sou · GYB323d2 · 2011-01-01 00:00:00 — i)Om det till följd av en sjöolycka genom lagakraftvunnen dom eller skiljedomsförfarande fastställs att administra tionen har ett ersättningsansvar samt att den ska utge ersättning till de skadelidande för sakförlust eller sak skada, personskada eller dödsfall, och det kan bevisas inför domstolen att förlusten, skadan eller dödsfallet or sakats av en uppsåtlig handling eller underlåtelse eller grov vårdslöshet från den erkända organisationens sida, eller från dess organ, anställda, agenter eller andra som agerar för den erkända organisationens räkning, ska ad ministrationen ha rätt till ekonomisk ersättning från den erkända organisationen, i den utsträckning domstolen slår fast att sagda förlust, skada eller dödsfall vållats av den erkända organisationen. ii)Om det till följd av en sjöolycka genom lagakraftvunnen dom eller skiljedomsförfarande fastställs att administra tionen har ett ersättningsansvar samt att den ska utge ersättning till de skadelidande för personskada eller döds fall, och det kan bevisas inför domstolen att personska dan eller dödsfallet orsakats av en försumlig eller vårds lös handling eller underlåtelse från den erkända organi sationens sida, eller från dess anställda, agenter eller andra som agerar för den erkända organisationens räk ning, ska administrationen ha rätt till ekonomisk ersätt ning från den erkända organisationen, i den utsträckning domstolen slår fast att sagda personskada eller dödsfall vållats av den erkända organisationen. Medlemsstaterna får begränsa det högsta belopp som ska betalas av den erkända organisationen, men detta belopp får inte under stiga . iii)Om det till följd av en sjöolycka genom lagakraftvunnen dom eller skiljedomsförfarande fastställs att administra tionen har ett ersättningsansvar samt att den ska utge ersättning till de skadelidande för sakförlust eller sak skada, och det kan bevisas inför domstolen att förlusten eller skadan orsakats av en försumlig eller vårdslös hand ling eller underlåtelse från den erkända organisationens sida, eller från dess anställda, agenter eller andra som agerar för den erkända organisationens räkning, ska ad ministrationen ha rätt till ekonomisk ersättning från den erkända organisationen, i den utsträckning domstolen slår fast att sagda förlust eller skada vållats av den er kända organisationen. Medlemsstaterna får begränsa det högsta belopp som ska betalas av den erkända organisa tionen, men detta belopp får inte understiga . c)Bestämmelser om en regelbundet återkommande granskning som utförs av administrationen eller av ett opartiskt utom stående organ som har utsetts av administrationen och som avser de uppgifter som organisationerna utför för administ rationens räkning enligt artikel 9.1. d)Möjligheten att genomföra slumpvisa och ingående inspek tioner av fartygen. e)Bestämmelser om obligatorisk rapportering av väsentlig in formation om organisationernas klassade flotta, ändringar av fartygs klass, tillfälliga avstängningar och tillbakadraganden från klass. 3.I avtalet eller genom det likvärdiga rättsliga arrangemanget kan det krävas att den erkända organisationen har ett lokalt ombud på den medlemsstats territorium för vars räkning den utför de uppgifter som avses i artikel 3. Detta krav kan upp fyllas av ett lokalt ombud som är juridisk person enligt med lemsstatens lagar och som omfattas av de nationella domstolar nas behörighet. 4.Varje enskild medlemsstat ska förse kommissionen med exakta uppgifter om den arbetsförbindelse som har etablerats i enlighet med denna artikel. Kommissionen ska därefter meddela de andra medlemsstaterna om detta. 1.Kommissionen ska biträdas av kommittén för sjösäkerhet och förhindrande av förorening från fartyg (Coss), inrättad ge nom och rådets förordning (EG) nr 2099/2002 (1). 