sou · GYB390 · 2011-01-01 00:00:00 — Slutligen väljer man styrelse- ledamöter och revisor eller revisorer. I registreringspraxis godtas emellertid även andra förfaranden, såsom att de som vill bilda föreningen upprättar en överenskommelse om detta, en stiftelse- urkund, där även frågor kring stadgar, styrelse och revisorer reg- leras. Vid föreningslagens tillkomst bedömdes det att det saknades an- ledning att formalisera förfarandet med bestämmelser om t.ex. kon- stituerande sammanträde, teckningslista eller stiftelseurkund.1 Aktiebolagslagens bestämmelser om bildande av aktiebolag är betyd- ligt mer utförliga än föreningslagens. De som bildar ett aktiebolag – i lagen benämnda stiftare – måste dessutom uppfylla vissa särskilda kvalifikationskrav (se 2 kap. 1 § och 2 § aktiebolagslagen). Genomförandet av bolagsbildningen är styrt till en viss form. Ett aktiebolag bildas genom upprättande och undertecknande av en stiftelseurkund med visst innehåll samt teckning och betalning av aktierna i bolaget. Sålunda ska stiftarna upprätta ett utkast till stiftelse- urkund som bl.a. ska innehålla uppgift om hur mycket som ska betalas för varje aktie jämte namn och personuppgifter för styrelse- ledamöter och revisor. Stiftelseurkunden ska också innehålla en bolagsordning. Vidare ska en eller flera bland stiftarna teckna sig 1 Se prop. 1986/87:7 s. 81. Bildande av ekonomisk förening, m.m. för samtliga aktier i bolaget och aktierna ska betalas i enlighet med närmare bestämmelser i lagen. Stiftarna ska färdigställa, datera och underteckna stiftelseurkunden och därefter anmäla bolaget för regi- strering hos . Ett aktiebolag anses bildat när stiftelse- urkunden har undertecknats av samtliga stiftare. Bolaget blir dock en juridisk person först när det har registrerats och det är också först då som det får rättshandlingsförmåga (se 2 kap. 5–10 och 25 §§ aktie- bolagslagen). Den finska lagen om andelslag föreskriver att ett andelslag ska ha minst tre medlemmar. De personer som bildar andelslaget – stiftarna – måste också bli medlemmar i andelslaget. Den som är omyndig eller försatt i konkurs får inte vara stiftare. Stiftarna ska upprätta en stiftelseurkund som ska dateras och undertecknas. Denna ska bl.a. innehålla andelslagets stadgar, uppgift om stiftarnas namn och person- eller organisationsnummer, uppgift om de andelar i andelslaget som stiftarna får samt namn på styrelseledamöter och revisor. Andels- laget måste sedan registreras hos den finska registreringsmyndig- heten för att bli en juridisk person och få rättshandlingsförmåga (se 2 kap. 1, 2 och 4 §§ lagen om andelslag). Ett samvirkeforetak kan bildas av minst två personer och måste alltid ha minst två medlemmar. Omyndiga får inte vara stiftare. Vid bildandet av samvirkeforetaket ska stiftarna skriva under och datera en stiftelseurkund. När samtliga stiftare har undertecknat urkunden, har de tecknat medlemskap och samvirkeforetaket är därigenom bildat (se 2 kap. 8 § lov om samvirkeforetak). Stiftelseurkunden ska innehålla samvirkeforetakets stadgar och uppgift om namn, adress och födelsenummer eller organisations- nummer för stiftare och styrelseledamöter (se 2 kap. 9 § 1 och 2 lov om samvirkeforetak). Om stiftarna ska betala en insats, ska stiftelse- urkunden även innehålla uppgift om det belopp som varje stiftare ska betala, summan av stiftarnas insatsskyldighet och tidpunkten för betalning av insatsen (se 2 kap. 9 § 3 lov om samvirkeforetak). Bildande av ekonomisk förening, m.m. Ett nybildat samvirkeforetak ska anmälas för registrering hos registreringsmyndigheten från det att stiftelse- urkunden undertecknades. I och med registreringen blir samvirke- foretaket en juridisk person och får rättshandlingsförmåga (se 2 kap. 12 och 13 §§ lov om samvirkeforetak). Dansk rätt är relativt formlös när det gäller bildande av ett andels- selskab. De bestämmelser som finns skiljer dock mellan å ena sidan andelsselskab där medlemmarna inte alls, eller endast i begränsad