sou · GZB318 · 2011-03-02 00:00:00 — Lagen innehåller också särskilda bestämmelser om informa- tions- och märkningsskyldighet för radioaktiva ämnen och tekniska anordningar. 4.4.9Ansvaret för radioaktivt avfall Den som bedriver eller har bedrivit verksamhet med strålning ska svara för att avfallsprodukter och kasserade strålkällor hanteras och slutförvaras på ett säkert sätt. Lagen medger att den som bedrivit verksamheten överlämnar det radioaktiva avfallet till en producent som enligt har motsvarande skyldighet att ta hand om avfallet. Skyldigheten gäller även den som bedrivit verksamhet med en teknisk anordning som kan alstra strålning. Den tekniska anordningen ska oskadliggöras när den inte längre ska användas. Bestämmelsen omfattar apparater eller andra tekniska anordningar oavsett om de alstrar joniserande eller icke-joniserande strålning.22 I verksamhetsutövarens ansvar ligger bland annat ett ansvar för att klarlägga vilka åtgärder som behövs och hur dessa åtgärder ska kunna vidtas. I detta ansvar ingår också att svara för de faktiska kostnader som behövs för avfallshanteringen. Skyldigheten att hantera och slutförvara radioaktivt avfall omfattar även den som inte längre bedriver någon verksamhet. Om ett tillstånd återkallats eller ett tillstånds giltighetstid gått ut, kvarstår således skyldigheterna för tillståndshavaren till dess de fullgjorts.23 22Jfr 13 och 14 §§ strålskyddslagen. 1987/88:88 s. 76. Lagstiftningen på kärnteknik- och strålskyddsområdet Huvudprincipen är att tillstånd alltid krävs för att ta befattning med radioaktiva ämnen eller material som innehåller radioaktiva ämnen. Tillstånd krävs även för verksamhet som kräver tillstånd enligt och som ger upphov till radioaktivt avfall. Vidare krävs tillstånd även för viss i lagen närmare angiven befattning med tekniska anordningar som kan och är avsedda att sända ut joniserande strålning och i vissa fall icke-joniserande strålning. Tillståndsplikten gäller även sådan del av en anordning som är av väsentlig betydelse från strålningssynpunkt. Detta innebär att tillståndsplikt kan föreskrivas även för en teknisk anordning som väl kan men som inte är avsedd att sända ut joniserande strålning. prövar frågor om tillstånd. Som nämnts kan regeringen eller föreskriva undan- tag från tillståndsplikten. Ett tillstånd får begränsas till att avse . Särskilt tillstånd enligt strålskyddslagen behövs normalt inte för kärnteknisk verksamhet enligt kärntekniklagen. Däremot regleras villkor och föreskrifter som behövs med hänsyn till strålskyddet med stöd av strålskyddslagen. En särskild bestämmelse om detta finns i 27 § strålskyddslagen som anger att om ett tillstånd har meddelats enligt kärntekniklagen eller under tillståndets giltighets- tid, får regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddela de ytterligare villkor som behövs med hänsyn till strålskyddet. Regeringen har delegerat till Strålsäkerhetsmyndig- heten att pröva frågor om villkor enligt 27 § strålskyddslagen. 4.4.11Tillsyn över efterlevnaden av strålskyddslagen – Författningsregleringen Tillsynsförfarandet enligt strålskyddslagen har anpassats med hänsyn till strålkällans farlighet m.m. Tillsynen har i möjligaste mån koncentreras till de strålkällor där speciella och svåravvägda strålskyddsproblem föreligger och där särskild strålskyddsexpertis behövs. För vissa verksamhetsområden kan kontrollen över verksamheten skötas av utövaren, i vissa fall enligt närmare före- skrifter av . befogenheter som tillsynsmyn- dighet enligt strålskyddslagen är vittgående. I likhet med vad som Lagstiftningen på kärnteknik- och strålskyddsområdet gäller enligt kärntekniklagen sträcker de sig från att erinra en tillståndshavare om dennes skyldigheter till att besluta om förbud för verksamheten. Den som bedriver verksamhet enligt strålskyddslagen är skyldig att lämna tillsynsmyndigheten upplysningar och tillträde till anläggning eller plats där strålningsverksamhet bedrivs samt låta tillsynsmyndigheten