2.När det hänvisas till denna punkt ska artiklarna 5 och 7 i beslut /468/EG tillämpas, med beaktande av bestämmel serna i artikel 8 i det beslutet. Den tid som avses i artikel 5.6 i beslut /468/EG ska vara . (1) EGT L 324, 29.11.2002, s. 1. L 131/52 Europeiska unionens officiella tidning När det hänvisas till denna punkt ska artikel 5a.1–5a.4 och artikel 7 i beslut /468/EG tillämpas, med beaktande av bestämmelserna i artikel 8 i det beslutet. Detta direktiv får, utan att dess tillämpningsområde ut ökas, ändras i syfte att a)med avseende på tillämpningen av detta direktiv införliva senare ikraftträdda ändringar av de internationella konven tioner och tillhörande protokoll, koder och resolutioner som avses i artiklarna 2 d, 3.1 och 5.2, b)ändra de belopp som anges i artikel 5.2 b ii och iii. Dessa åtgärder, som avser att ändra icke väsentliga delar i detta direktiv, ska antas i enlighet med det föreskrivande förfarande med kontroll som avses i artikel 6.3. När nya instrument eller protokoll till de internationella konventioner som avses i artikel 2 d antas ska rådet, på förslag av kommissionen samt med hänsyn till medlemsstaternas par lamentariska förfaranden och relevanta förfaranden inom IMO, besluta om närmare arrangemang för ratificering av dessa nya instrument eller protokoll, och säkerställa att de till lämpas enhetligt och i medlemsstaterna. Ändringarna av de internationella instrument som avses i arti kel 2 d och artikel 5 får undantas från detta direktivs tillämp ningsområde i enlighet med artikel 5 i förordning (EG) nr 2099/2002. Trots de minimikriterier som anges i bilaga I till förordning (EG) nr 391/2009 får en medlemsstat, om den anser att en erkänd organisation kan bemyndigas att för dess räkning utföra de uppgifter som anges i artikel 3, tillfälligt dra in eller återkalla ett bemyndigande. I ett sådant fall ska medlemsstaten utan dröjsmål underrätta kommissionen och de andra medlems staterna om sitt beslut och ange de skäl som ligger till grund för beslutet. 1.Varje medlemsstat ska försäkra sig om att de erkända organisationer som utför uppdrag för dess räkning enligt arti kel 3.2 på ett effektivt sätt utför de uppgifter som avses i den artikeln till belåtenhet för dess behöriga administration. 2.För att utföra den uppgift som avses i punkt 1, ska varje medlemsstat, åtminstone , kontrollera alla erkända organisationer som utför uppgifter för dess räkning och ska tillhandahålla de andra medlemsstaterna och kommissionen en rapport om resultaten från dessa kontroller året då kontrollerna utfördes. När medlemsstaterna i egenskap av hamnstater utövar sina in spektionsrättigheter och inspektionsförpliktelser och upptäcker att erkända organisationer som agerar för en flaggstats räkning har utfärdat giltiga föreskrivna certifikat till ett fartyg som inte uppfyller de relevanta kraven i de internationella konventio nerna eller att ett fartyg med ett giltigt klasscertifikat har någon brist med avseende på de punkter som certifikatet omfattar, ska de rapportera detta till kommissionen och övriga medlemsstater samt underrätta den berörda flaggstaten. Endast fall med fartyg som utgör ett allvarligt hot mot säkerheten och miljön eller som uppvisar tecken på särskild försumlighet hos de erkända organisationerna ska rapporteras i enlighet med denna artikel. Den berörda erkända organisationen ska underrättas om fallet vid tiden för den första inspektionen så att den kan vidta lämpliga uppföljningsåtgärder. 1.Varje medlemsstat ska säkerställa att fartyg som seglar under dess flagg är konstruerade, byggda, utrustade och under hållna i enlighet med en erkänd organisations regler och för faranden beträffande skrov, maskineri samt el- och kontrollin stallationer. 