sou · GYB390d2 · 2011-01-01 00:00:00 — För tillstånd krävs bl.a. att bolagets borge- närer har tillförsäkrats en betryggande säkerhet och att fusionen är förenlig med insättares och andra fordringsägares intressen. Förfa- randet innefattar dock ingen möjlighet för borgenärerna att mot- sätta sig fusionen och få frågan prövad i domstol. Att regleringen utformats på ett i förhållande till aktiebolagslagen avvikande sätt beror på att det förfarande som föreskrivs i den lagen inte har ansetts praktiskt genomförbart på bankområdet.10 För bankaktiebolagen gäller också något avvikande bestämmelser i fråga om fusion mellan moderbolag och helägt dotterbolag (se 10 kap. 24 och 25 §§ lagen om bank- och finansieringsrörelse). Vi föreslår mot denna bakgrund att den nya föreningslagens bestämmelser om fusion ska tillämpas även på medlemsbanker, dock att det bör införas vissa särskilda bestämmelser om tillstånd till verkställande av fusion och om fusion av helägt dotterbolag. Dessa särskilda bestämmelser bör utformas med de bestämmelser som gäller för bankaktiebolag som förebild. I den nuvarande föreningslagen finns en omfattande reglering av s.k. gränsöverskridande fusioner. Bestämmelserna går tillbaka på ett EU-direktiv.11 Det torde i och för sig inte vara nödvändigt att genomföra direktivets bestämmelser på medlemsbanker. Direktivet har emellertid genomförts i fråga om andra finansiella företag som drivs såsom ekonomiska föreningar och regeringen har uttalat att det bör införas bestämmelser om gränsöverskridande fusioner även i fråga om medlemsbanker.12 Vi har ingen annan uppfattning. Vår bedömning är att bestämmelserna om gränsöverskridande fusioner i vårt förslag till ny föreningslag låter sig tillämpas även på med- lemsbanker och att det därför inte krävs några särbestämmelser i detta avseende. 10Se 1994/95:70 s. 135 f. 11Europaparlamentets och rådets direktiv /56/EG av om gräns- överskridande fusioner av bolag med begränsat ansvar; EUT L 310, 25.11.2005, s. 1, 2008/09:180 s. 58 f. Avveckling av lagen om medlemsbanker Bedömning och förslag: Föreningslagens bestämmelser om lik- vidation ska i huvudsak gälla även för medlemsbanker, dock inte bestämmelsen om att en ekonomisk förening är skyldig att gå i likvidation om verksamheten drivs under förutsättningar som uppenbarligen inte motsvarar dem under vilka registrering skedde. I stället ska en medlemsbank vara skyldig att gå i likvidation om dess tillstånd att driva bankrörelse har återkallats utan att den har fått tillstånd att driva annan tillståndspliktig finansiell rörelse. Bestämmelserna om likvidation i lagen om medlemsbanker över- ensstämmer i allt väsentligt med bestämmelserna i den nuvarande föreningslagen. Bestämmelserna om när företaget är skyldigt att gå i likvidation är dock något annorlunda utformade. Å ena sidan sak- nar lagen om medlemsbanker bestämmelser dels om att banken ska gå i likvidation om den drivs på ett sätt som uppenbarligen inte motsvarar de förutsättningar under vilka registrering har skett, dels om att banken ska gå i likvidation om den enligt bestämmelser i stad- garna är skyldig att gå i likvidation (jfr 11 kap. 4 § första stycket 1 och 2 föreningslagen). Å andra sidan är en medlemsbank skyldig att gå i likvidation i tre situationer som inte nämns i föreningslagen, dels om medlemsbankens rörelse inte har öppnats från dess bildande, dels om tillståndet att driva bankrörelse har återkallats utan att banken i stället fått tillstånd att driva annan tillståndsplik- tig finansiell rörelse, och dels om medlemsbanken efter en konkurs som avslutats med överskott inte inom föreskriven tid har fattat beslut om likvidation (se 9 kap. 4 § lagen om medlemsbanker). Enligt vår mening bör bestämmelserna om när en medlemsbank är skyldig att gå i likvidation i princip vara desamma som för eko- nomiska föreningar i allmänhet. Dock är det naturligt att det även i fortsättningen finns en särskild bestämmelse om att medlemsbanken ska gå i likvidation om tillståndet