sou · GYB370d2 · 2011-01-01 00:00:00 — utvärderingar har visat att deltagarna behöver redskap för att förstå hur de skall applicera mänskliga rättigheter på sin verksamhet. Det finns en tydlig diskrepans mellan deltagarnas behov av en checklista i mänskliga rättigheter och det faktum att en checklista kan göras endast på en övergripande nivå som sedan måste brytas ned av varje enskild verksamhet till att vara operativt användbar. Detta ställer stora krav på deltagare i en utbildning och kräver en stark politisk vilja att lyfta fram mänskliga rättigheter som en prioriterad fråga i förvaltningen. Målgruppen som har deltagit i MR-utbildningen i kommun är samtliga chefer som sitter i ledningsgruppen. Det är bland annat förvaltningschefen, en områdeschef, chef för ekonomin och enhetschef för mottagningsenheten. Förutom cheferna har också ett antal deltagare som arbetar operativt i verksamheten deltagit. Målsättningen med utbildningen i mänskliga rättigheter är att: 1.Skapa förståelse för att mänskliga rättigheter är användbart och hur det går att arbeta med mänskliga rättigheter i en verksamhet. 2.Belysa och skapa förståelse för att olika mänskliga rättigheter emellanåt ställs emot varandra och hur viktigt det är att se det i en verksamhet. Belysa hur det går att arbeta med detta. 3.Skapa medvetenhet för det ansvar som den kommunala verksamheten har gällande frågor kring mänskliga rättigheter och vilka möjligheter det finns att påverka detta arbete. En processutvärdering följer hela processen i en satsning (det kan vara en utbildning, ett projekt eller organisationsförändring). Föreliggande processutvärdering genomfördes i ett antal olika faser. Fas ett var en behovsinventering av målgruppens kunskap, behov och förväntningar av en utbildning i mänskliga rättigheter. Behovsinventeringen genomfördes som en kombination mellan en kvantitativ- och kvalitativ metod. Samtliga deltagare som fanns på anmälningslistan tog del av en enkät via mejl. Svarsfrekvensen blev något lägre än förväntat, . Utvärderaren tog kontakt med 12 anmälda deltagare och genomförde telefonintervjuer för att få en ökad förståelse om deras behov och förväntningar på utbildningen. Resultat från behovsinventeringen låg sedan till grund för att strukturera och genomföra utbildningen. Fas två var sammanfattning av resultat från behovsinventeringen och förslag på upplägg av utbildningen. Behovsinventeringen var viktig av två orsaker. Den första är att kartläggning av deltagarnas kunskap, förväntningar och behov är av central betydelse för att kunna skräddarsy utbildningen för just denna målgrupp. Den andra orsaken är att deltagarna i ett tidigt skede får möjlighet att fundera på varför de skall gå en MR-utbildning, vilket ansvar de har att tillämpa ett MR perspektiv i verksamheten samt att MR lyfts fram som en viktig fråga för verksamheten. Resultatet från behovsinventeringen visade tydligt att flera deltagare inte hade funderat på varför de skulle gå utbildningen, vilka behov de har eller hur de vill arbeta med frågorna efter utbildningen. bekräftade flera deltagare att behovsinventeringen är en viktig del i en processutvärdering för att kartlägga målgruppens förväntningar och ge förläsarna en möjlighet att anpassa innehållet till åhörarna. Fas tre i utvärderingen genomfördes efter utbildningen. Samtliga deltagare som genomförde utbildning fick en enkät genom mejl. Svarsfrekvensen uppnådde efter två påminnelser. Djupintervjuer på plats i genomfördes med fyra deltagare, två kvinnor och två män, utvalda på grund av deras strategiska arbete i verksamheten. Respondenterna var förvaltningschefen, områdeschef för stöd och arbete/komvux, ekonomichef och enhetschef på mottagningsenheten. Två kompletterande telefonintervjuer genomfördes med utredare som representerar den operativa verksamheten i ledningsgruppen. kontaktades fem deltagare för att undersöka om förvaltningen har lyft fram mänskliga rättigheter som en prioriterad fråga efter utbildningen. Fas fyra var analys av resultat, sammanställning samt rekommendationer inför framtida utbildningssatsningar. Syftet med utvärderingen är att undersöka om och på vilket sätt modellen i mänskliga rättigheter är applicerbar och användbar på i kommun samt vad i utbildningen som skapar framgång och hinder. Processutvärdering valdes som arbetsmetod för att kunna påverka utformningen av utbildningen från start och sedan följa processen. Utvärderingen vill ge svar på tre övergripande frågor: 1.