2.En medlemsstat kan besluta att använda sådana regler som den anser vara likvärdiga med en erkänd organisations regler och förfaranden endast om den anmäler dem till kommissionen i överensstämmelse med förfarandet i direktiv 98/34/EG och till de andra medlemsstaterna, samt förutsatt att ingen annan medlemsstat eller kommissionen har invänd ningar mot dem och att de befinns vara likvärdiga i enlighet med det föreskrivande förfarande som avses i artikel 6.2 i detta direktiv. Medlemsstaterna ska samarbeta med de erkända organisa tioner de har bemyndigat i utformningen av organisationens regler och förfaranden. De ska samråda med de erkända orga nisationerna för att uppnå en enhetlig tolkning av de interna konventionerna. Kommissionen ska informera och rådet om hur genomförandet av detta direktiv fortgår i medlemsstaterna. Europeiska unionens officiella tidning L 131/53 Medlemsstaterna ska sätta i kraft de lagar och andra för fattningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv . De ska genast underrätta kommissionen om detta. När en medlemsstat antar dessa bestämmelser ska de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvis ning när de offentliggörs. De ska även innehålla en uppgift om att hänvisningar i befintliga lagar och andra författningar till de direktiv som upphävts genom detta direktiv ska anses som hänvisningar till detta direktiv. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen ska göras ska varje medlemsstat själv utfärda. Medlemsstaterna ska till kommissionen överlämna tex terna till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv. Direktiv /57/EG, i dess lydelse enligt de direktiv som anges i bilaga I del A, ska upphöra att gälla med verkan , dock utan att det påverkar medlemsstaternas skyldigheter när det gäller den tidsfrist för införlivande i natio nell lagstiftning av dessa direktiv som anges i bilaga I del B. Hänvisningar till de upphävda direktiven ska anses som hänvis ningar till det här direktivet och ska läsas i enlighet med jäm förelsetabellen i bilaga II. Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning. Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna. L 131/54 Europeiska unionens officiella tidning Upphävt direktiv med dess ändringar (som det hänvisas till i artikel 14) Rådets direktiv /57/EG EGT L 319, 12.12.1994, s. 20 Kommissionens direktiv /58/EG EGT L 274, 7.10.1997, s. 8 och rådets direktiv /105/EG EGT L 19, 22.1.2002, s. 9 och rådets direktiv /84/EG EGT L 324, 29.11.2002, s. 53 Tidsfrister för införlivande i nationell rätt (som det hänvisas till i artikel 14) 94/57/EG 97/58/EG 2001/105/EG 2002/84/EG Europeiska unionens officiella tidning L 131/55 Direktiv /57/EG Förordning (EG) nr 000/2009 Artikel 4.2, 4.3 och 4.4 Artikel 6.1, 6.2, 6.3 och 6.4 Artikel 5.1, 5.2, 5.3 och 5.4 Artikel 7.1 första stycket a Artikel 7.1 första stycket b Artikel 7.1 andra stycket Artikel 13.1 andra stycket Artikel 10.1 a, b och c, 10.2, 10.3 och Artikel 11.1 och 11.2 Artikel 9.1 och 9.2 L 131/56 Europeiska unionens officiella tidning Direktiv /57/EG Förordning (EG) nr 000/2009 Artikel 11.3 och 11.4 Artikel 8.1 och 8.2 Artikel 11.1 och 11.2 Artikel 10.1 och 10.2 Artikel 10.6 första, andra, tredje och Artikel 10.6 fjärde stycket Europeiska unionens officiella tidning L 131/11 OCH RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 391/2009 av om gemensamma regler och standarder för organisationer som utför inspektioner och utövar tillsyn av fartyg (Text av betydelse för EES) OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 80.2, med beaktande av kommissionens förslag, med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommit téns yttrande (1), med beaktande av yttrande (2), i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget, mot bak grund av det gemensamma utkast som förlikningskommittén godkände (3), och av följande skäl: (1)Rådets direktiv /57/EG av om gemensamma regler och standarder för organisationer som utför inspektioner och utövar tillsyn av fartyg och för sjöfartsadministrationernas verksamhet i förbindelse därmed (4) har ändrats på väsentliga punkter. Eftersom ytterligare ändringar ska göras bör direktivet omarbetas av tydlighetsskäl. (2)Med hänsyn till arten av bestämmelser i direktiv /57/EG förefaller det lämpligt att dessa