utsträckning, är ansvariga för selskabets skulder och å andra sidan andelsselskab där minst en av medlemmarna är obegränsat ansvarig för selskabets skulder. I det första fallet krävs registrering för att andelsselskabet ska bli en juridisk person. Om däremot någon av medlemmarna är obegränsat personligt och solidariskt ansvarig för skulderna, finns det inte något krav på registrering för att andels- selskabet ska anses bildat och utgöra en egen juridisk person.2 Ett andelsselskab bildas av en eller flera stiftare. Dessa behöver inte träda in som medlemmar i selskabet. Selskabet måste däremot ha minst två medlemmar för att bildandet ska ha rättsverkan. Det finns inte några lagregler om hur bildandet ska gå till. Följande grund- läggande krav anses dock gälla3: Det ska finnas ett bindande stiftelsebeslut eller stiftelseavtal. Det uppställs dock inte något formkrav för detta utan det kan i princip vara muntligt. Stiftarna ska besluta om stadgar för andelsselskabet. Om det är ett registreringspliktigt andelsselskab, ska stadgarna anmälas för registrering. Det ska finnas en styrelse för andelsselskabet. Minst två personer, fysiska eller juridiska, ska ha anmält sig som medlemmar i selskabet. För andelsselskab som är registreringspliktiga gäller dessutom vissa ytterligare krav, bl.a. att selskabet har utsett en revisor och beslutat om räkenskapsår. 2Se 8 § och 9 § Lov om visse erhvervsdrivende virksomheder och E. Hørlyck, Dansk andels- rätt, 3 udg., s. 39–40. 3Se E. Hørlyck, Dansk andelsrätt, 3 udg., s. 44. Bildande av ekonomisk förening, m.m. 7.5.1Bör kravet på minsta antal medlemmar sänkas till två? Förslag: En ekonomisk förening ska liksom ha minst tre medlemmar. Vid beräkningen av om detta minimiantal är upp- fyllt ska investerande medlemmar inte räknas med. Föreningslagens krav på att en ekonomisk förening ska ha ett visst minsta antal medlemmar anses motiverat av föreningens kooperativa karaktär, vilken ju innebär att det är föreningens medlemmar som ska delta i och besluta om verksamheten. gällde att en ekonomisk förening skulle ha minst fem medlemmar. När minimiantalet sänktes till tre, hänvisade lagstiftaren till behov inom nykooperationen, där det i vissa verksamheter innebar praktiska svårigheter att få ihop ett tillräckligt stort medlems- antal. Exempel på sådana verksamheter är kooperativa dag- eller fritidshem samt samverkan mellan olika yrkesutövare, såsom jour- nalister, konsulter eller jordbrukare.4 Som ovan har framgått är det enligt såväl norsk som dansk rätt tillräckligt att medlemsantalet i motsvarande associationsform upp- går till två. Frågan är om det även i en svensk ekonomisk förening bör vara tillräckligt med två medlemmar. De skäl som talar för detta är i första hand desamma som de som föranledde reduceringen från fem till tre medlemmar, näm- ligen att det skulle underlätta för nyetablering av företagande i form av ekonomisk förening. är två personer som tillsammans önskar starta företag, t.ex. två makar, hänvisade till associations- formerna aktiebolag och handelsbolag. Om de dessutom vill bedriva verksamheten utan personligt ansvar, är aktiebolaget det enda alter- nativet. Enligt uppgift från händer det inte sällan att verket har kontakt med personer som är intresserade av att starta en ekonomisk förening men som överger sina planer när de får reda på att det måste finnas minst tre medlemmar. Mot en sänkning av minimiantalet medlemmar talar bl.a. att den skulle strida mot ekonomiska föreningars kooperativa karaktär. Att den ekonomiska föreningsformen även ger utrymme för verksamhet som inte har någon mera utpräglad kooperativ prägel ser vi dock i och för sig inte som något egentligt problem; tvärtom har det ett 4 Se prop. 1992/93:144 s. 9. Bildande av ekonomisk förening, m.m. värde att företagsformen kan användas för företagande som bara delvis har kooperativ karaktär. Ett annat argument som framförts mot en sänkning av minimiantalet medlemmar är att det skulle ha