sou · GZB351 · 2011-06-13 00:00:00 — Bor med pappa, mer än halva tiden Barn som bor ihop med båda sina föräldrar och barn som bor mest med sin mamma är de som oftast känner sig spända och nervösa. Flickor upplever detta oftare än pojkar. Barn som bor mest med sin pappa och styvmamma, känner sig inte lika ofta spända och ner- vösa. När barnen blivit äldre är det de växelvist boende barnen som svarar att de är minst spända och nervösa. Diagram 5 Andel som ofta är spänd och nervös, procent Bor med mamma och pappa Bor lika mycket hos mamma och pappa Bor med mamma, mer än halva tiden Bor med pappa, mer än halva tiden Barn med särlevande föräldrar Det är vanligast att ha någon fritidsaktivitet för barn som bor ihop med båda sina föräldrar och det är nästan lika vanligt bland barn som bor växelvis hos föräldrarna. Barn som bor mest hos en föräl- der har inte lika ofta en fritidsaktivitet. Detta gäller både de yngre och de äldre barnen. Flickor har oftare fritidsaktiviteter än pojkar. Ett undantag är då barn bor mest hos pappa, i dessa hushåll är mönstret det omvända och det är vanligare att pojkar har en fritids- aktivitet än flickor. Att barnet bor med en styvförälder verkar inte betyda så mycket för omfattningen av fritidsaktiviteter förutom i de fall då barnet bor mest med sin pappa. Barn som bor med sin pappa och en styv- mamma har oftare en fritidsaktivitet än de barn som inte bor med en styvmamma. Gjort någon fritidsaktivitet, procent Bor med mamma och pappa Bor lika mycket hos mamma och pappa Bor med mamma, mer än halva tiden Bor med pappa, mer än halva tiden De följande två tabellerna visar hur ofta barnen träffar kompisar. Första tabellen visar hur ofta man är hemma hos kompisar, den andra hur ofta man har kompisar hemma hos sig. Det framgår att mycket av fritiden ägnas åt kompisar. Ofta träffas man hemma hos varandra. Det är ingen större skillnad mellan olika hushållstyper, utan drygt fyra av fem är hemma hos sina kompisar minst en gång . Trots att det inte framgår av tabellen kan det även näm- nas att en styvförälder gör att andelen som är hemma hos kompisar ökar och det är då mer vanligt än för barn som bor med båda sina föräldrar eller växelvis hos dem. Detta är allra tydligast för barn som bor med en styvmamma. Det finns skillnad mellan flickor och pojkar. Det är lika vanligt att pojkar och flickor som bor med mamma och pappa är hemma hos kompisar. Däremot är pojkar som har särlevande föräldrar mer sällan hemma hos kompisar än andra barn. SOU 2011:51 Barn med särlevande föräldrar Är hemma hos kompisar minst , procent Bor med mamma och pappa Bor lika mycket hos mamma och pappa Bor med mamma, mer än halva tiden Bor med pappa, mer än halva tiden Ett liknande mönster finns när barnen får frågan om hur ofta de har kompisar hemma hos sig. För de barn som bor mest med en av sina föräldrar är det vanligare att inte ha kompisar hemma. Detta gäller både yngre och äldre barn. Att bo med båda föräldrar eller lika mycket hos båda ökar sannolikheten att ha kompisar hemma på besök. Att ha en styvförälder, i synnerhet en styvpappa, ökar andelen som har kompisar hemma. Tabell 5 Hur vanligt är det att barnen har kompisar hemma hos sig minst , procent Bor med mamma och pappa Bor lika mycket hos mamma och pappa Bor med mamma, mer än halva tiden Bor med pappa, mer än halva tiden 6.3.3Tillgång till teknik, eget rum och pengar Tabell 6 nedan visar tydligt att barn som mest bor med sin pappa i mycket högre grad har en egen dator. Även barn som enbart bor med sin mamma har oftare en egen dator än de barn som bor med båda sina föräldrar eller växelvis hos dem. Det är vanligare att bar- nen har egen dator om de har en styvförälder, med undantag för de barn som bor mest med sin mamma. Det är mycket vanligare att pojkar har en egen dator i alla hushållstyper och datorinnehavet är även högre hos äldre barn. av barnen har en egen dator då de är och i denna ålder är det inte längre så stor skillnad mellan olika hushållstyper som för de