sou · GZB346 · 2011-05-18 00:00:00 — 5.5.22Artikel 11 – Krishantering på unionsnivå och regional nivå På begäran av en behörig myndighet som utlyst kris och efter kontroll enligt artikel 10 punkten 8 kan kommissionen enligt punkten 1 tillkännage att det föreligger en krissituation på unions- nivå eller på regional nivå för en speciellt drabbad region. På begäran av minst två behöriga myndigheter som utlyst en krissituation enligt villkoren ovan, ska kommissionen utlysa en krissituation på regional nivå eller på unionsnivå. För detta krävs dock att de behöriga myndigheterna har utlyst en krissituation av anledningar som på något sätt hör samman. Oavsett vilket ska kommissionen på bästa möjliga sätt jämföra situationerna i berörda medlemsstater och samla all erforderlig information från övriga berörda behöriga myndigheter. Så snart kommissionen bedömer att förutsättningarna för kris på regional nivå eller på unionsnivå är uppfyllda, ska kommissionen upphäva krissituationen. Kommissionen ska i samband med detta informera om de bakom- liggande skälen till hävningen och informera rådet om sitt beslut. Enligt punkten 2 ska kommissionen sammankalla Gas Coor- dination Group så snart den tillkännager en krissituation på regional nivå eller på unionsnivå. Vid en krissituation på regional- eller unionsnivå, och efter begäran från minst tre medlemsstater, kan kommissionen besluta om att begränsa deltagandet i till deltagarna från medlemsstaterna och deras behöriga myndigheter. Det begränsade deltagandet kan omfatta ett helt möte eller en del av ett möte. Vid en kris på regional eller unionsnivå ska kommissionen enligt punkten 3 koordinera de behöriga myndigheternas åtgärder. I detta arbete ska kommissionen ta hänsyn till all erforderlig information från, liksom slutsatserna av, samråd med . Kommissionen ska särskilt: a)Säkerställa informationsutbytet mellan berörda parter, b)Säkerställa att medlemsstaternas åtgärder är effektiva och samverkar med varandra på regional nivå och i relation till EU som helhet, c)Koordinera åtgärder med koppling till tredje land. I punkten 4 stadgas att kommissionen kan sammankalla en speciell krisgrupp bestående av de ansvariga för krishantering inom berörda medlemsstater enligt artikel 10 punkten . Kommissionen kan i samråd med krisledarna bjuda in andra berörda intressenter att deltaga i gruppen. Kommissionen ska säkerställa att Gas Coor- dination Group regelbundet hålls informerad om arbetet inom krisgruppen. Enligt punkten 5 ska medlemsstaterna och i synnerhet de behöriga myndigheterna säkerställa att: a)Inga åtgärder vidtas som på ett otillbörligt sätt begränsar flödet av gas på den inre marknaden och speciellt inte gasflöden till särskilt drabbade delar av den inre marknaden, b)Inga åtgärder vidtas som allvarligt kan försämra försörjnings- situationen i en annan medlemsstat, c)Gränsöverskridande tillträde till infrastruktur enligt krisplanen upprätthålls så långt som möjligt med beaktande av tekniska förutsättningar och säkerhetsskäl i enlighet med gasförord- ningen. Enligt artikel 17 ska punkten 5c tillämpas . En behörig myndighet, ett naturgasföretag eller kommissionen kan finna att en medlemsstats eller behörig myndighets åtgärder strider mot vad som stadgas i punkten 5. I samband med en krissituation på regional eller unionsnivå ska kommissionen då enligt punkten 6 begära att medlemsstaten eller den behöriga myndigheten ändrar sina åtgärder. Erforderlig hänsyn ska alltid tas till en säker drift av naturgassystemen. efter det att medlemsstaten eller den behöriga myndigheten har mottagit kommissionens begäran ska medlems- staten eller den behöriga myndigheten vidta åtgärder och informera kommissionen om detta. Alternativt ska medlemsstaten eller den behöriga myndigheten informera kommissionen om att man inte godtar kommissionens begäran. Kommissionen kan då välja att dra tillbaks sin begäran eller att justera den. Det är också möjligt för kommis- sionen att kalla den eller de