sou · GZB366 · 2011-10-19 00:00:00 — Eurojusts mål är att främja och förbättra samordningen och för- bättra samarbetet medlemsstaterna emellan samt på andra vis stödja deras arbete. För att kunna uppfylla sina mål ska Eurojust fullgöra sina uppgifter antingen genom en eller flera berörda nationella medlemmar eller som ett kollegium. Eurojustbeslutet reviderades 2009 i syfte att förstärka det euro- peiska åklagarsamarbetet.136 Det nya Eurojustbeslutet innebär bland annat att de nationella medlemmarna i Eurojust ska ha minimibehörighet att besluta om bland annat brådskande åtgärder. Dessutom inrättas en jourorganisation som är tillgänglig dygnet runt för brådskande ärenden. Eurojusts beslutande organ, kollegiet, 133Utöver medlemmarna har styrelsen också en observatör vardera från , och . 135Rådets beslut /187/RIF av om inrättande av Eurojust för att stärka kampen mot grov brottslighet. 136Rådets beslut om förstärkning av Eurojust (5347/3/09 REV 3). ges uppgiften att lösa jurisdiktionskonflikter mellan medlemsstaterna. Rådsbeslutet innebär också att medlemsstaterna ska inrätta ett nationellt samordningssystem som länkas till Eurojust. Systemet ska samordna det arbete som utförs av flera nationella kontaktpunkter. Eurojusts huvudkontor ligger i där varje EU-land har en nationell medlem utnämnd , Den nationella med- lemmen måste ha sin ordinarie arbetsplats vid Eurojusts säte och ska ha åtminstone ett biträde och en assistent i sitt arbete. Samtliga 27 nationella medlemmar är åklagare. Huvudansvaret för den svenska delen av Eurojust ligger på . Den svenske nationella medlemmen är utsänd av Riksåklagaren och har rätt att agera åklagare i . Eurojust bekostas av EU-medel. Dock betalar medlemsstaterna lönerna för den nationella medlemmen liksom för den biträdande och den assisterande nationella medlemmen. Chiefs Task Force (PCTF) är ett forum för de högsta polis- cheferna inom EU som har till uppgift att initiera och koordinera medlemsstaternas bekämpning av grov organiserad brottslighet. PCTF verkar utanför Europolstrukturen men upprätthåller en nära dialog med denna. representant i gruppen är rikspolische- fen. Inom ramen för PCTF har projektet (Comprehensive Operational Strategic Planning for the ) inrättats. Syftet är att ge stöd åt strategisk planering för bekämpning av grov organiserad brottslighet. Cospols operativa prioriteringar ska ligga i linje med Europols hotbildsanalys för EU (SOCTA) och verksamheten ska ske i nära samarbete med Europol och dess analysverksamhet samt analysfiler. Cospol är indelat i ett antal projekt, bland annat om syntetiska droger, kokain och heroin. Svensk polis deltar i alla tre. Sedan Lissabonfördraget trädde ikraft sker styrningen av PCTF och Cospol-projekten av Cosi (för operativt samarbete i frågor som rör den inre säkerheten). Genom det nya Eurojustbeslutet och rådsbeslutet om det Europeiska rättsliga nätverket (, EJN)137 ges nätverket en tydligare och mer effektiv roll. EJN inrättades 1998 och består av företrädare för nationella brottsbekämpande myndigheter (kontaktpunkter). Kontaktpunkternas huvuduppgift är att underlätta det operativa samarbetet mellan medlemsstaternas myndigheter vid bekämpandet av framför allt grov brottslighet. Varje medlemsstat utser en eller flera kontaktpunkter från cen- tralmyndigheter med ansvar för internationellt rättsligt samarbete samt de rättsliga myndigheter eller andra behöriga myndigheter som har särskilt ansvar för det internationella samarbetet. Kontakt- punkterna är yrkesverksamma i hemlandet och sitter på sina respektive befattning där. Även Europeiska kommissionen är representerad i EJN. Sekretariat är placerat vid Eurojust i och verksamheten finansieras genom Eurojusts budget. Sekretariatet fungerar som en särskild enhet inom Eurojust, men utför sina upp- gifter självständigt. De nationella kontaktpunkternas uppgift är att främja rättsligt samarbete mellan behöriga lokala myndigheter, bland annat genom att hjälpa dem att etablera direkt kontakt med