yngre barnen. Barn med särlevande föräldrar SOU 2011:51 Barn som har egen dator, procent Bor med mamma och Bor lika mycket hos Bor med mamma, mer än halva tiden Bor med pappa, mer De allra flesta barn har en egen mobiltelefon. Barn som har sär- levande föräldrar har i högre utsträckning mobiltelefon än barn som bor med båda sina föräldrar. Barn som bor lika mycket hos båda sina föräldrar eller som bor mest med sin mamma får mobil- telefon tidigare än de barn som bor med båda sina föräldrar eller som bor mest hos sin pappa. För de senare grupperna ökar andelen med åldern och vid 15 till har av de barn som bor med båda föräldrarna och mest med sin pappa mobiltelefon. I de båda andra grupperna är det som inte har mobiltelefon. Flickor har mobiltelefon i högre utsträckning än pojkar, detsamma gäller för äldre barn jämfört med yngre barn. Diagram 6 Har egen mobiltelefon, procent Bor med mamma och pappa Bor lika mycket hos mamma och pappa Bor med mamma, mer än halva tiden Bor med pappa, mer än halva tiden Barn med särlevande föräldrar Diagrammet nedan visar att de flesta barn har ett eget rum. När barnen blir äldre ökar också andelen med eget rum. De barn som bor med båda sina föräldrar har ett eget rum tidigare än barn som har särlevande föräldrar. När barnen blir äldre är det enbart de som bor mest hos sin mamma som inte lika ofta har ett eget rum oavsett kön. Det är vanligare bland barn med styvföräldrar att ha ett eget rum än för barn som har särlevande föräldrar utan styvföräldrar, detta går dock inte att utläsa av nedanstående diagram. Diagram 7 Andel med eget rum, procent Bor med mamma och pappa Bor lika mycket hos mamma och pappa Bor med mamma, mer än halva tiden Bor med pappa, mer än halva tiden Barn som har särlevande föräldrar upplever oftare att de inte har haft råd med något än barn som bor med båda sina föräldrar. Allra vanligast är det för de barn som bor mest med sin mamma. För barn som bor med sin pappa finns det en skillnad beroende på om det finns en styvförälder och inte. En större andel av barn med en styvmamma har inte haft råd att köpa något de velat ha eller följa med kompisar. I undersök- ning3 framkom liknande mönster då niondeklassare svarade på frå- gan: Hade du tillräckligt med pengar för att kunna göra samma saker som dina kompisar ? av niondeklas- sarna som bor med mamma och pappa svarade inte alls eller sällan, motsvarande andel var bland dem som bodde växelvis och bland dem som enbart bodde med en förälder. 3 nationella undersökning bland samtliga sjätte- och niondeklassare . Resultatet presenteras på webbplats Barn med särlevande föräldrar Diagram 8 Andel som inte haft råd att köpa något de velat ha eller inte haft råd att följa med kompisar, procent Bor med mamma och pappa Bor lika mycket hos mamma och pappa Bor med mamma, mer än halva tiden Bor med pappa, mer än halva tiden Det är nästan dubbelt så vanligt att barn som bor hos sin mamma inte kan skaffa fram än barn som bor med båda sina föräldrar. Att det är vanligare för barn boende mest hos mamma är genomgående oavsett barnets ålder, kön eller om det finns en styv- förälder i hushållet. Risken att inte få fram detta belopp är minst om barnet bor med sin pappa och en styvmamma. Generellt är det barn som bor mest med sin pappa som lättast kan skaffa fram . Diagram 9 Andel som inte har möjlighet att skaffa fram , procent Bor med mamma och pappa Bor lika mycket hos mamma och pappa Bor med mamma, mer än halva tiden Bor med pappa, mer än halva tiden Barn med särlevande föräldrar En majoritet av barnen får veckopeng, allra vanligast är det bland barn som bor lika mycket hos båda föräldrarna. Att inte få pengar alls är ovanligt, av barnen har det så. I de familjer där det finns mer än en vuxen är det vanligare med veckopeng än i familjer med enbart en vuxen där det relativt sett är fler som får pengar vid behov. Eventuella styvföräldrar går dock inte att se i det presenterade diagrammet. För barn som bor hos sin pappa är det mer vanligt att