att driva bankrörelse har återkallats. Detta överensstämmer med vad som gäller för bankaktiebolag (se 10 kap. 31 § lagen om bank- och finansieringsrörelse). När det där- emot gäller bestämmelsen om att en medlemsbank ska gå i likvida- tion om dess rörelse inte har öppnats från bildandet kan det konstateras att det tidigare gällde en likadan bestämmelse för bankaktiebolag men att den har upphävts. Vi föreslår att bestämmel- sen utmönstras även såvitt gäller medlemsbanker. Avveckling av lagen om medlemsbanker bestämmelsen om att medlemsbanken är skyldig att gå i likvidation efter s.k. överskottskonkurs; här bör i stället gälla vad som före- skrivs i såväl den nuvarande föreningslagen som vårt förslag till ny föreningslag, nämligen att rätten i samband med beslutet att avsluta konkursen självmant ska besluta att föreningen ska gå i likvidation (se 11 kap. 19 § i den nuvarande föreningslagen). Som ovan har nämnts innehåller föreningslagen, men inte lagen om medlemsbanker, en likvidationsbestämmelse som anknyter till likvidationsskyldighet enligt stadgarna. Den motsvarande bestäm- melsen i aktiebolagslagen gäller även för bankaktiebolag.13 Vi har inte kunnat finna något skäl för att en sådan bestämmelse inte ska gälla även för medlemsbanker. Behovet av en särskild bestämmelse om att en medlemsbank ska gå i likvidation när dess verksamhet inte drivs på ett sätt som motsvarar de förutsättningar under vilka regi- strering skedde synes däremot mycket begränsat. I denna situation torde i stället den naturliga sanktionen vara att tillståndet att bedriva bankrörelse återkallas, vilket i sin tur kan leda till att banken blir skyldig att gå i likvidation. Denna bestämmelse bör därför – liksom – inte gälla för medlemsbanker. Vi har föreslagit att ekonomiska föreningar, liksom aktiebolag, ska vara skyldiga att gå i likvidation om års- eller koncernredovis- ningar inte ges in . En motsvarande bestämmelse gäller redan för bankaktiebolag. Det är naturligt att detsamma gäller även för med- lemsbanker. När det gäller regleringen av frågor om likvidation i övrigt be- dömer vi att de bestämmelser som vi har föreslagit ska gälla för ekonomiska föreningar även bör tillämpas på medlemsbanker. Upplösning utan föregående likvidation Förslag: Föreningslagens regler om upplösning utan föregående likvidation ska inte gälla för medlemsbanker. Vårt förslag innebär att en ekonomisk förening ska kunna upphöra utan föregående likvidation, dels vid långvarig passivitet (jfr 11 kap. 18 § i den nuvarande föreningslagen), dels genom ett förenklat för- farande. Med hänsyn till arten av den verksamhet som en medlems- 13 Om skälen för det, se prop. 1997/98:166 s. 152. Avveckling av lagen om medlemsbanker bank driver är det inte lämpligt att bestämmelserna om upplösning utan föregående likvidation gäller för medlemsbanker. Förslag: Frågor om dispens från de s.k. bosättningskraven ska i fortsättningen alltid prövas av . Finansinspek- tionens beslut ska överklagas till allmän förvaltningsdomstol. I lagen om medlemsbanker finns flera bestämmelser om att Finans- inspektionen ska pröva skilda frågor, t.ex. frågor om dispens från bosättningskraven (se bl.a. 6 kap. 3 § lagen om medlemsbanker) eller frågor om verkställande av fusionsavtal (se 19 kap. 5 § samma lag). Särskilda överklagandebestämmelser saknas, varav torde följa att inspektionens beslut, i den mån det kan överklagas, ska överklagas till regeringen. Enligt de nämnda bestämmelserna ska emellertid ett ärende i vissa fall prövas av regeringen redan i första instans, näm- ligen om det är av principiell betydelse eller synnerlig vikt (eller, såvitt gäller ärende om verkställande av fusionsavtal, särskild vikt). Enligt våra utredningsdirektiv ska vi lämna förslag som innebär att förvaltningsbeslut enligt associationsrättslig lagstiftning i fort- sättningen ska överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Det talar för att också beslut av de nämnda slagen i fortsättningen bör över- klagas till