sou · GYB322 · 2011-01-01 00:00:00 — De krigförande förplikta sig att i möjlig mån sörja därför att dessa minor bli oskadliga efter ett bestämdt tidsförlopp, och att i de fall de skulle upphöra att öfvervakas, utmärka de farliga trakterna, så snart de militäriska fordringarna tillåta det, genom ett tillkännagifvande till sjöfarten, som tillika bör meddelas regeringarna å diplomatisk väg. Hvarje neutral makt som utlägger automatiska beröringsminor framför sina kuster, bör iakttaga samma regler och vidtaga samma försiktighetsmått som åläggas de krigförande. Den neutrala makten bör genom ett föregående tillkännagifvande låta sjöfarten veta på hvilka trakter de automatiska beröringsminorna skola ligga. Detta tillkännagifvande bör skyndsamt meddelas regeringarna å diplomatisk väg. De kontraherande makterna förplikta sig att vid krigets slut göra allt hvad af dem beror för att, hvar på sitt håll, borttaga de minor de utlagt. Beträffande de fastgjorda automatiska beröringsminor, som den ene krigförande utlagt utefter den andres kuster, skall stället därför meddelas den andra parten genom den makt som utlagt dem, och hvarje makt skall inom kortaste tid skrida till borttagande af de minor hvilka befinna sig i hennes vatten. De kontraherande makter hvilka ännu icke förfoga öfver så beskaffade, fullkomnade minor som denna konvention förutsätter, och hvilka följaktligen icke skulle kunna rätta sig efter de i art.1 och 3 fastställda regler, förplikta sig att så snart som möjligt omdana sin minmateriel, så att denne motsvarar ofvan nämda föreskrifter. Denna konventions bestämmelser äro tillämpliga endast emellan de kontraherande makterna och om de krigförande samtliga äro parter i konventionen. Denna konvention skall ratificieras . Ratifikationerna skola deponeras i . Det första deponerandet af ratifikationer skall bekräftas genom ett protokoll, undertecknadt af de däri deltagande makternas representanter äfvensom af minister för utrikes ärendena. Påföljande ratifikationer deponeras medelst skriftligt tillkännagifvande till nederländska regeringen, åtföljdt af ratifikationshandlingen. Bestyrkt afskrift af protokollet rörande det första deponerandet af ratifikationer, af de i föregående punkt nämnda tillkännagifvanden samt af ratifikationshandlingarna, skall genast, genom nederländska regeringens försorg och å diplomatisk väg, öfverlämnas till de makter hvilka varit inbjudna till Andra , äfvensom till öfvriga makter hvilka anslutit sig till konventionen. I de fall föregående punkt föreser, skall nämnda regering liktidigt låta dem veta hvilken dag hon emottog tillkännagifvandet. De icke-undertecknande makterna tillåtas ansluta sig till denna konvention. Den makt som önskar ansluta sig, tillkännagifver skriftligt sin afsikt hos nederländska regeringen jämte öfverlämnande af anslutningshandlingen, och denne deponeras i nämnda regerings arkiv. Regeringen skall genast till samtliga öfvriga makter öfversända bestyrkt afskrift af tillkännagifvandet äfvensom af anslutningshandlingen, jämte angifvandet af datum då hon erhöll tillkännagifvandet. Denna konvention skall, för de makter hvilka deltagit i det första deponeradet af ratifikationer, inträda i kraft efter datum af nämnda deponerandes protokoll, och för de makter hvilka ratificiera efteråt eller ansluta sig, efter det att tillkännagifvandet af deras ratificiering eller anslutning erhållits af nederländska regeringen. Denna konvention skall ega bestånd ifrån och med sextionde dagen efter datum för det första deponerandet af ratifikationer. I saknad af uppsägning skall hon fortfara att ega giltighet efter nämnda tidslängds utgång. Uppsägningen skall gifvas skriftligt till känna hos nederländska regeringen, som af tillkännagifvandet genast meddelar bestyrkt afskrift till samtliga makter jämte angifvande af datum då hon emottog det. Uppsägningen eger endast verkan med afseende på den makt som gifvit henne till känna och efter det att tillkännagifvandet kommit nederländska regeringen till