de får pengar vid behov, det gäller oavsett kön, ålder eller om det finns styvföräldrar. Det stämmer väl överens med att barn som bor mest med sin pappa också oftare kan skaffa fram . Diagram 10 Andel som har veckopeng, får pengar vid behov och inte får några pengar, procent Bor med mamma och pappa Bor lika mycket hos mamma och pappa Bor med mamma, mer än halva tiden Bor med pappa, mer än halva tiden 6.3.4Relationen till de vuxna De allra flesta barnen tycker att deras mamma har tid med dem. I alla hushållstyper, förutom i de hushåll där barnen bor mest hos pappa, tycker barnen oftare att mamma har tid i jämförelse med att pappa har tid. Barn som bor mest hos sin pappa tycker något oftare att pappa har tid för dem än mamma. Barn som bor växelvis hos föräldrarna är de som oftast anser att både mamma och pappa har Barn med särlevande föräldrar tid för dem. Barn som bor mest hos mamma anser i minst grad att pappa har tid med dem. Pappor som bor ihop med barnets mamma anses mer sällan än andra pappor som bor med sina barn ha tid för barnen. Trettio pro- cent av barnen som bor mest med sin mamma tycker att pappa inte har tid med dem. Bland barn som bor ihop med båda föräldrarna tycker femton procent av barnen att deras pappa inte har tid med dem. Av barnens svar kan man utläsa att mammor generellt har mer tid för sina barn oavsett i vilken utsträckning de bor med mamma, medan för barnen kan det ge mer tid med pappa när föräldrarna separerar än när de bor ihop under förutsättning att de minst bor halva tiden med pappan. Diagram 11 Andel som anser att mamma och pappa har tid, procent Bor med mamma och Bor lika mycket hos Bor med mamma, mer Bor med pappa, mer än Liksom av föregående diagram framgår att de flesta barn anser att deras mamma har tid med dem. Den grupp som i lägst grad tycker att mamma har tid är flickor som bor mest hos sin pappa. Flickorna tycker oftare än pojkarna att deras pappa inte har tid, förutom de flickor som bor mest med sin pappa. De flickor som i högre grad tycker att deras pappa inte har tid är flickor som bor mest med sin mamma. Av dessa flickor tycker att deras pappa har tid med dem. Även pojkar som bor mest med sin mamma tycker oftare att deras pappa inte har tid med dem. SOU 2011:51 Barn med särlevande föräldrar Diagram 12 Föräldrar har tid fördelat på flickor och pojkar, procent Mamma har tid Pappa har tid Barn med särlevande föräldrar tycker oftare att mamma har tid med dem när det inte finns någon styvpappa. Motsvarande mönster finns inte hos de barn som bor med en styvmamma. De flesta barn som bor med en styvförälder tycker att styvföräldern har tid med dem. Diagram 13 Andel av barnen som svarat att föräldrarna/styvföräldrarna har tid med dem, procent Utan styvförälder Med styvförälder Utan styvförälder Med styvförälder Bor lika mycket hos mamma och pappa Bor med mamma, mer än halva tiden Bor med pappa, mer än halva tiden Barn med särlevande föräldrar Barn kommer oftare överens med sin mamma än med sin pappa, förutom de barn som bor mest med sin pappa. Barn som bor mest hos en förälder kommer oftare bäst överens med den förälder som barnet bor hos. Detta mönster är tydligare bland de äldre barnen än de yngre, vilket inte visas i det presenterade diagrammet. Diagram 14 Andel av barnen som tycker att de kommer överens med föräldrarna, procent Bor med mamma och Bor lika mycket hos Bor med mamma, mer Bor med pappa, mer än För barn som bor mest med sin pappa är det vanligare bland flickor än bland pojkar att de inte kommer överens med sin mamma. Poj- kar tycker oftare än flickor att de kommer överens med sin pappa. Undantaget är de flickor som bor mest med sin pappa. Nästan alla dessa flickor tycker att de kommer överens med sin pappa. Barn med särlevande föräldrar Diagram 15 Barnen anser att de kommer överens med mamma och pappa fördelat på flickor och pojkar, procent De allra flesta barn kommer överens med sina styvföräldrar. Även om diagrammen inte visar skillnaden avseende om barnen bor med styvföräldrar kan nämnas att av de barn som bor växelvis hos för- äldrarna anser att de kommer överens med sin styvför- älder. Av de barn som bor mest med sin mamma anser att de kommer överens med sin styvpappa. Av barnen som bor mest hos sin pappa och har en styvmamma är det som säger sig komma överens med sin styvmamma. 