göra undersökningar och ta prov i den omfattning som behövs för tillsynen. I upplysningsskyldigheten ligger också att redovisa sådana förhållanden vid en anläggning eller plats som behövs för bedömning av med stöd av lagen uppställda villkor och föreskrifter. Eventuella tvångsingripanden i bostäder som kan behövas från strålskyddssynpunkt bör i regel ske med stöd av bestämmelser om husrannsakan.24 kan vidare besluta om de föreläg- ganden och förbud som behövs i enskilda fall för att strålskydds- lagen eller föreskrifter eller ett tillståndsvillkor som meddelas med stöd av lagen ska kunna efterlevas. För att tvinga fram en åtgärd kan myndigheten även förena ett föreläggande med vite.25 Om någon inte vidtar en strålskyddsåtgärd enligt lagen kan Strålsäker- hetsmyndigheten också förordna om rättelse på dennes bekostnad.26 kan det vara angeläget att snabbt kunna ingripa för att förhindra befarade strålskador. får då i avvaktan på att en förelagd strålskyddsåtgärd vidtas omhänderta radioaktiva ämnen eller tekniska anordningar som kan alstra strål- ning eller som innehåller ett radioaktivt ämne. Myndigheten får också försegla en teknisk anordning eller anläggning för att före- bygga att den brukas olovligen.27 är skyldig att lämna det biträde som behövs för tillsynen.28 Av förarbetena till strålskyddslagen framgår att avsikten är att tillsynsförfarandet ska kunna anpassas och utformas på det sätt som är lämpligt i det aktuella fallet och att det därför bör vara möjligt att delegera tillsynsverksamheten. 24Jfr 31 § strålskyddslagen samt prop. 1987/88:88, s 88. 25Jfr 32 och 34 §§ strålskyddslagen. 26Jfr 32 § andra stycket strålskyddslagen. 27Jfr 33 § strålskyddslagen. 28Jfr 31 och 33 §§ strålskyddslagen. Lagstiftningen på kärnteknik- och strålskyddsområdet hetens ansvar är således både övergripande och slutligt, dvs. även om vissa tillsynsuppgifter skulle kunna delegeras till andra tillsyns- organ bär alltid det slutliga ansvaret för att tillsynen av strålskyddet genomförs. omfattar även strålskyddsfrågor, se nedan 7.6. Detta innebär att balkmyndigheter med ansvar för tillsyn över miljöfarlig verksamhet också är skyldiga att utöva tillsyn över frågor som rör strålskydd. Från är tillsyns- vägledande myndighet enligt . Såväl kärntekniklagen som strålskyddslagen har karaktären av ramlag som i många avseenden får sitt konkreta innehåll genom föreskrifter som enligt bemyndigande i respektive lag meddelas av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Denna myndighet är från . var det som med stöd av kärntekniklagen meddelade föreskrifter som rörde säkerheten vid kärnteknisk verksamhet och som med stöd av strålskyddslagen meddelade föreskrifter om strålskyddet. Fram fanns inte några generella säkerhetsbestäm- melser för kärnteknisk verksamhet. Specifika bestämmelser fanns istället intagna i de tillstånd och individuella villkor som gällde för varje anläggning. trädde de första generella föreskrifterna på kärnsäkerhetsområdet i kraft utgivna av dåvarande . Genom dessa föreskrifter samlades de grund- läggande säkerhetsbestämmelserna på ett överskådligt sätt och gjordes generellt giltiga för samtliga berörda anläggningar. På samma sätt finns generella föreskrifter utfärdade med stöd av strålskyddslagen och som rör strålskyddet för personal och allmänhet vid verksamhet med joniserande stålning. Föreskrifterna har reviderats , senast i samband med att beslutades. Lagstiftningen på kärnteknik- och strålskyddsområdet det följande redovisas en sammanställning av de föreskrifter som gäller på kärnsäkerhets- och strålskyddsområdet. 