motsvarande myn- digheter i annat deltagande land och genom att ge juridisk och praktisk information. Arbetet baseras på informationsutbyte och informella kontakter. Förutom EU-länderna deltar också kandidat- länderna , , , och . Dessutom är , och associerade. Europeiska nätverket för förebyggande av brottslighet EU:s brottsförebyggande nätverk (European Union Crime Preven- tion Network, EUCPN)138 inrättades 2001 genom ett rådsbeslut139 som ändrades i november 2009.140 Nätverket består av ett sekreta- riat och kontaktpunkter som utses av varje medlemsstat. Tillsam- mans utgör kontaktpunkterna styrelsen. Det finns också en verk- ställande kommitté, som består av ordföranden och ytterligare 137www.ejn-crimjust.europa.eu/ejn/ejn_home.aspx 139Rådets beslut /427/RIF. 140Rådets beslut /902/RIF av om inrättande av ett europeiskt nätverk för förebyggande av brottslighet (EUCPN) och om upphävande av beslut /427/RIF. högst sex styrelsemedlemmar och en företrädare för kommissio- nen. Styrelsen ska rapportera om sin verksamhet till rådet för dess godkännande och vidarebefordran till . kontaktpunkt är baserad i . EUCPN ska bidra till utvecklingen av det brottsförebyggande arbetet på unionsnivå och stödja brottsförebyggande verksamhet på nationell och lokal nivå. Till nätverkets uppgifter hör att: underlätta samarbete och kontakter samt informations- och erfarenhetsutbyte mellan aktörerna på det brottsförebyggande området, samla in, bedöma och vidarebefordra utvärderad information om befintliga förebyggande åtgärder, inklusive bästa praxis, anordna konferenser, bland annat den årliga konferens om bästa praxis som hålls i anslutning till tävlingen om det årliga priset för brottsförebyggande arbete,141 samt vid behov ställa sin sakkunskap till rådets och kommissionens förfogande. Fokus ligger huvudsakligen på s.k. traditionella brott, det vill säga ländernas interna vardagsbrottslighet eller massbrottslighet. På detta sätt skiljer sig nätverket från det övriga EU-samarbetet där tyngdpunkten ofta ligger på gränsöverskridande, allvarlig och orga- niserad brottslighet. Ett av de brottsområden som EUCPN lägger särskild vikt vid är brottslighet som anknyter till narkotika. Även Brottsförebyggande rådet142 deltar i EUCPN:s verksam- het. Brå tar fram exempel på god brottsförebyggande verksamhet till nätverkets hemsida och till den årliga Best som arrangeras av nätverket samt ansvarar för den svenska uttag- ningen till den europeiska brottsförebyggande tävlingen , ECPA. Verksamheten ska utvärderas av kommissionen . Sekretariatet finansieras till av EU:s program för brotts- prevention och brottsbekämpning och till genom medfinansiering av medlemsstaterna. Övrig verksamhet finansieras av EU-länderna. engagemang i EUCPN är mycket sparsamt. 141European , ECPA. Marint centrum för analys och operativt samarbete beträffande narkotika Maritimt centrum för analys och operativt samarbete beträffande narkotika (Analysis and – Narcotics, MAOC-N) är ett mellanstatligt samarbete som inrättades 2007 för att bekämpa transatlantisk narkotikasmuggling till havs genom att samordna utbytet av underrättelser från sjöfart och luftfart, till- gängliga resurser och utbildad personal. Vid centrumet arbetar sju av EU:s medlemsstater (, , , , Neder- länderna, och ) tillsammans med och flera tredjeländer för att bekämpa den olagliga narkotikahandeln till havs. Samordningscentrumet för kontroll av narkotika i Samordningscentrumet för kontroll av narkotika i (Centre de Coordination pour la lutte antidrogue en Méditerranée, CeClad-M) är ett brottsbekämpande initiativ som lanserades under det franska ordförandeskapet 2008 och inrättades av , , , , , , , , och . Samordningscentrumet strävar efter bila- teralt utbyte av underrättelser för att bekämpa narkotikasmuggling till havs och i luften. Dess uppdrag är att stävja narkotikasmuggling från norra och västra till västra . CeCLAD-M är öppet för alla EU:s medlemsstater och nordafrikanska länder i regionen. 