handa. De kontraherande makterna förbinda sig att återupptaga frågan om användandet af automatiska beröringsminor före utgången af den i föregående art., punkt 1, försedda terminens utgång, såvida hon icke blifvit återupptagen och löst genom Tredje . Om de kontraherande makterna afsluta en ny konvention rörande användandet af minor, skall, ifrån och med hennes inträde i kraft, denna konvention upphöra att vara tillämplig. Ett af nederländska utrikesministeriet hållet register skall utvisa datum för ratifikationers deponerande i enlighet med art. 8, punkter 3 och 4, äfvensom datum då tillkännagifvandena om anslutning (art. 9, punkt 2) eller uppsägning (art. 11, punkt 3) erhållits. Det står hvarje kontraherande makt öppet att taga kännedom af detta register och att däraf begära bestyrkta utdrag. Se likalydande slutbestämmelser efter XIII:e . Konvention i angående bombardemang i krigstid förmedelst sjöstridskrafter (IX:e ) Kapitel I Om bombardemang av hamnar, städer, byar, bostäder och byggnader, som icke försvaras Det är förbjudet att förmedelst sjöstridskrafter bombardera hamnar, städer, byar, bostäder och byggnader, som icke försvaras. En ort må icke bombarderas endast på den grund att framför dess hamn finnas försänkta vid beröring automatiskt verkande undervattensminor. Dock äro i detta förbud ej inbegripna militära arbeten, lant- eller sjömilitära anläggningar, förråd av vapen eller krigsmateriel, verkstäder eller inrättningar, som äro användbara för den fientliga flottans eller arméns behov, samt i hamnen befintliga krigsfartyg. Befälhavaren över en sjöstyrka äger, efter anmaning med lämnad skälig tidsfrist, förstöra dem medelst beskjutning, därest varje annat medel är uteslutet, och försåvitt ortsmyndigheterna icke skridit till ifrågavarande förstöring inom den bestämda tidsfristen. Han ådrager sig i dylikt fall intet ansvar för den oavsiktliga skada, vilken kan förorsakas genom bombardemanget. Därest tvingande militära krav fordra omedelbar handling och icke medgiva beviljandet av någon tidsfrist, är det överenskommet, att förbudet mot bombardemang av den oförsvarade staden står kvar i likhet med det i mom. 1 angivna fall, samt att befälhavaren äger att vidtaga alla erforderliga åtgärder i syfte att minsta möjliga olägenhet för staden måtte därav bliva följden. Efter föregående uttryckligt tillkännagivande må bombardemang öppnas mot hamnar, städer, byar, bostäder eller byggnader, som icke försvaras, därest ortsmyndigheterna, oaktat formlig uppfordran, vägra efterkomma rekvisitioner av livsmedel eller andra förnödenheter, vilka äro erforderliga för tillgodoseende av den framför platsen varande sjöstyrkans omedelbara behov. Dessa rekvisitioner böra stå i förhållande till ortens tillgångar. De må endast begäras efter bemyndigande av den ifrågavarande sjöstyrkans befälhavare och skola såvitt möjligt kontant gäldas; om så ej kan ske, skola de bekräftas medelst kvitton. Bombardemang av icke försvarade hamnar, städer, byar, bostäder eller byggnader på grund av underlåtenhet att gälda kontributioner i penningar är förbjudet. Kapitel II Allmänna bestämmelser Vid bombardemang förmedelst sjöstridskrafter bör vederbörande befälhavare vidtaga alla erforderliga åtgärder i syfte att såvitt möjligt skona byggnader, som äro ägnade åt gudstjänst, konst, vetenskap och välgörenhet, ävensom historiska minnesmärken, sjukvårdsanstalter samt samlingsplatser för sjuka eller sårade under förutsättning att dessa icke brukas i något militärt syfte. Det åligger invånarna att utmärka dessa minnesmärken, byggnader eller samlingsplatser medelst tydliga tecken, bestående av stora, fasta rektangulära skivor, diagonalt avdelade i två färgade trianglar, den övre svart, den nedre vit. Utom i fall, där militära krav ej sådant medgiva, bör den anfallande sjöstyrkans befälhavare före bombardemangets öppnande göra allt vad på honom ankommer för att varsko myndigheterna. Det är förbjudet att åt plundring prisgiva stad eller ort även för det fall