4.5.1Föreskrifter som gäller drift av kärnteknisk anläggning föreskrifter om säkerhet i kärntekniska anläggningar (SSMFS 2008:1) innehåller de grundläggande bestäm- melser för drift av kärntekniska anläggningar. Anläggningarna ska, enligt föreskrifterna, ha en anpassad grundkonstruktion med flerfaldiga barriärer för inneslutning av radioaktiva ämnen och ett särskilt anpassat djupförsvar som omfattar förebyggande och skyddande åtgärder i flera steg samt konsekvenslindrande åtgärder om ett utsläpp av radioaktiva ämnen trots allt skulle inträffa. Vidare återfinns krav på grundläggande åtgärder vid tillbud och haverier, krav på konstruktion och utförande, krav på att analysera, granska och redovisa säkerheten samt krav på dokumentation och rappor- tering till myndigheten. Föreskrifterna innehåller också bestäm- melser om ledning och styrning av de verksamheter som har bety- delse för säkerheten, krav på kompetens, styrning av driftverksam- heten, beredskapsplanering samt hantering av kärnämne och kärnavfall. föreskrifter om kompetens hos driftsper- sonal vid reaktoranläggningar (SSMFS 2008:32) innehåller bestäm- melser om kompetensprövning hos driftpersonal vid kärnkrafts- reaktorer samt regler om behörighet för att få tjänstgöra i en viss befattning som rör driften av ett kärnkraftverk. föreskrifter om konstruktion och utförande av kärnkraftsreaktorer (SSMFS 2008:17) gäller åtgärder som krävs för att upprätthålla och utveckla säkerheten i konstruktionen och utförandet av kärnkraftsreaktorer i syfte att, så långt det är rimligt med beaktande av bästa möjliga teknik, förebygga radiologiska olyckor. Föreskrifterna omfattar även bestämmelser om tekniska och administrativa åtgärder. föreskrifter om mekaniska anordningar vid kärntekniska anläggningar (SSMFS 2008:13) innehåller bestämmelser om den tredjepartskontroll som sker av de komponenter som har betydelse för inneslutningen av radioaktiva ämnen och som måste kontrolleras innan de får tas i drift. Lagstiftningen på kärnteknik- och strålskyddsområdet 4.5.2Föreskrifter om fysiskt skydd av kärntekniska anläggningar föreskrifter om fysiskt skydd av kärntek- niska anläggningar (SSMFS 2008:12) gäller sådana tekniska, organi- satoriska och administrativa åtgärder som krävs för att dels skydda kärntekniska anläggningar mot obehörigt intrång, sabotage eller annan sådan påverkan som kan medföra radiologisk olycka, dels för att förhindra obehörig befattning med kärnämne eller kärnavfall. föreskrifter om beredskap vid vissa kärn- tekniska anläggningar (SSMFS 2008:15) är tillämpliga på planering av beredskapen och åtgärder i händelse av en nödsituation eller hot om en nödsituation vid kärntekniska anläggningar. 4.5.4Föreskrifter som gäller hantering av kärnavfall föreskrifter om hantering av radioaktivt avfall och kärnavfall vid kärntekniska anläggningar (SSMFS 2008:22) syftar till att tillse att radioaktivt avfall och kärnavfall hanteras på ett från strålskyddssynpunkt tillfredsställande sätt samt till att ge förutsättningar för att begränsa avfallsmängder och skadlig verkan av strålning från avfallet nu och . 4.5.5Föreskrifter om säkerhet vid slutförvaring föreskrifter om säkerhet vid slutförvaring av kärnämne och kärnavfall (SSMFS 2008:21) gäller säkerheten efter förslutning av slutförvar för kärnämne och kärnavfall vilket inkluderar använt kärnbränsle. Lagstiftningen på kärnteknik- och strålskyddsområdet 4.5.6Föreskrifter om avveckling av kärntekniska anläggningar föreskrifter om planering inför och under avveckling av kärntekniska anläggningar (SSMFS 2008:19) före- skriver att tillståndshavaren ska se till att det finns en preliminär planering av den framtida avvecklingen av anläggningen. Bland annat ska en analys av olika tänkbara tillvägagångssätt för avveck- lingen redovisas, innehållet av radioaktivt material och material- flöden tekniskt dokumenteras och krav ställs på redovisning inför slutlig avställning av anläggningen och följande demontering och rivning. 