2.1.5EU:s program för anslag till organisationer, projekt och forskning på narkotikaområdet administrerar flera olika program för ekono- miskt stöd till projekt, undersökningar och forskning på narkotika- området.143 EU:s program för drogprevention och information 2007–2013144 Programmet stödjer enbart projekt som rör illegala droger. Pro- grammets allmänna mål är: att förebygga och minska användningen av narkotika, narkotika- beroende och skador till följd av narkotikaanvändning, att bidra till att förbättra informationen om användning av nar- kotika, och att stödja genomförandet av . Programmet medfinansierar dels projektverksamhet som omfattar minst två organisationer i minst två EU-länder, dels driftsbidrag till ideella organisationer, frivilliga sammanslutningar, stiftelser och andra icke-statliga organisationer, vars verksamhet bidrar till de allmänna målen för drogpreventionsprogrammet. Dessutom finan- sierar programmet uppdrag som kommissionen tar initiativ till och som faller inom ramen för programmets allmänna mål. Medlen utlyses på basis av ett årligt arbetsprogram, som anger årets prioriteringar. Den totala budgeten uppgår till . är avsatta för pro- jektstöd och för organisationsstöd till frivilligorgani- sationer.145 Svensk kontaktpunkt är . EU:s program för brottsprevention och brottsbekämpning 2007–2013146 Medel kan sökas för åtgärder som syftar till att förbättra den operationella kapaciteten för att förebygga och bekämpa brott, till exempel utbyte av infor- mation, erfarenhet och bästa praxis samt nätverksarbete. Program- met omfattar alla typer av brottslighet, inklusive olaglig narkotika- handel. budget för transnationella och/eller nationella projekt på området gränsöverskridande polissamarbete för minsk- ning av narkotikautbudet uppgår till . 144http://ec.europa.eu//anti-drugs/programme/drug-prevention- information/index_en.htm 145http://ec.europa.eu//funding/drugs/awp_2011_en.pdf 146http://ec.europa.eu/home-affairs/funding/isec/funding_isec_en.htm finns medel att söka för långsiktigt myndighetssamarbete för insat- ser mot samma typer av narkotikabrott. På narkotikaområdet har medel beviljats för erfarenhets- utbyte, undersökningar, utbildning och operativt samarbete. Svensk kontaktpunkt är . EU:s hälsoprogram 2008–2013147 Programmet medfinansierar aktiviteter inom området hälsovård och förebyggande av ohälsa, inklusive hiv-prevention och illegala droger. Bidrag kan sökas för gemensamma åtgärder, nätverk, pro- jekt och konferenser. Budgeten för hela perioden uppgår till . har drygt 48 miljoner avsatts. Svensk kontaktpunkt är . Sjunde ramprogrammet för forskning och utveckling –2013148 Totalbudgeten för sjunde ramprogrammet (FP7) är . Under det svenska ordförandeskapet antog rådet slutsatser om förstärkning av EU:s forskningskapacitet vad gäller olaglig narkotika. Bland annat erkände rådet vikten av att införa en hållbar långsiktig ram för forskning på området för olaglig narko- tika. Medlemsstaterna uppmanades att aktivt bidra till samråden om framtidens europeiska forskningspolitik och till de framtida målen för narkotikarelaterad forskning. Svensk kontaktpunkt är som har till uppgift att främja, samordna och utvärdera svenskt deltagande i programmet. I upp- draget ingår också att sprida information och vara rådgivande. Inom FP7 har åtminstone två projekt med svenska deltagare fått medel inom programmen för hälsa respektive Europeiska forsk- ningsrådet (, ERC). Det finns visserligen ingen särskild rubrik för narkotikaforsk- ning, men enligt kommissionen finns det flera ingångar för narko- tikarelaterat forskningssamarbete inom huvudområdet Samarbete under rubrikerna: 147http://ec.europa.eu/health/programme/policy/index_en.htm 148http://ec.europa.eu/research/fp7/index_en.cfm , material och produktion. En inbjudan att lämna projektförslag till omfattande samarbets- projekt (6–) på området sjukdomar orsakade av narkotikaberoende offentliggjordes 2010 under rubriken . Även Säkerhetsprogrammet omfattade 2010 en inbjudan att