sou · GYB355 · 2011-01-01 00:00:00 — historiska kontexten, hur stereotyper kring romer vuxit fram och hur fördomar mot romer lever vidare från generation till generation samt legat till grund för den statliga politiken. Okunskapen, osynligheten och förnekelsen av de historiska övergrepp som romer utsatts för är bidragande orsaker till romers fortsatta marginalisering och utsatthet. En samlad bild av den behandling som olika romska grupper utsatts för och som dessutom sätts i relation till de mänskliga rättigheterna saknas dock. Kunskap om romer som finns tillgänglig bygger i huvudsak på majoritetens forskning och expertutlåtanden. Den romska historien berättad av romer saknas. Redan tidigt i sitt arbete uppmärksammade delegationen den ömsesidiga misstron mellan majoritetssamhället och romerna samt den strukturella diskrimineringen mot romer som ofta leder till kränkningar av romers mänskliga rättigheter. Delegationen diskuterade olika möjligheter att uppmärksamma statsmakternas historiska oförrätter mot romerna, som ett led i en process för att uppnå upprättelse för romerna och försoning mellan romerna och majoritetssamhället. En sådan process skulle även kunna bidra till att öka majoritetsbefolkningens kunskap och förståelse för romernas situation och belysa de tidigare statssanktionerade åtgärderna som ligger till grund för myndigheters agerande och romernas situation . Delegationen föreslår därför att en sannings- och inrättas för att kartlägga och dokumentera de övergrepp, försummelser och diskriminerande åtgärder som begåtts mot den romska minoriteten fram då ramkonvention om nationella minoriteter samt Europeiska stadgan om landsdels- och minoritetsspråk trädde ikraft. Särskild vikt bör läggas vid att belysa övergreppen och åtgärderna i förhållande till de internationella åtaganden som anslutit sig till vad gäller mänskliga rättigheter. En historisk analys av och dess betydelse för övergrepp mot romer i modern tid och framväxten av antiziganism ska ingå i uppdraget. The Swedish Delegation for Issues was appointed in January 2007 in order to investigate the situation for the minority in and propose reforms. The delegation decided to adopt a rights perspective, using as its base both the internationally recognized basic human rights and minority rights. The aim was to abandon the patron-client discourse all too often applied to issues with its view of as the other, and substitute it with a human rights discourse, evaluating whether or not in have full access to their rights. Indeed, they do not today. The minority of is estimated to 50.000, including five major groups defined by their respective period of arrival in . The number of has grown substantially during the past decades primarily because of immigration from new EU member states and from the wars in former . About half of the Swedish minority are represented by the Swedish Travellers, a group with roots in arriving in the 16th century, the rest arriving at later stages. Today, enjoy the status of being a national minority together with four other groups: the , the Swedish Finns, the Jews and the Tornedalers. Our investigation shows that today are almost completely excluded from mainstream society. does not allow for ethnic registration and thus we do not have any statistical base but have had to resort to in-depth interviews and other sources of information. Still, the picture comes out very clear: there is a strong, almost unbreakable pattern of social, economic and political exclusion and marginalization. 80 percent of adult are estimated to be unemployed. A majority of children do not complete primary school, very few continue to secondary school and even fewer reach university level. not uncommon among adult . Health problems start earlier, there are life style related health problems, health problems dating back from the times before were resident, and life expectancy is judged to be clearly below average. Living standards are lower than average. Children do not have full access to education in their mother tongue as stipulated in law, there is no or mentioning of as a national minority in school books. Adult who wish to complete their primary education can not do so because of financial restrictions in the study grant system. cultural institutions and media are few and with scarce resources and do not have a secure financial situation. The culture and language of Travellers is endangered, much because of the stigma connected with being a Traveller. are virtually absent from politics, their civil society organisations are weakly developed and they have no official representation as a minority, nor their own national organisation. Discrimination is rampant. Attitudes towards are more negative