sou · GZB361 · 2011-09-29 00:00:00 — På detta sätt fick jag, för bara en saks skull, [mycket] stryk. Efter det som jag skrivit om gick jag ut och hämtade en stor yxa som jag klöv klockan med. Tillfredställelsen var stor fast jag fick stryk för det med. Jag minns än min hudlösa kropp från fötterna, underbe- nen, överbenen, låren, bakdelen, genitalierna upp till naveln. Jag har ej heller glömt mina blodiga fingertoppar eller sönderslagna naglar. Mer mass-stryk fick jag när dom hade köpt en ny hydrofor. Den pumpade i timmar men det blev ändå lite vatten. Jag fick skulden och minst 30 till 40 stryk under fler[a] månader. Felet var dock inte mitt utan att dom inte var klyftiga nog att förstå att om man ställde upp det nedre trycket till t.ex. så måste man ställa det övre trycket en bit högre. Sent omsider så tog Övergrepp och försummelse – siffror och berättelser dom hjälp av en fackman och som ett mirakel upphörde stryken, men ursäkt fick jag inte. Dom hade med andra ord aldrig fel. Ett annat tillfälle var vid min när jag av min mamma i [fick] ett åttaradigt dragspel. Foster- föräldrarna tog det av mig och gav bort. Jag var ju för dum för att lära mig spela enligt dom. I samband med den födelsedagen ringde min riktiga mor och ville tala med mig. Det fick hon nu inte men samtalet utvecklade sig till en ensidig utskällning där hon fick veta vilken skitmamma hon var och vilken satans unge hon hade. Efter samtalet fick jag sedan höra att tattarkärringen hade ringt. Min mor var inte tattare, bara en ensamstående mor. Jag hade svårt att känna glädje vid den födelsedagen som vid dom flesta andra. Ni kanske undrar, men det var faktiskt så att ibland så kom det en barnavårdsrepresentant och ett lokalt ombud för att informera sig om aktuell situation. Vid ett sådant tillfälle satt jag på farstu- bron och väntade. Jag var förbjuden att visa mig inne. När dom kom så hälsade dom kort och gick in. Och kom dom ut och sa att jag får en femma så jag är snäll till nästa gång. Så såg alltså en fosterhemsinspektion ut. Jag var ofta ute på åkern och arbetade tillsammans med dom andra på gården. Vid ett sådant tillfälle så kom jag att sticka mig på ett avbrutet halmstrå. [Ett sår] som gav varbildning. Detta under fotens tjocka hud och jag påpekade detta för foster- föräldrarna. Dock fick jag gå med varbildningen tills jag blev febrig och verkligt dålig. När dom sedan upptäckte att jag hade röda strimmor uppmed benet så blev det fart på dom. Dock inte [utan] dagen efter fördes jag till sjukhus av foster- fadern. (Han hade väl ett visst arbetsintresse i mig. Kul att vara värd nåt .) Innan vi gick in på sjukhuset så sa han till mig att halta så det syntes att jag var sjuk. Som om det behövdes med en i diameter och en cm tjock varböld under foten. Därtill feber och mycket svag. Till skolan kom per termin läkare för att undersöka bar- nen. Vid ett av dessa tillfällen framkom att min huvudtestikel inte gått ner varför han befordrade mig till sjukhus för undersökning. Läkaren, en äldre herre, tydligen influerad av fostermoderns skit- snack tyckte inte att operation borde göras och fällde yttrandet att en sån idiot som jag inte ska ha barn. Detta var före min pubertet och testikeln måste senare opereras bort då cancer upp- stått. BARN FICK JAG ALDRIG. Övergrepp och försummelse – siffror och berättelser när jag var och vi var finklädda, för min del innebar det vit skjorta och byxor, satt vi till bords och åt. Det ser- verades rågmjölsgröt på flattallrik och mjölk på djuptallrik. Man tog alltså med skeden först lite gröt för att sedan från den andra tallriken ta mjölk. Jag ville äta på så sätt att jag la i all gröten i mjölktallriken och hade så att säga blandat. Jag fick tillsägelse att inte äta på detta sätt och då jag framhärdade att så smakade det mig, fick jag en smäll i bakhuvudet så att jag flög framåt och spillde ut gröt och mjölk. blev det full kalabalik och gubben rusade till vedlådan för att ta en vedklabbe att slå mig med. Jag begrep