berörda medlemsstaterna eller behöriga myndigheterna, och om så är nödvändigt, sammankalla Gas Coor- dination Group för att få vägledning i ärendet. Kommissionen ska redogöra för sitt bakomliggande resonemang till grund för ändr- ingen av sin begäran och den eller de berörda medlemsstaterna, eller behöriga myndigheterna, ska ta hänsyn till kommissionens ställningstagande. Om den eller de berörda medlemsstaterna eller behöriga myndigheternas slutliga beslut skiljer sig från kommis- sionens ställningstagande, ska orsakerna till detta framgå av beslutet. Kommissionen ska enligt punkten 7, efter samråd med , upprätta en permanent lista över aktörer i syfte att skapa en övervakande arbetsgrupp med experter från industrin och kommissionen. Gruppen kan vid behov bemannas med deltagare utanför EU och ska övervaka och rapportera aktuella gasflöden till EU i samarbete med producent- och transitländer. Enligt punkten 8 ska den behöriga myndigheten meddela kommissionens övervaknings- och informationscentrum för civil- skydd om eventuella hjälpbehov. Kommissionens övervaknings- och informationscentrum för civilskydd ska utvärdera helhets- situationen och bistå med råd kring den hjälp som erfordras till de mest drabbade medlemsstaterna, och om så är erforderligt, även till tredje land. 5.5.23Överväganden och bedömning artikel 11 Utredningens bedömning: Artikel 11 föranleder inte några förslag. Artikelns punkter 1–4 vänder sig direkt till kommissionen. Enligt punkten 1 kan en behörig myndighet begära att kommissionen ska tillkännage att en unionskris eller en regionskris föreligger under förutsättning att minst två behöriga myndigheter har utlyst kris och att orsakerna till medlemsstaternas krissituationer hänger sam- man. Kommissionen ska samla in övriga behöriga myndigheters Således innehåller punkten 1 vissa skyldigheter för den behöriga myndigheten i form av att lämna ståndpunkter till kommissionen, samt en möjlighet att begära unions- eller regions- kris. Enligt utredningens bedömning kan inte lämnandet av stånd- punkter enligt punkten 1 anses vara sådan uppgift som den behöriga myndigheten bör kunna överlämna åt annan, då all kommunikation med kommissionen bör ske genom den behöriga myndigheten och ingen annan. Möjligheten att begära att kommis- sionen utlyser en unions- eller regionskris bör inte heller kunna överlämnas till någon annan än den behöriga myndigheten efter- som det är just en möjlighet och inte en skyldighet. Punkten 5 riktas mot medlemsstaterna och i synnerhet de behöriga myndigheterna. Utredningen bedömer emellertid, i likhet med tidigare, att inte kan riskera att vidta några åtgärder som på ett otillbörligt sätt begränsar gasflödet inom den inre marknaden. Det är även utredningens uppfattning att svenska åtgärder i syfte att trygga gasförsörjningen inte kan utgöra ett allvarligt hot mot gasförsörjningen i en annan medlemsstat. Vidare är upprätthållandet av gränsöverskridande infrastruktur, ur ett svenskt perspektiv, en angelägenhet som inte bör ha någon påverkan på försörjningstryggheten i andra medlemsstater inom EU. Oaktat detta bör den behöriga myndigheten beakta detta särskilt vid utformandet av planer och i andra förekommande situationer. Eftersom den behöriga myndigheten har till uppgift att säkerställa efterlevnad av gasförsörjningsförordningen kan i likhet med resonemanget fört under artikel 10.7 den behöriga myndig- heten vid utformandet av krisplanerna och genom tillsyn säkerställa att punkten 5 efterlevs. Det är inte lämpligt att överlämna tillsynen till någon annan. Artikelns övriga punkter riktas huvudsakligen mot kommis- sionen. Enligt punkten 6 föreligger en skyldighet för medlems- staten eller den behöriga myndigheten att se till att tillvägagångssätt ändras så att en medlemsstats, behörig myndighets eller ett naturgasföretags agerande upphör att strida mot punkten 5. Enligt förordningens ordalydelse kan kommissionen uppmana medlemsstaten eller den behöriga myndigheten att vidta