sou · GZB382 · 2011-12-07 00:00:00 — Förslaget innebär vidare att Transportstyrelsen måste genomföra ett föreskriftsarbete för att anpassa myndighetens föreskrifter till den nya lagen. Vi bedömer dock att det kan finansieras inom Transportstyrelsens befintliga anslag. Vi har föreslagit att Transportstyrelsen ska disponera ett särskilt anslag för kostnader som uppkommer när Transportstyrelsen låter verkställa förbud eller förelägganden som är nödvändiga för att förebygga eller begränsa förorening av olja eller annat skadligt ämne från fartyg på bekostnad av fartygets ägare eller redare. Anslaget innebär att det inte föreligger några tveksamheter när det gäller Tranportstyrelsens möjligheter att ingripa för att förebygga eller begränsa förorening. Historiskt har och Transportstyrelsen bara ingripit i ett fåtal fall och det saknas anledning att tro att behovet av åtgärder kommer öka. Vidare så ska kostnaden för åtgärden i princip alltid betalas av fartygets ägare eller redare. När försäkringsdirektivet genomförts i svensk rätt kommer antalet oförsäkrade fartyg att minska och risken att det allmänna får stå kostnaden för nödvändiga åtgärder för att förebygga eller begränsa förorening minskar därmed när ägare eller redare kan hållas ansvariga för den händelse som föranlett åtgärden. Vi bedömer det allmänna har möjlighet att återfå stora delar av kostnader som Transportstyrelsen har när myndigheten vidta åtgärder på ägare eller redares bekostnad. Förslaget i denna del har således inte några statsfinansiella konsekvenser av betydelse. verksamhet finansieras genom anslag. Genom att fritidsbåtar omfattas av förslagets utsläppsbestämmelser kommer miljöövervakningen att omfatta fler fartyg än vad som är fallet . De direkta insatser som kan komma att behövas från sida för att fästa allmänhetens uppmärksamhet på att förbuden mot förorening från fartyg även gäller fritidsfartyg bedömer vi vara små. Dessa insatser kan rymmas inom befintligt anslag. Konsekvenser för staten i övrigt Vi föreslår att alla överklagbara beslut som Transportstyrelsens fattar enligt lagen ska överklagas till förvaltningsdomstol. Antalet ärenden som har överklagats till regeringen har varit litet, ett par ärenden . Kostnaden för den ökade arbetsbördan bedöms inte vara större än att den ryms inom domstolarnas befintliga resurser. Förslaget innebär att inte längre ska pröva frågan om vattenföroreningsavgift när det är fartyg som förvaltar som har släppt ut oljan. Vi har i förslaget till för- ordning pekat ut polismyndigheten som den myndighet som ska pröva frågan om vattenföroreningsavgift istället för . Det är ovanligt att orsakar oljeutsläpp. Förslaget bedöms inte få några konsekvenser av betydelse. När det gäller kostnader för landsting och kommuner bedömer utredningen att förslaget inte kommer ha några nämnvärda konsekvenser. Inte heller bedöms förslagen att ha några konsekvenser för den självstyrelsen, sysselsättningen, brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet, den offentliga servicen i olika delar av landet, jämställdheten mellan män och kvinnor och möjligheten att nå de integrationspolitiska målen. lag om åtgärder mot förorening från fartyg Härigenom föreskrivs följande. 1 § Syftet med denna lag är att förebygga och begränsa utsläpp av skadliga ämnen från fartyg. I lagen finns bestämmelser om förbud mot förorening från fartyg, mottagning av skadliga ämnen från fartyg, fartygs konstruktion, tillsyn och andra åtgärder för att förebygga eller begränsa förorening från fartyg samt om förundersökning vid brott mot bestämmelser i denna lag eller mot föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen. Paragrafen är ny. Första stycket anger det övergripande syftet med lagen. Andra stycket som anger lagens innehåll motsvarar 1 kap. 1 § första stycket i den nuvarande lagen. 