vad han ämnade så jag sprang efter honom och knuffade halvt ner honom i vedlådan. provade alla att slåss med mig och dottern sprang upp i övervå- ningen och hämtade sin fästman – en kraftig skogshuggare. När han kom så sa jag till honom att jag förstod att han lätt kunde spöa mig men eftersom jag aldrig gjort honom nåt så ansåg jag att han kunde låta mig vara ifred. Och så blev det. Då fosterföräldrarna alltså förstod att hjälp från det hållet skulle dom inte få, så ringde de till sina två söner för att mobilisera dessa att spöa mig. Jag begrep mycket väl min situation och stack ifrån fosterhemmet. Detta var och jag hade bara vitskjorta och byxor som enda kläder, i en fjortongradig kyla. Till lokala barnavårdsombudsmannen var det femtiofem kilo- meter som jag tillryggalade dels till fots och dels med en timmerbil. Fram kom jag men då var det för tidigt att väcka folk så jag satte mig att vänta till sex och trettio när bar- navårdsmannen kom ut och fann mig på farstutrappen. Det var då och jag fördes till lasarett där det visade sig att jag hade hög feber och dubbelsidig lunginflammation. är född och har skildrat hur hennes uppväxt i fosterhem såg ut under 1980- och 1990-tal. skickade in sin levnadsberättelse efter intervjun. I den beskriver hon hur det var att komma på intervju och ger sedan med egna ord en beskrivning av de minnen som hon berättade om för utredarna i enlighet med den tidslinje som utredarna ritar upp under intervjuerna. Övergrepp och försummelse – siffror och berättelser Då min mamma skulle få mig hade hon varit fri från sitt missbruk i två–och hon hade heller inte tänt på under graviditeten. Att få mig och ta hand om mig var väldigt viktigt för henne. Jag har haft hennes förtroende och läst hennes journal och hon verkligen ber att ingen ska ta mig från henne för då har hon inget att leva för. Det är då hela min värld faller samman och jag har funderat på vad som hände. Jag minns att tre personer (det kan ha varit fler) kommer in i lägenheten. En kvinna tar hand om mig och jag får ta med mitt nattlinne och gossedjur för att följa med henne, än vet jag inte varför man inte berättar det för en snart sjuår- ing. Mamma blir väldigt upprörd och sparkar sönder vårt rumsbord som är gjort av glas. Allt händer mycket snabbt. Mina tidigare erfarenheter av att vara borta från mamma en helg eller natt är den att jag kom hem igen, men inte . Allt var så förvirrande och läskigt. Varför skulle jag inte få komma hem? Jag sov den natten hos en inspektör och jag frågade henne om jag inte kunde få bo hos henne men det gick ju inte. Hon hade ju egna barn. Jag var helt ensam och övergiven eller bortrövad. Mamma kom och hämta mig, tänkte jag . Mamma kom inte. Men en tant som jag skulle följa med! Jag var ju tvungen att följa med. Men hur skulle mamma veta var jag var? Jag längtade efter henne och grinade inom mig och utom mig. Den när jag fick följa med den där tanten som var väl målad och annorlunda, tyckte jag, fick jag sova i en blå bäddsoffa själv i ett rum. Tanten som vi kan kalla , hon var gift och hade ett barn, som var yngre än mig. Mannen, som vi kan kalla var lång och hade grov röst. Det fanns en vuxen kvinna där som satt hos mig den kvällen och strök min panna tills jag somnade. Jag vet att mamma kom och hälsade på mig i det nya hemmet. Jag var lika glad som en hundvalp, kunde ha kissat på mig av glädje. Det värsta var att jag inte fick följa henne hem! Mamma ta med mig hem, jag ville bara hänga mig fast som en liten apunge runt hennes hals. Men jag fick inte följa henne hem. Övergrepp och försummelse – siffror och berättelser Jag började ettan. Det var ingen lek. Hade en fantastisk fröken som jag fick sitta i knät på och visade att hon brydde sig om mig. [] det värsta med skolan var att dagen hade ett slut. Då var jag ju tvungen att gå hem! Vart var hemma? Jag hade inga saker som var mina och mamma fanns heller inte där. Familjen jag bodde hos, dom gillade inte mig. Tjatade och försökte ändra på