lämna projektförslag om ouppsåtliga konsekvenser av narkotikapolitiken och dess effekter på EU:s säkerhet. För att stödja gemensam forskning mellan medlemsstaterna satsar därtill kommissionen för att upprätta ett nätverk avseende narkotika inom det europeiska forskningsområdet (Era-Net149). Era-Net är ett av EU:s instrument för samverkan mellan forsk- ningsfinansiärer inom EU. Det startades av kommissionen i syfte att stärka europeisk samverkan inom forskning och utvecklings- samarbete (FoU). Det finns flera hundra Era-Net. Medlemssta- terna uppmanas att på nationell och regional nivå inom det sjunde ramprogrammet ta vara på de möjligheter som Era-Net-program- met erbjuder. Era-Net Narkotika ska utgöra en plattform för strategiutveck- ling och identifiering av prioriteringar inom narkotikaforskningen. Målsättningen är att genomföra gemensamma utlysningar. Era-Net Narkotika ska främja samordning av aktiviteter och resurser inom narkotikaforskningen i . Kommissionens satsning går till merkostnadsstöd till forskningsprogram och -finansiärer för plane- ringsarbetet för att starta Era-Net narkotika.150 Forskningsprogram och -finansiärer som främjar forskning kring omfattande trender i samhället och deras konsekvenser är behöriga att söka EU-medel. två nationella kontaktpunkter för Era-Net finns på och på . Förbättrad effektivitet i EU:s samarbete med tredjeländer på nar- kotikaområdet är en av prioriteringarna i mot narkotika. Under varje ordförandeskap äger diskussioner i narkoti- 149Nätverket för europeiska området för forskningssamverkan (). 150Workprogramme 2012: Socio-economic sciences, SSH.2012.3.2-4. Drug demand and supply reduction (ERA-Net). kafrågor rum mellan EU och tredjeländer som är viktiga i kampen mot narkotika.151 och hör till de länder som EU träffar under varje ordförandeskap. Andra länder träffar man med varierande frekvens. Samarbetet mellan EU och tredjeländer har i vissa fall formalise- rats genom överenskommelser. Förutom EU:s externa bistånds- program finns det ett antal samarbetsmekanismer som har beslutats av rådet. Utöver de beslut som redovisas här enades rådet under det svenska ordförandeskapet om slutsatser i syfte att förstärka kam- pen mot narkotikasmuggling i Västafrika.152 EU-program för tekniskt bistånd till kandidatländer och grannländer Det finns flera biståndsprogram inriktade på kandidatländer, poten- tiella kandidatländer och grannländer. Programmen är förhållande- vis allmänt hållna och syftar bland annat till att bistå med utform- ning av lagstiftning, institutionell uppbyggnad och kapacitetsupp- byggnad. Flera av de områden som omfattas är narkotikapolitiskt relevanta, även om endast ett program specificerar insatser mot narkotika som sådana. Svensk kontaktpunkt för de tre här nämnda programmen är Sida. Programmet för tekniskt bistånd och informationsutbyte Genom Programmet för tekniskt bistånd och informationsutbyte (TAIEX153) kan kandidatländer och potentiella kandidatländer få stöd till narkotikapolitisk samordning, polis- och tullsamarbete, brottsförebyggande verksamhet och bekämpning av organiserad brotts- lighet för att nämna några områden av narkotikapolitisk relevans. Instrumentet för stöd inför anslutningen Instrumentet för stöd inför anslutningen (IPA154) har till syfte att förbättra effektiviteten och samordningen, bland annat för upp- byggnad av institutioner och gränsöverskridande samarbete. Dit hör reformering av rättsväsendet, insatser för att stärka det civila 151Det som före Lissabonfördraget kallades narkotikatrojkor. 15215428/01/09. 153Technical Assistance and . 