2 § Bestämmelser om rederiers och fartygs säkerhetsorganisation, vilka även är avsedda att bidra till att skydda miljön, finns i fartygssäkerhetslagen (2003:364). Bestämmelser om utsläpp från fartyg av skadliga ämnen inom Antarktisområdet finns i lagen (2006:924) om . Paragrafen är ny. Första stycket motsvarar 1 kap. 1 § tredje stycket i den nuvarande lagen. Andra stycket innehåller en hänvisning till lagen (2006:924) om som innehåller bestämmelser om skydd för miljön i . Motsvarande bestämmelse finns i 2 kap. 6 § och 2 kap. 21 § i den nuvarande förordningen. 3 § I lagen används beteckningar som har följande betydelse. Fartyg: Fartyg, svävare, undervattensfartyg, fasta eller fly- tande plattformar samt andra flytande anordningar som används till sjöss. Fast avfall: mat-, hushålls- och driftsavfall med undantag av färsk fisk och delar därav, som uppstår under fartygets normala drift och förmodas avlägsnas löpande eller periodiskt, med undantag för de ämnen som annars är definierade eller förtecknade i denna lag eller föreskrifter meddelade med stöd av lagen. IBC-koden: den internationella koden för konstruktion och utrustning av fartyg som till sjöss transporterar skadliga flytande kemikalier i bulk, antagen av den internationella sjöfartsorganisationen, IMO. Kemikalietankfartyg: Fartyg som är byggt eller huvudsakligen anpassat för att i bulk transportera flytande ämnen som räknas upp i kapitel 17 till IBC-koden. MARPOL 73/78: internationella konvention till förhindrande av förorening från fartyg och tilläggsprotokoll till denna konvention. Olja: i varje form, inbegripet råolja, eldningsolja, sludge, oljeavfall och raffinerade produkter med undantag för petrokemiska produkter som är skadliga flytande ämnen enligt MARPOL 73/78 . Som olja anses också: -de ämnen som förtecknas i MARPOL 73/78, , Appendix I, i den mån de omfattas ovanstående definition av olja, och -oljehaltiga blandningar. Oljetankfartyg: Fartyg som är byggt eller anpassat huvudsakligen för att transportera olja i bulk, däri inbegripet kombinationsfartyg, kemikalietankfartyg och gastankfartyg som avses internationella konvention om säkerheten för människoliv till sjöss, med ändringar (SOLAS 74) kapitel II-1 regel 3.20 när det för last eller del av last som olja i bulk. Skadliga flytande ämnen: de ämnen som förtecknats i tabellerna i kapitel 17 och 18 i IBC-koden eller i till denna kod hänförlig förteckning av ämnen som klassificerats som kategori X, Y eller Z men ännu inte införts i koden, dock bara i den mån de omfattas av definitionen i andra stycket. Skadliga flytande ämnen delas in i de fyra kategorierna X:skadliga flytande ämnen som, om de släpps ut i havet vid tankrengöring eller barlastlänsning, kan antas utgöra en allvarlig risk för resurser eller människors hälsa och som därför berättigar till förbud mot utsläpp i den miljön, Y:skadliga flytande ämnen som, om de släpps ut i havet vid tankrengöring eller barlastlänsning, kan antas utgöra en risk för resurser eller människors hälsa, eller kan medföra skada på skönhets och rekreationsvärden eller annat behörigt utnyttjande av havet och som därför berättigar till en begränsning av kvaliteten på och mängden av utsläppet i den miljön, Z:skadliga flytande ämnen som, om de släpps ut i havet vid tankrengöring eller barlastlänsning, kan antas utgöra en mindre risk för resurser eller människors hälsa och därför berättigar till mindre stränga begränsningar av kvaliteten på och mängden av utsläppet i den miljön, andra substanser (AS): ämnen som återfinns i kolumnen för föroreningskategorier i kapitel 18 i IBC koden och som vid en bedömning har befunnits falla utanför kategori X, Y eller Z. Skadligt ämne: Olja och andra ämnen som, om de kommer ut ihavet, i något annat vattenområde eller i luften, kan innebära risker för människors hälsa, vara skadliga för den faunan eller , skada skönhets- eller rekreationsvärden eller störa annat rättmätigt utnyttjande av havet eller andra vattenområden. Tankfartyg: Kemikalietankfartyg eller oljetankfartyg. Avloppsvatten och annat avfall från varje typ av toalett och urinoar, 2. avloppsvatten från sjukvårdslokaler (apotek, sjukhytt, etc.) via tvättställ, badkar