omarbetas i form av två olika gemenskapsrättsakter, nämligen ett di rektiv och en förordning. (1) EUT C 318, 23.12.2006, s. 195. (2) EUT C 229, 22.9.2006, s. 38. (3) yttrande av (EUT C 74 E, 20.3.2008, s. 632), rådets gemensamma ståndpunkt av (EUT C 190 E, 29.7.2008, s. 1), stånd punkt av (ännu ej offentliggjord i EUT), rådets beslut av och lag stiftningsresolution av (ännu ej offentliggjord i EUT). (4) EGT L 319, 12.12.1994, s. 20. (3)Organisationer som inspekterar och besiktigar fartyg bör kunna erbjuda sina tjänster i hela gemenskapen under konkurrens, som de olika organisationernas tjänster ger ett likvärdigt säkerhets- och miljöskydd. De nödvändiga branschstandarderna bör alltså vara enhetliga och tillämpas i hela gemenskapen. (4)Detta mål bör eftersträvas genom åtgärder som på ett adekvat sätt ansluter sig till arbetet inom Internationella sjöfartsorganisationen (IMO) och där så är lämpligt byg ger vidare på och kompletterar detta. Medlemsstaterna och kommissionen bör dessutom främja IMO:s utarbe tande av en internationell kod för erkända organisationer. (5)Det bör fastställas minimikriterier för erkännande av or ganisationer i syfte att öka säkerheten på och förhindra förorening från fartyg. Minimikriterierna i direktiv /57/EG bör därför stärkas. (6)För att bevilja ett första erkännande till organisationer som önskar bli bemyndigade att agera för medlemssta ternas räkning kan efterlevnaden av de minimikriterier som fastställs i denna förordning bedömas effektivare på ett harmoniserat och centraliserat sätt av kommissio nen tillsammans med de medlemsstater som begär erkän nandet. (7)Bara organisationer med en viss prestationsnivå i fråga om kvalitet och säkerhet bör erkännas. Omfattningen av detta erkännande bör motsvara och fortlöpande anpassas till den berörda organisationens aktuella kapacitet. Erkän nandet bör även ta hänsyn till erkända organisationers olika rättsliga status och bolagsform som en fortsatt enhetlig tillämpning av de minimikriterier som fastställs i denna förordning säkerställs liksom effektivi teten i gemenskapens kontrollverksamhet. Oberoende av bolagsformen bör den organisation som erkänns tillhan dahålla tjänster över hela världen och dess rättsliga en heter omfattas av globalt solidariskt ansvar. (8)De åtgärder som är nödvändiga för att genomföra denna förordning bör antas i enlighet med rådets beslut /468/EG av om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens ge nomförandebefogenheter (5). (5) EGT L 184, , s. 23. L 131/12 Europeiska unionens officiella tidning (9)Kommissionen bör särskilt ges befogenhet att ändra denna förordning för att inkorporera senare ändringar av internationella konventioner, protokoll, koder och re solutioner med anknytning till förordningen, för att upp datera minimikriterierna i bilaga I och för att anta krite rier för mätning av effektiviteten i de regler och förfar anden som tillämpas av de erkända organisationerna, liksom dessas insatser vad gäller säkerhet hos och för hindrande av föroreningar från de av dem klassificerade fartygen. Eftersom dessa åtgärder har en allmän räckvidd och avser att ändra icke väsentliga delar av denna för ordning, bland annat genom att komplettera den med nya icke väsentliga delar, måste de antas i enlighet med det föreskrivande förfarandet med kontroll i artikel 5a i beslut /468/EG. (10)Det är ytterst viktigt att åtgärder kan vidtas snabbt, ef fektivt och proportionellt när en erkänd organisation un derlåter att fullgöra sina förpliktelser. I första hand bör man sträva efter att på ett tidigt stadium åtgärda de brister som kan utgöra ett hot mot säkerheten eller mil jön. Kommissionen bör därför ges befogenhet att ålägga en erkänd organisation att vidta nödvändiga förebyg gande eller avhjälpande åtgärder, och bör kunna besluta om tvångsmedel i form av böter och vite. Kommissionen bör utöva denna befogenhet på ett sätt som är förenligt med grundläggande rättigheter och