att den tagits med storm. Bestämmelserna i denna konvention äro tillämpliga endast å förhållandet mellan de kontraherande makterna och endast för det fall att de krigförande samtliga äro parter i konventionen. Se likalydande slutbestämmelser efter XIII:e . Konvention i angående vissa inskränkningar i utövandet av rätten till uppbringning i sjökrig Kapitel I Om postförsändelser Neutralas eller krigförandes postförsändelser, som anträffas till sjöss å neutralt eller fientligt fartyg, äro okränkbara, vare sig de hava egenskapen av officiella eller enskilda. Om fartyget uppbringas, skola desamma med minsta möjliga tidsutdräkt vidare befordras av det uppbringande fartyget. Bestämmelserna i föregående stycke äro icke tillämpliga då blockad brytes, å de försändelser, som äro bestämda till eller komma från den blockerade hamnen. Postförsändelsernas okränkbarhet undandrager icke neutrala postförande fartyg från tillämpligheten av sjökrigets lagar och bruk angående neutrala handelsfartyg i allmänhet. Dock må visitation av dem icke äga rum annat än vid nödtvång samt skall företagas med all möjlig skonsamhet och skyndsamhet. Kapitel II Om vissa fartygs fritagande från uppbringning Fartyg, uteslutande avsedda för kustfisket eller till lokal sjöfart av ringare omfattning, äro fritagna från uppbringning jämte redskap, tackling, tillbehör och last. Detta fritagande upphör att gälla för dessa fartyg så snart de på något som helst sätt taga del i fientligheterna. De kontraherande makterna förbinda sig att icke begagna sig av dessa fartygs ofarliga egenskap för att använda dem i militärt ändamål under bevarande av deras fredliga utseende. Från uppbringning äro jämväl fritagna fartyg med uppdrag av religiös, vetenskaplig eller filantropisk natur. Kapitel III Om behandlingen av besättning tillhörande fientliga handelsfartyg, som uppbringas av en krigförande När ett fientligt handelsfartyg uppbringas av en krigförande, skola de av besättningen, som äro undersåtar av en neutral stat, ej göras till krigsfångar. Detsamma gäller den befälhavare och de av befälet i övrigt, som äro undersåtar av en neutral stat, om de uttryckligen skriftligen förbinda sig att icke tjäna å ett fientligt fartyg under krigets fortvaro. Befälhavare samt medlemmar av befälet och besättningen, som äro undersåtar av den fientliga staten, göras icke till krigsfångar, såframt de genom ett uttryckligt skriftligt löfte förbinda sig att, så länge fientligheterna fortfara, icke antaga någon tjänst, som äger samband med krigsoperationerna. Namnen å de personer, vilka lämnats i frihet under de villkor, som angivas i artikel 5, andra stycket, och artikel 6, skola av den krigförande, som företagit uppbringningen, meddelas den andre krigförande. Det är den senare förbjudet att med vett och vilja använda ifrågavarande personer. Bestämmelserna i de tre föregående artiklarna äga icke tillämpning å fartyg, som deltaga i fientligheterna. Bestämmelserna i denna konvention äro tillämpliga endast de kontraherande makterna emellan och endast för det fall att de krigförande samtliga äro parter i konventionen. Se likalydande slutbestämmelser efter XIII:e . Konvention i angående neutrala makters rättigheter och skyldigheter i händelse av sjökrig De krigförande äro skyldiga att respektera neutrala makters suveräna rättigheter och att å neutralt land- eller sjöområde avhålla sig från varje handling, som, om densamma av den neutrala makten bleve tåld, skulle utgöra ett brott mot dess neutralitet. Alla fientliga handlingar, uppbringning och utövning av visitationsrätten däri inbegripna, vilka begås av krigförandes örlogsfartyg i neutral makts territorialvatten, innebära en kränkning av neutraliteten och äro strängeligen förbjudna. Då ett fartyg blivit uppbringat i neutral makts territorialvatten, skall denna makt, om prisen ännu befinner sig inom dess jurisdiktionsområde, använda de medel, varöver densamma förfogar, för att prisen må varda frigiven tillika med befäl och besättning samt för att