allmän förvaltningsdomstol. I så fall bör emellertid också den nuvarande ordningen där vissa beslut av de aktuella slagen prövas direkt av regeringen frångås; alla beslut borde i första instans prövas av och överklagande alltid handläggas av allmän förvaltningsdomstol. När det gäller dispens från bosättningskraven anser vi att det är denna lösning som bör väljas. I praktiken torde det inte förekomma att ett sådant dispensärende är av den vikt och betydelse att det finns skäl att låta regeringen pröva ärendet. När det gäller dispens från motsvarande bosättningskrav för styrelseledamöter m.fl. i bank- aktiebolag gäller dessutom redan att ärendena alltid ska prövas av . Den prövning som ska göras i ett ärende om tillstånd till verk- ställande av fusionsplan torde däremot ha ett visst näringsrättsligt inslag. Ärendetypen har därför stora likheter med flera andra ärende- typer – av mera renodlat näringsrättslig natur – som regleras i lagen Avveckling av lagen om medlemsbanker om bank- och finansieringsrörelse och för vilka gäller att ärendet ska överlämnas till regeringen om det är av principiell betydelse eller särskild vikt (se t.ex. 1 kap. 8 §, 3 kap. 8 § och 4 kap. 5 §). Vi är mot den bakgrunden inte beredda att föreslå några förändringar i denna del. 17.3.3Europakooperativ som driver bankrörelse Förslag: Lagen om europakooperativ görs tillämplig även på europakooperativ som driver bankrörelse. I lagen om bank- och finansieringsrörelse införs bestämmelser som för detta slag av europakooperativ kompletterar bestämmelserna i ningen och lagen om europakooperativ. Bestämmelserna utformas efter förebild av motsvarande bestämmelser för europakoopera- tiv som driver finansieringsrörelse i 12 kap. lagen om bank- och finansieringsrörelse. Bestämmelser om europakooperativ finns i rådets förordning (EG) nr 1453/2003 av om stadga för europeiska koopera- tiva föreningar (SCE-förordningen). Dessa bestämmelser komplet- teras, såvitt gäller europakooperativ i allmänhet, av lagen (2006:595) om europakooperativ. Ytterligare kompletterande bestämmelser finns, såvitt gäller europakooperativ som bedriver finansieringsrörelse, i 12 kap. lagen om bank- och finansieringsrörelse. Den lagtekniska upp- byggnaden av regleringen är komplicerad. Sålunda innehåller för- ordningen i vissa fall direkta hänvisningar till den nationella lag som tilllämpas på kooperativa föreningar. Så är fallet t.ex. när det gäller regler om avveckling och likvidation (artikel 72). Vidare innehåller förordningen en generell hänvisning till den på kooperativa föreningar tillämpliga nationella rätten beträffande sådana frågor som inte reg- leras i förordningen eller i andra EG-regler om europakooperativ (artikel 8). Detta innebär att stora delar av föreningslagen är tillämp- lig på europakooperativ med säte i (t.ex. bestämmelserna om förlagsandelar). Förordningen hänvisar även i vissa fall till den nationella lag som är tillämplig på publika aktiebolag. Det gäller exempelvis i fråga om regler om registrering av europakooperativ (artikel 11). Det innebär att aktiebolagslagens registreringsbestäm- melser kommer att vara tillämpliga på europakooperativ med säte i . Till detta kommer att innebörden av de kompletterande Avveckling av lagen om medlemsbanker bestämmelserna i lagen om europakooperativ i en del fall bestäms genom hänvisningar till bestämmelser i föreningslagen. När det gäller medlemsbanker är den lagtekniska regleringen något annorlunda. Här kompletteras SCE-förordningen inte av lagen om europakooperativ utan av särskilda bestämmelser i 1 a kap. lagen om medlemsbanker. Dessa är i allt väsentligt parallella med bestämmel- serna i lagen om europakooperativ men deras innebörd bestäms till viss del genom hänvisningar till lagens bestämmelser om medlems- banker. En annan skillnad är att SCE-förordningens hänvisningar till nationella bestämmelser om kooperativ här måste tolkas som hänvisningar till de allmänna bestämmelserna om medlemsbanker. Lagstiftaren har