Är modellen utformad för utbildning i mänskliga rättigheter användbar/lämplig för att utbilda ledningsgruppen på i kommun i mänskliga rättigheter och på vilket sätt? 2.Anser deltagarna att innehållet i utbildningen är användbart/applicerbart på deras verksamhet? 3.Vilka framgångsfaktorer och hinder har identifierats under processen? I detta kapitel presenteras resultat från enkätundersökningen och intervjuer genomförda med 6 respondenter. I fokus står redogörelse för deltagarnas uppfattning av utbildningen som helhet, modellen och dess funktionalitet samt kritiska faktorer/förutsättningar för att arbeta med mänskliga rättigheter i den egna verksamheten. En lyckad utbildning i mänskliga rättigheter Sammanlagt svarade 19 deltagare på enkätundersökningen (11 kvinnor och 8 män) vilket motsvarar (19/38). Den låga svarsfrekvensen kan bero på flera orsaker, bland annat kan frågeformuläret varit för omfattande eller skickats . Den låga svarsfrekvensen påverkar hur vi tolkar resultatet och därför kan endast tendenser påvisas. Inledningsvis tillfrågades deltagarna hur ofta de arbetar med frågor relaterade till mänskliga rättigheter. Resultatet visar att de allra flesta anser att de arbetar med frågorna , men att det också finns flera deltagare som anser att de arbetar med frågan eller . Det är intressant att exempelvis en chef inom inte ser en koppling mellan mänskliga rättigheter och sitt arbete och anser sig arbeta med frågor relaterade till mänskliga rättigheter endast . Än mer anmärkningsvärt är att en chef ansvarig för kommunikation och information på förvaltningsnivå och en personalstrateg anser sig arbeta med mänskliga rättigheter . Resultatet indikerar att det finns variation i vilken utsträckning deltagarna gör en koppling mellan mänskliga rättigheter och daglig yrkesutövning. Tolkningen är att deltagare som inte ser en koppling mellan mänskliga rättigheter och vardaglig arbetsuppgifter, i första hand behöver få ökad förståelse för vad ett rättighetsperspektiv innebär för deras arbete. Deltagare som vet/förstår vad ett rättighetsperspektiv är behöver draghjälp för att applicera mänskliga rättigheter i beslutsfattandet. Hur ofta arbetar du med frågor relaterade till mänskliga rättigheter? De flesta deltagare (12) anser att de har varit ganska intresserade av frågor relaterade till mänskliga rättigheter innan utbildningen. Samtliga deltagare som har varit lite intresserade har varit kvinnor och det bör noteras att alla fyra anser att de har blivit mer intresserade av frågorna efter utbildningen. Resultaten visar att utbildningen har väckt intresse hos de deltagare vars intresse för mänskliga rättigheter tidigare varit lägre. Hur intresserad var du av frågor som rör mänskliga rättigheter före kursen? Har du blivit mer intresserad av MR efter utbildningen? Fyra deltagare som har varit ganska intresserade av mänskliga rättigheter innan utbildningen upplever inte att de har blivit mer intresserade efter utbildningen och två deltagare som var mycket intresserade har inte heller blivit mer intresserade. Vilka förväntningar hade du på utbildningen innan den startade? Majoriteten av deltagarna har inte haft några förväntningar på utbildningen, och några har haft låga förväntningar. Endast sex deltagare har haft höga förväntningar. Nedanstående är de förväntningar på utbildningen som deltagarna har haft: Handen på hjärtat: jag tänkte att det var en obligatorisk kurs som jag måste gå. Facit: Det var jättekul! Otroligt engagerande och intressant. Eftersom