154Instrument for Pre-accession Assistance. samhällets kapacitet, folkhälsa, förebyggande av organiserad brotts- lighet och säkerställande av effektiva och säkra gränser. Europeiska partnerskaps- och grannskapsinstrumentet Genom Europeiska partnerskaps- och grannskapsinstrumentet (ENPI)155 kan grannskapspolitikens partnerländer156 och få stöd för egna åtgärder, bland annat för att bekämpa korruption och organi- serad brottslighet och till samarbete inom hälsovården. Samordnings- och samarbetsmekanismen mellan EU och Samarbetsmekanismen inrättades genom Panamahandlingsplanen 1999.157 Den syftar till att främja och intensifiera politisk dialog, samordning och samarbete mellan regionerna på grundval av prin- cipen om gemensamt ansvar.158 Mekanismen har två samarbets- nivåer, dels årliga högnivåmöten som äger rum i ett EU-land och i ett land i eller , dels tekniska kommittémöten som äger rum i . Handlingsplanen mot narkotika mellan EU och länderna på västra 2009–2013159 Samarbetet med länderna på västra äger rum inom ramen för utvidgningsprocessen (och ) och stabili- serings- och associeringsprocessen som är avsedd att föra de po- tentiella kandidatländerna (, och , och ) på västra närmare EU. Hand- lingsplanen –2013 är en fortsättning handlings- 155Europeiska grannskaps- och partnerskapsinstrumentet. 156EU:s grannskapspolitik berör 16 länder: , , , , , , , , , , , De palestinska områdena, , , och . 1577163/99. 158Principen om gemensamt ansvar härrör från den politiska förklaring som antogs av UNGASS 1998. 15912185/09. plan mellan EU och västra som syftade till att försöka lösa de narkotikarelaterade problemen längs Balkanrutten. Den nya handlingsplanen utgår från EU:s narkotikahandlings- plan (åtgärd 51), som krävde en uppdatering av handlingsplanen och ett genomförande. Avsikten är att intensifiera samarbetet med länderna i regionen. Ytterligare ett syfte är att bidra till samordning av de insatser som görs genom olika EU-program (IPA, m.fl.) och regionala initiativ (RCC, SECI, SEECP, etc.). Det gäller bland annat stöd till nationella samordningsfunktioner, insamling av data om missbrukets utbredning, modernisering av brottsbekämpande myndigheters arbetsmetoder och insatser mot penningtvätt. 2009–handlingsplan för narkotikafrågor – EU och de centralasiatiska staterna160 för antogs 2007 i syfte att förbättra relationerna med de centralasiatiska länderna. Strategin bestod av sju huvudområden av ömsesidigt intresse. Ett av dessa var att bekämpa gemensamma hot och ta sig an gemensamma utmaningar, särskilt i förhållande till olaglig narkotikahandel. För att genomföra strategin utarbetades en narkotikahandlingsplan som antogs av rådet under det svenska ordförandeskapet och som godkändes av ministrarna vid EU/Centralasiatiska minister- trojkan i Dusjanbe med reservation från och . Emellertid var deras invändningar huvudsakligen av teknisk natur. Handlingsplanen bygger på åtgärd 51 i mot narkotika. Planen utgår från de internationella överenskommelserna på narkotikaområdet och bygger på EU:s principer om balans mellan efterfråge- och utbudsdämpande åtgärder, partnerskap, samarbete med andra internationella aktörer, främst FN och samt maximalt utnyttjande av existerande strukturer för att undvika dubbelarbete. Genomförandet av handlingsplanen ska följas upp genom en fortlöpande dialog. 160 9961/09. Europeisk pakt för kamp mot den internationella olagliga narkotika- handeln – att störa kokain- och heroinrutter161 Pakten godkändes av rådet . Genom pakten gör EU tre åtaganden: att störa kokainets smugglingsvägar, att störa heroinets smugglingsvägar, och att motverka av brott. Avsikten är att förstärka den politiska samordningen mellan med- lemsstaterna, EU:s institutioner och relevanta EU-myndigheter, särskilt Europol och Eurojust, att utnyttja resurserna på bästa möj- liga sätt och att dela på uppgifterna så att den som är bäst för en viss uppgift tar sig an den. För vart och ett av de tre åtagandena beskriver pakten särskilda åtgärder liksom måldatum för när åtgärderna ska vara genomförda. Pakten är en integrerad del av brottsbekämpningskapitlet i och handlingsplan. Den utgör också en praktisk tillämpning av Stockholmsprogrammet, som godkändes av Euro- under det svenska ordförandeskapet , och av för inre säkerhet som godkändes av Europe- iska rådet . Samordningen och uppföljningen kommer att skötas av Cosi, den ständiga kommittén för operativt samarbete i frågor som rör den inre säkerheten. Europarådet162 bildades av tio likasinnade länder i , däribland , som ett samarbete för att värna om demokrati, respekt för de mänskliga rättigheterna och rättsstatens principer. har 47 medlemsländer. Alla för- utom är medlemmar i . beslutsfattande och verkställande organ är minis- terkommittén som träffas på utrikesministernivå en gång . Däremellan representeras medlemmarna i det löpande arbetet av sina ambassadörer i , där ligger. Ordföran- deskapet roterar halvårsvis mellan medlemsländerna. 