det manskap, som av det uppbringande fartyget ombordförts, må varda internerat. Om prisen befinner sig utanför den neutrala statens jurisdiktionsområde, skall den regering, som låtit uppbringa fartyget, på den förra statens begäran frigiva prisen jämte dess befäl och besättning. Prisdomstol må icke av krigförande inrättas å neutralt territorium eller å fartyg, som befinner sig i neutralt farvatten. Det är de krigförande förbjudet att göra neutrala hamnar eller farvatten till bas för sjökrigsföretag mot sin motståndare, särskilt att därstädes upprätta stationer för radio-telegrafi eller anbringa någon som helst annan apparat, avsedd för meddelande med de krigförande styrkorna till lands eller vatten. Varje överlämnande under vilken som helst form, direkt eller indirekt, av krigsfartyg, ammunition och något som helst slag av krigsmateriel från neutral makt till krigförande är förbjudet. Neutral stat är icke förpliktad att hindra utförsel eller genomförsel för någon av de krigförandes räkning av vapen, ammunition och i allmänhet av något, som kan komma till användning för armén eller flottan. Neutral regering är skyldig att använda de medel, varöver densamma förfogar, för att inom sitt jurisdiktionsområde hindra utrustande eller bestyckande av varje fartyg, om vilket densamma har grundad anledning att tro, att det är bestämt för kryssning eller att medverka vid fientliga företag mot en makt, med vilken densamma befinner sig i fred. Denna regering är jämväl skyldig att fara samma uppsikt för att hindra varje fartyg, som är avsett för kryssning eller att medverka vid krigsföretag, och som blivit inom dess jurisdiktionsområde helt eller delvis inrättat till krigsbruk, från att utlöpa från nämnda område. Neutral makt skall gentemot de båda krigförande lika tillämpa de villkor, inskränkningar eller förbud, som densamma utfärdat med avseende å tillträde till dess hamnar, redder eller territorialvatten för krigförande örlogsfartyg och deras priser. Dock kan neutral makt förbjuda tillträde till sina hamnar och redder för det krigförande fartyg, som underlåtit att ställa sig till efterrättelse de av den neutrala makten utfärdade påbud och bestämmelser, eller som kränkt dess neutralitet. En stats neutralitet kränkes icke därigenom, att de krigförandes örlogsfartyg och priser blott färdas genom dess territorialvatten. Neutral stat äger tillåta, att de krigförandes fartyg begagna sig av dess examinerade lotsar. I saknad av andra särskilda bestämmelser i den neutrala statens lagstiftning är det, utom i de fall, som i denna konvention angivas, förbjudet för de krigförandes fartyg att längre än kvarstanna i nämnda stats hamnar, å dess redder eller i dess territorialvatten. När en makt, som blivit underrättad om fientligheternas öppnande, erfar, att ett krigsfartyg, tillhörande en krigförande, befinner sig i någon av dess hamnar, å någon av dess redder eller i dess territorialvatten, skall denna makt meddela fartyget, att detta har att avgå eller före utgången av den tidsfrist, som ortens lag föreskriver. Krigförande örlogsfartyg må icke förlänga sitt uppehåll i neutral hamn utöver den lagliga tidsfristen, utom på grund av haveri eller havets tillstånd. Det skall avgå, så snart orsaken till dröjsmålet upphört. Reglerna angående begränsning av tiden för uppehåll i neutrala hamnar, på neutrala redder och i neutrala farvatten äro icke tillämpliga å krigsfartyg, som uteslutande äro avsedda för religiösa, vetenskapliga och människovänliga ändamål. I saknad av andra särskilda föreskrifter i den neutrala statens lagstiftning må högst tre krigsfartyg, tillhörande en krigförande, befinna sig i en av dess hamnar eller å någon av dess redder. När krigsfartyg tillhörande de båda krigförande parterna befinna sig i neutral hamn eller å neutral redd, skola minst förlöpa mellan den ena och den andra krigförandes fartygs avgång. Fartygen skola avsegla i samma ordning, som de anlänt, såvida icke det först anlända fartyget befinner sig uti sådana