åtgärder eller ändra tillvägagångssätt. Enligt utredningens bedöm- ning är det den behöriga myndigheten som ansvarar för att se till att åtgärder som strider mot punkten 5 ändras eller upphör eftersom den behöriga myndigheten är ansvarig för tillsynen av efterlevnaden av gasförsörjningsförordningen. Det är således den behöriga myndighetens tillsynsarbete som ska förhindra att en sådan situation som artikel 11 uppstår. Som ett led i den behöriga myndighetens tillsynsansvar bör inte skyldigheten att vidta rättelse kunna överlämnas åt någon annan att ansvara för. Utredningen bedömer att artikeln inte föranleder några konkreta åtgärder från svensk sida. 5.5.24Artikel 12 – Grupp för samordning av gasförsörjningen () bildades i syfte att underlätta koordi- neringen av åtgärder som rör försörjningstryggheten för gas. Enligt punkten 1 ska gruppen bestå av medlemmar från medlemsstaterna och i synnerhet deras behöriga myndigheter, liksom av medlemmar från , ENTSOG och representanter från gasindustrin samt relevanta kunder. Kommissionen ska i samråd med medlems- staterna besluta om gruppens sammansättning och säkerställa att den är representativ. Kommissionen ska agera som gruppens ordförande och gruppen ska gemensamt utforma sina stadgar. I punkten 2 fastställs att ska rådfrågas av kommissionen och bistå kommissionen med följande: a)Försörjningstrygghet för gas och i synnerhet vid en krissituation, b)All relevant information beträffande försörjningstrygghet för gas på nationell, regional och unionsnivå, c)Bäst möjliga praxis liksom vägledning åt samtliga berörda parter, d)Graden av försörjningstrygghet, jämförelser mellan länder och metoder för bedömning, e)Scenarier och tester av vidtagna förberedelser på nationell, regional och unionsnivå, f)Bedömningar av förebyggande åtgärdsplaner och krisplaner liksom de åtgärder som omfattas av dessa planer, g)Koordinering av åtgärder för att hantera kriser inom EU, kriser inom länder som omfattas av fördraget om upprättandet av en energigemenskap liksom kriser inom tredje land, h)Erforderlig assistans till de mest drabbade medlemsstaterna i händelse av en störning eller kris. I punkten 3 fastställs att kommissionen regelbundet ska samman- kalla och dela med sig av information erhållen från de behöriga myndigheterna som kravet på konfidentiell hantering av kommersiellt känslig information beaktas. 5.5.25Övervägande och bedömning artikel 12 Utredningens bedömning artikel 12: Den behöriga myndig- heten bör vara representant i . bör i egenskap av behörig myndighet delta i och i övrigt fullgöra de uppgifter som åligger representanter i gruppen. Eftersom de behöriga myndig- heterna pekas ut speciellt i artikel 12, får uppdraget att vara representant i anses följa av uppdraget att vara behörig myndighet. I övrigt är det upp till kommissionen att avgöra vilka som ska vara med i . 5.5.26Artikel 13 – Informationsutbyte I det fall en medlemsstat redan har existerande samhällstjänster med koppling till försörjningstrygghet för gas, ska medlemsstaten enligt punkten 1 offentliggöra information om dessa . Tillkommande samhällstjänster rörande försörjnings- tryggheten, liksom utvidgning av redan befintliga, ska också offentliggöras så snart dessa börjar tillämpas inom en medlemsstat. Enligt punkten 2 ska berörda naturgasföretag i händelse av en krissituation rapportera följande till den behöriga myndigheten: a)Prognoser för efterfrågan och tillförsel för de kom- mande tre dygnen, b)Gasflöden (MNm3/dygn) i samtliga gränspunkter (inmatnings- och uttagspunkter) till utlandet liksom i samtliga anslutnings- punkter avseende produktion, lager och LNG-anläggningar, c)Tidsrymd (dygn) under vilken gasförsörjningen till skyddade kunder förväntas kunna upprätthållas. I punkten 3 fastställs att kommissionen i händelse av en kris- situation på regional eller unionsnivå har rätt att begära informa- tion från den eller de behöriga myndigheter som berörs. Den information som kommissionen har rätt att begära