alltså, när det gäller europakooperativ som be- driver bankrörelse, valt att införa kompletterande bestämmelser i lagen om medlemsbanker i stället för att låta dessa europakooperativ om- fattas av lagen om europakooperativ. Detta ska ses mot bakgrund av att lagen om medlemsbanker innehåller en i princip fullständig associationsrättslig reglering av den motsvarande svenska associa- tionsformen, medlemsbankerna, en reglering som formellt är helt åtskild från den som gäller för ekonomiska föreningar i allmänhet. Vårt förslag innebär att medlemsbankerna kommer att utgöra ekonomiska föreningar och att den huvudsakliga associa- tionsrättsliga regleringen av dessa ska finnas i den nya förenings- lagen. Mot den bakgrunden är det naturligt att europakooperativ som bedriver bankrörelse regleras på samma sätt som andra svenska europakooperativ, dvs. SCE-förordningens bestämmelser bör kompletteras av lagen om europakooperativ. De särbestämmelser som behövs på grund av europakooperativens finansiella särart bör – på samma sätt som är fallet i fråga om europakooperativ som dri- ver finansieringsrörelse – tas in i lagen om bank- och finansierings- rörelse. Dessa bör lämpligen utformas med den lagens bestämmelser om europakooperativ som driver finansieringsrörelse som förebild. 18Annan lagstiftning om kooperativa företagsformer I avsnitt 2.1 har vissa särskilda former av ekonomiska föreningar redovisats. Gemensamt för dessa föreningsformer är att de regleras genom särskilda lagar men att dessa särskilda lagar också hänvisar till föreningslagen. De föreningsformer som åsyftas är bostadsrätts- föreningar, kooperativa hyresrättsföreningar, sambruksföreningar, kreditmarknadsföreningar och medlemsbanker. Den sistnämnda för- eningsformen har behandlats i avsnitt 17 och kommer inte att beröras närmare i detta avsnitt. En företagsform som nära ansluter till den ekonomiska föreningen är europakooperativet. Europakooperativ regleras av rådets förordning (EG) nr 1453/2003 av om stadga för europeiska kooperativa föreningar (SCE-förordningen). Förordningen kompletteras av lagen (2006:595) om europakoope- rativ. Vi har övervägt om de förändringar som vi har föreslagit för för- eningar i allmänhet bör få genomslag även för de särskilda förenings- formerna. Våra överväganden redovisas i det följande. 18.2.1Gällande rätt och våra tidigare överväganden Bostadsrättslagens föreningsrättsliga bestämmelser finns huvudsak- ligen i 9 kap. Där regleras bl.a. frågor om stadgar, ledningsfunktioner, beslutsfattande och revision. I vårt delbetänkande, SOU 2009:37, föreslog vi att beslut om stadgeändringar och om likvidation, liksom , ska fattas på två stämmor, om inte samtliga röstberättigade medlemmar i föreningen är ense om beslutet. Vi föreslog också att Annan lagstiftning om kooperativa företagsformer ett beslut om godkännande av fusionsplan även i fortsättningen ska fattas på två stämmor, om beslutet inte biträds av minst nio tiondelar av de röstberättigade. Övriga förändringar som föreslogs i delbetän- kandet borde, ansåg vi, få genomslag även för bostadsrättsföreningar. Vi har inte omprövat dessa ställningstaganden. Bildande, registrering, stadgar och medlemsförteckning Ett grundläggande krav för registrering av en bostadsrättsförening är att föreningen har minst tre medlemmar, att den har antagit stad- gar och att det har utsetts styrelse och minst en revisor (se 1 kap. 2 § bostadsrättslagen). Av central betydelse i inledningsskedet för en bostadsrättsförening är även upprättandet av en ekonomisk plan, som innehåller upplysningar av betydelse för en bedömning av för- eningens verksamhet. I bostadsrättslagen uppställs detaljerade regler för upprättandet och utformningen av den ekonomiska planen. I övrigt innehåller bostadsrättslagen inte, lika lite som föreningslagen, några särskilda bestämmelser om hur en bostadsrättsförening bildas. Bostadsrättslagen innehåller också vissa bestämmelser om vad som ska finnas i en bostadsrättsförenings stadgar. Dessa