negativa verkningar för borgenärerna. Medlemmarna bidrar ju till föreningens ekonomiska välmåga och framgång, dels med sina medlemsinsatser, dels med sin respektive medverkan i föreningen, exempelvis genom leverans eller köp av varor eller genom arbets- insats. En ekonomisk förening med ett fåtal medlemmar blir, har det sagts, alltför sårbar och har inte den ekonomiska livsduglighet som krävs för ett godtagbart borgenärsskydd.5 Vi instämmer i och för sig i detta men vill tillägga att det från borgenärsskyddssyn- punkt sällan torde få någon större betydelse om antalet medlemmar är tre eller två. Ett enligt vår mening tyngre skäl mot en sänkning av kravet på minsta antal medlemmar är den risk för missbruk av associationsformen som en sådan sänkning skulle kunna medföra. Ju färre medlemmar som krävs, desto enklare blir det att använda sig av en ekonomisk förening för mindre seriösa ändamål, t.ex. genom att låta en eller två personer gå in som målvakter i fören- ingen. Det aktiebolagsrättsliga regelverket innehåller moment som motverkar detta, framför allt kravet på att det ska finnas ett aktie- kapital på . Liknande moment finns inte i förenings- lagen. Även om de enskilda skälen mot en sänkning av minimiantalet medlemmar inte är så tunga är de, när de vägs samman, beaktans- värda. Något klart behov av att ändra den nuvarande regleringen har vi inte heller kunnat finna. Vi föreslår därför inte någon för- ändring i denna del. Vi har i avsnitt 6.5.2 föreslagit särskilda regler som gör det möj- ligt för en förening att anta medlemmar som inte har för avsikt att delta i föreningens verksamhet, s.k. investerande medlemmar. En särskild fråga är om någon eller några av de tre medlemmarna, som en ekonomisk förening måste ha, ska kunna vara investerande med- lemmar, dvs. om det räcker att föreningen har endast en eller två medlemmar som aktivt deltar i föreningens verksamhet. Det kan hävdas att detta skulle göra associationsformen mera flexibel. Vi är emellertid inte beredda att förorda en ordning av detta slag. Att tillåta föreningar där det enbart finns en enstaka medlem som deltar aktivt i föreningens verksamhet skulle innebära ett radi- kalt avsteg från föreningsformens grundkaraktär. 5 Se H. , , 2 uppl., s. 26. Bildande av ekonomisk förening, m.m. en av de tre medlemmarna kan vara investerande medlem inger mindre betänkligheter. Om man, som vi, anser att det bör finnas ett i lagen angivet minimiantal medlemmar och att detta bör uppgå till tre, är det emellertid mest naturligt att kräva att samtliga dessa är verksamma medlemmar i föreningen. I annat fall skulle den före- slagna ordningen med investerande medlemmar kunna bli ett sätt att kringgå bestämmelserna om lägsta antal medlemmar i en förening. Bestämmelserna skulle enkelt kunna åsidosättas genom att insatserna för investerande medlemmar sattes på en helt obetydlig nivå och någon eller några personer, som i och för sig är helt ointresserade av föreningens verksamhet, därefter vidtalas att gå in som investerande medlemmar. Enligt vår bedömning bör därför, liksom är fallet en- ligt gällande rätt, en förening ha minst tre medlemmar som har för avsikt att delta aktivt i föreningens verksamhet. 7.5.2Stiftare av en ekonomisk förening Förslag: En ekonomisk förening ska bildas av tre eller flera fysiska eller juridiska personer. Den som är underårig eller i konkurs eller har förvaltare en- ligt 11 kap. 7 § eller näringsförbud ska inte kunna delta i bildandet av en ekonomisk förening. Såsom vi har redovisat ovan innehåller föreningslagen inte några särskilda kvalifikationskrav för de personer som deltar i bild- andet av en ekonomisk förening. I princip innebär detta att per- soner som är underåriga, har näringsförbud eller står under för- valtarskap kan vara med och bilda en förening. Enligt vår mening är det angeläget att bildandet av en ekonomisk förening föregås av omsorgsfulla överväganden och att de som tar del i bildandet är väl medvetna om vad bildandet