sou · GYB3106d2 · 2011-01-01 00:00:00 — Mot den bakgrunden har utredningen gett SVA i uppdrag att göra en fördjupad kunskapssammanställning om klimat- förändringens påverkan på zoonoser och infektionssjukdomar av betydelse för animalieproduktionen. I uppdraget ingick också att Faktorer av betydelse för det framtida smittskyddet i göra en riskbedömning om klimatförändringen påverkar sanno- likheten för introduktion och/eller etablering av exotiska sjuk- domar och om befintliga sjukdomar i landet kan komma att få en ökad spridning. Uppdraget har utförts av sektionschef och epidemiolog vid SVA och rapporten redovisas i sin helhet i del C. Här redovisas en kort samman- fattning som har utarbetats av utredningen. 13.2.1Påverkar klimatförändringen infektionssjukdomar? Klimatförändringen utgör ett av de största globala problemen. Ekosystemen påverkas och som en följd därav även förekomsten av infektionssjukdomar hos husdjur, vilda djur och människa. De vektorburna sjukdomarna har fått speciell uppmärksamhet. Andra antropogena (effekter eller processer som kan härledas ur mänskliga aktiviteter) faktorer påverkar också infektions- sjukdomarna och vanligen är effekten av klimatförändringen svår att särskilja. I landet redan förekommande infektioner och sjuk- domar som t.ex. salmonella och VTEC kan också påverkas av klimatförändringen så att de blir vanligare. Vad händer med klimatet i ? Sammanställningen utgår från FN:s klimatpanels fjärde klimat- rapport (IPCC 2007). Rapporten visar att med stor sannolikhet är den huvudsakliga orsaken till klimatförändringen människans aktiviteter och våra utsläpp av växthusgaser. IPCC:s klimat- modeller uppvisar stora regionala variationer och störst temperaturökning ses i subarktiska och arktiska klimatzoner. Sårbarheten varierar mycket mellan olika regioner. () har tagit fram klimatscenarier (2009) för på kort, medellång respektive lång sikt (, 2070 respektive 2100). Data baseras på flera av IPCC:s klimatscenarier. De svenska scenarierna föreslår en markant förändring av årstiderna. Främst kommer vintrarna att bli varmare, kortare med mindre snötäcke och de riktigt kalla dagarna blir färre. Somrarna blir varmare men ökningen av temperaturen är inte lika tydlig som under övriga året. Ökad sommartemperatur får effekt på luft- och vattenkvalitet och Faktorer av betydelse för det framtida smittskyddet i ökar risken för smittspridning via dricksvatten, foder och livs- medel. Klimatzonerna förväntas flytta norrut. Detta kan få stora konsekvenser för utbredningen av ett flertal infektionssjukdomar, främst de vektorburna. Nederbörden över förväntas öka med mellan knappt 10 och . Risken för översvämningar ökar i hela landet. Allt pekar mot att klimatförändringen påverkar förekomst, säsongsberoende, överföringar och den geografiska spridningen av infektionssjukdomar. När och var sådan påverkan kommer att inträffa beror på samspelet mellan en mängd faktorer och är därför svårt att förutspå. Smittämnets introduktion, spridning och etablering Etableringen av en infektionssjukdom i ett nytt område sker i flera steg. Klimatförändringar har vanligen en begränsad betydelse för själva introduktionen av ett nytt smittämne i en region. Att ett smittämne sprids eller etableras i ett land eller i en region kan däremot i många fall vara relaterat till klimatfaktorer. I de flesta fall sker introduktion av nya sjukdomar när en infektion från en viss begränsad region sprider sig till ett nytt område. Globaliseringen gör att det finns ett kontinuerligt flöde av smittämnen och smittbärande arter som transporteras mellan länder och kontinenter. Handel med djur och djurprodukter är en betydande orsak till smittspridning men smitta kan också införas med hjälp av flyttfåglar eller andra djur. Infektioner som historiskt sett hör hemma i tropiska och subtropiska områden sprider sig norrut och kommer kanske även i kontakt med nya lämpliga vektorer. Många vektorburna infektioner är bland de allvarligaste och globalt sett