bestäm- melser finns i 9 kap. 5 § bostadsrättslagen och är i stort sett lika- lydande med bestämmelserna i 2 kap. 2 § föreningslagen, dock med kompletterande bestämmelser som är motiverade av den verksamhet en bostadsrättsförening bedriver. Exempelvis ska stadgarna innehålla uppgift om huruvida upplåtelseavgift, överlåtelseavgift och pantsätt- ningsavgift kan tas ut, liksom uppgift om de grunder enligt vilka medel ska avsättas för att säkerställa underhållet av föreningens hus. En bostadsrättsförening ska anmälas för registrering hos Bolags- verket. Därvid gäller bestämmelserna i föreningslagen om när regi- streringsanmälan ska göras och om verkan av att anmälan har gjorts . Även bestämmelserna om verkan av registrering följer för- eningslagen. En bostadsrättsförenings styrelse ska föra en förteckning över föreningens medlemmar och över de lägenheter som är upplåtna med bostadsrätt. Av förteckningen ska för varje medlem framgå namn, postadress och uppgift om den bostadsrätt som medlemmen har. Annan lagstiftning om kooperativa företagsformer Till följd av en hänvisning i 9 kap. 12 § bostadsrättslagen är förenings- lagens bestämmelser om en förenings ledning (styrelse m.m.) tillämp- liga även på bostadsrättsföreningar. Bostadsrättslagen innehåller dock särregler om hur styrelseledamöterna ska väljas och om vem som kan vara styrelseledamot eller styrelsesuppleant. Dessutom an- ges att föreningslagens bestämmelser om verkställande direktör inte ska tillämpas på bostadsrättsföreningar. Av 9 kap. 26 § bostadsrättslagen framgår att bestämmelserna i 8 kap. föreningslagen ska tillämpas även för bostadsrättsföreningar. Hän- visningen till 8 kap. föreningslagen innebär att det i en bostadsrätts- förening ska finnas minst en revisor. Det finns inte – lika lite som i föreningslagen – något krav på att den som är revisor ska vara aukto- riserad eller godkänd revisor; enda undantaget är de bostadsrätts- föreningar som faller under bestämmelsen i 8 kap. 5 § förenings- lagen om större företag. Med de gränsvärden som gäller är det osäkert om det finns någon bostadsrättsförening som är skyldig att ha auktoriserad revisor eller godkänd revisor som har avlagt revisorsexamen.1 Enligt 9 kap. 29 och 30 §§ bostadsrättslagen gäller bestämmelserna i föreningslagen om likvidation och fusion i tillämpliga delar även för bostadsrättsföreningar. Bostadsrättslagen innehåller dock inte någon hänvisning vare sig till föreningslagens bestämmelser om fusion mellan en ekonomisk förening och dess dotterbolag eller till föreningslagens bestämmelser om gränsöverskridande fusioner. Så- som konstaterades i delbetänkandet kommer därför – om bostads- rättslagen inte ändras – de förändringar som vi föreslår på detta område att få genomslag även för bostadsrättsföreningar. 1 Se H. , B. , I. Uggla, Bostadsrättslagen. En kommentar, 4 uppl., s. 377. Annan lagstiftning om kooperativa företagsformer Bedömningar och förslag: Bestämmelserna om föreningens bil- dande, registrering m.m. i förslaget till ny föreningslag ska gälla även bostadsrättsföreningar. Det bör inte införas någon möjlighet för bostadsrättsföreningar att ha investerande medlemmar eller s.k. extern verksamhet. Bostadsrättslagen bör inte längre innehålla något undantag från vad som annars gäller om verkställande direktör i en ekonomisk förening. Bestämmelser om revision och om allmän och särskild gransk- ning i förslaget till ny föreningslag ska gälla även i fråga om bostadsrättsföreningar. Om en bostadsrättsförening inte har någon revisor, ska föreningen dock inte kunna avstå från att ha en lekmannarevisor. Om det finns särskilda skäl, ska kunna utse en revisor (dvs. en auktoriserad revisor eller god- känd revisor). Bestämmelserna om likvidation och fusion i förslaget till ny föreningslag ska, med de undantag som vi föreslagit i delbetän- kandet, tillämpas också i fråga om bostadsrättsföreningar. Bostadsrättsföreningar är en form av ekonomisk förening som i många avseenden står ekonomiska föreningar