omständligheter, att en förlängning av den lagliga tidsfristen är medgiven. Ett krigförande fartyg kan icke lämna neutral hamn eller redd förr än efter det handelsfartyg, förande motståndarens flagga, avgått. I neutrala hamnar eller å neutrala redder må krigförande örlogsfartyg reparera sina haverier endast i den omfattning, som är en oundgänglig nödvändighet för navigeringens säkerhet, men må icke å något sätt öka sin militära styrka. Den neutrala myndigheten fastställer beskaffenheten av de reparationer, som skola företagas; dessa skola utföras med största möjliga skyndsamhet. Krigförande örlogsfartyg må icke begagna neutrala hamnar, redder eller farvatten för att förnya eller öka sina krigsförråd eller sin bestyckning eller för att göra sin besättning fulltalig. Krigförande örlogsfartyg må i neutrala hamnar eller å neutrala redder blott intaga så stor myckenhet livsmedelsförnödenheter, som erfordras för att fylla dess normala förråd i fredstid. Dessa fartyg må likaledes endast taga ombord så stor myckenhet bränsle, som erfordras för att de skola kunna uppnå närmaste hamn i eget land. Emellertid må de taga ombord så stor myckenhet bränsle, som erfordras för fyllande av deras egentliga kolboxar, när de befinna sig uti neutrala länder, som antagit denna regel för beräknande av den myckenhet bränsle, som får lämnas. Om fartygen enligt den neutrala statens lagar först erhålla kol efter sin ankomst, förlänges den lagligen medgivna tiden för vistelsens längd . Krigförande örlogsfartyg, som intagit bränsle i neutral makts hamn, må förnya sitt förråd i hamn tillhörande samma makt. En pris må införas i neutral hamn endast på grund av sjöoduglighet, svår sjögång eller brist på bränsle eller proviant. Den skall åter avgå, så snart den orsak, som berättigat dess inlöpande i hamnen, upphört. Om densamma underlåter att göra detta, skall den neutrala makten meddela densamma befallning att ofördröjligen avgå; om densamma icke efterkommer denna befallning skall den neutrala staten använda de medel, varöver denna förfogar för att frigiva prisen med befäl och manskap samt internera den besättning, som det uppbringande fartyget fört ombord. Neutral makt skall jämväl frigiva en pris, som förts i hamn, utan att de i art. 21 stadgade villkor varit för handen. Neutral makt kan tillåta priser med eller utan följe att erhålla tillträde till dess hamnar eller redder, i fall de införas för att lämnas till förvaring under avvaktan å prisdomstolens utslag. Denna makt kan låta föra prisen till någon annan av sina hamnar. Om prisen åtföljes av ett krigsfartyg, må det befäl och det manskap, som av det uppbringande fartyget blivit förda ombord, gå över å det prisen åtföljande fartyget. Om prisen seglar utan följe, skall den personal, som blivit förd ombord därå av det uppbringande fartyget, lämnas i frihet. Om ett krigförande örlogsfartyg, oaktat anmaning från den neutrala myndighetens sida, icke lämnar hamn, i vilken detsamma icke äger rätt kvarstanna, har den neutrala makten rätt vidtaga de åtgärder, som densamma anser nödiga för att sätta fartyget ur stånd att gå till sjöss, så länge kriget varar, och bör fartygets befälhavare underlätta utförandet av dessa åtgärder. Kvarhålles krigförande fartyg av neutral makt, skall dess befäl och besättning jämväl kvarhållas. Det befäl och det manskap, som sålunda kvarhållits, må kvarlämnas ombord å fartyget eller inkvarteras, vare sig å annat fartyg eller i land; de kunna underkastas sådana inskränkningar, som det må anses nödvändigt att ålägga dem. Dock bör alltid kvarlämnas ombord det manskap, som är nödvändigt för dess skötsel. Officerarna må lämnas i frihet, om de på hedersord förplikta sig att icke utan tillstånd lämna det neutrala området. Neutral makt är pliktig att utöva sådan uppsikt, som de till dess förfogande stående medel tillåta, för att förhindra varje överträdelse av förestående bestämmelser i dess hamnar, å dess redder eller i dess farvatten. Den omständighet, att neutral makt utövar de i