than towards any other group. They remain the most clearly discriminated group on the labour market at all stages: when they seek a job, during the interview, and in case they did get the job they risk losing it if their ethnicity becomes known. There is wide spread discrimination in the housing sector including when wish to rent apartments in public as well as privately owned houses and when they wish to buy apartments. are severely discriminated in public spaces such as shops, restaurants etc, and the Ombudsman for Discrimination has successfully brought a number cases to trial, but this is only the tip of the iceberg since in general hesitate to file complaints, or are unaware of their rights. Hate crimes exist but the hidden statistics may be high. Also in the public sector, including the social and judicial sectors, there is evidence of institutional discrimination. A number of strategies have been developed by to counter the discrimination, ranging from hiding ones ethnicity (particularly when applying for jobs) to simply give up and accept dependency on welfare. The situation for in is thus not very different in nature compared to the rest of Europe. The level of exclusion may be different though, since the welfare systems assure that no-one, including marginalized families, falls below a certain poverty line. Human and minority rights including antidiscriminatory laws and a number of institutions to ensure basic rights are in place, but access is limited because of the low level of education and lack of awareness of their rights. The Delegations finds that the exclusion and the structural discrimination of has deep roots, in Europe as a whole as well as in throughout the period of 500 years that has been living in . Antiziganism has influenced laws and actions on behalf of the state, institutions, the church, the private sector and individual Swedes throughout these 500 years. Antiziganist legislation and state action led to among other things a closing of the border for between 1914–1954 (meaning that no was allowed to seek refuge from persecutions), forced abductions of children and forced sterilizations especially hitting Travellers, refusal for families to settle in a muinicipality more than a few weeks at a time leading to being denied the right to send children to school, denial of child allowances and denial of being registered to vote just to mention a few of the human rights violations of during the past century. Apart from creating an almost completely sealed bubble right in the middle of Swedish society of a minority denied many of their basic rights, the historic antiziganist policies and remaining structural discrimination have created a deep-rooted lack of trust within the minority towards the state and all public institutions in mainstream society. The delegation has found evidence of a deep confidence divide, which endangers all efforts to improve the situation. We believe that very will change if this trust divide is not addressed and if antiziganism is not attacked, and propose that a reconciliation process is initiated through the means of a truth commission with a mandate to uncover past abuses of the minority in . The present situation is unacceptable to a modern democracy and a welfare state that prides itself of promoting human rights and minority rights. The delegation believes that reforms only will not improve the situation, which is why we propose a political, financial and organisational push - a Swedish Strategy. The strategy should be implemented and concluded during the course of 20 years. The Strategy has three over-arching goals: to close the welfare divide between and mainstream society to reduce the power deficit of to the confidence gap and build trust in state institutions and mainstream society The delegation states a number of future goals that the National Strategy will help implement such as: All children shall complete primary school, adult roma illiteracy shall be abolished, unemployment shall not be higher than average, life expectancy shall not be lower for than average, culture and cultural heritage shall be developed, protected and accessible and constitute a future area of autonomy, there shall be politicians and voter participation shall be equally high as for others, the minority shall have their own national representation, antiziganism shall be abolished. Reforms to help implement these goals are among many others: State subsidies for primary education allowing for teacher assistants and other support targeted for children, financial support for adult students, a set of instruments to help youth find a job and a careeer upon leaving school, municipalities shall cooperate with programs for labour