och spygatt placerade i sådana lokaler, 3. avloppsvatten från utrymmen som rymmer levande djur, eller 4. annat spillvatten, som är blandat med avloppsvatten definierat enligt 1–3 ovan. Utsläpp: Varje utsläpp från fartyg i havet, i andra vattenområden eller i luften som härrör från eller i övrigt står i samband med fartygens drift, såsom utströmning, kvittblivning, spill, läckage, utpumpning, utspridning eller uttömning av skadliga ämnen. Som utsläpp anses dock inte -dumpning i den mening som avses i 15 kap. , -utsläpp av skadliga ämnen som är en omedelbar följd av utforskning, utvinning och därmed förenad, ej landbaserad hantering av havsbottnens mineraltillgångar. En följd av att vi föreslår att de grundläggande förbuden och kraven på fartyg för att förhindra förorening från fartyg ska framgå direkt i lagen är att det blir nödvändigt att definiera fler begrepp än vad som är fallet i den nuvarande lagen. Många av definitionerna följer direkt av MARPOL. Definitionerna av fartyg och skadligt ämne är oförändrade i förhållande till nuvarande lag. Begreppet skadliga ämnen kan innefatta även andra substanser och ämnen än de som särskilt anges i lagen. Definitionen av IBC-koden ansluter till definitionen i regel 1.4 i bilaga II till MARPOL. Definitionen motsvarar 2 kap. 16 § i den nuvarande förordningen. Definitionen av utsläpp har givits en annan utformning än i den nuvarande lagen. Bestämmelserna i 2 kap. 1 § i den nuvarande lagen har förts till definitionen, vilket gör att det direkt av den föreslagna definitionen framgår att det är fråga om utsläpp från fartyg som ska ha direkt eller indirekt samband med fartygets drift, vilket innebär att i princip alla utsläpp från ett fartyg – som inte är direkt undantagna – omfattas. Den föreslagna definitionen innehåller vidare tydligt två av de tre undantag från vad som avses med utsläpp som återfinns i artikel 2 i MARPOL 73. Dumpning regleras i och är inte ett utsläpp i denna lags mening. Med dumpning avses enligt artikel 1.5 a i havsrättskonventionen varje uppsåtligt utsläpp av avfall eller andra ämnen från fartyg till sjöss eller att (uttjänta) fartyg, plattformar m.m. avsiktligt sänks till sjöss. Av artikel 1.5 b i havsrättskonventionen framgår att dumpning inte innefattar utsläpp av avfall eller andra ämne som direkt eller indirekt härrör från normal drift av fartyg. Utsläpp av skadliga ämnen som är en omedelbar följd av utforskning, utvinning och därmed förenad, ej landbaserad hantering av havsbottnens mineraltillgångar eller utsläpp av skadliga ämnen för forskningsändamål är vidare undantagna från definitionen av utsläpp i förslaget. Detta följer direkt av MARPOL. Det tredje undantaget i MARPOL som anger att utsläpp av skadliga ämnen för behörig vetenskaplig forskning angående bekämpning av eller kontroll av förorening inte innefattas i uttrycket utsläpp saknar någon motsvarighet i lagen. Vi kan inte se att det finns något behov av att nu särskilt återge det i lagen. Uppkommer behov av sådan vetenskaplig forskning får frågan hanteras inom de generella dispens möjligheter lagen ger. Definitionen av fast avfall ansluter till den nuvarande definitionen i regel 1 i bilaga V till MARPOL. Fast avfall definierades tidigare i Transportstyrelsen föreskrifter och allmänna råd (TSFS 2010:96) om åtgärder mot förorening från fartyg. Uttrycket fast avfall innebär inte att avfallet till sin form behöver vara fast utan det innefattar även avfall i form av vätskor eller gas. Grundläggande är att det är fråga om mat-, hushålls- och driftsavfall som uppstår under fartygets normala drift och förmodas avlägsnas löpande eller periodiskt, med undantag för de ämnen som annars är definierade eller förtecknade i denna lag eller föreskrifter meddelade med stöd av lagen. Definition av toalettavfall ansluter till definitionen i regel 1 i bilaga IV till MARPOL. Toalettavfall definierades tidigare i Transportstyrelsen föreskrifter och allmänna råd (TSFS 2010:96) om åtgärder mot förorening från fartyg. Definitionen