de mest utbredda infek- tionerna såsom t.ex. malaria. För smittämnen som sprids med vatten och via mark kan spridningen öka när tillfällena med extremväder ökar såsom skyfall, höga flöden, översvämningar, ras, skred och torka med sprickbildningar i marken. För virus gäller att några har förmåga att infektera olika arter och ge upphov till smittspridning i flera olika värdpopulationer. De har ofta en förmåga att överleva utanför ett reservoardjur, såsom i miljön (vatten, mark), i en vektor eller i ett tillfälligt värddjur. Hos vektorer som antar omgivningens temperatur förekommer en Faktorer av betydelse för det framtida smittskyddet i direkt inverkan av omgivningstemperatur på virusreplikation i vektorn, ju varmare desto snabbare. Detta gäller t.ex. för blåtungevirus. För många virus i tropiska eller subtropiska områden saknas emellertid information om temperaturens inverkan på uppförökning i vektorn. Vektorburna sjukdomar sprids med insekter, spindeldjur m.m., men även med smågnagare, andra däggdjur samt fåglar. Vektorer påverkas av ekosystemförändringar och knott-, mygg- och fästing- vektorer m.fl. är vanligen mycket temperaturberoende, vilket påverkar geografisk förekomst, utvecklingscykel, livslängd, möjlig- het att uppföröka ett smittämne, bitintensitet, m.m. Nya risk- områden och nya riskperioder, t.ex. en förlängd aktiv säsong för vektorer förväntas för vektorburna infektionssjukdomar. Flera allvarliga vektorburna sjukdomar som inte finns i bedöms, om de introducerades till landet, kunna etablera sig under detta sekel. Dessa sjukdomar har uppmärksammats speciellt i samband med klimatförändringen men också för att många av dem är zoonoser, dvs. de smittar mellan djur och människa. Andra faktorer som påverkar förekomsten av infektionssjukdomar Klimatförändringen är en av många faktorer som påverkar ekosystemen och därmed förekomst och spridning av infektions- sjukdomar. Ekosystemen påverkas av mänskliga aktiviteter som t.ex. föroreningar, fragmentering av markområden, ändrad mark- användning, vattenreglering, urbanisering och avskogning. Samtliga faktorer har stor miljöpåverkan och kan därmed påverka före- komsten av infektionssjukdomar. Att särskilja och kvantifiera effekterna av de olika faktorerna som påverkar ekosystemen är dock svårt. Vår tids globala resande och handel för såväl människor som djur och djurprodukter är omfattande och den enskilt viktigaste faktorn för smittspridning. Kontakten mellan människor och vilda djur ökar på grund av människors expansion in i tidigare mer eller mindre orörda områden. Denna ökande kontakt människa–djur är en synnerligen viktig faktor för sjukdomsspridning, åt båda håll, och därmed för uppkomst av nya zoonoser. Faktorer av betydelse för det framtida smittskyddet i En trend i dagens djurhållning, både ekologisk och konven- tionell, är att djur hålls utomhus i större utsträckning, eller i kall lösdrift med möjlighet till utomhusvistelse. Att djuren vistas mer utomhus kan minska förekomsten av vissa infektions- sjukdomar, t.ex. vissa endemiska luftvägs- och tarminfektioner. kan också ge bättre ekonomi och bättre möjlighet att tömma och rengöra stallar, vilket minskar infektions- trycket. Vid sidan av påtagliga fördelar så ger djurhållning utomhus en ökad exponering för smittor i miljön, såväl vektorburna som från vilda djur, mark och vatten. Dessutom blir djuren mer utsatta för väder och vind vid extremväder och för massförekomst av insekter. Blöta marker blir upptrampade och risken för infektioner i juver, klövar, hud, m.m. ökar. Ekologisk produktion är extra sårbar på grund av att produktionsformen i hög grad är beroende av bete och eget grovfoder. Ett varmare och fuktigare klimat kan ge sämre foderhygien såsom angrepp av mögelsvamp både i fält och under lagring samt en ökad förekomst av växtskadegörare i fält. Förekomsten av salmo- nella i vissa kommersiella fodermedel befaras kunna bli vanligare eftersom högre temperatur generellt gynnar bakterietillväxt. I kan