market access for , health information officers for national minorities should be established, the status of the language shall be elevated and equal to territorial minority languages, a culture will be established as an institutional home for culture with a budget equal to the culture budget of the minority, the state institution responsible for minority issues (at present the county administration of ) shall have a democracy budget for voter education programs, dialogue with political parties on political participation and continued dialogue with representatives in order to produce a proposal for a national representation, join the Dosta!campaign, the Ombudsman for Discrimination shall imple- ment rights awareness programs for . The organisation to implement the National Strategy is proposed to be a Secretariat for Issues, partially modeled on the Finnish Delegation and sorting directly under the government, being a mix between an intragovernmental body and an authority and with a representation on the board of no less than 50 percent, with a mandate to implement the strategy and coordinate the various programs and reforms of the National Strategy, but not executing them. The life-span shall be 20 years, equal to one generation. The delegation believes that the babies born today shall have equal opportunities as they step into adult life 20 years from today – this is our vision. ändring i förordningen om urbant utvecklingsarbete Författningsförslaget presenteras med utgångspunkt i antagandet att regeringen väljer att fortsätta satsningen på urbant utvecklingsarbete efter utgången av nuvarande avtalsperiod. Förslaget relateras till Förordning om urbant utvecklingsarbete SFS 2008:348 utfärdad gällande för perioden till utgången av 2010. 1 § I denna förordning finns be- 1. lokala utvecklingsavtal, 2. lokala partnerskap, 3. strategiska stadsdelsplaner, 3. strategiska stadsdelsplaner, 4. statliga myndigheters roll 2 § I denna förordning avses med urbant utvecklingsarbete: kunskapsbaserade och tvärsektoriellt samordnade utvecklingsinsatser i stadsdelar med ett utbrett utanförskap för att nå regeringens mål för urban utvecklingspolitik, en överenskommelse mellan staten och en kommun som syftar till att klargöra förutsättningarna för att på lokal nivå bedriva ett gemensamt urbant utvecklingsarbete, samverkan mellan olika aktörer för att genomföra det utvecklingsarbetet i syfte att åstadkomma en effektiv användning av ordinarie resurser för att minska utanförskap i stadsdelarna, och de lokala partnerskapens styrdokument för utvecklingsarbetet i stadsdelarna. de möjligheter till inflytande och samråd som tillkommer nationella minoriteter enligt 5 § lagen om nationella minoriteter. I ett lokalt utvecklingsavtal anges dels vilken eller vilka stadsdelar som omfattas av det utvecklingsarbetet, dels statens och kommunens åtgärder 4. uppföljning av utvecklings- 5. uppföljning av utvecklings- 5. utvärdering och kunskaps- 6. utvärdering och kunskaps- I ett lokalt partnerskap bör, I ett lokalt partnerskap bör, utöver kommunen, ingå statliga utöver kommunen, ingå statliga serna i 10 §. I de lokala partner- serna i 10 §. I de lokala partner- SOU 2010: Författningsförslag aktörer som kan ha en aktiv roll aktörer som kan ha en aktiv roll i eller berörs av utvecklings- i eller berörs av utvecklings- arbetet, såsom landsting, närings- arbetet, såsom landsting, närings- liv, fastighetsägare, boendeorga- liv, fastighetsägare, boendeorga- nisationer och andra organisa- nisationer och andra organisa- tioner och företrädare för berörd De lokala partnerskapen ska samordna sitt arbete med det regionala tillväxtarbetet enligt förordningen (2007:713) om regionalt tillväxtarbete och ska bedriva det i samråd med aktörer på regional nivå. De lokala partnerskapen ska verka för en effektiv användning av resurser från de europeiska strukturfonderna i fråga om urbant utvecklingsarbete. erna ska utgå från de behov och erna ska utgå från de behov och na och deras invånare har och na och deras invånare har och ska tas fram i samråd med ska tas fram i samråd med stadsdelarnas invånare och då beakta det som sägs i 2 § om De strategiska stadsdelsplanerna ska upprättas med beaktande av kommunernas översiktsplanering, regionala utvecklingsprogram, strukturfondsprogram och andra relevanta dokument. En strategisk stadsdelsplan ska innehålla 1.en lägesbeskrivning utifrån fysiska, sociala och ekonomiska aspekter, 2.en analys av stadsdelens förutsättningar och utvecklingsmöjligheter, 3.direkt uppföljningsbara mål för stadsdelens utveckling i fråga om arbete, utbildning, trygghet och tillväxt, 4. en strategi för det utvecklingsarbetet, 4. en strategi för det utvecklingsarbetet, med planer för genomförande av regeringens minoritetspolitik. 