bör säkerställa orga nisationens möjlighet att yttra sig under hela förfarandet. (11)I enlighet med den gemenskapsomfattande metoden måste beslutet att återkalla erkännandet av en organisa tion som inte fullgör skyldigheterna i denna förordning, om ovannämnda åtgärder inte visar sig vara verknings fulla, eller om organisationen på annat sätt utgör ett oacceptabelt hot mot säkerhet eller miljö, fattas på ge menskapsnivå, och därför av kommissionen i enlighet med ett kommittéförfarande. (12)Den fortlöpande övervakning i efterhand av erkända or ganisationer som görs för att bedöma huruvida de följer denna förordning kan genomföras effektivare om den harmoniseras och centraliseras. Det är därför lämpligt att denna uppgift anförtros kommissionen och den med lemsstat som begär erkännandet, och att dessa får agera för gemenskapens räkning. (13)För att kunna kontrollera att organisationerna uppfyller minimikriterierna enligt denna förordning i fråga om alla fartyg i deras respektive klass måste kommissionens in spektörer få tillträde till fartyg och tillgång till fartygs handlingar, oavsett fartygets flagg, som en del av över vakningen av erkända organisationers verksamhet. (14)Säkerheten på de fartyg som en erkänd organisation in spekterar och certifierar är avhängig organisationens för måga att snabbt upptäcka och åtgärda brister i sina reg ler, förfaranden och interna kontroller. Denna förmåga bör förbättras genom inrättande av en av kommersiella och politiska intressen oberoende enhet för kvalitetsbe dömning och certifiering, som kan föreslå gemensamma åtgärder avsedda att förbättra samtliga erkända organisa tioner och skapa ett givande samarbete med kommissio nen. (15)De erkända organisationernas regler och förfaranden är en viktig faktor när det gäller att öka säkerheten och förhindra olyckor och förorening. De erkända organisa tionerna har inlett ett arbete som bör leda till harmoni sering av deras regler och förfaranden. Detta arbete bör uppmuntras och stödjas genom gemenskapslagstiftning, eftersom det bör ha en positiv inverkan både på sjösäker heten och på den europeiska varvsindustrins konkurrens kraft. (16)Harmoniseringen av de erkända organisationernas regler för konstruktion, byggande och periodisk besiktning av handelsfartyg är en fortgående process. Skyldigheten att ha en uppsättning egna regler eller en demonstrerad för måga till att ha egna regler bör därför ses inom ramen för harmoniseringsprocessen och bör inte utgöra ett hin der för den verksamhet som bedrivs av erkända organi sationer eller potentiella kandidater för erkännande. (17)Erkända organisationer bör åläggas att uppdatera och konsekvent genomföra sina tekniska standarder för att harmonisera säkerhetsreglerna och säkerställa att interna regler genomförs enhetligt inom gemenskapen. I de fall organisationernas tekniska standarder är identiska eller mycket lika bör man i fall då detta är möjligt över väga ett ömsesidigt erkännande av certifikat för material, utrustning och komponenter, med de mest krävande och strängaste standarderna som referens. (18)Medan varje erkänd organisation i princip bör hållas en samt och uteslutande ansvarig för de delar som den cer tifierar, bör erkända organisationers och tillverkares er sättningsansvar alltefter omständigheterna följa överens komna villkor eller tillämplig lag i varje enskilt fall. (19)Eftersom öppenhet och informationsutbyte mellan be rörda parter samt allmänhetens rätt till tillgång till infor mation är av grundläggande vikt för att förhindra olyckor till sjöss bör de erkända organisationerna överlämna all relevant lagstadgad information om de klassade fartygens skick till de myndigheter som utför hamnstatskontrollen och göra den tillgänglig för allmänheten. Europeiska unionens officiella tidning L 131/13 (20)I syfte att förhindra att fartyg övergår från en klass till en annan för att undvika att utföra nödvändiga reparationer bör de erkända