ska utan dröjsmål ställas till kommissionens förfogande och ska som ett lägsta krav omfatta: a)Information enligt punkten 2 ovan, b)Information om planerade åtgärder liksom redan vidtagna åtgärder av den behöriga myndigheten i syfte att mildra effekterna av krissituationen. Informationen ska även innehålla en bedömning av åtgärdernas effektivitet, c)De krav som ställts på andra behöriga myndigheter att vidta kompletterande åtgärder, d)Vidtagna åtgärder till följd av begäran från andra behöriga myndigheter. De behöriga myndigheterna liksom kommissionen ska enligt punkten 4 säkerställa att kommersiellt känslig information hanteras konfidentiellt. Enligt punkten 5 ska den behöriga myndigheten möjligt, dock senast efter en krissituation, delge kommis- sionen en detaljerad utvärdering av den situation som hanterats, samt effektiviteten hos de genomförda åtgärderna. Utvärderingen ska innehålla en bedömning av de ekonomiska effekterna av kris- situationen, inverkan på landets elmarknad samt eventuell hjälp till eller från EU och dess medlemsstater. Utvärderingen ska även delges . Vid efterföljande uppdateringar av den förebyggande åtgärdsplanen och krisplanen ska hänsyn tas till utvärderingens slutsatser. Kommissionen ska analysera de behöriga myndigheternas bedömningar och informera medlemsstaterna, Parlamentet och om resultatet i aggregerad form. För att kommissionen ska ha möjlighet att utvärdera graden av försörjningstrygghet för gas på unionsnivå fastställs i punkten 6 att följande ska ske : a)Medlemsstaterna ska informera kommissionen om redan befintliga nationella överenskommelser med tredje land. De överenskommelser som är av intresse är de som har inverkan på den fortsatta utvecklingen av infrastruktur och gasleveranser. Kommissionen ska informeras om alla tillkommande överenskommelser på nationell nivå enligt ovan, b)Naturgasföretagen ska informera berörda behöriga myndig- heter om ingångna kontrakt med tredje land med en löptid längre än . Informationen ska omfatta följande: i)Kontraktets löptid, ii)Total kontrakterad volym samt genomsnittlig volym och månad, iii)I händelse av beredskap eller kris även kontrakterade maximala dygnsvolymer, iv)Uppgifter om kontrakterade leveranspunkter. Den behöriga myndigheten ska rapportera uppgifterna i aggregerad form till kommissionen. I händelse av att nya avtal tecknas eller att det görs förändringar i befintliga avtal ska all information enligt ovan översändas på nytt i aggregerad form. Den behöriga myndig- heten liksom kommissionen ska säkerställa en konfidentiell behandling av kommersiellt känslig information. 5.5.27Överväganden och bedömning artikel 13 Utredningens bedömning artikel 13: Naturgasföretag ska anmäla avtal med leverantörer i tredjeland, inklusive , till den behöriga myndigheten före . Den behöriga myndigheten bör i sin tur meddela kommissionen om ingångna avtal mellan och tredjeland, inklusive . Naturgasföretag ska vid kris ställa information enligt artikel 13.2 till den behöriga myndighetens förfogande. Utredningen bedömer att det i nuvarande svenska regelverk inte finns några krav på tillhandahållande av allmännyttiga tjänster med anknytning till gasförsörjningstryggheten. I det fall dessa typer av tjänster förekommer, måste i egenskap av behörig myndighet offentliggöra dessa senast efter gas- försörjningsförordningens ikraftträdande. Utredningen bedömer således att punkten 1 inte föranleder några åtgärder från svensk sida. Naturgasföretagen ska vid en kris, enligt punkten 2, tillhanda- hålla information till den behöriga myndigheten. Skyldigheten följer direkt av gasförsörjningsförordningen. Den behöriga myndighetens föreskrifträtt omfattar att föreskriva hur informa- tionen ska ställas till den behöriga myndighetens förfogande. Det bör även anges i krisplanerna vem som ska lämna erforderlig information. På begäran av kommissionen måste , i egenskap av behörig myndighet, enligt punkten 3 vidarebefordra den erhållna informationen enligt punkten 