en teknisk anpassning av ekonomibyggnader till högre temperatur och fuktighet bli aktuell. Generellt gäller att tillväxten av bakterier gynnas vid ett varmare och fuktigare klimat, även om förhållanden avseende näring, miljö, konkurrens, etc. också är av vikt. Värme innebär att det blir extra viktigt att kunna hålla god hygien i stallar. Möjligheter till tillfällig installning kan komma att behövas såsom vid invasion av t.ex. knott eller bromsar, förekomst av vektorburna sjukdomar, betes- brist eller översvämning av beten etc. En riskbedömning har gjorts avseende om en klimatförändring ökar sannolikheten för introduktion och/eller etablering av exotiska sjukdomar eller att befintliga sjukdomar kommer att få en ökad spridning. Riskbedömningen har gjorts i analogi med den som gjordes i Klimat- och sårbarhetsutredningens hälsobilaga B 34. Animalieproducerande djur respektive fiskar har bedömts var för sig. Faktorer av betydelse för det framtida smittskyddet i Vissa sjukdomar som inte finns i landet men som kan introduceras av andra skäl än till följd av klimatförändringen har medtagits i riskbedömningen eftersom en eventuell etablering bedömts kunna vara klimatrelaterad. Detta anges med fotnot i tabell 13.2. Avseende de sjukdomar där ett kontrollprogram eller andra åtgärder begränsar sjukdomens förekomst i gäller bedömningen under förutsättning att en fortsatt och lik- värdig kontroll i primärproduktionen finns. Riskbedömningarna för animalieproducerande djur (exkl. fisk) är beskrivna i tabell 13.2 och för vattenlevande djur i tabell 13.3. Bedömningen har skett separat och tabellerna bör därför läsas separat. Bakgrunden till bedömningarna finns summerade under rubrikerna Klimatförändringens påverkan på epidemiologi och förekomst som återfinns sist under respektive sjukdom i del II (se rapporten i del C). För varje sjukdom beaktades risken för en ökad förekomst alternativ ökad sannolikhet för introduktion och detta skattades enligt följande riskkategorier. Riskkategorier modifierade efter (Dufour et al. Stor sannolikhet att sjukdomens epidemiologi är klimatrelaterad 4Det är sannolikt att sjukdomens epidemiologi är klimatrelaterad 3Det är inte troligt, men kan inte uteslutas att – under vissa förutsättningar – är sjukdomens epidemiologi klimatrelaterad 2Bara under exceptionella omständigheter bedöms sjukdomens epidemiologi kunna vara klimatrelaterad 1Sjukdomens epidemiologi bedöms inte vara klimatrelaterad Sjukdomar som har klassats i riskkategori 1 och 2 (enligt tabell 13.1) dvs. som har bedömts ha låg relevans avseende klimatkoppling och/eller betydelse för animalieproduktionen/vattenbruket har inte inkluderats i den slutliga riskbedömningen. Den slutliga bedömningen omfattar således endast de tre högsta riskkategorierna (tabellerna 13.2 och 13.3). Riskbedömningen har gjorts i analogi med den som gjordes i Klimat- och sårbarhetsutredningens hälsobilaga B 34. Faktorer av betydelse för det framtida smittskyddet i Osäkerheten i bedömningarna är ofta stora beroende på komplexiteten i sjukdomarnas epidemiologi, vilket gör att kunskapsluckor finns, i synnerhet avseende de vektorburna sjukdomarna (se del C, bilaga till rapporten). Ofta inverkar och interagerar många olika faktorer, vilket gör bedömning av risker mycket svår. Det bör också noteras att det förekommer variation inom klasserna. En sjukdom som har klassats i gruppen betydande konsekvenser kan ligga mycket nära gruppen mycket allvarliga konsekvenser medan en annan sjukdom i samma grupp kan ligga nära begränsade konsekvenser (tabellerna 13.2 och 13.3). Sammanlagt 15 sjukdomar hos animalieproducerande djur (exkl. fisk) har inkluderats i den slutliga riskbedömningen. Sju sjukdomar bedömdes ha en större sannolikhet att påverkas av en klimat- förändring (sannolik eller stor sannolikhet för klimatkoppling). Fyra av dessa sju sjukdomar, som samtliga finns i landet, (anaplasmos, babesios, bluetongue och VTEC-infektion) har också bedömts kunna få betydande ekonomiska