mig, varför kunde jag inte få vara jag. Jag och min mamma vad hade vi gjort för fel? I skolan tillhörde jag eliten bakifrån rent kunskapsmässigt. Allt var svårt, men sjunga kunde jag och jag lärde mig sångtexter både på engelska och svenska. Men det räknades inte. Jag vet inte hur fosterföräldrarna har bråkat på mig för att jag inte klarade multiplikationstabellen eller lärde mig att stava. Jag var en bedrövelse. Ganska tidigt upptäcktes min förmåga att städa och kratta löv! Det var ju bra Om dom hade främmande så var det jag som fick hjälpa till. Plocka fram på bordet, plocka av bordet, diska och torka bänken. Alla sa: Men, vad hon är duktig! Då tog leende på sig äran och tyckte att det är tur att vi har henne. När vi väl var ensamma var jag inte alls bra. Jag lärde mig aldrig varför jag var bra och snäll när det var folk hemma men aldrig när vi var ensamma. Den här familjen hade ett sommarställe, där fanns en vånings- säng. Jag skulle ligga överst för jag var ju äldst. Jag hade inte bott så länge hos familjen när detta hände. Deras dotter som var yngre än mig retades och skulle upp till mig. Jag tänkte, jag tar upp stegen så kommer hon inte upp. Jag håller i stegen ovanifrån och hon höll nerifrån. Jag ska dra upp stegen och hon tappar taget. Då rämnade jorden. Ut springer hon gråtandes för att hon tappade taget och stegen slog till hennes mun. Det är klart att det gjorde ont men det var absolut inte meningen. In kommer som ett rykande lokomotiv. Drar av mig täcket och slår på min bara stjärt tills jag kissar på mig och det gjorde så fruktansvärt ont. Jag har aldrig fått stryk och förstod inte heller varför jag fick det. Jag grät och läng- tade efter mamma och vågade inte gå ur sängen. Efter den episoden vågade jag inte gå hem när deras dotter gjort sig illa eller skrapat sig någonstans för jag trodde jag skulle få stryk då igen. Det räckte att höjde rösten för att jag skulle få kalla kårar och ont i magen. När man är liten och man inte ens får bo med sin mamma så är man tvungen att anpassa sig. Jag gjorde på mitt sätt, jag kallar det för att sälja mig själv. Vet att det låter hårt men för mig och mitt Övergrepp och försummelse – siffror och berättelser psyke var det hårt. Eftersom att jag inte var en av dom utan bara när det var främmande hemma var jag ju tvungen att skaffa mig den uppskattning och kärlek som jag behövde för att växa på ett konst- gjort sätt. Mycket smicker och underkastelse inför mina fosterför- äldrar. Snabbt lärde jag mig att tänka som dom fast att jag inom mig visste att det inte var jag. var det städning som gällde, alltså jag skulle städa. Kanske inte så mycket i början men det blev bara värre. Mamma träffar jag någon helg då och då. När jag är där kan jag andas och vara mig själv, blir sedd fast jag inte gör mig till. Får kramar och pussar av mamma, sitter i hennes knä och sover i hen- nes säng. Jag är en romantiker och kan se det som en blomma som inte får vatten alltför ofta. Men hos mamma fick jag näring för att orka växa och bygga upp mig för i familje- hemmet. Ofta när jag var hos min mamma fick jag saker av henne. Det kunde vara små parfymflaskor eller lite smink. Det tyckte jag var kul. När jag kom hem till fosterföräldrarna så fick jag lov att dela med mig till deras dotter för att stiga i graden igen. träffar jag en tjej i skolan. Vi kan kalla henne Hopp. Hon var vad man kallar mulatt. Den finaste tjejen på jorden. Vi blev kompisar. Vi lekte och förstod varandra. Men det var som att jag inte fick ha en god vän ens. började dra så kallade skämt om negern. Det är klart att jag förstod vad han menade och jag hatade honom för det. Jag menar verkligen hatade honom. För att skydde henne så blev vår relation mindre. Jag ville inte såra eller skada henne. Plötsligt har jag ingen vän eftersom fosterföräldrarna inte accepterar dom jag vill umgås med. Det pratas mycket även om min mamma. Att kliva över den gränsen och smutskasta min mamma var ett enormt misstag. Pappa fick sin beskärda del