4.5.7Föreskrifter om kontroll av kärnämne föreskrifter om kontroll av kärnämne m.m. (SSMFS 2008:3) har som syfte att ska kunna uppfylla sina icke-spridningsåtaganden. Föreskriften anger krav på den som bedriver kärnteknisk verksamhet eller exporterar kärnämne och kärnteknisk utrustning. Kraven rör organisation, åtgärder, anmäl- nings- och ansökningsförfaranden, m.m. föreskrifter om personstrålskydd i verksamhet med joniserande strålning vid kärntekniska anläggningar SSMFS 2008:26) föreskriver att verksamheten ska bedrivas så att alla stråldoser begränsas så långt som det är rimligt möjligt med hänsyn till ekonomiska och samhälleliga faktorer. Föreskrifterna är omfattande, bl.a. finns krav på att det ska finnas dokumenterade mål och styrmedel samt resurser för arbetet med att hålla stråldoserna så låga som möjligt. Vidare krävs att all personal som ska arbeta inom kontrollerat område ska använda skyddsutrustning samt genomgå medicinsk kontroll. Bestämmelser om när person- dosmätare ska bäras och när helkroppsmätning ska göras finns också. Föreskrifterna innehåller också bestämmelser om krav på lokala strålskyddsinstruktioner, vilket innebär att tillståndshavaren ska ha interna regler och rutiner för strålskyddet. En årlig uppfölj- ning och utvärdering av arbetet ska också rapporteras till Strål- säkerhetsmyndigheten. Lagstiftningen på kärnteknik- och strålskyddsområdet föreskrifter om strålskyddsföreståndare vid kärntekniska anläggningar (SSMFS 2008:24) föreskriver att till- ståndshavaren ska utse en strålskyddsföreståndare samt en ersättare för denna vid den kärntekniska anläggningen och att dessa personer ska godkännas av . Strålskyddsföre- ståndaren ska bl.a. verka för att gällande lagar, föreskrifter och övriga villkor om strålskyddet för anläggningen efterlevs samt bevaka och följa upp strålskyddsverksamheten och vara en kontakt- punkt gentemot myndigheten. föreskrifter om grundläggande bestäm- melser för skydd av arbetstagare och allmänhet vid verksamhet med strålning (SSMFS 2008:51) är baserade på det grundläggande strål- skyddsdirektivet 96/92/Euratom om fastställande av säkerhets- normer för skydd av arbetstagares och allmänhetens hälsa mot de faror som uppstår till följd av joniserande strålning. Föreskrifterna anger tillståndshavarnas ansvar för de grundläggande strålskydds- principerna berättigande och optimering av verksamheten och att dosgränser inte överskrids. Föreskrifterna innehåller bestämmelser om gällande dosgränser, mätning och rapportering av individuella stråldoser, skydd för gravida och ammande kvinnor, kategorisering av arbetstagare och arbetsställen samt regler om utförande av läkarundersökning och när läkarundersökning av arbetstagare krävs. föreskrifter om externa personer i verksamhet med joniserande strålning (SSMFS 2008:52) är tillämpliga på arbets- tagare som utför arbete som kan ge högre stråldoser, då dessa anlitas för arbete inom kontrollerat område i eller då svenska externa personer av samma kategori utför sådana uppdrag i andra länder. 4.5.9Föreskrifter om skydd av allmänheten och miljön föreskrifter om skydd av människors hälsa och miljön vid utsläpp av radioaktiva ämnen från vissa kärntekniska anläggningar (SSMFS 2008:23) innehåller bestämmelser om begräns- ningar av utsläpp av radioaktiva ämnen från kärntekniska anlägg- ningar. Enligt föreskrifterna får den effektiva dosen till någon individ i den så kallade kritiska gruppen av luft- och Lagstiftningen på kärnteknik- och strålskyddsområdet vattenutsläpp av radioaktiva ämnen från en kärnteknisk anläggning inte överstiga 0,1 millisievert. föreskrifter om skydd av människors hälsa och miljön vid slutligt omhändertagande av använt kärnbränsle och kärnavfall (SSMFS 2008:37) är tillämpliga på slutligt omhänder- tagande av använt kärnbränsle och kärnavfall. föreskrifter om allmänna skyldigheter vid medicinsk och odontologisk verksamhet med joniserande strålning (SSMFS 2008:35) är tillämpliga på medicinska och odontologiska verksamheter med joniserande strålning som utnyttjas för medi- cinska bestrålningar samt på bestrålning av personer som utanför sin yrkesverksamhet hjälper och stödjer patienter som bestrålas. I föreskrifterna ställs krav på bl.a. kompetens, strålskyddsorganisa- tion och kvalitetssäkring. föreskrifter och allmänna råd om nukleär- medicin (SSMFS 2008:34) är