7.1Beskrivning av barns boende hos särlevande föräldrar 7.1.1Utveckling av barns boende i ett längre perspektiv Den viktigaste påverkansfaktorn för särlevande föräldrars förut- sättningar att samarbeta kring frågor som rör omsorg och ansvar för barnet är sannolikt hos vilken förälder och i vilken omfattning barnet bor hos föräldern. Detta torde särskilt gälla fördelningen av försörjningsansvaret för barnet eftersom det mest förekommande och mest praktiska när barn bor eller vistas hos båda sina föräldrar, borde vara att var och en av dem ansvarar för de löpande kostnader som uppstår i vardagen när föräldern har barnet hos sig. Även om de flesta barn med särlevande föräldrar bor tillsam- mans med endast en av föräldrarna har det blivit alltmer vanligt att barn bor varaktigt hos båda sina föräldrar, dvs. de är växelvis boende. I nedanstående avsnitt kommer därför förhållandevis stort fokus finnas på det växelvisa boendet som i många aspekter är en relativt ny företeelse och vars konsekvenser vi ännu inte vet så mycket om. Det växelvisa boendet tar inte enbart sikte på en boendeuppdelning där barnet tillbringar mer eller mindre exakt halva tiden hos respektive förälder, utan snarare det faktum att båda föräldrarna då har ett omsorgsansvar för barnet och ansvar för att tillgodose barnets behov när det vistas hos dem. När barnet bor hos båda föräldrarna är det nödvändigt att de kan samarbeta kring både stora och små frågor som rör barnets situation. Ju mer föräldrarna delar på omsorgsansvaret för barnet, desto större krav ställs på deras förmåga att kunna samarbeta. Detta ökar också kravet på ett fungerande samarbete dem emellan. Det är därför viktigt att tydliggöra vilka faktorer kring boendet som underlättar eller försvårar föräldrarnas samarbete. Se mer om sådana aspekter i kapitel 9 nedan om Föräldrasamarbete i frågor som rör barnet. Att barn inte bor tillsammans med båda sina föräldrar är inget nytt fenomen; även förekom det att barn endast bodde med en av sina föräldrar även om orsakerna till detta var andra än . var det t.ex. mer vanligt med en föräl- ders dödsfall men relativt ovanligt med separationer – är situ- ationen snarare den omvända. Övriga orsaker till att barnet inte bor med båda sina föräldrar kan också vara att barnet är placerat i fos- terhem eller att föräldrarna aldrig har bott tillsammans. var det dessutom vanligare att ungdomar flyttade hem- ifrån när de var i 16–17-årsåldern.1 Diagram 1 Orsak till att inte växa upp med båda föräldrar, 1916–2009 Källa: SCB, Undersökningarna om levnadsförhållanden –1985 för 16-åringar samt Barn och deras familjer 1999 och 2009 för 17-åringar. En av anledningarna till att barn inte bor med båda sina föräldrar är att föräldrarna aldrig har bott tillsammans. Detta har blivit mer vanligt efter . Att barnets föräldrar aldrig har levt till- sammans påverkar sannolikt deras möjligheter att kunna samarbeta på ett bra sätt. 1 –1925 hade t.ex. av alla 16- och 17-åringar flyttat hemifrån. Diagram 2 Andel barn 16–vars föräldrar aldrig bott tillsammans 1916–2009 Källa: SCB, Undersökningarna om levnadsförhållanden –1985 för 16-åringar samt Barn och deras familjer 1999 och 2009 för 17-åringar. Även det faktum att jämställdheten i samhället har ökat och att sär- levande föräldrar i större utsträckning delar på omsorgsansvaret för barnet, har påverkat barnets boendeförhållanden. Statistik baserad på barns folkbokföring visar tydliga tendenser på att barn i allt större utsträckning bor hos sin pappa efter en separation. Se mer om detta under avsnitt 7.4.2 Varför ökar växelvis boende? 