också. Hur kunde dom stå och göra ner min älskade föräldrar så. Jag förstod inte något! Vardagarna trallade på, jag ville skriva brev till mamma och pappa. Då sa att hon kunde rätta mina stavfel! så förstår jag hennes vilja att läsa vad jag skrivit i breven. En livs levande censor. När jag blev omhändertagen, eller om man vill – bortrövad från min mamma, så hade jag tjockt fint långt hår med självfall. [Det är] klart att jag var håröm och det gjorde så ont när skulle borsta det. tröttnade på att göra det eftersom jag grät jämnt. Hon bestämde att jag skulle klippa mig! Sagt och gjort. Håret åkte av. Övergrepp och försummelse – siffror och berättelser Det var nog första gången som jag var till en frisör. Allt hår var borta. Jag såg ut som en kille. Jag kan tänka mig att det gjorde ont i hjärtat på min mamma. fanns inte lilla jag längre som mamma mindes mig i alla fall. De berömda familjehemsinspektörerna kom på sina besök och jag har aldrig varit ensam och på neutral mark för att prata med dom. Klart som fan att jag höll go min och sa jo det är så bra så. Fast lilla i mig skrek: HJÄLP – ta mig härifrån, rädda mig. Jag ville till mamma och pappa. Det hade gått så långt att när jag ville ringa till min mamma så fick jag till svar att din mamma ringer dig om hon vill prata med dig. Jag fick inte ens ringa. Jag började få bröst i sexan – sjuan. Alla tjejer vet hur känsligt det är. började fråga mig ganska ofta: hur är det med mygg- ? Det störde mig och det var obehagligt. kände jag att nu måste jag få hjälp så jag pratade med . Jag förklarade att jag tyckte att det var olustigt och otrevligt att han frågade hur det var med mina bröst. Det hade inte han något med att göra. Hon blir galen. Flyger upp från soffan och skriker: , säger att du frågar henne hur det är med hennes bröst. Vad menar du ? Att han utsätter dig för incest? I skolan blir man itutad att berätta för en vuxen om det är någon som utsätter en för obe- hagligheter. Det gjorde jag, vilket slutade med gliringar som nej då, jag ska låta lilla prinsessan vara, ska aldrig mer skoja med henne. Då var det tydligen mitt fel igen. Allting var mitt fel. När vi fick besök var allt så bra så bra. Dom hade fest en gång och det var illa. Jag var panikslagen och visste inte vart jag skulle vända mig. På festen fanns en kvinna som gav mig intrycket att hon brydde sig om mig. Naivt av mig att tro det. lät- tade jag mitt hjärta för henne och berättade att jag var rädd för och . Som ett brev på posten får hon till och berättad vad jag har sagt. När alla åkt och vi blir ensamma och dörren stängd, kommer hon till mig och säger att jag skulle inte snacka skit om familjen. Och ljuga ska jag sluta med, för Övergrepp och försummelse – siffror och berättelser jag hade inget att säga till om. Jag skulle veta min plats. Så där höll det på. Jag trodde jag skulle bli tokig. Åren som endast var två i gymnasiet led mot sitt slut. Jag skulle ta studenten enligt alla. Men inte enligt mina fosterföräldrar för det räknas inte som student om man bara gått i gymnasiet . Det var ju bara dm som inte kom in på något annat som gick på min linje dessutom. Till min studentmössa samla jag pengar själv. Så någon student skulle jag inte få ta. Och inte var det fråga om att fira min dag heller. Min kompis, vi kan kalla henne , sa att jag gärna fick vara med henne. Hennes föräldrar sa att det gick bra. när jag stod på trappen och sjöng studentsången var ingen där för min skull, ingen brydde sig. Jag hade trots det en fantastisk student tack vare och hennes föräldrar. var det ett faktum att jag hade dragit ifrån och . Tog det jag behövde och stack. Dom visste inget Men jag bodde hos . Jag pratade med mamma mycket. Hon visste hur jag hade det till viss del. , tror jag det var, ringer Tor- björn asgalen i telefon och skriker till mamma att nu skulle jag hem. mamma tog det lugnt och sa vänligt men bestämt att får stanna här hos oss ett tag, det går bra. Då hördes det att blev hotfull. Jag känner mig jagad