5.en förteckning över insatser som förutses leda till måluppfyllelse, 6.en beskrivning av planerade uppföljningsinsatser, 7.en beskrivning av planerade utvärderingsinsatser, och 8.en beskrivning av planerade insatser för att sprida erfarenheter och kunskaper och återföra dem till verksamheterna. De strategiska stadsdelsplanerna ska revideras utifrån de erfarenheter och kunskaper som finns om det utvecklingsarbetet i syfte att kontinuerligt höja kvaliteten på arbetet. Statliga myndigheters roll och ansvar Statliga myndigheter som bedriver verksamhet av betydelse för utvecklingen i stadsdelar som omfattas av lokala utvecklingsavtal och för deras invånare kan 1.ingå i de lokala partnerskapen, eller 2.på annat sätt stödja de lokala partnerskapen. Statliga myndigheter som ingår i lokala partnerskap ska inom sina verksamheter 1. träffa samverkansöverenskommelser med kommuner som har 2. genomföra insatser för att 2. genomföra insatser för att tillgodose behoven i stadsdelar- tillgodose behoven i stadsdelar- na och hos deras invånare, och na och hos deras invånare, med särskilt beaktande av de natio- nella minoriteternas situation, 3. skapa förutsättningar för ett samordnat deltagande i de lokala partnerskapen. Samverkansöverenskommelser ska utgå från de strategiska stadsdelsplanerna och revideras vid behov. Statliga myndigheter som ingår i lokala partnerskap ska till lämna en redovisning av hur samverkan inom partnerskapen fungerar, vilka insatser som genomförts och hur erfarenheter och kunskaper har tagits omhand. Av redovisningen ska framgå vilken påverkan samverkan inom partnerskapet haft på de nationella minoriteternas levnadsvillkor.Statliga myndigheter som aktivt stöder de lokala partnerskapen ska till lämna en redovisning av hur detta arbete har genomförts och hur det påverkat de nationella minoriteternas levnadsvillkor. Statliga myndigheter som stöder de lokala partnerskapen ska utforma stödet i samråd med parterna i de lokala partnerskapen. 13 § Statliga myndigheter som ingår i lokala partnerskap ska till lämna en redovisning av hur samverkan inom partnerskapen fungerar, vilka insatser som genomförts och hur erfarenheter och kunskaper har tagits omhand. Statliga myndigheter som aktivt stöder de lokala partnerskapen ska till lämna en redovisning av hur detta arbete har genomförts. Denna förordning träder i kraft 1Uppdraget och dess genomförande Regeringen beslutade att inrätta en delegation för romska frågor. Med utgångspunkt i internationella åtaganden om att skydda och främja de mänskliga rättigheterna, ska delegationen vara nationellt pådrivande i arbetet med att förbättra romers situation i . Arbetet förutsätter en nära dialog och samverkan med romer. (Dir. 2006:101). Delegationen ska vidare: utreda romers situation i genom att inhämta, sammanställa, analysera och redovisa erfarenheter och kunskap som finns på området samt lämna förslag på hur romers livsvillkor i samhället skall kunna förbättras. Delegationen skall också främja och stödja kommunala projekt och verksamheter som syftar till att förbättra romers situation. Slutligen skall delegationen informera och sprida kunskap om romer och romers situation i samt uppmuntra kunskaps- och erfarenhetsutbyte mellan statliga myndigheter och kommuner. fick delegationen tilläggsdirektiv som innebar att den fram till enbart skulle arbeta med att utreda romers situation genom att inhämta, sammanställa, analysera och redovisa erfarenheter och kunskap som finns på området, samt lämna förslag på hur romernas livsvillkor i samhället ska kunna förbättras. Delegationens övriga uppdrag att främja och stödja kommunala projekt och verksamheter, samt informera och sprida kunskap om romer avslutades . (Dir. 2009:99). Uppdraget och dess genomförande Detta betänkande har delats upp i två delar. Den första delen redovisar en bakgrund i fyra kapitel. I kapitel 1 redovisas utredningsarbetet. Kapitel 2 behandlar mänskliga rättigheter och minoritetspolitik och i kapitel 3 presenteras den romska minoriteten. I kapitel 4 behandlas fenomenet antiziganism. Den andra delen som presenterar en strategi för att säkerställa romernas mänskliga rättigheter är indelad i 12 kapitel och inleds med kapitel 5 där delegationens huvudförslag om en strategi för att överbrygga välfärdsgapet mellan romer och andra grupper i presenteras. Kapitel 6 behandlar rätten till delaktighet och inflytande, kapitel 7 rätten till utbildning, kapitel 8 rätten till arbete, kapitel 9 rätten till bostad, kapitel 10 rätten till hälsa och social välfärd, kapitel 11 rätten till språk, kapitel 12 rätten till kultur, kapitel 13 rätten att inte bli diskriminerad och i kapitel 14 behandlas behovet av försoning mellan den romska minoriteten