det var oklart om jag skulle gå kursen, hade jag inte bildat mig någon särskild uppfattning om den. Jag trodde att den skulle vara inriktad på case inom , vilket är ju relevant för förvaltningen men inte det jag arbetar med. Såg fram emot konkreta verktyg att använda mig av i arbetet. Att jag skall bli påmind om att det är viktiga frågor att förhålla sig till i dagligt arbete, och att kunna få djupare teoretiskt kunskap kring de. Att jag fick mer fakta och bättre insikt om barn och ungdomars situation. Få mer kännedom om hur jag kan jobba praktiskt med MR i mitt jobb och mer kännedom om mänskliga rättigheter. Vad är mänskliga rättigheter enligt expertis. En indikator på om utbildningen har motsvarat deltagarnas förväntningar är om deltagarnas kunskap om mänskliga rättigheter har ökat som en följd av utbildningen och om de anser att kursen har haft praktiska inslag som de bedömer kommer att vara till hjälp i deras ordinarie arbete. Utvärderingen visar att 17 av 19 deltagare anser att deras kunskap om mänskliga rättigheter har ökat som direkt följd av utbildningen. visar resultat från utvärderingen liksom flera tidigare studier att det är svårt att bryta ner innehållet i en MR - utbildning till praktiska inslag som deltagarna tror kommer att vara till hjälp i deras ordinarie arbete. Nedanför kan man läsa olika exempel på vad deltagarna har lärt sig genom utbildningen: Betydelsen av att beakta mänskliga rättigheter i planerings- och strategiarbetet. En inblick i vad det överhuvudtaget är. Jag har fått en djupare förståelse för mänskliga rättigheter i verksamhet. Jag har fått perspektiv på mänskliga rättigheter och satt det i sitt sammanhang. Tillkomsten av de mänskliga rättigheterna. Att vi alla måste jobba med dem och inte ta dem för givna. Egentligen kan det mesta som vi håller på att göra planer omkring vara MR som ett sätt. Vi måste ta med dessa i jobbet och inte ta det för självklart. Hur pass formellt förankrade är de i svenskt system och vilka brister finns fortfarande inkl. möjligheter och hinder att jobba utifrån MR. Utbildningens huvudsyfte, att ge deltagarna ökad kunskap om mänskliga rättigheter och dess användningsområde har uppfyllts i stor utsträckning. Hälften av deltagarna anser att de i mycket - eller ganska stor utsträckning har fått praktiska tips som kan vara av hjälp i deras ordinarie arbete. Tabellen nedanför visar vilken praktisk kunskap deltagarna har fått: Jag har fått kunskap som jag tar med mig till mina möten med mina anställda så att vi kan arbeta med frågan. Hur vardagens frågor kan bli en fråga om MR. Framför allt för de barn som väntar på uppehållstillstånd eller får avslag om utvisning Kopplar det direkt till våra måldokument Att hitta litteratur och konventioner Krocken mellan SoL och MR De fyra deltagare som har varit endast lite intresserade av mänskliga rättigheter innan utbildningen anser att utbildningen har haft praktiska inslag som de kan ha mycket eller ganska stor användning utav i ordinarie arbete. Majoriteten av deltagarna som har varit ganska intresserade upplever att utbildningen har haft ganska lite praktisk inslag och två personer som har varit mycket intresserade av frågorna anser att utbildningens praktiska inslag har varit mycket liten. Detta kan tolkas utifrån två aspekter. Den första aspekten bygger på antagandet om att en deltagare som är intresserad av frågor relaterade till mänskliga rättigheter i större utsträckning har funderat i rättighetstermer och försökt att applicera perspektivet på den egna verksamheten är någon som inte är intresserad av frågorna. Detta kan betyda att samma deltagare ställer högre krav på att en MR-utbildning skall leverera färdiga manualer för att tillämpa ett MR-perspektiv på verksamheten. Den andra aspekten är att en deltagare som är måttligt intresserad av frågor relaterade till mänskliga rättigheter, förmodligen ännu inte har förstått/sett den koppling som finns mellan mänskliga rättigheter och verksamheten. På grund av