tillämpliga på nukleärmedicinsk verk- samhet i humansjukvården och på verksamheter där radioaktiva ämnen tillförs människor i samband med forskning och för rätts- liga eller försäkringstekniska undersökningar. Även i dessa före- skrifter ställs krav på bl.a. kompetens och kvalitetssäkring. föreskrifter om medicinsk strålbehandling (SSMFS 2008:33) är tillämpliga på extern strålbehandling, inklusive buckyterapi och brachyterapi. Med brachyterapi avses behandling med radioaktiva strålkällor som placeras i eller på patientens kropp och med buckyterapi avses extern strålbehandling med rönt- genstrålning. Krav finns på bl.a. kompetens, kvalitetssäkring och procedurregler vid behandlingar. föreskrifter om röntgendiagnostik (SSMFS 2008:31) är tillämpliga på verksamhet med joniserande strålning avseende medicinsk och odontologisk diagnostik med externa strålkällor som röntgen eller radioaktiva ämnen. Föreskrifterna är också tillämpliga på medicinsk eller odontologisk användning av sådana strålkällor för planering och vägledning, forskning samt på rättsliga och försäkringstekniska undersökningar. I föreskrifterna ställs bl.a. krav på kompetens, kvalitetssäkring och utrustning. Lagstiftningen på kärnteknik- och strålskyddsområdet föreskrifter och allmänna råd om diagnos- tiska standarddoser och referensnivåer inom medicinsk röntgendiag- nostik (SSMFS 2008:20) är tillämpliga på verksamhet med medi- cinsk röntgendiagnostik. Med diagnostisk referensnivå avses en av fastställd dosnivå för en viss typ av undersökning och som, om den överskrids, ska föranleda en åtgärd. Med diagnostisk standarddos avses en hos tillståndshavaren kons- taterad stråldos för en viss typ av undersökning, uppmätt på samma sätt som det som gäller för motsvarande diagnostiska referensnivå. föreskrifter och allmänna råd om strål- skärmning av lokaler för diagnostik eller terapi med joniserande strål- ning (SSMFS 2008:11) gäller för lokaler som används för diagnostik eller terapi med joniserande strålning inom sjukvård, tandvård eller veterinärmedicinsk verksamhet. Lokaler ska utformas så att risken för att personer oavsiktligt bestrålas minimeras. föreskrifter och allmänna råd om tillstånd att inneha och använda viss röntgenutrustning för odontologisk diag- nostik (SSMFS 2008:5) ger en rätt för den som bedriver verksamhet med strålning inom privat och offentlig tandvård att förvärva, inneha, använda, upplåta och överlåta röntgenutrustning under för- utsättning att vissa villkor är uppfyllda. föreskrifter och allmänna råd om diagnos- tiska referensnivåer inom nukleärmedicin (SSMFS 2008:4) är tillämpliga på diagnostisk nukleärmedicinsk verksamhet för vuxna patienter i sjukvården. 4.5.11Föreskrifter för specifika verksamheter föreskrifter om kontroll av gränsöver- skridande transporter av radioaktivt avfall samt använt kärnbränsle (SSMFS 2009:1) är tillämpliga på tillämpliga på gränsöverskridande transporter av radioaktivt avfall och använt kärnbränsle inom Euro- peiska unionen samt ut från eller in till Europeiska unionen och innehåller bl.a. bestämmelser om tillstånd. föreskrifter om kontroll vid in- och utförsel av radioaktivt avfall (SSMFS 2008:53) har samma tillämpnings- område som ovanstående föreskrifter men gäller enbart för de till- Lagstiftningen på kärnteknik- och strålskyddsområdet stånd som utfärdades före . När tillståndens giltighetstid har löpt ut kommer föreskrifterna att upphöra. föreskrifter om utrustning för radiografe- ring (SSMFS 2008:49) gäller utrustning för teknisk radiograferings- och genomlysningsverksamhet med röntgen- eller gammastrålning. föreskrifter om brandvarnare som inne- håller strålkälla med radioaktivt ämne (SSMFS 2008:47) innehåller bl.a. tekniska krav och tillståndsbestämmelser. föreskrifter om bäringskikare och pejlkom- passer försedda med tritiumljus (SSMFS 2008:46) innehåller bl.a. bestämmelser om att vissa bestämmelser i strålskyddslagen under angivna förutsättningar inte är tillämplig på bäringskikare