och majoritetssamhället. I kapitel 15 redovisas konsekvenser av utredningens förslag och i kapitel 16 en författningskommentar. Delegationens arbete har koncentrerats kring tre huvuduppgifter. Den första huvuduppgiften, att utreda romers situation i , bygger i hög grad på att etablera ett förtroendefullt samarbete med romska företrädare och enskilda romer. Det visade sig vara långt mer komplicerat och kräva mer tid än delegationen hade kunnat förutse. Det massiva generella misstroende som många romer upplever gentemot företrädare för majoritetssamhället, i synnerhet när det handlar om faktainsamlande med romer som objekt, var ett påtagligt hinder att övervinna innan själva arbetet kunde inledas. Uppgiften har också påverkats av att tillgången på tillförlitliga faktauppgifter är begränsad. Statistiskt material saknas av naturliga skäl då någon etnisk registrering inte förekommer, och det är naturligt nog känsligt att alltför nitiskt kartlägga romers livsförhållanden då det för tankarna till tidigare epokers registrering och kontroll. Delegationen har i stället genom att ge stöd i olika former till kvalitativa studier som rör romernas villkor samlat in information som ger en nyanserad bild av dagens situation. Uppdraget och dess genomförande En annan iakttagelse av betydelse är att berättelser av romer så lätt överskuggas av berättelserna om romer. Detta förhållande gäller såväl forskningen som medierna och det offentliga samtalet. Delegationens ambition har här varit att ge utrymme åt romska röster. Den andra huvuduppgiften, att främja och stödja kommunala projekt och verksamheter i olika delar av landet som syftar till att förbättra romers situation fick större genomslag efter att en utredningssekreterare anställts särskilt för uppgiften . En iakttagelse av central betydelse för denna huvuduppgift är att minoritetspolitiken har ett svagt genomslag i samhället trots att av svenska internationella åtaganden på området ligger bakom oss. De erfarenheter arbetet med denna uppgift gett oss har fått stor betydelse för våra överväganden och förslag. Den tredje huvuduppgiften, att informera och sprida kunskap om romer och om deras situation i till allmänheten, myndigheter och kommuner har inneburit en stor utmaning. Tidigt i arbetet blev det uppenbart för delegationen att det råder en ömsesidig misstro mellan romer och majoritetssamhället. En annan iakttagelse är vikten av att informationen inte utformas så att den bidrar till att sprida en stereotyp bild av romerna genom att beskriva minoriteten som en homogen grupp. Ytterligare en faktor är förhållandet att det finns en så stark koppling mellan romernas situation i och övriga , vilket är en följd inte minst av att romer som grupp är en pan-europeisk transnationell minoritet. 1.3.1Den första huvuduppgiften – att samla kunskap Delegationen har själv och i samarbete med andra arrangerat konferenser och seminarier för att samla kunskaper om romernas situation. Vi har i samma syfte beställt studier och rapporter och stött forskning om romer. Delegationen har haft ett mycket stort antal möten under sina tre och ett halvts års existens med romer som företrädare eller i privat funktion, i form av uppvaktningar eller inbjudningar, enskilt eller i grupp, med män och kvinnor, med ungdomar och äldre, med romska organisationer och kulturinstitutioner och medier, med romska aktivister och akademiker, med romer som är svenska medborgare, , invandrare Uppdraget och dess genomförande och asylsökande, och med företrädare för samtliga romska grupper. Delegationen har därutöver träffat företrädare för kommuner och landsting, myndigheter och verk, politiker och handläggare, forskare, experter och enskilda aktivister i den ickeromska sfären som på olika sätt arbetat med romska frågor. Delegationen har gjort studieresor till bland annat nordiska grannländer och vissa länder i och , deltagit i konferenser, överläggningar och framträdanden om romska frågor. Värdefulla kunskaper har följt av delegationens kommunkontakter och olika former av medverkan. Det har i det avseendet inte funnits någon skarp gräns mellan delegationens tre huvuduppgifter. arrangerade delegationen ett internationellt arbetsseminarium om en sannings- och försoningsprocess och/eller en vitbok. Syftet var att diskutera möjligheten att starta en sannings- och försoningsprocess kring de brott mot mänskliga rättigheter som romerna i har utsatts för. Till seminariet inbjöds delegationens ledamöter, experter, forskare, romska referensgruppens företrädare och andra organisationsföreträdare. I seminariet deltog även representanter från European and , i , Arbeids- och inkluderingsdepartementet i och i ; Indian Residential Schools Truth and Reconciliation. Med romer för romer