konsekvenser för animalieproduktionen och de tre första bedöms kunna medföra en direkt ökad kostnad för animalieproduktionen. Den fjärde (VTEC) kan medföra indirekta kostnader för animalieproduktionen om åtgärder behöver vidtas i primärproduktionen för att reducera antalet humanfall av sjukdomen. Åtta sjukdomar har bedömts ha en mindre sannolikhet att påverkas av en klimatförändring (samband kan inte uteslutas). Tre av dessa, (afrikansk hästpest, virala encefalomyeliter hos häst (EEE/WEE/VEE) samt Rift Valley-feber), bedöms kunna få betydande konsekvenser för animalieproduktionen i . Afrikansk hästpest kan få konsekvenser för hästnäringen, EEE/WEE/VEE både för hästnäringen och för människor och Rift Valley-feber, som också är en zoonos, kan få konsekvenser för människor och för animalieproduktionen. Samtliga är vektorburna sjukdomar som inte finns i landet. Ett ändrat klimat bedöms inte heller öka risken för introduktion av dessa medan däremot etableringen kan vara klimatrelaterad. För att undvika att över- skatta risken har en konservativ bedömning avseende risken för klimatkoppling för dessa sjukdomar gjorts. Övervakningen av olika vektorer har ökat i många länder samt att mycket forskning Faktorer av betydelse för det framtida smittskyddet i avseende klimatpåverkan på olika sjukdomar pågår. Kunskapen om klimatförändringen liksom dess eventuella påverkan på olika sjukdomar kommer därför att öka. Sammanfattande klimatrisk-konsekvensbedömning för infektionssjukdomar av betydelse för animalieproducerande djur BLUETONGUE 4). VTEC (EHEC) AFRIKANSK HÄSTPEST 1,4) RIFT VALLEY FEBER 1,4) EEE/WEE/VEE 1, 4) MJÄLTBRAND (ANTRAX) 1)Gäller under förutsättning att smittämnet introducerats i landet. 2)Om Leptospia hardjo introduceras kan något större konsekvenser förväntas. 3)Gäller under förutsättning att kontrollprogrammet i hela produktionskedjan finns kvar. 4)Vektorburna sjukdomar kommer att påverkas av klimatet men epidemiologin är så komplex att det är svårt att bedöma på vilket sätt. Därför har en konservativbedömning av effekten av klimatpåverkan (under svenska förhållanden) gjorts. Många svårbedömda faktorer gör riskklassningen svår. Om t.ex. vårarna kommer att medföra långa perioder med 8–10-gradig vattentemperatur så kan det bli fler utbrott av Renibakterium salmoninarum /infektiös njurinflamation/renibakterios/BKD i odlingar, vilket kommer att påverka vattenbruket negativt. Generellt kommer ett flertal parasiter att gynnas. Hur det kommer att påverka vattenbruket är också svårbedömt. Vårviremi hos karp (SVC) och Epizootiskt ulcerativt syndrom (EUS) kan komma att ha påverkan på vilda fiskbestånd, liksom Bonamia ostreae och Faktorer av betydelse för det framtida smittskyddet i Marteilia refringens kommer att ha påverkan på vildlevande musslor och ostron. Avseende Vibrio vulnificus så finns en stor sannolikhet för klimatkoppling men begränsade konsekvenser för vattenbruk medan däremot en ökad zoonosrisk. Tabell 13.3 Sammanfattande klimatrisk-konsekvensbedömning för infektionssjukdomar av betydelse för vattenlevande djur i Yersinia ruckeri – yersinios/ Koiherpes-virus (KHV) Aeromonas salmonicida salmonicida – furunkulos (ASS) Samband kan inte uteslutas Klimatförändringen, tillsammans med globaliseringen, ökar risken för att smittämnen kan introduceras i landet och etablera sig. Risken ökar för att djursjukdomar och zoonoser som normalt endast finns i varmare länder också får fäste här. OIE ser zoonoser som ett växande problem. av existerande humana patogener har sitt ursprung hos djur. OIE har beräknat att av de patogener som har tillkommit är andelen zoonoser . Utredningens kunskapssamman- ställning visar att sannolikheten för att fler djursjukdomar ska etableras i landet till följd av klimatförändringen är betydande. Klimatförändringens effekter har främst koncentrerats mot introduktionen av nya smittämnen i landet. I kunskapssamman- ställningen framhålls också risken för att smittämnen som redan finns i landet utan att