får för effekter och inriktade på att föreningen ska användas för seriösa ändamål. Vi föreslår därför att det i lagen uppställs samma kvalifikationskrav på dem som deltar i bildandet av en ekonomisk förening – och som i lagen för tydlig- hets skull bör benämnas stiftare – som på dem som deltar i bild- andet av ett aktiebolag. Stiftarna bör sålunda – liksom – vara fysiska eller juridiska personer. Det bör inte uppställas något krav på att de är bosatta i visst land eller inom ett visst område eller att de har någon viss Bildande av ekonomisk förening, m.m. Däremot bör det krävas att stiftarna inte är underåriga (dvs. under ) och att de inte har förvaltare, är i konkurs eller har näringsförbud.6 En särskild fråga är hur många som måste delta i bildandet av en ekonomisk förening. synes det oklart om det är tillåtet med viss successiv medlemsanslutning, så att beslutet att bilda föreningen fattas av en eller två personer och att den eller de ytterligare med- lemmar som krävs för att föreningen ska registreras går in i fören- ingen först därefter.7 Det mest naturliga är, enligt vår mening, att det finns minst tre stiftare och att dessa i och med bildandet går in som medlemmar i föreningen, så att föreningen redan från bild- andet har så många medlemmar som en ekonomisk förening minst ska ha. Det bör vidare krävas att minst tre av stiftarna har för avsikt att delta i verksamheten, dvs. det bör inte räcka att stiftarna går in i föreningen som investerande medlemmar. 7.5.3Sättet för bildande av ekonomisk förening Bedömning: Lagen bör inte innehålla några detaljerade regler om hur en ekonomisk förening bildas. Förslag: I lagen tas in bestämmelser om vissa grundläggande åtgärder som stiftarna av en ekonomisk förening måste vidta för att en ekonomisk förening ska anses bildad. Som vi inledningsvis har framhållit har det från tydlighets- och förenklingssynpunkt uppenbara fördelar om lagen anger hur bildandet ska gå till. En alltför ingående reglering riskerar emellertid att bli byråkratisk och inflexibel. Den förhållandevis ingående reglering av bildande av aktiebolag som finns i aktiebolagslagen måste också, i vart fall till viss del, sättas i samband med de särskild krav på kapitaltillskott som gäller för aktiebolag. I fråga om ekonomiska föreningar finns inte – och bör, enligt vår mening, inte heller finnas – några särskilda krav på att visst kapital ska vara tillskjutet innan föreningen registreras. Det finns inte heller skäl att uppställa några krav på viss form för den överenskommelse om att bilda fören- ingen som stiftarna träffar. Det saknas därför anledning att i lagen ta in bestämmelser om t.ex. konstituerande stämma eller om upp- 6En av utredningens experter har ifrågasatt om ett sådant krav bör uppställas. 7Se A. Mallmén, Lagen om ekonomiska föreningar. En kommentar, 3 uppl., s. 82. Bildande av ekonomisk förening, m.m. rättande av stiftelseurkund och teckningslista. I dessa avseenden bör stiftarna ha stor frihet att själva bestämma lämpligt förfarings- sätt. Lagen bör dock innehålla bestämmelser om vissa grundläggande moment som måste ingå i föreningsbildningsprocessen. Utom i ett par mindre avseenden innebär våra förslag om detta inga egentliga förändringar i gällande rätt utan utgör snarare ett lagfästande av den praxis som redan gäller. I lagen bör sålunda föreskrivas att stiftarna ska komma överens om att bilda föreningen, upprätta och anta stadgar för föreningen, gå in som medlemmar i föreningen, och utse en styrelse och, om föreningen ska ha revisor, en eller flera revisorer. Dessa fyra moment bör vara obligatoriska i föreningsbildningen. Det bör inte krävas att åtgärderna vidtas i viss ordning utan av- görande bör vara att samtliga åtgärder blir vidtagna. Föreningen bör anses bildad först när samtliga fyra krav har uppfyllts. Överenskommelse om att bilda föreningen Som redan har nämnts måste stiftarna träffa en överenskommelse om att bilda en ekonomisk förening. Det bör inte krävas att