förevarande konvention fastställda rättigheter, kan aldrig av den ene eller den andre krigförande, som antagit ifrågavarande artiklar, anses såsom en mindre vänskaplig handling. De kontraherande skola ömsesidigt meddela varandra alla lagar, förordningar och andra bestämmelser, varigenom hos dem den behandling, som i dess hamnar och farvatten tillkommer krigförande örlogsfartyg, är ordnad, och sker detta meddelande förmedelst ett tillkännagivande till nederländska regeringen, vilket av denna översändes till övriga kontraherande makter. Bestämmelserna i denna konvention äro tillämpliga endast å förhållandet mellan de kontraherande makterna och endast för det fall, att de krigförande samtliga äro parter i konventionen. Likalydande slutbestämmelser till Haagkonventionerna Denna konvention skall möjligt ratificeras. Ratifikationerna skola deponeras i . Över det första deponerandet av ratifikationer skall upprättas ett protokoll, som skall undertecknas av representanterna för de däri deltagande makterna och av nederländske utrikesministern. deponerande av ratifikationer skall ske medelst en skriftlig av ratifikationsinstrumentet åtföljd notifikation till nederländska regeringen. Bestyrkt avskrift av protokollet över det första deponerandet av ratifikationer, av de i näst föregående stycke omnämnda notifikationer samt av ratifikationsinstrumenten skola genom nederländska regeringens försorg på diplomatisk väg tillställas de till andra fredskonferensen inbjudna makter, samt övriga makter, som tillträtt denna konvention. I de fall, som avses i näst föregående stycke, skall nämnda regering underrätta dem för notifikationens mottagande. Icke undertecknande makter äga tillträda denna konvention. Den makt, som önskar tillträda densamma, skall skriftligen tillkännagiva sin avsikt för nederländska regeringen och därvid överlämna adhesionsakten, som skall deponeras i nämnda regerings arkiv. Samma regering skall tillställa alla övriga makter bestyrkt avskrift såväl av notifikationen som av adhesionsakten samt därvid angiva dagen för notifikationens mottagande. Likalydande slutbestämmelser till Haagkonventionerna Denna konvention träder i kraft med avseende å de makter, som deltagit i det första deponerandet av ratifikationerna, efter depositionsprotokollets datum, och med avseende å de makter, som senare ratificera eller tillträda konventionen, efter det att notifikationen om deras ratifikation eller tillträdande mottagits av nederländska regeringen. Därest någon av de höga fördragsslutande parterna skulle vilja uppsäga denna konvention, skall uppsägningen skriftligen meddelas nederländska regeringen, som skall tillställa alla de övriga makterna bestyrkt avskrift av notifikationen jämte underrättelse för dess mottagande. Uppsägningen medför verkan endast med avseende å den stat, som gjort densamma, och först efter det notifikation härom kommit nederländska regeringen tillhanda. I ett av nederländska utrikesministeriet fört register skall antecknas dagen för ratifikationernas deponerande jämlikt art....... ävensom dagen, då notifikationer om tillträdande (art..) eller uppsägning (art..) mottagits. kontraherande makt äger rätt att taga kännedom om detta register och att begära utdrag av detsamma. Till bekräftelse härav hava fullmäktige försett denna konvention med sina underskrifter. Som skedde i nittonhundrasju i ett enda exemplar, som förbliver deponerat i nederländska regeringens arkiv och varav bestyrkta avskrifter skola på diplomatisk väg tillställas de till den andra fredskonferensen inbjudna makter. concerning the Laws of Naval War (1909) (Sjökrigsdeklarationen) Deklarationen innehåller regler om sjöhandelskriget, dvs. regler för behandling av fientliga och neutrala handelsfartyg och det gods som fraktas på dessa fartyg men även om rätten till blockad av hamnar och kuster. Deklarationen har formellt aldrig trätt i kraft, eftersom ingen av de tio signatärstaterna (, , , , , , , , och ) fullföljde deklarationen genom ratificering.