och tänker att jag inte kan dra in den här familjen i mitt hel- vete. Bestämmer mig för att åka till mamma som visste [att] jag var på rymmen. Men inte varför. Hos mamma var jag i har jag för mig. Famil- jehemsinspektören ringer och vill ha mig tillbaka till familjehem- met. Lovar att jag får åka tillbaka till mamma efteråt. Med den tron följer jag med i alla fall. Det dummaste jag kunde göra. På planet så får jag känslan av att jag kanske kan lita på tanten, som jag gärna skulle vilja fråga ett och annat. Berättar om hur jag har det och att jag inte orkar leva i familjen längre och att jag hade självmordstankar. Detta är något jag har berättat i för- Övergrepp och försummelse – siffror och berättelser troende och jag hade inga planer på att delge fosterföräldrarna det alls. Väl framme i helveteshuset så kommer vi in. Naturligtvis är det rent och snyggt, doften av nybakade kanelbullar och kaffe. Ett lyckligt hem? När vi satt oss så är det första hon – familjehems- inspektören, berättar är att jag mår så dåligt att jag vill ta livet av mig och [att] jag inte vill bo kvar i familjen. Då reser sig min fos- termor och skriker något i stil [med], inte ordagrant men till i alla fall: Hon är psykiskt sjuk. Ser du inte att hon behöver sluten vård på barn- och ungdomspsyk! Jag lovar att jag önskade att jag bara fick dö. Ett slag i magen hade känts mindre. Min fosterfar blir hysterisk. Det är en hotfull stämning och jag liksom försvinner. Hör långt bort att jag får begära uppskov för högskolestudier. När jag jobbade och tjänade pengar skulle jag betala och dom skulle in på ett konto till mig att lyfta när jag studerade. Plötsligt var allt så gulligt och fint och det här skulle nog gå bra Jag fanns inte och jag hördes inte. Fast jag var myn- dig så fanns jag inte. Det beslutades också att familjen skulle få fortsatt betalt för mig. Jag har försökt att få veta hur mycket det gäller men har inte lyckats . Min fosterfar öppnade även mina lönebesked och krävde att jag skulle redovisa allt jag hade köpt. Jag började studera. Efter examen fick jag ett paket från foster- familjen. Mitt hjärta stannade. Det var mina två första dockor som min fostermor skickade. Hon skrev en förljugen lapp om att hon var stolt och jag kanske ville ha dockorna till mina egna barn den dagen jag fick några. Jag var så jävla arg. Det var så likt henne att inför andra vara så perfekt och snäll och hon gjorde väl aldrig fel. Jag hatade henne innerligt. Åren gick och jag fick veta på omvägar att hon dött. Jag rullade förbi det hus som hållit mig inlåst . Gick dit och knackade på. Den man som varit min fosterfar under dom åren började prata engelska med mig. Hur är det möjligt att man med ett barn glömmer hur det barnet ser ut? Hyckleri och han var nog skiträdd. Lagom åt honom. Jag gick in för att få klart för mig att en del ändrar sig aldrig, han frågade inte ens hur jag mådde eller någonting. När jag skulle gå så sa han: Om vi har gjort dig illa så hoppas jag att du kan förlåta oss. Övergrepp och försummelse – siffror och berättelser Jag kunde inte få ur mig något svar. All luft försvann och jag gick. Rak i ryggen och med personlig integritet som ingen någonsin kan ta ifrån mig. Helvetet hade kommit till sin ände. Hans överlämnade den här berättelsen i samband med intervjun. Han vistades på ett barnhem och i två olika fosterhem. Hans är född . Minnen från min barndom Jag och min syster hamnade på ett barnhem i Reimer- sholm där vi var från då jag var tills jag blev . Jag minns en kvinna som jobbade där. Hon hade en knut bak i nacken och hon var mycket elak. Mager och tanig var hon och cirka 50–. Jag tror hon var föreståndarinna. Hon slog mig med en klädgalge av trä över min rygg och stjärt, runt om oss stod det per- sonal samt barn och såg hela misshandeln. Personalen gjorde ingenting, bara stod och såg hur hon förödmjukade mig. Jag minns att galgen gick sönder så hårt slog hon, men jag var härdad så jag tog det med jämnmod, fast ont gjorde det. Jag