detta ställer samma deltagare inte lika höga krav på att en utbildning måste leverera en färdig manual utan de vill istället bli inspirerade, motiverade och uppmuntrade att börja tänka utifrån ett rättighetsperspektiv. Utifrån detta kan deltagarna delas in i två grupper: Lite intresserad av frågor rel. Mer intresserad av frågorna rel. Antas ha lite mindre kunskap om MR Antas ha lite mer kunskap om MR Ökad kunskap om mänskliga Bekräftelse att de tänker rätt i termer av Att förstå MR – och sätta det i ett Att koppla mänskliga rättigheter till Tabellen visar att det är möjligt att dela in deltagarna i två grupper. Den ena gruppen består av deltagare med lite mindre intresse och kunskap om mänskliga rättigheter och den andra gruppen av deltagare med lite större intresse och mer kunskap av frågor relaterade till mänskliga rättigheter. Beroende på deltagarnas intresse och kunskap om mänskliga rättigheter kan man anta att de har olika förväntningar på utbildningen och att de uppfattar utbildningens innehåll utifrån olika preferenser. Båda grupperna kan tillgodogöra sig teoridelen som antas leda till ökad kunskap hos samtliga deltagare. För deltagare som är lite mindre intresserade av mänskliga rättigheter ger teoridelen förutom ökad kunskap också förståelse för rättighetsbaserat arbete, ökad motivation och inspiration. För deltagare som är mer intresserade av frågorna och som har kunskap om mänskliga rättigheter ger teoridelen förutom ökad kunskap också en bekräftelse av att de tänker rätt som försöker att applicera ett rättighetsperspektiv i sin verksamhet. Den praktiska delen i utbildningen uppfattas ofta som mer problematisk och svår att bryta ned, särskilt av den gruppen deltagare som har mycket intresse och kunskap om mänskliga rättigheter, då deras förväntningar på färdiga manualer är mycket hög. Tolkningen av resultat tyder på att deltagare med mycket intresse och kunskap om mänskliga rättigheter redan i stor utsträckning har börjat förändra sin inställning till att tillämpa rättighetsperspektiv i verksamheten och behöver metoder för att applicera ett MR- perspektiv i alla arbetsuppgifter. Deltagarna går från förändrad inställning till ett förändrat arbetssätt. ställer deltagare med mindre kunskap färre krav på verktyg och metoder för att arbeta med mänskliga rättigheter, för dem är det viktigt med förändrad inställning innan det kan ske någon förändring i arbetssätt. Dessa deltagare måste först bli medvetna om betydelsen av mänskliga rättigheter, hur ett MR-perspektiv kan påverka verksamheten för att sedan förstå vilket ansvar de själva bär och hur de aktivt kan arbeta med frågorna. Samtliga deltagare anser att kvalitén på utbildningen har varit mycket bra och det har genomsyrat litteraturen, lärarnas kompetens, innehållet i föreläsningarna och hemuppgifter. Två deltagare önskade att det andra utbildningstillfället inte låg eftermiddag. En deltagare hade velat förändra innehållet i föreläsningen men definierade aldrig vad. Två deltagare önskade att mer tid hade lagts på hemuppgiften och en deltagare ansåg att en av föreläsarna inte var tillräckligt engagerad under föreläsningen. Majoriteten av deltagarna (13) anser att de efter genomförd utbildning har förändrat sin syn på arbetet med mänskliga rättigheter. Av dessa anser de allra flesta att deras kunskap och förståelse för problematiken om mänskliga rättigheter har ökat. Flera anser också att de efter utbildningen har blivit medvetna om att det är viktigt att alla arbetar aktivt med mänskliga rättigheter. Endast en deltagare anser att synen på mänskliga rättigheter inte har förändrats eftersom de redan arbetar med frågorna. som majoriteten av deltagarna anser att de har förändrat sin syn på arbetet med mänskliga rättigheter upplever många att det är svårt att förändra arbetssättet. Den främsta orsaken är att det tar att genomföra förändringar i en verksamhet och många deltagare önskar en checklista i mänskliga rättigheter som de kan bocka av allteftersom och