organisationerna sinsemellan utbyta all relevant information om de ifrågavarande fartygens skick och, om det är nödvändigt, kontakta flaggstaten. (21)Skyddet av immateriella rättigheter tillhörande sjöfartsak törer inbegripet skeppsvarv, tillhandahållare av utrustning och redare bör inte hindra normala affärstransaktioner och i kontrakt överenskomna tjänster mellan dessa par ter. (22)Europeiska sjösäkerhetsbyrån (Emsa), inrättad genom Eu ropaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1406/2002 (1), bör ge det stöd som behövs för tillämp ning av denna förordning. (23)Eftersom målet för denna förordning, nämligen att fast ställa åtgärder som ska följas av organisationer som an svarar för inspektion, besiktning och certifiering av fartyg i trafik i gemenskapen, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna och det därför, på grund av åtgärdens omfattning, bättre kan uppnås på gemenskaps nivå, kan gemenskapen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål. (24)Åtgärder som ska följas av medlemsstaterna i deras för hållande till de organisationer som utför inspektioner och utövar tillsyn av fartyg fastställs i och rådets direktiv /15/EG av om gemensamma regler och standarder för organisationer som utför inspektioner och utövar tillsyn av fartyg och för sjöfartsadministrationernas verksamhet i förbindelse därmed (2). HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. I denna förordning fastställs åtgärder som ska följas av organi sationer som ansvarar för inspektion, besiktning och certifiering av fartyg, för uppfyllande av de internationella konventionerna om säkerheten till sjöss och förhindrande av havsförorening, som friheten att tillhandahålla tjänster främjas. Detta omfattar utarbetandet och genomförandet av säkerhetskrav för skrov, maskineri samt el- och kontrollinstallationer på fartyg som omfattas av de internationella konventionerna. (1) EGT L 208, , s. 1. (2) Se sidan 47 i detta nummer av EUT. I denna förordning gäller följande definitioner: a)fartyg: fartyg som omfattas av de internationella konventio nerna. b)internationella konventioner: den internationella konventionen om säkerhet för människoliv till sjöss av (Solas 74) utom kapitel XI-2 i dess bilaga, den inter nationella lastlinjekonventionen av och den internationella konventionen till förhindrande av förorening från fartyg av (Marpol), inklusive protokoll och ändringar till dessa, samt därmed förknippade koder av tvingande karaktär i alla medlemsstater, i uppdate rad version. c)organisation: en rättslig enhet, dess dotterbolag och andra organ under dess kontroll, som i samarbete eller enskilt utför uppgifter som omfattas av denna förordnings tillämpnings område. d)kontroll: vid tillämpningen av c avses med kontroll rättigheter, avtal eller andra rättsliga eller praktiska medel som enskilt eller i kombination ger möjlighet att utöva ett avgörande inflytande över en juridisk person eller bemyndigar en juri disk person att utföra uppgifter som omfattas av denna för ordnings tillämpningsområde. e)erkänd organisation: en organisation som har erkänts i enlighet med denna förordning. f)bemyndigande: ett förfarande genom vilket en medlemsstat ger ett bemyndigande eller delegerar befogenheter till en erkänd organisation. g)föreskrivet certifikat: ett certifikat utfärdat av en flaggstat eller på dess vägnar i enlighet med internationella konventioner. h)regler och förfaranden: de krav som en erkänd organisation ställer på hur fartygen ska vara konstruerade, byggda, utrus tade, underhållna och besiktigade. i)klasscertifikat: ett av en erkänd organisation utfärdat dokument som intygar ett fartygs lämplighet för en viss användning eller tjänst i enlighet med de regler och förfaranden som organisationen har fastställt och offentliggjort. j)hemvist: det ställe där en organisation har sitt huvudsäte, huvudkontor eller sin huvudsakliga verksamhet. L 131/14 Europeiska unionens officiella tidning