier av smittsamma sjukdomar. De smittsamma sjukdomarna har även indelats efter den aktuella lagstiftningen: Epizooti: Sjukdomar som omfattas av epizootilagstiftningen Zoonos: Sjukdomar som omfattas av zoonoslagstiftningen, inklusive VTEC/EHEC1 Övrig: Övriga smittsamma sjukdomar I kategorierna Epizootier respektive Övriga sjukdomar finns även zoonoser, dvvs. sjukdomar som smittas mellan djur och män- niskor, som omfattas av zoonoslagstiftningen. Översynen är inte en heltäckande rapport om forskning om smitt- samma djursjukdomar i . Den bedöms ändå inkludera den stora merparten av forskning till och med och ger en i stort sett korrekt bild av hur forskningen är fördelad mellan olika områden. Inledningsvis kan konstateras att det är en liten andel av den svenska forskningen om djursjukdomar som bedrivs kring kontroll, kostnad och sanering vid smittsamma djursjukdomar. En betydande del av forskningsfinansieringen går direkt från till SVA. Det har inte varit möjligt att bedöma i vilken omfattning denna direktfinansiering genererat kvalificerad forskning eller om utfallet endast presenterats i interna rapporter. Detta beror delvis på hur forskningsmässig den finansierade akti- viteten varit. Enligt publiceringsanalysen är det betydligt färre pub- likationer som rör zoonoser och epizootier än kategorin övriga smitt- samma sjukdomar. En förklaring kan vara att vi varit förskonade från många epizootier i och att det inte ansetts motiverat att forska om dessa. Det är dessutom svårt att utföra fältforskning på sjukdomar som inte finns inom landet. I stället är det framför allt de endemiska sjukdomarna i som det forskas om eftersom dessa orsakar betydande sjukdom, lidande och kostnader. Hantering av djursmittor i kationer berör kontroll av, sanering och kostnader för smittsamma djursjukdomar kan bero på att de statliga ersättningsreglerna täcker en stor del av de kostnader som uppstår vid ett utbrott av epizootier. Från analysen av finansieringen av forskningsprojekt kan man delvis dra samma slutsatser som från publiceringsanalysen. Projekt- ansökningarna till forskningsfinansiärerna har dock inte analyserats. Det är därför inte säkert att inriktningen hos de beviljade projekten reflekterar inriktningen hos alla projektansökningar. Såväl det stat- liga Formas som det näringsfinansierade SLF, finansierar mycket lite forskning om epizootier i allmänhet och kontroll och sanering av smittsamma sjukdomar i synnerhet. Projekt som stöds av före detta KBM och EU, verkar däremot i större utsträckning finansiera projekt som rör zoonoser och epizootier. Antalet forskningsprojekt rörande epizootier och zoonoser hos djur som finansieras via Formas och SLF är således lågt trots att dessa sjukdomar kan vara mycket kost- samma för såväl stat som näring. Enligt en bibliometrisk studie63 genomfört är SVA:, Livsmedels- verkets, och bidrag till den totala forskningen i inom respektive discipliner och ämnesområ- den med några få undantag begränsad. De undantag som finns är i första hand områdena veterinärvetenskap och parasitologi där SVA står för av den totala nationella vetenskapliga pro- duktionen samt området fiskeri inom vilket står för en motsvarande andel. Inom övriga områden är myndigheternas andel begränsad till någon eller några procentenheter. Den ovan nämnda har också genom en skrivelse till universitet och högskolor kartlagt den svenska forskning som bedrivs inom myndigheternas ansvars- områden. Utredningens analys visar att forskningen är begränsad på flera områden. Det gäller bl.a. livsmedelsforskning utifrån ett konsumentsäkerhetsperspektiv samt djurhälsa när det gäller fisk, sär- skilt vilt levande fisk och överföring av sjukdomar mellan odlad och vilt levande fisk. Forskningsresultat offentliggörs ofta genom publicering i artiklar. För att garantera forskningens kvalitet använder de flesta internatio- nella tidskrifter ett peer-review system där artiklarna granskas av andra forskare före publicering. Denna kvalitetssäkring är en förut- 63 SOU 2009:08, Trygg med vad du äter. Hantering av djursmittor i sättning för att resultaten ska kunna accepteras som underlag i inter- nationella förhandlingar, riskbedömningar och liknande sammanhang. Vad gäller forskning om smittsamma djursjukdomar i sker även många publiceringar i de svenska facktidskrifterna . Publiceringar i populärveten- skapliga tidningar är också viktig då det bidrar till en större sprid- ning av information, framför allt om den riktas till olika kategorier av djurägare i husdjurstidskrifter. Utöver publikationer i tidskrifter offentliggörs även forskning i form av rapporter eller interna yttran- den. Detta utgör en form av grå litteratur hos myndigheterna som kan vara svår för utomstående att hitta. Dessutom presenteras en del forskning i form av presentationer på kongresser. Forsknings- och utvecklingsverksamhet sker ofta i samverkan med forsknings- organ i och andra länder. SLU, och har ett regelbundet samarbete med nationella och internationella forskningsorgan. 6.11.4Utredningens kommentarer till utbildning och forskning Information och utbildning är viktigt för att förebygga och bekämpa spridning av djursmittor. Att lantbrukare, veterinärer och andra som arbetar med att hantera smittsamma djursjukdomar får utbildning om smittskydd är en förutsättning för att effektivt förebygga djur- sjukdomar. Det är också avgörande för möjligheterna att införa incitamentsskapande åtgärder för att förebygga att djursmittor sprids och drabbar enskilda djur och djurpopulationer. Forskning och utbildning är en viktig del av smittskyddets infra- struktur. Enligt publiceringsanalysen som SLU har gjort är det betyd- ligt färre publikationer som rör zoonoser och epizootier än kategorin övriga smittsamma sjukdomar.