som inte kräver att de själva tar ett aktivt ansvar för att implementera mänskliga rättigheter i verksamheten. Merparten av deltagarna tror att de kommer att ha möjlighet att påverka organisationen att verka för efterlevnad av mänskliga rättigheter. Det är positivt att de allra flesta tror att de har en möjlighet att påverka sin organisation till att arbeta med mänskliga rättigheter trots att de ser svårigheter att förändra det egna arbetssättet. Nästan samtliga deltagare med undantag för en, anser att ett rättighetsperspektiv är viktigt för verksamheten och de allra flesta lever i tron om att det inom förvaltningen kommer att arbetas mer aktivt för efterlevnad av mänskliga rättigheter . Fyra deltagare har svårt att tro att förvaltningen kommer genomföra förändringar som skulle vara av betydelse för hur verksamheten bedrivs. Resonemang och upplevelser av utbildning I detta avsnitt redovisas intervjuerna genomförda med 4 chefer och 2 utredare. Intervjuerna redovisas tillsammans för att presentera gemensamma drag i resonemanget. Intervjuerna genomfördes med förvaltningschefen, områdeschef för unga/vuxna, ekonomichefen, samt enhetschefen för mottagningsenheten. Samtliga chefer har en strategisk roll i förvaltningen och ansvarar för sina anställda. Utmaningar i arbetet med mänskliga rättigheter Flera olika utmaningar diskuteras under intervjuerna. Respondenterna anser att det finns olika sätt att närma sig arbetet med mänskliga rättigheter, beroende om perspektivet är att förändra organisationens inre struktur och de processer som leder arbetet (alltså att arbeta med mänskliga rättigheter på arbetsplatsen) eller de yttre processer som styr hur behandlingen av dess målgrupp ser ut (alltså att tillämpa mänskliga rättigheter perspektiv gentemot brukarna). den största utmaningen är att få balans mellan organisationens egna inre krav och vad vi faktiskt skall uträtta. För mycket resurser läggs på organisationens inre process på bekostnad av det vi är här för, nämligen våra brukare. Detta är mitt stora dilemma. Alla vet att det är idiotiskt men trots det känns förändringen svår. Vi måste arbeta mycket mer för att sätta människan i centrum och då kommer vårt agerande att få positiv inverkan. Flera respondenter diskuterade öppet om svårigheterna att både arbeta med organisationens inre kultur/struktur och mot brukarna de är till för. Mycket resurser används för att skapa en professionell, trevlig och trivsam organisation för anställda att verka inom, men desto mindre resurser läggs ner på att diskutera det ansvar som anställda har gentemot brukarna, säger respondenten. Ett annat dilemma enligt respondenten är skillnaden mellan anställda med hög utbildning som förväntas arbeta för människors bästa och anställda som principiellt passar mindre bra för denna typ av arbete vilket leder till svårigheter i ledningen av arbetet. En förklaring enligt respondenten är att det fortfarande kan vara oklart vems rättigheter som belyses under utbildningen. En mängd olika lagar och förordningar reglerar förhållandena mellan personalen, men väldigt lite regler finns för hur vi skall gå till väga för att stödja våra brukare, säger en av respondenterna. En av de stora utmaningarna enligt respondenterna är att det finns många negativa synpunkter på den målgruppen som myndighetens finns till för, de utsatta och svaga, inom den egna organisationen. Det finns en positiv syn bland respondenter på att mänskliga rättigheter stärker den enskildes roll i förhållande till myndigheter, men det kräver en vilja av myndigheten att låta sig granskas. för mig innebär ett rättighetsperspektiv att arbeta för att personalen på myndigheten skall veta varför de är här, hur deras uppdrag ser ut och vilka de skall hjälpa. Ett rättighetsperspektiv lägger grunden för att klara av sitt jobb på ett både humanare och mer professionellt sätt. En annan utmaning enligt respondenten är att koppla mänskliga rättigheter till konkreta situationer, där ingen situation är den