eller pejlkompasser. föreskrifter om tillstånd för skolor att inneha och använda vissa röntgenutrustningar och slutna strålkällor för undervisningsändamål, samt import, tillverkning och försäljning av sådana (SSMFS 2008:45) innehåller bestämmelser som ger ett generellt tillstånd för skolor att inneha och använda viss utrustning och slutna strålkällor. Det generella tillståndet gäller under förut- sättning av angivna villkor för tillståndet följs. föreskrifter om rökdetektorer som inne- håller radioaktivt ämne (SSMFS 2008:44) innehåller bl.a. bestäm- melser om krav på märkning och förvaring av rökdetektorer. föreskrifter om tekniska anordningar i vilka som bieffekt alstras joniserande strålning, s.k. parasitär röntgen- strålning (SSMFS 2008:43) anger maximal dosekvivalentrat. Exem- pel på anordningar som omfattas av föreskrifterna är televisions- apparater, dataskärmar, oscilloskop, elektronsvetsutrustningar och anordningar som innehåller vissa typer av elektronrör, t.ex. radar- utrustningar och mikrovågsugnar. föreskrifter om användning av industriut- rustningar som innehåller slutna strålkällor eller röntgenrör (SSMFS 2008:40) är tillämpliga på verksamhet med stationära och portabla utrustningar som innehåller slutna strålkällor eller röntgenrör för- industriell nivå- eller kvalitetsmätning eller för analys och för vilka tillstånd krävs enligt 20 § strålskyddslagen. Lagstiftningen på kärnteknik- och strålskyddsområdet föreskrifter om laboratorieverksamhet med radioaktiva ämnen i form av öppna strålkällor (SSMFS 2008:28) är tillämpliga på verksamhet med radioaktiva ämnen i form av öppna strålkällor vilken bedrivs i laboratorielokaler och som omfattas av tillståndsplikt enligt strålskyddslagen och innehåller bl.a. bestäm- melser om krav på organisation och kompetens, kvalitetssäkring och lokaler och utrustning. föreskrifter om verksamhet med accelera- torer och slutna strålkällor (SSMFS 2008:27) är tillämpliga på verksamheter med acceleratorer och med slutna strålkällor hos vilka aktiviteten överstiger 100 GBq och innehåller bestämmelser om krav på bl.a. strålskyddsorganisationen och kompetens, kvali- tetssäkring, säkerhetssystem och kontroll över utrustning och instrument. föreskrifter och allmänna råd om radio- grafering (SSMFS 2008:25) innehåller bestämmelser om krav på bl.a. strålskyddsorganisation, kompetens, kvalitetssäkring och underhåll. föreskrifter och allmänna råd om hante- ring av aska som är kontaminerad med cesium-137 (SSMFS 2008:16) är tillämpliga på hantering av kontaminerad aska från energipro- duktion erhållen i förbränningsanläggningar där det uppstår aska torrsubstans (TS) . I föreskrifterna finns bl.a. krav på skydd mot läckage, mätningar och omgivningskontroll samt återvinning och bortskaffande av kontaminerad aska. 4.5.12Föreskrifter om icke-joniserande strålning föreskrifter om torkning med mikrovågor (SSMFS 2008:41) är tillämpliga på användning av mikrovågor i syfte att torka väggar och bjälklag i byggnader. föreskrifter om solarier (SSMFS 2008:36) är tillämpliga på såväl kosmetiska som medicinska solarier och innehåller bestämmelser om bl.a. tillståndskrav och handhavande- regler. föreskrifter om lasrar (SSMFS 2008:14) är tillämpliga på lasrar och innehåller bestämmelser om bl.a. ut- formning och tillståndskrav. Lagstiftningen på kärnteknik- och strålskyddsområdet föreskrifter om arkivering vid kärntek- niska anläggningar (SSMFS 2008:38) tillämpliga på arkivering av dokumentation som upprättats och mottagits inom ramen för verksamheten vid kärntekniska anläggningar. föreskrifter (SSMFS 2008:8) om avgifter vid riksmätplatsen för joniserande strålning innehåller bestämmelser om vilka avgifter få ta ut för olika mät- uppdrag. föreskrifter (SSMFS 2010:2) om hantering av radioaktivt avfall och utsläpp från verksamhet med öppna strålkällor innehåller regler om undantag från strålskydds- lagens bestämmelser för visst avfall som får deponeras lokalt utan särskilt medgivande från .