orsaka problem för djurhållning eller människor kan genom klimatförändringen få en ökad utbredning. Faktorer av betydelse för det framtida smittskyddet i Överraskningar kan förväntas avseenden infektionssjukdomar bland djur och zoonoser. Riskerna kan hanteras med god epidemiologisk övervakning samt bra sjukdomsbekämpning och kontroll. Epidemiologisk övervakning, sjukdomsbekämpning och kontroll kräver internationell samverkan för att utbyta erfarenheter och för att dela resurser. Internationell övervakning av olika smittämnen, hur de sprids och hur de bekämpas är den första försvarslinjen i den egna djursmittspolitiken. Utredningen anser att uppgiften måste ges prioritet i det statliga smittskyddsarbetet. För att utforma effektiva övervakningssystem krävs kompetens inom många områden, epidemiologi inklusive kompetens inom modellering, veterinär- och humanmedicin, entomologi m.m. Med god samlad kompetens och ekonomiska medel kan riktade kostnadseffektiva övervakningsprogram utföras avseende relevanta smittämnen. Detta kan möjliggöra en tidig upptäckt och även minimera negativa konsekvenser. Övervakningen kan också bli effektivare om man kan identifiera epidemiologiskt viktiga faktorer såsom meteorologiska och biologiska variabler. Sådana epidemio- logiska faktorer kan användas för att bättre kunna förutsäga förändringar i utbredning, spridningsmönster och intensitet av olika infektionssjukdomar. Sjukdomsövervakningen måste också vara kontinuerlig. I perspektivet av klimatförändringen är det viktigt att öka förståelsen för samspelet mellan de förändringar som sker i eko- systemen och ändrad förekomst och epidemiologi för infektions- sjukdomarna. Samspelen är komplexa och här behövs en helhetssyn som i sin tur också kräver en samverkan mellan olika expert- områden såsom biologi, ekologi, entomologi, meteorologi, medicin och veterinärmedicin. Framförhållning och beredskap är centrala inslag för att hantera smittämnen som kommer in i landet. Sannolikheten för att globalisering och klimatförändringen leder till en ökad risk för sjukdomsspridning i landet är större än att läget blir oförändrat eller att risken minskar. Risken för att nya smittor som utvecklas är zoonoser är överhängande. är det som beslutar vilka smittsamma djursjukdomar som ska bekämpas med stöd av epizootilagen och zoonoslagen. Utredningen föreslår i del A, avsnitt 3.4.4 att de djursmittor som ska bli föremål för tvingande åtgärder ska anges i lag. Det innebär att den politiska nivån måste ta ett ökat ansvar för att effektiva övervaknings- och bekämpningsstrategier tas fram samt att folkhälsoaspekten ges en Faktorer av betydelse för det framtida smittskyddet i större tyngd än när beslut tas om vilka djursmittor som regelverket ska tillämpas på. Utredningen har understrukit vikten av system för sjukdoms- övervakning på alla nivåer och som tillämpar internationella kriterier och verktyg. Förutsättningen för att ett land eller en region ska kunna vidta effektiva åtgärder för att hindra att en smitta kommer in är att man får snabb och pålitlig information om var en smitta har uppstått och om dess spridningsmönster. Det förutsätter internationellt samarbete och att det finns tillräcklig kapacitet på internationell nivå att genomföra effektiva övervakningssystem och övervakningsstrategier. Det förutsätter också att man nationellt och för del också på EU-nivå har effektiva system för övervakning och snabb information. Utredningen vill mot den bakgrunden framhålla behovet av samverkan mellan olika experter med olika kompetens. För att förstå hur en zoonotisk smitta uppstår, sprids, påverkar människan, hur den ska övervakas, kontrolleras och bekämpas krävs samverkan över ett brett fält av olika myndigheter, institutioner och olika kompetenser. Det kräver ett nära och integrerat samarbete mellan experter på djursjukdomar, veterinärer, och experter på infektions- sjukdomar som hotar folkhälsan samt läkare. Epidemiologiska övervakningar kräver också statistisk