1618821/10. utför sitt arbete genom en rad organ, varav flera är oberoende expertkommittéer som övervakar hur medlemsländerna genomför olika regler som fastställts inom Europarådet.163 Narkotikapolitiska frågor behandlas i Pompidougruppen164 som bildades på initiativ av dåvarande president . Gruppen är ett tvärvetenskapligt forum för diskussion och utbyte av information och idéer mellan regerings- tjänstemän, experter och forskare. Huvuduppgiften är att bidra till en effektiv och evidensbaserad narkotikapolitik i medlemsländerna. Gruppen består av 35 medlemsländer och : 23 EU-länder165 och tolv övriga.166 Det högsta beslutande organet är ministerkonferensen som äger rum . väljer ordförande och vice ordförande för den kommande fyraårsperioden, godkänner arbets- programmet och diskuterar strategiska frågor. Den senaste minis- terkonferensen ägde rum , då valdes till ordförande och till vice ordförande. Varje medlemsland representeras av en s.k. permanent korre- spondent som följer arbetet i Pompidougruppen och utformar arbetsprogrammet. De permanenta korrespondenterna träffas i . Mellan mötena är det den s.k. byrån som fattar beslut som rör det löpande arbetet. Byrån består av ordföranden, vice ordföranden och sex övriga permanenta korre- spondenter.167 Förutom de permanenta korrespondenterna finns det en rad olika samarbeten, bland annat i form av expertgrupper, projekt, arbets- grupper och nätverk, som rapporterar till de permanenta korre- spondenterna. är två expertgrupper verksamma, en om trafiksäkerhet och underhållsbehandling med metadon och 163Europarådet är kanske mest känt för för mänskliga rättigheter dit enskilda personer i medlemsländerna kan vända sig när de anser att det nationella rätts- väsendet inte skyddat de mänskliga rättigheter som lagts fast i för skydd av mänskliga rättigheter. 164www.coe.int/T/dg3/Pompidou/ 165Alla utom , , och . De tre sistnämna har lämnat Pompidougruppen. 166Azerbajdzjan, , , , , , , , , , och . Uppgifter enligt hemsidan. 167Förutom ordföranden och vice ordföranden består byrån av de perma- nenta korrespondenterna från , , , , och . buprenorfin och en om att förebygga avledning av kemiska prekur- sorer. Projekten kan vara bilaterala eller multilaterala och variera i antal beroende på intresset bland medlemsländerna. När det gäller förebyggande arbete har Pompidougruppen bland annat diskuterat utvärdering168 och det finns en arbetsgrupp om före- byggande arbete i arbetslivet. När det gäller beroendebehandling har Pompidougruppen bland annat publicerat en redovisning av behandlingssystem.169 knyter samman länder i med ett antal europeiska länder, främst vid , i syfte att utbyta erfarenhet om missbruksbehandling. Flygplatsgruppen består av tull- och polistjänstemän från 35 länder, som träffas en gång för att utbyta praktiska erfa- renheter i det operativa arbetet i syfte att öka upptäcktsrisken på flygplatser och i civil luftfart när det gäller narkotikasmuggling. Mellan mötena sker regelbundna kontakter i konkreta frågor mellan deltagarna. Pompidougruppens allmänna budget uppgick till . Därutöver finansieras Pompidougruppens verksam- het genom s.k. partiella överenskommelser (Partial Agreements), vilket är en samarbetsform som möjliggör aktiviteter som inte stöds av alla medlemsstater. Endast de medlemsstater som är intresserade deltar och bär kostnaderna. är medlem i Pompidougruppen och repre- senteras av som utser permanent korrespon- dent.