7.1.2Barns boende och vistelse hos föräldrarna i ett kortare perspektiv Hur barnets boende ser ut när dess föräldrar inte lever tillsammans kan variera på många olika sätt och i samma utsträckning som det finns olika typer av särlevandehushåll finns det också olika boen- deförhållanden för barnet. Hårddraget kan det dock sägas att sär- levande föräldrar i huvudsak gör valet mellan två olika boendesitu- ationer för sitt barn. I det ena fallet bor barnet merparten av tiden hos en av föräldrarna och har i olika utsträckning umgänge med den andra föräldern. I det andra fallet bor barnet ungefär halva tiden hos vardera föräldern, ofta beskrivet som ett växelvis boende. Enligt SCB:s undersökning Jämställt föräldraskap bodde i genomsnitt av barn med särlevande föräldrar antingen växelvis hos båda föräldrarna () eller med den andra föräldern (). bodde enbart hos en av föräldrarna varav en majoritet av dessa barn bodde med sin mamma. Dessa uppgifter är relativt lika de som framkom av Försäkrings- kassans enkätstudie till särlevande föräldrar som också genomför- des under 20102. Där har dock så många som angett att deras barn bor ungefär lika mycket hos sina föräldrar. Att siffran varierar mellan olika undersökningar kan delvis bero på att frågan om barnets boende är formulerad på olika sätt samt att antalet respondenter varierar. I studien har (2 941 personer) uppgett att de är särlevande föräldrar då de inte bor ihop med föräldern till något eller några av sina barn . I enkätstudie har 2 000 särlevande föräldrar deltagit. I enkäten om Jämställt föräldraskap ställdes frå- gan om föräldrarna hade barnen halva tiden medan Försäkringskas- san frågade om de hade barnen ungefär halva tiden. Försäkringskas- san hade även en kontrollfråga där föräldrarna fick ange hur många dagar barnet bodde hos var och en av dem och då framkom att en del föräldrar uppgav att barnet bodde växelvis trots att det handlade om endast , vilket vanligtvis inte betraktas som växelvis boende enligt rättspraxis. I undersökning har man vänt sig till samtliga elever i årskurs 6 och 9. Resultatet från denna undersökning är i linje med de ovanstående. Av dessa elever uppgav att de bodde ungefär lika mycket hos mamma och pappa. Tabell 1 Boendeform för barn 0–med särlevande föräldrar enligt olika undersökningar, andel i procent, 2010 2010 åk 6 och 9 Bor alltid hos mamma Bor alltid hos pappa Bor mest hos mamma Bor mest hos pappa Bor ungefär halva tiden Källa: SCB, respektive . 2 , Socialförsäkringsrapport 2011:5, Särlevande föräldrar och deras barns boende och underhåll. slår fast att barnet har rätt till en god och nära kontakt med båda sina föräldrar. Efter en separation är det därför av stor vikt att båda föräldrarna har möjlighet att på lika villkor vara delaktiga och ansvara för barnets liv så att de kan fortsätta att ha ett gemensamt föräldraskap. Ett sätt att lösa detta är att barn bor väx- elvis hos båda föräldrarna och det kan också vara orsaken till att denna boendeform har blivit allt vanligare.3 Utvecklingen av det växelvisa boendet under visar en kraftig ökning av andel barn som bor varaktigt hos båda sina föräldrar. Andelen växelvis boende barn har enligt ULF-undersökningar ökat från att ha varit /85, till att vara 2006/07. Resultatet från SCB:s enkätundersökning Jämställt för- äldraskap är dock mer aktuell och är baserad på ett större urval än ULF-undersökningen. I studien har av föräldrarna angett att deras yngsta barn bor halva tiden hos respektive förälder.4 Dessa uppgifter styrks av Försäk- ringskassans och undersökningar. Diagram 3 Utveckling av andel barn som bor växelvis i procent enligt ULF- undersökningar 1984–2006 samt undersökningen Jämställt föräldraskap 2010 P r o c e n t Å r 1 9 8 4 -8 5 1 9 9 2 - 9 3 2 0 0 1 - 0 2 2 0 0 4 - 0 5 2 0 0 6 - 0 7 2 0 1 0 Källa: SCB, undersökningar om levnadsförhållanden () 1984–85 till 2006, SCB Jämställt föräldraskap 2010. 3Läs mer om orsaker till varför det växelvisa boendet har ökat under avsnitt 7.4.2 nedan. 