av skadliga flytande ämnen är uppdelad i två delar. Första stycket ansluter till definitionen i regel 1 i bilaga II till MARPOL. Andra stycket tar sikte på det förhållandet att substansen har klassificerats men ännu inte förts in i IBC-koden. Definitionen motsvaras av 2 kap. 17 § i den nuvarande förordningen. Av 1 kap. 7 § lagen framgår att regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får provisoriskt klassificera skadliga flytande ämnen som kategori X, Y eller Z. 4 § Lagen ska inte tillämpas på utländska statsfartyg som används i icke-kommersiellt syfte. På svenska statsfartyg som används i icke-kommersiellt syfte är lagen tillämplig endast i den mån regeringen föreskriver det. Paragrafen motsvarar 1 kap. 4 § i den nuvarande lagen och genomför artikel 3.3 i MARPOL 73. 5 § Föreskrifter som meddelas med stöd av denna lag får inte strida mot internationella överenskommelser som är bindande för . Detsamma gäller undantag som i enskilda fall meddelas från bestämmelser i denna lag eller från föreskrifter som har meddelats med stöd av den. Vid tillämpningen av lagen ska även sådana begränsningar som följer av allmänt erkända folkrättsliga grundsatser beaktas. Paragrafen motsvarar 1 kap. 5 i den nuvarande lagen. 6 § Vad som sägs i denna lag om redare ska även gälla den som i redarens ställe utövar ett avgörande inflytande över fartygets drift. Paragrafen motsvarar 1 kap. 6 § i den nuvarande lagen. 7 § Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får provisoriskt klassificera skadliga flytande ämnen som kategori X, Y eller Z dock bara i den mån klassificeringen överensstämmer med andra stycket i definitionen av skadliga flytande ämnen kategori X, Y eller Z. Paragrafen är ny i lagen. Bestämmelsen ger regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer möjlighet att klassificera ett ämne som skadligt flytande ämne om ämnet ännu inte har klassificerats inom ramen för IBC-koden. Förfarandet följer av regel 6.3 i bilaga II till MARPOL. Bestämmelsen motsvarar 2 kap. 18 § i den nuvarande förordningen. Förbud mot förorening från fartyg 1 § Olja får inte släppas ut från fartyg inom Sveriges sjöterritorium eller ekonomiska zon. Olja får inte heller släppas ut från svenska fartyg inom andra vattenområden. Utöver vad som sägs i första stycket får olja inte släppas ut från utländska fartyg inom inre vatten, territorialhav eller ekonomisk zon, som tillhör en annan medlemsstat i Europeiska unionen eller på det fria havet. Utsläpp av olja som sker i enlighet med de villkor och under de förutsättningar som anges i denna lag och i de föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen är dock tillåtna. Utsläpp av olja får inte innehålla kemikalier eller andra ämnen i mängder eller koncentrationer som innebär risker för den miljön. Utsläpp får inte heller innehålla kemikalier eller andra ämnen som tillsatts i syfte att kringgå de villkor för utsläpp som anges i denna lag eller i föreskrifter som meddelats med stöd av lagen. Paragrafen är ny och samlar förbudet mot att släppa ut olja från fartyg till en bestämmelse. Första stycket anger att det inte är tillåtet att släppa ut olja från fartyg inom Sveriges sjöterritorium eller ekonomiska zon. Olja får inte heller släppas ut från svenska fartyg inom andra vattenområden. Bestämmelsen följer därmed bättre den jurisdiktion som utövar än 2 kap. 2 § i den nuvarande lagen. Bestämmelsen genomför regel 15.1 och 34.1 i bilaga I till MARPOL. Andra stycket är nytt. Det motsvarar 2 kap. 5 § i den nuvarande förordningen och genomför artikel 4 i och rådets direktiv /35/EG om föroreningar förorsakade av fartyg och införandet av sanktioner för överträdelser. Tredje stycket är nytt och anger tydligt att det finns vissa undantag från huvudregeln att utsläpp av olja är förbjudet. Avsikten är att Transportstyrelsen ska meddela föreskrifter om tillåtna utsläpp av olja som följer av MARPOL. Motsvarande de bestämmelser som finns i 2 kap. 11– 14 §§ i den nuvarande förordningen. Bemyndigandet att meddela föreskrifter finns i 2 kap. 13 § lagen. Fjärde stycket är nytt och motsvarar 2 kap. 15 § i den nuvarande förordningen. Genom bestämmelsen genomförs regel 15.8 och 34.8 i bilaga I till MARPOL. Övervägandena finns i avsnitt 8.1. 