överens- kommelsen sker i viss form, exempelvis vid ett konstituerande sammanträde eller i en stiftelseurkund som undertecknas av stiftarna. Stiftarna bör fritt kunna bestämma formerna för beslutet att bilda föreningen. Om det råder tveksamhet om huruvida det föreligger en giltig överenskommelse, bör detta prövas enligt allmänna avtals- rättsliga principer. För att så långt möjligt undvika oklarheter om en överenskommelse har träffats bör det dock i lagen tas in en anvisning om att överenskommelsen ska dokumenteras på något sätt, t.ex. i ett protokoll eller ett stiftelseavtal som undertecknas av medlemmarna. Denna handling bör också ges in till i samband med registrering av föreningen. De närmare krav som bör ställas på en registreringsansökan, liksom vilka handlingar en sådan ansökan ska åtföljas av, framgår av vårt förslag till förordning om ekonomiska föreningar. Bildande av ekonomisk förening, m.m. Anta stadgar för föreningen Med hänsyn till stadgarnas grundläggande betydelse för en ekonomisk förening är det nödvändigt att stiftarna redan i samband med fören- ingsbildningen upprättar och antar stadgar för föreningen. Kravet på upprättande av stadgar följer redan av nuvarande föreningslag (se 2 kap. 1 § andra stycket föreningslagen). Vid ansökan om regi- strering bör stadgarna – på samma sätt som – ges in till . En ekonomisk förening är en personassociation och ska tjäna med- lemmarnas intressen. Mot den bakgrunden är det naturligt att det råder identitet mellan föreningens stiftare och dess första medlemmar. I lagen bör därför tas in ett krav på att samtliga stiftare i samband med föreningsbildningen går in som medlemmar i föreningen. Det bör med andra ord inte vara möjligt att vara stiftare utan att själv bli medlem. Det sagda innebär dock givetvis inte att stiftarna inte kan anlita hjälp av personer som inte avser träda in i föreningen, t.ex. utomstående rådgivare. En följd av att stiftarna ska gå in som medlemmar är, som vi redan har berört, att föreningen redan från tidpunkten för bild- andet måste ha tre medlemmar. Vi föreslår inte något särskilt formkrav för medlemsinträdet. Det väsentliga i sammanhanget är att stiftarna tydligt ger uttryck för sin vilja att vara medlemmar i föreningen. Givetvis bör dock medlemsinträdet, liksom övriga moment i föreningsbildningen, doku- menteras. Vårt förslag är inte avsett att förhindra att andra än stiftarna blir medlemmar i föreningen i nära anslutning till föreningsbildningen. Finns det personer som önskar vara med i föreningen men inte upp- fyller de ovan föreslagna kvalifikationskraven för stiftare, bör fören- ingens styrelse efter föreningens bildande kunna ta ställ- ning till om de ska antas som medlemmar. Bildande av ekonomisk förening, m.m. Val av styrelse och revisor Liksom är fallet bör en ekonomisk förening redan från bild- andet ha en styrelse. Om stadgarna innehåller bestämmelser om att föreningen ska vara föremål för revision, bör det också redan från början finnas en eller flera revisorer. Stiftarna bör därför vara skyl- diga att som ett led i föreningsbildningen utse de personer som ska sitta i föreningens styrelse och, i förekommande fall, den eller de personer som ska vara revisorer. Ofta torde det vara samma per- soner som har bildat föreningen som också kommer att sitta i dess styrelse. 7.5.4Ombildning av en ideell förening till ekonomisk förening Bedömning: Det bör inte införas några bestämmelser som möj- liggör att en ideell förening genom stadgeändring ombildas till en ekonomisk förening. kan medlemmarna i en ideell förening vilja omvandla fören- ingen till en ekonomisk förening. Så kan t.ex. vara fallet om med- lemmarna upptäcker att verksamheten är av sådant slag att den måste bedrivas som ekonomisk förening. En sådan omvandling kan alltid ske genom att den ideella föreningens medlemmar beslutar om likvidation av föreningen och att det bildas en ny (eko- nomisk) förening som övertar den ideella föreningens skulder och