i allmänhet nära. Det talar för att flertalet av de förändringar som vi föreslår i detta be- tänkande bör kunna tillämpas även i fråga om bostadsrättsför- eningar. Det förhållandet att verksamheten främst är inriktad på att ombesörja medlemmarnas boende kan dock motivera vissa särregler. Dessutom bör man beakta att medlemmarna i en bostadsrättsför- ening normalt är privatpersoner och att dess styrelse oftast består av de boende i föreningen, vanligen lekmän. Vi har i avsnitt 7.5.2 föreslagit att det i den nya föreningslagen ska ställas vissa krav på de personer som bildar en ekonomisk för- ening (i förslaget benämnda stiftare). Stiftarna får inte vara under- åriga, ha förvaltare enligt , vara i konkurs eller under- kastade näringsförbud. Det är rimligt att ställa motsvarande krav på de personer som bildar en bostadsrättsförening. Vårt förslag om bildande av ekonomiska föreningar bör således tillämpas också på bostadsrättsföreningar. Annan lagstiftning om kooperativa företagsformer I avsnitt 9.8.2 har vi föreslagit att medlemsförteckningen ska innehålla uppgift om bl.a. personnummer. Detta krav bör lämpligen ställas även på en bostadsrättsförenings medlemsförteckning. Vi har också föreslagit vissa ändringar i fråga om innehållet i en ekonomisk förenings stadgar. Enligt vår mening bör bestämmel- serna om bostadsrättsföreningars stadgar även i fortsättningen i allt väsentligt följa vad som gäller för ekonomiska föreningar i allmän- het. 9 kap. 5 § bostadsrättslagen bör därför utformas med den nya föreningslagen som förebild. Särbestämmelser om bostadsrättsför- eningars stadgar som har sin grund i föreningarnas särart bör dock behållas. I avsnitt 10 har vi föreslagit vissa förändringar i bestämmelserna om styrelse och verkställande direktör. Vad vi har föreslagit lämpar sig väl även för bostadsrättsföreningar. innehåller bostads- rättslagen en bestämmelse om att föreningslagens bestämmelser om verkställande direktör inte gäller för bostadsrättsföreningar. Det innebär bl.a. att en bostadsrättsförening aldrig är skyldig att ha en verkställande direktör. Vi föreslår att föreningslagens nuvarande krav på att vissa större ekonomiska föreningar ska ha en verkställande direktör tas bort (se avsnitt 10.3.6). Det finns mot den bakgrunden inte någon anledning att behålla det aktuella undantaget i bostads- rättslagen. Detta bör alltså tas bort. I avsnitt 11.2.1 har vi föreslagit att revisionsplikten för ekono- miska föreningar begränsas till att gälla vissa större föreningar och att den som utses som revisor i en förening alltid ska vara auktori- serad eller godkänd revisor. Eftersom 9 kap. 26 § bostadsrättslagen innehåller en allmän hänvisning till föreningslagens bestämmelser om revision, blir dessa nya bestämmelser tillämpliga även på bo- stadsrättsföreningar, såvida inte bostadsrättslagen ändras. De skäl som vi har redovisat för att revision endast ska kunna utföras av en auktoriserad revisor eller en godkänd revisor är relevanta även för bostadsrättsföreningar. Också i bostadsrättsföreningar bör därför benämningen revision vara förbehållen sådan granskning som ut- förs av en auktoriserad eller godkänd revisor. Enligt vårt förslag till ny föreningslag ska det inte gälla någon revisionsplikt för föreningar som inte uppnår vissa i lagen preciserade gränsvärden. Så bör vara fallet även för bostadsrättsföreningar. För ekonomiska föreningar i allmänhet föreslår vi att en förening som saknar revisor som huvud- regel ska ha en lekmannarevisor som utför s.k. allmän granskning. Men vi föreslår också att föreningen genom bestämmelser i stad- garna ska kunna välja bort den allmänna granskningen. Annan lagstiftning om kooperativa företagsformer mening gör sig dock särskilda hänsyn gällande när det är fråga om bostadsrättsföreningar. Verksamheten i sådana föreningar rör med- lemmarnas boende och det är därför, av bostadssociala skäl, särskilt viktigt att eventuella brister i föreningarnas förvaltning uppmärk- sammas och åtgärdas.