andra lik. Att koppla mänskliga rättigheter till konkreta situationer innebär att varje beslut som en handläggare tar skall utgå från varje individs rätt till olika typ av stöd, exempelvis ekonomiskt. Detta innebär också att handläggarna inte endast kan utgå från olika behov som en individ har utan också besluta utifrån att varje individ har rättigheter. Lagstiftningen är ofta alldeles för generell vilket ger enskilda handläggare stort tolkningsutrymme. Ytterligare en utmaning är att olika rättigheter ställs mot varandra och detta måste handläggare kunna förhålla sig till. Enligt respondenterna är det svårt att kräva av anställda att arbeta med mänskliga rättigheter och tillämpa ett rättighetsperspektiv om de inte förstår innebörden av det. Enligt respondenten förknippar många anställda fortfarande mänskliga rättigheter med 3:e världen, fattigdom och svält. Nyttan av mänskliga rättigheter i verksamheten Hur ser då respondenterna på nyttan med att arbeta med mänskliga rättigheter? Genom att identifiera utmaningar i arbetet med mänskliga rättigheter visar respondenterna en medvetenhet om de brister och svårigheter som varje organisation måste hantera när det handlar om fördomar och diskriminering. Ökad medvetenhet ger insikt om behovet av ett förändrat arbetssätt som skall säkra och öka kvalitén på de tjänster myndigheten erbjuder. Ett sätt att göra detta på menar respondenterna är att sätta mänskliga rättigheter som ett ramverk runt olika diskrimineringsgrunder och arbeta mer strategiskt för att säkerställa att brukarnas rättigheter inte blir kränkta. det finns två typer av nytta eller med att arbeta med MR. Den ena är för min egen del, min drivkraft är att arbeta för att alla människor skall ha rätt till ett normalt liv. Den andra är till för brukarna. Exempelvis skulle det vara en enorm om alla rektorer hade utbildning i MR och tänkte på barnen istället för på personalen. Det är snarare en regel än undantag att chefer ställer sig på personalens sida och inte på brukarens. Så utan tvekan skulle ett rättighetstänk ge en öppning för rättvisare beslut. Respondenterna för en intressant diskussion och visar förståelse för hur nödvändigt arbete med mänskliga rättigheter är för en komplex verksamhet. Det finns starka krafter inom myndigheten som redan arbetar med bemötande, värdegrund, mångfald, integration och jämställdhet, men trots detta ser respondenterna en med att istället arbeta med mänskliga rättigheter. Intressant är att respondenterna anser att mänskliga rättigheter som fenomen kan överleva både politiska förändringar, liksom personer som lämnar myndigheten. Mänskliga rättigheter har en varaktighet om det används som golv eller tak på myndigheten, enligt respondenten. Med detta menas att det inom MR skall rymmas alla de olika diskrimineringsgrunderna som regleras var för sig. Respondenterna påpekar en nödvändig och avgörande aspekt och det är politikens betydelse. För att mänskliga rättigheter skall få genomslagskraft måste det vara en politiskt prioriterad fråga som är väl förankrad i olika styrdokument. På detta sätt blir mänskliga rättigheter en viktig del i planeringsarbetet och en grundpelare för verksamheten att vila på. Politiska signaler om att en fråga är prioriterad är viktiga på flera sätt. En politisk fråga väl förankrad i styrdokumenten ger legitimitet att driva frågorna inom myndigheten och ger chefer som vill arbeta med mänskliga rättigheter en viktig grund att stå på. jag som chef vill att mänskliga rättigheter skall vara en förvaltningsfråga som skall vara uttalat i våra mål och krav på att det skall synas i våra beslut. Med denna grund kan jag se till att mina anställda får en utbildning i mänskliga rättigheter och därmed implementeras ett rättighetstänk i organisationen . För att ett rättighetsbaserat arbete skall få genomslagskraft i vår förvaltning krävs det att flera enheter arbetar med det . Detta kräver ett politiskt engagemang i frågan som jag ännu inte tror är tillräckligt stark.