2 § Utsläpp av olja får ske: 1.om det är nödvändigt för fartygets säkerhet eller för att rädda människoliv till sjöss, eller 2.om utsläppet är en följd av skada på fartyget eller dess utrustning om - alla rimliga försiktighetsåtgärder har vidtagits efter det att skadan inträffat eller utsläppet upptäckts i syfte att hindra eller så långt som möjligt begränsa utsläppet, och - redaren eller befälhavaren inte handlat med avsikt att orsaka skada eller grovt vårdslöst och med insikt om att en skada troligen skulle bli följden. Vad som sägs i första stycket 2 gäller förutom redare och fartygets befälhavare även besättningen. Vad som sägs i första stycket 2 ska inte gälla inom inre vatten eller territorialhav som tillhör eller en annan medlemsstat i Europeiska unionen. Paragrafen är ny i lagen. Den motsvarar 2 kap. 10 § i den nuvarande förordningen. Bestämmelsen anger de grundläggande undantagen från förbudet att släppa ut olja och bestämmelsen ska därför placeras i lagen. Första stycket genomför regel 4 i bilaga I till MARPOL. Andra och tredje styckena följer av artikel 5.2 och rådets direktiv /35/EG om föroreningar förorsakade av fartyg och införandet av sanktioner för överträdelser. 3 § Olja som inte får släppas ut ska behållas ombord för att lämnas till mottagningsanordning om den inte ska lossas till land eller läktras. Paragrafen är ny i lagen. Den motsvarar 2 kap. 7 § i den nuvarande förordningen. Bestämmelsen genomför regel 15.9 och 34.9 i bilaga I till MARPOL. Paragrafen har dock förtydligats i förhållande till nuvarande förordning genom att det nu tydligt framgår att olja som ska lossas eller läktras inte behöver behållas ombord. Skadliga flytande ämnen i bulk 4 § Skadliga flytande ämnen av kategorierna X, Y eller Z som transporteras i bulk får inte släppas ut från tankfartyg inom Sveriges sjöterritorium eller ekonomiska zon. Skadliga flytande ämnen av kategorierna X, Y eller Z som transporteras i bulk får inte heller släppas ut från svenska tankfartyg inom andra vattenområden. Utöver vad som sägs i första stycket får skadliga flytande ämnen av kategorierna X, Y eller Z som transporteras i bulk inte släppas ut från utländska tankfartyg inom inre vatten, territorialhav eller ekonomisk zon, som tillhör en annan medlemsstat i Europeiska unionen eller på det fria havet. Första och andra stycket gäller även när barlastvatten, tankspolvätska eller andra rester eller blandningar innehåller dessa ämnen. Utsläpp av skadliga flytande ämnen i bulk som sker i enlighet med de villkor och under de förutsättningar som anges i denna lag och i de föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen är dock tillåtna. Paragrafen är ny i lagen. Den innehåller förbudet mot att släppa ut skadliga flytande ämnen i kategori X, Y eller Z som transporteras i bulk. Första stycket genomför regel 13.1.1 i bilaga II till MARPOL. Andra och tredje styckena följer av artikel 5.2 och rådets direktiv /35/EG om föroreningar förorsakade av fartyg och införandet av sanktioner för överträdelser. Första–tredje stycket motsvarar 2 kap. 20 § i den nuvarande förordningen. Fjärde stycket är nytt och anger att det finns undantag från huvudregeln att utsläpp av skadliga flytande ämnen i bulk är förbjudet. Avsikten är att Transportstyrelsen ska meddela föreskrifter om tillåtna utsläpp som följer av MARPOL. Motsvarande de bestämmelser som finns i 2 kap. 22–31 §§ i den nuvarande förordningen. Bemyndigandet att meddela föreskrifter finns i 2 kap. 13 § lagen. Övervägandena finns i avsnitt 8.2. 