2. Punkten 3 är utformad som en rättighet för kommissionen att kräva informa- tionen från den behöriga myndigheten. Det är således inte möjligt för den behöriga myndigheten att delegera uppgiften till någon annan eftersom kommissionen ändå kommer att ha rätt att kräva informationen från den behöriga myndigheten. Detta hindrar inte att eventuella uppgifter som den behöriga myndigheten av praktiska skäl inte kan utföra överlämnas till den system- balansansvarige. Punkterna 4–5 specificerar vissa övriga åtaganden hos den behöriga myndigheten respektive kommissionen i fråga om kommersiellt viktig information samt åtaganden i händelse av en kris. Som redogjorts för under artikel 4 föreligger det sekretess för handlingar som finns hos eller Energi- marknadsinspektionen och som rör enskilds affärs- eller drift- förhållanden om det kan antas att den enskilde lider skada om uppgiften röjs. För det fall den behöriga myndigheten skulle ge i uppdrag åt något företag att samla in informationen som den behöriga myndigheten ska lämna till kommissionen följer sekre- tessen inte med. Den behöriga myndigheten måste således i ett uppdragsavtal eller liknande skriva in en sekretessklausul så att företag förbinder sig att inte sprida uppgifter vidare. Enligt punkten 5 ansvarar den behöriga myndigheten för att kommissionen får en detaljerad utvärdering senast efter det att en krissituation har upphört. Med hänsyn till den behöriga myndighetens tillsynsansvar för gasförsörjningsförordningen ska myndigheten ansvara för utvärderingen som kommissionen ska ha. Det framstår inte som behövligt att överlämna åt någon annan att fullgöra utvärderingsskyldigheten då även framstår som en överkomlig längsta tidsfrist. Enligt punkten 6 ska medlemsstaterna månader efter gasförsörjningsförordningens ikraftträdande underrätta kommis- sionen om mellanstatliga avtal som slutits med tredje land och som påverkar utvecklingen av infrastrukturen för gas och gasförsörj- ningen. är i detta avseende intressant då det är oklart om landet i fråga om gasförsörjningsförordningen är att betrakta som tredje land eller ej. Utredningen har erfarit att har genomfört el- och gasmarknadsdirektiven, men däremot inte träffat något avtal med EU vad gäller försörjningstryggheten. Eftersom troligen är att betrakta som tredjeland ska kommissionen meddelas om befintliga avtal . Gasförsörjningsförordningen riktar sig direkt till naturgas- företag som ska anmäla vissa uppgifter till den behöriga myndig- heten om avtal med leverantörer i tredje land. Gasförsörjningsförordningen pekar ut naturgasföretag direkt varför naturgasföretagens skyldighet att upplysa om avtal ingångna med tredjeland ska fullgöras . Det behövs inget författningsstöd för att ålägga naturgasföretagen anmälnings- skyldigheten. Den behöriga myndighetens skyldighet att informera kommissionen bedöms följa redan av uppdraget som behörig myndighet. 5.5.28Artikel 14 – Kommissionens övervakning Kommissionen ska kontinuerligt följa upp och rapportera medlemsstaternas vidtagna åtgärder i syfte att öka försörjnings- tryggheten för gas. Av speciellt intresse är de årliga rapporter som medlemsstaterna åläggs att utforma enligt artikel 5 i gasmarknads- direktivet. Likaså är information kopplad till genomförandet av gasmarknadsdirektivets artiklar 11 och 52.1 av intresse. Så snart medlemsstaterna upprättat och offentliggjort sina riskbedömningar och planer i enlighet med denna förordning kommer även dessa att vara föremål för den fortsatta uppföljningen. ska kommissionen mot bakgrund av rapporten enligt artikel 4.6, och efter att ha rådfrågat : a)sammanfatta sina slutsatser kring hur försörjningstryggheten för gas på unionsnivå kan förbättras. Kommissionen ska också utvärdera möjligheterna att utforma riskbedömningar, före- byggande åtgärdsplaner och krisplaner på unionsnivå. Kommis- sionen ska vidare rapportera till Parlamentet och Rådet om medlemsstaternas genomförande av gasförsörjnings- förordningen, liksom om utvecklingen i fråga om gränsöverskridande infrastruktur. b)ge parlamentet och rådet en övergripande bild av hur medlems- staternas förebyggande åtgärdsplaner och krisplaner förhåller sig till varandra, liksom hur de bidrar till solidaritet och beredskap ur ett unionsperspektiv. Rapporten ska, om så är tillämpligt, innehålla rekommendationer om förbättringar av gasförsörjningsförordningen. 