kompetens och förståelse för hur människor uppfattar och upplever olika sjukdomsscenarier. Vidare kräver de kunskaper i sociologi, psykologi, media och kommunikation. För att erhålla förståelse för sambandet mellan miljö, den vilda faunan och lantbrukets djur krävs även kunskap i miljö, biologi samt kunskaper om insekter m.m. Utbrott av sjukdomar påverkar ekonomi, handel och kan medföra stora kostnader. Till den epidemiologiska övervakningen måste tillföras modeller för att analysera de ekonomiska konsekvenserna av olika smittämnen. Den specialisering som kännetecknar arbetet med smittsamma djursjukdomar behöver ersättas med ett mer integrerat arbetssätt. Detta är en viktig slutsats från det internationella samarbetet om En värld, en hälsa och som utredningen återkommer till i förslaget. Faktorer av betydelse för det framtida smittskyddet i 13.3En värld – en hälsa Den internationella debatten har alltmer riktat sitt intresse mot den risk för spridning av infektionssjukdomar som uppstår eller återuppstår i kontakter mellan djur, människor och den miljö de lever i. Utvecklingen har lett fram till krav på ökat samarbete internationellt, regionalt och nationellt mellan olika ansvariga organisationer och myndigheter men också mellan forskare och experter från olika discipliner och forskningsområden. På grundval av erfarenheterna och lärdomarna från försöken att kontrollera och bekämpa den smittsamma aviära influensan (HPAI) har det internationella samfundet under begreppet En värld, en hälsa arbetat med strategier för att bättre förstår orsakerna och drivkrafterna till att infektionssjukdomar uppstår och sprids. Folkhälsa och djurhälsa knyts ihop och leder till sammanhållna och övergripande strategier, en hälsa. Det vägledande strategi- dokumentet och som åberopas i internationella konferenser där infektionssjukdomar behandlas har utarbetats gemensamt av FAO, OIE, WHO, FN:s kontor för influensasamordning (UNSIC), och under rubriken to One World, One Health. 13.4EU:s översyn av djurhälsoarbetet och debatten inom EU Flera EU-medlemsländer har drabbats av allvarliga sjukdoms- utbrott . Utbrott av klassisk svinpest, BSE, mul- och klövsjuka och fågelinfluensa har fått stora eko- nomiska konsekvenser. Under det stora utbrottet av mul- och klövsjuka i avlivades flera miljoner djur och de ekonomiska förlusterna för jordbruks- och turistnäringen upp- skattades till . Utbrott av klassisk svinfeber sker regelbundet inom EU och övriga även om antalet utbrott inom EU minskar trendmässigt. Utbetalningarna från har främst gått till och som bl.a. har haft stora utbrott av mul- och klövsjuka. Mot bakgrund av de höga kostnaderna till följd av de senaste årens sjukdomsutbrott har kommissionen påbörjat en översyn av lagstiftningen på djurhälsoområdet. Målet är att öka incitamenten för förebyggande djurhälsoarbete, att ekonomiska resurser används Faktorer av betydelse för det framtida smittskyddet i på bästa sätt och att förenkla lagstiftningen. I kommissionens meddelande KOM 539 (2007) om en ny strategi för djurhälsa för Europeiska unionen (2007–2013) enligt principen Det är bättre att förebygga än att behandla redovisas en del resonemang och tankar om innehållet i en djurhälsopolitik. Också i flera medlemsländer genomförs nu utredningar och analyser av respektive djurhälsopolitik. Utredningen har besökt två av de länder som haft stora utbrott – Neder- länderna och - och som ser över sin djurhälsopolitik bl.a. i syfte att aktivt kunna delta i debatten om EU:s framtida djurhälsopolitik. Redogörelsen i det följande bygger på dokument från kom- missionen, samtal med tjänstemän i kommissionen och i medlems- länderna. Avsikten är inte att försöka prognostisera slutresultatet av arbetet med kommissionens strategi för djurhälsa utan att lämna en informell ögonblicksbild av några av de frågeställningar och överväganden som upptar diskussionen inom EU just . Flera av frågeställningarna ingår också direkt eller indirekt i utredningens överväganden.