5 § Utsläpp av skadliga flytande ämnen av kategorierna X, Y eller Z som transporteras i bulk får ske: 1.om det nödvändigt för fartygets säkerhet eller för att rädda människoliv till sjöss, eller 2.om det är en följd av skada på fartyget eller dess utrustning under förutsättning att - alla rimliga försiktighetsåtgärder har vidtagits efter det att skadan inträffat eller utsläppet upptäckts i syfte att hindra eller så långt som möjligt begränsa utsläppet, och - redaren eller befälhavaren inte handlat med avsikt att orsaka skada eller grovt vårdslöst och med insikt om att en skada troligen skulle bli följden. Vad som sägs i första stycket 2 gäller förutom redare och fartygets befälhavare även besättningen. Vad som sägs i första stycket 2 ska inte gälla inom inre vatten eller territorialhav som tillhör eller en annan medlemsstat i Europeiska unionen. Paragrafen är ny i lagen. Den motsvarar 2 kap. 22 § i den nuvarande förordningen. Bestämmelsen anger de grundläggande undantagen från förbudet att släppa ut skadliga flytande ämnen och den ska därför vara placerad i lagen. Första stycket genomför regel 3 i bilaga II till MARPOL. Andra och tredje styckena följer av artikel 5.2 och rådets direktiv /35/EG om föroreningar förorsakade av fartyg och införandet av sanktioner för överträdelser. Skadliga ämnen i förpackad form 6 § Ämnen som är identifierade som vattenförorenande ämnen (pollutants) och förpackade enligt The International Dangerous Goods Code får inte släppas ut från fartyg inom Sveriges sjöterritorium eller ekonomiska zon. Sådana ämnen får inte heller släppas ut från svenska fartyg inom andra vattenområden. Utsläpp som är nödvändigt för att tillgodose fartygets säkerhet eller för att rädda människoliv till sjöss är dock tillåtna. Paragrafen är ny i lagen. Den genomför regel 7 i bilaga III till MARPOL. Bestämmelsen är jämförbar med 10 kap. 8 § Transportstyrelsen föreskrifter och allmänna råd (TSFS 2010:96) om åtgärder mot förorening från fartyg. Den anger att skadliga ämnen i förpackad form inte får släppas ut i annat än nödfall. Bestämmelsen är så grundläggande att den ska finnas i lagen. Övervägandena finns i avsnitt 8.3. 7 § Toalettavfall får inte släppas ut från fartyg inom Sveriges sjöterritorium eller ekonomiska zon. Toalettavfall får inte heller släppas ut från svenska fartyg inom andra vattenområden. Utsläpp av toalettavfall som sker i enlighet med de villkor och under de förutsättningar som anges i denna lag och i de föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen är dock tillåtna. Paragrafen är ny i lagen. Den genomför regel 11 i bilaga IV till MARPOL samt regel 5 i bilaga IV till Helsingforskonventionen. Första stycket första meningen motsvarar delvis 11 kap. 4 § Transportstyrelsen föreskrifter och allmänna råd (TSFS 2010:96) om åtgärder mot förorening från fartyg. Förbudet har fått samma utformning som förbudet mot att släppa ut olja och skadliga flytande ämnen i bulk. Avsikten är att Transportstyrelsen ska meddela föreskrifter så att förbudet mot utsläpp av toalettavfall för svenska fartyg utanför svenskt sjöterritorium eller ekonomiska zon stämmer överens med bilaga IV till MARPOL, vilket bland annat innebär att svenska fartyg får släppa ut toalettavfall om fartyget befinner sig i farvatten under en annan stats jurisdiktion och den staten tillåter utsläppet. Bemyndigandet att meddela föreskrifter finns i 2 kap. 13 § lagen. Övervägandena finns i avsnitt 8.4. 8 § Utsläpp av toalettavfall får ske om: 1.utsläppet är nödvändigt för fartygets och de ombordvarandes säkerhet eller för att rädda människoliv till sjöss, eller 2.utsläppet är en följd av skada på fartyget eller dess utrustning, om alla rimliga försiktighetsåtgärder har vidtagits före och efter skadans uppkomst för att hindra eller så långt som möjligt begränsa utsläppet. Paragrafen är ny i lagen. Den genomför regel 3 i bilaga IV till MARPOL. Bestämmelsen motsvarar 11 kap. 6 § Transportstyrelsen föreskrifter och allmänna råd (TSFS 2010:96) om åtgärder mot förorening från fartyg. Bestämmelsen anger de grundläggande undantagen från förbudet att släppa ut toalettavfall och den ska därför finnas i lagen. 9 § Fast avfall får inte släppas ut från fartyg inom Sveriges sjöterritorium eller ekonomiska zon.