4SCB:s återrapportering Jämställt föräldraskap, daterad , Social- departementets dnr S2009/4769/FST. Med stöd av enkätstudie om Särlevande föräldrar och deras barns boende och underhåll , har utredningen undersökt om resultatet för Jämställt föräldraskap skulle bli annorlunda p.g.a. att föräldrarna i SCB:s studie har blivit tillfrågade avseende det yngsta barnet. Ingen signifikant skillnad har dock kunnat visas. I enkätstudien som SCB genomfört på upp- drag av regeringen finns det en diskrepans mellan könen i vilken utsträckning de uppger att barnen bor växelvis; av mammorna uppger att barnet bor växelvis medan det är av fäderna.5 Samma obalans mellan könen kan man utläsa av föräld- rarnas svar om att barnet bor alltid hos mig eller bor alltid hos den andra. Det är många fler som svarat att barnet alltid bor hos dem än tvärtom. Detta kan bero på en överskattning av hur ofta barnet bor hos dem och vilket ansvar de själva tar, men det kan också vara en effekt av att det är enklare att svara på enkäten för de föräldrar som tar ett större ansvar jämfört med dem som aldrig har barnet hos sig. Sannolikt är det en kombination av de båda. Utifrån det stora antalet föräldrar som deltagit i studien påverkar dock detta inte de slutsatser som kan dras av undersökningen. Även studie uppvisar stora skillnader mellan mammors och pappors upplevelser av barnets boendeomfattning hos respektive förälder. Papporna anser generellt i den studien att barnet bor hos dem i större utsträckning än vad mamman anser. studie visar även att det är mycket vanligare att barn vars föräldrar aldrig har bott tillsammans, bor hos enbart en förälder. Utredningen anser att det framledes behövs bättre statistik med en tydligare definition av vad som avses med växelvis boende6. Av den befintliga statistiken är det tydligt att föräldrarna ibland har en annan definition och innebörd av boendet än vad den statistiska frågeställaren har haft. Vilken betydelse detta har för hur stor andel av föräldrarna som har angett att barnen bor växelvis är svårt att uttala sig om men utredningen anser att det är sannolikt att andelen barn som bor växelvis ligger någonstans mellan de två uppgifterna på som de nya enkätundersökningarna anger. Av tabellen nedan framgår att det är vanligast att bo med sin mamma för de allra yngsta och de allra äldsta barnen. Överhuvud- taget är det betydligt vanligare att alltid bo, eller att bo mest hos sin mamma, än någon annan boendeform. I genomsnitt bor av barnen på detta vis. Att bo mest eller alltid hos sin pappa är det som gör. När barnen är äldre verkar det vara vanligare att bo den mesta delen av tiden hos en av föräldrarna. 5Här bör det uppmärksammas att det inte är föräldrapar med gemensamma barn som svarat på enkäten. 6Se mer om utredningens överväganden i detta avseende i avsnitt 13.11. Tabell 2 Boendeform för barn med särlevande föräldrar enligt enkätstudie Jämställt föräldraskap*, andel i procent för olika åldersgrupper 2010 0–17 år 0–5 år 6–9 år 10–12 år 13–15 år 16–17 år Bor alltid hos mamma Bor alltid hos pappa Bor mest hos mamma Bor mest hos pappa Källa: Enkätstudien , 2010. * Tabellen är sammanställt utifrån en enkätfråga avseende det yngsta barnet. Med hjälp från har det dock framkommit att det inte finns några signifikanta skillnader om det yngsta barnet eller samtliga barn används. Eftersom det växelvisa boendet har ökat kraftigt är denna boendeform också vanligare bland dem som är nyseparerade. Annorlunda uttryckt ökar andelen barn som bor växelvis för att det i en större utsträckning har blivit en norm jämfört med tidigare. I studien framgår att av de barn vars föräldrar separerat bor växelvis. studie visar dessutom att bland de föräldrar som separerat har angett att de har barnen lika mycket. Tabell 3 Andel barn som bor växelvis utifrån tid , procent, Jämställt föräldraskap 2010 Vi bodde inte tillsammans när barnet föddes Källa: Enkäten Jämställt föräldraskap, , 2010. Tabell 4 nedan visar ur ett hushållsperspektiv att barn bor växelvis i olika utsträckning inom olika hushållstyper.