tillgångar. Förfarandet är emellertid inte alldeles okomplicerat. Vi har övervägt om lagen bör innehålla bestämmelser om att en ideell förening ska kunna ombildas till ekonomisk förening enbart genom ett beslut om stadgeändring. Det är osäkert om gällande rätt tillåter detta. I doktrinen har anförts skäl för att ombildning genom stadgeändring borde vara tillåtet, däribland att borgenärsskyddet generellt sett får anses stärkt av en övergång från ideell förening till ekonomisk förening.8 Det finns också exempel från registrerings- praxis på att förfarandet har tillåtits. Frågan synes emellertid aldrig ha prövats i domstol. Om en ombildning av detta slag ska kunna genomföras enbart genom stadgeändring, bör det enligt vår mening 8 Se A. Mallmén, Lagen om ekonomiska föreningar. En kommentar, 3 uppl., s. 60–62. Bildande av ekonomisk förening, m.m. regleras i lagen, i synnerhet som en ombildning av detta slag ger upphov till ett antal följdfrågor. För att ett förfarande av detta slag ska vara tillåtet talar framför allt vissa praktiska skäl. Den ideella föreningens medlemmar be- höver, om förfarandet godtas, inte gå omvägen över likvidation och nybildning utan kan och på ett relativt enkelt sätt fort- sätta verksamheten i en annan associationsform. Det skulle vara prak- tiskt i verksamheter som har drivits i den ideella föreningens form men där det har visat sig att denna organisationsform inte är för- enlig med den verksamhet som faktiskt bedrivs.9 Det finns emellertid också skäl mot att tillåta ombildning genom stadgeändring. Ett sådant skäl, av principiell natur, är att de med- lemmar som inte deltar i ett beslut om sådan stadgeändring riskerar att bli anslutna till en ny associationsform utan egen aktiv med- verkan. Detta stämmer mindre väl överens med vedertagna prin- ciper om negativ föreningsfrihet. Den negativa föreningsfriheten, såsom den kommer till uttryck i regeringsformen (jfr 2 kap. 2 och 22 §§ regeringsformen), är visserligen inte tillämplig här – den gäller rätten för enskilda att i förhållande till det allmänna stå utan- för politiska sammanslutningar, trossamfund och vissa andra fören- ingar av åskådningskaraktär – men den kan ändå ge viss vägledning för vad som är rimligt. Om omvandlingen i stället sker genom ny- bildning av en ekonomisk förening och likvidation av den ideella föreningen, får alla medlemmar möjlighet att avgöra om de vill vara med i föreningen, såsom den därefter kommer att se ut. Att tillåta att ideella föreningar ombildar sig till ekonomiska föreningar genom stadgeändring innebär också vissa rättsliga kom- plikationer. En ideell förening har ingen skyldighet att registrera sig hos för att bli en juridisk person; den har full rättshandlingsförmåga så snart den har stadgar och en styrelse. Den ekonomiska föreningen förvärvar däremot rättshandlingsförmåga först i och med att den registreras. Bestämmelser om ombildning av ideella föreningar till ekonomiska föreningar måste därför kompletteras med en reglering om vad som ska gälla i fråga om föreningar som har beslutat att övergå från att vara ideella fören- ingar till ekonomiska föreningar men som ännu inte har registrerat detta beslut. Ett annat problem, av mer praktisk art, gäller de orga- nisationsnummer som bl.a. ekonomiska och ideella föreningar till- delas. Ideella och ekonomiska föreningar har inte likartade organi- 9 Se RÅ 2005 ref. 8, som gällde ett s.k. föräldrakooperativ för förskole- och fritidsverk- samhet som hade valt att organisera verksamheten i en ideell förening. Bildande av ekonomisk förening, m.m. En ombildning av en ideell förening till en eko- nomisk förening förutsätter därför en reglering av hur det gamla organisationsnumret ska avvecklas. Till detta kommer att det i såväl associationsrättsligt som skatte- rättsligt hänseende gäller skilda regelverk för ekonomiska föreningar och ideella föreningar. Dessa skillnader medför att det också har vissa fördelar med en viss tröghet i omvandlingsprocessen.