5.5.29Övervägande och bedömning artikel 14 Utredningens bedömning: Artikel 14 föranleder inte några förslag. Artikel 14 riktar sig huvudsakligen till kommissionen, som ska sammanfatta slutsatser kring försörjningstryggheten och rap- portera det till och rådet. Informationen som kommissionen ska sammanställa och dra slutsatser av, ska tillhandahållas av medlemsstaterna i enlighet med andra artiklar. Artikeln föranleder enligt utredningens bedömning inte några åtgärder från svensk sida. 5.5.30Artikel 15 – Upphävande Artikeln stadgar att utan inverkan på medlemsstaternas skyldighet att uppfylla redan ställda krav enligt gasförsörjningsdirektivet, upphör gasförsörjningsdirektivet att gälla fr.o.m. . Undantag är gasförsörjningsdirektivets artiklar 4.1 och 4.2 som även fortsättningsvis gäller till dess att berörda medlemsstater har definierat skyddade kunder i enlighet med denna förordning. Av artikeln framgår att medlemsstaterna även ska identifiera berörda naturgasföretag i enlighet med artikel 8.1 i gasförsörjnings- förordningen. Gasförsörjningsdirektivets artiklar 4.1 och 4.2 upp- hör att gälla efter . 5.5.31Överväganden och bedömning artikel 15 Utredningens bedömning: Artikel 15 föranleder inte några förslag. Gasförsörjningsdirektivets artikel 4 berör försörjningstrygghet för särskilda kunder. Artikel 4.1 stadgar vad som gäller för gas- försörjningen till konsumenter och motsvaras av gasförsörj- ningsförordningens artikel 8.1. Direktivets artikel 4.2 motsvaras i det närmaste av förordningens artikel 2.1a, dvs. artiklarna reglerar möjligheterna att utvidga definitionen av skyddade kunder till att även omfatta små och medelstora företag. I samband med genomförandet av gasförsörjningsdirektivet i svensk rätt valde att låta definitionen av skyddade kunder endast omfatta konsumenter. Denna tillämpning kommer att kvarstå intill dess att någon förändring görs. I bedömningen av artikel 2 föreslår emellertid utredningen att någon utvidgning av definition av skyddade kunder inte bör göras. Energi- myndigheten ska i egenskap av behörig myndighet månader efter gasförsörjningsförordningens ikraftträdande med- dela kommissionen om väljer att utöka begreppet skyddade kunder till att omfatta mer än bara konsumenter. Detta framgår också av bedömningen av artikel 2. Sammanfattningsvis bedömer utredningen att artikel 15 inte föranleder några förslag. 5.5.32Artikel 16 – Undantag Artikeln fastställer att förordningen inte gäller för och så länge dessa medlemsstater inte har någon tillförsel av naturgas. De tidsperioder som fastställs i artiklarna 2.1, 3.2, 4.2, 4.5, 6.1, 6.5, 8.1, 9.1 och 13.6 a och 13.6 b ska gälla enligt följande: a)för artiklarna 2.1, 3.2, 9.1, 13.6 a och 13.6 b: 12 månader b)för artiklarna 4.2 och 8.1: 18 månader c)för artikel 4.5: 24 månader d)för artikel 6.5: 36 månader e)för artikel 6.1: 48 månader från och med den första dag det finns gasförsörjning på deras respektive territorier. 5.5.33Överväganden och bedömning artikel 16 Utredningens bedömning: Artikel 16 föranleder inte några förslag. Artikeln bedöms inte föranleda några förslag då inte berörs av artikeln. 5.5.34Artikel 17 – Ikraftträdande Av artikeln framgår att förordningen träder ikraft den efter det att den publicerats i Europeiska unionens officiella tidning, vilket skedde . Artiklarna 6.8, 10.4 första meningen, 10.7 c och 11.5 c ska dock tillämpas fr.o.m. . Förordningen är bindande i sin helhet och är direkt tillämplig i samtliga medlemsstater. 5.5.35Överväganden och bedömning artikel 17 Utredningens bedömning: Artikel 17 föranleder inte några förslag.