var sängvätare tills jag blev . Det var väldigt jobbigt, inte minst för min mor och alla de jag bodde hos. Till slut orkade de inte tvätta så jag fick ligga i urindoftande säng- kläder eller veckor hos vissa. fick jag stryk och mycket skäll för att jag var sängvätare så ni förstår att en galge var en händelse i tiden, jag var van. Jag minns en gång på barnhemmet när vi skulle lägga oss då skulle jag ha blöjor på mig, jag var ca. Det var bara så att mellan rummen som innehöll 4–6 sängar var det glas. Där stod de andra barnen och hade jätteroligt åt min förödmjukelse när personalen satte på mig blöjorna . Emellan barnhemsvistelserna åkte vi till olika sommarhem. Jag minns en sommar då när jag och min syster blev skickade till , jag skulle bli . Det var en liten gård där en mor och hennes dotter skötte korna. De gick lösa ute i markerna inga inhägnader, det var en underbar tid. Men dottern som var och ogift hade sina egna idéer. Hon ville att jag skulle Övergrepp och försummelse – siffror och berättelser springa naken men blyg som jag var så bad jag min syster gå och hämta min shorts. Jag minns när vi satt och åt frukost, då pratade jag och min syster om att hon aldrig skulle bli äldre än jag, pang sa det jag fick en smäll av dottern rätt i huvudet och hon sa att jag inte fick säga så, jag blev helt paff och som straff fick jag hänga upp mina urin- doftande lakan för torkning på klädstrecket. Hösten kom, vi längtade efter mamma och väntade på att få åka hem till men det skulle dröja för mig att återse min gata. som kvinnan hette visste inte vad hon skulle säga till oss, men det kröp fram till slut att vi inte skulle tillbaka till , vi skulle helt enkelt flytta till en annan familj. Ingen förklarade varför. Det visade sig att det nya hemmet var det ställe jag hade varit sommarbarn på de två tidigare somrarna. Medan min syster var på andra sommarhem. Det visades sig att det blev helve- tet på jorden . Helvetet på jorden hos familjen Hos och var det bara att lyda och jobba. Det första de sa till mig var att klippa gräset och då var det med en handklippare och gräsmattan var enormt stor, det tog säkert för mig att bli klar. Inte nog med det så sa att det inte fick vara några kärringränder (alltså oklippta ränder) snyggt ska det vara annars får du göra om det, sa hon med hot i rösten. Jag skulle bli det året och min syster var . Ja, jag för- stod snabbt att det inte var som de andra somrarna vi hade varit där. Jag tvingades att hugga ved också och det var ved som aldrig tog slut. Det var en jättehög, tänk er att det skulle räcka att värma ett tvåvåningshus en hel vinter, där stod jag med en yxa stor som en slägga. Men jag gjorde det, jag högg upp hela högen annars skulle jag och min syster få mer stryk än vad vi redan fått av . Det var ständigt slag och nyp mot huvudet och kropp samt luggningar och öronryck. Som tur var, var jag tvungen att snagga mig fast jag inte ville det, alla andra barn i skolan hade längre hår på huvudet utom jag. Det var ju och Rolling Stones som var populära då. Jag var också tvungen att vara med ute i skogen och dra ihop stockar/slanor till flätade högar så att han kunde hämta det Övergrepp och försummelse – siffror och berättelser Jag lovar att det var tungt. Djup snö och kallt var det. Hon var en djävul, varje gång vi satt vid matbordet när kom hem från sitt arbete så började hon att beklaga sig över oss. I början protesterade vi högljutt men det resulterade bara i att vi fick slag och nyp samt gå där ifrån utan att äta oss mätta. Jag vet inte hur vi fick lägga oss med tomma magar. Törstig var jag [också], uttorkad p.g.a att förbjöd mig att dricka vatten från eftermiddagen så att jag inte skulle kissa på mig i sängen. Fast det gjorde jag i alla fall. Jag låg i kissblöta lakan , det var väldigt kallt speciellt . Inte långt efter vi kom dit så bytte de bil, till en helt ny . Sen vid slutet av vår vistelse skulle de flytta från gården, men de fick köpa en avstyckad markbit inte långt därifrån.