sou · GYB393 · 2011-01-01 00:00:00 — För att fånga upp nationella trender i sysselsättningen, t.ex. konjunkturella förändringar inkluderas även indikatorvariabler för att fånga gemensamma tidseffekter. Kontrollvariabler på individnivå utgörs av ålder, kön, utbildning inom hälso- och sjukvård samt utbildning inom socialt arbete och omsorg och utrikes född. I modellen ingår även kommunfixa effekter. *** indikerar signifikans på signifikansnivå, ** indikerar signifikans på signifikansnivå och * indikerar signifikans på signifikansnivå. Standardfelen är klustrade på kommunnivå och korrigerade för heteroskedasticitet. Källa: Sjukförsäkringsdatabasen. Vi ser också att effekten verkar drivas av att de offentliganställda minskat sina sjukskrivningar. När de gäller de privatanställda är de skattade effekterna små och inte statistiskt signifikanta. Till skillnad från i förskolan och skolan ser andelen privat produktion alltså ut att kunna påverka sjukskrivningarna inom äldreomsorgen, trots att det i alla dessa sektorer är samma mekanismer som är aktuella. Det som dock skiljer äldreomsorgen från skolan, och i viss mån förskolan, är att sjuktalen är betydligt högre i denna sektor. Tidigare studier har även visat att arbets- Bilaga 7 till LU2011 miljön är sämre och belastningen för de anställda högre än inom andra sektorer. Detta skulle kunna innebära att effektiviseringarna inneburit att arbetsvillkoren faktiskt förbättrats. Studerar vi hur effekterna varierar mellan olika grupper ser vi att det framförallt är kvinnor och de med utbildning inom yrket som minskat sina sjukskrivningar (se tabell C 8, appendix C). Att det är de utbildade som står för reduktionen är i linje med resultaten för förskolan, men skiljer sig från resultatet när det gäller skolan. Det är svårt att uttala sig om vad detta mönster beror på, men även här kan förklaringen vara kopplad till att arbetsmiljön tycks vara mer utsatt inom förskola och äldreomsorg än inom skolan. En annan möjlighet är att skolorna i högre grad konkurrerat om utbildad personal via lönen än via förbättrad arbetsmiljö eftersom det bara är inom skolan vi finner positiva löneeffekter. 5.3Införandet av personalliggare i restaurangbranschen I detta avsnitt analyserar vi effekterna av införandet av krav på personalliggare inom restaurangbranschen. Lagen trädde i kraft och vi undersöker effekten på sysselsättning och löner fram till 2008.17 Liksom inom taxibranschen utgörs restaurangbranschen huvudsakligen av många små företag. Därför är skattningarna som ligger till grund för beräkningen av heltids- ekvivalenter mindre tillförlitliga här än inom de branscher där den offentliga sektorn utgör den största aktören.18 Analysen fokuserar därmed huvudsakligen på det totala antalet personer som syssel- sätts i dessa branscher. Detta kan också anses motiverat utifrån den regelförändring som studeras – införandet av personalliggare kan framförallt tänkas påverka sysselsättningen genom ett inflöde av redovisad arbetskraft. är det möjligt att en del av den oredovisade arbetskraften finns bland ordinarie anställda som exempelvis arbetar övertid utan redovisning. För att försöka fånga även denna mekanism skattar vi även sambandet för arbetade timmar, men dessa resultat bör tolkas med försiktighet. Införandet av personalliggare skulle i teorin också kunna leda till en mer rättvis 17Någon analys av sjukskrivningar görs inte då reformen ägde rum och Sjuk- försäkringsdatabasen endast omfattar perioden . 18Skattningarna baseras på lönedata från Strukturlönestatistiken, vilken endast täcker ett urval om av företagen i privat sektor med mindre än 10 anställda (se Appendix A för mer information). Bilaga 7 till LU2011 konkurrens mellan företag och på så sätt påverka sysselsättningen genom en förändring av existerande företags marknadsmakt. Eftersom det endast är möjligt att studera effekterna på kort () sikt är dessa effekter mindre troliga. Figur 32 beskriver utvecklingen av sysselsättningen –2008. Vi ser en svag positiv trend i antalet syssel- satta i restaurangbranschen . Därefter ökade antalet sysselsatta kraftigt, framförallt genom en ökning i antalet personer som sysselsätts i branschen. Figur 32 Sysselsättningen inom restaurangbranschen 2000–2008 Antal timmar (1000 Antal timmar (1000-tal) Källa: Strukturlönestatistiken. Eftersom personalliggarna infördes mäts effekterna genom en jämförelse av skillnaden i sysselsättning och löner precis före (2006) och precis efter (2008) införandet med skillnaden i dessa utfall i närliggande branscher. Figur 33 visar att sammansättningen av de anställda har förändrats sedan personalliggare infördes. efter införandet sysselsatte restaurangbranschen fler unga individer i åldersgrupper 16–. Bilaga 7 till LU2011 Figur 33 Sysselsatta i restaurangbranschen före och efter införandet av personalliggare Källa: Strukturlönestatistiken. Om man jämför sammansättningen i restaurangbranschen med kontrollgrupperna (hotell samt hela tjänstesektorn) kan man se att de sysselsatta inom restaurangbranschen är mer lik de sysselsatta inom hotellbranschen än övriga tjänstesektorn i termer av ålderstruktur och utbildningsnivå (figur 34). Restaurang- branschen anställer dock färre kvinnor och fler utlandsfödda än kontrollgrupperna. Bilaga 7 till LU2011 Figur 34 Sammansättningen av anställda i olika branscher Utlandsfödda Eftergymnasial utbildning Kvinnor Källa: Strukturlönestatistiken. Figur 35 beskriver utvecklingen av den relativa sysselsättningsnivån i restaurangbranschen jämfört med kontrollgrupperna (hotell/hela tjänstesektorn). Av figuren framgår att sysselsättningen ökade något mer jämfört med kontrollgrupperna redan innan införandet av personalliggarna. Den relativa ökningen är dock betydligt större efter det att lagen infördes, vilket tyder på en positiv effekt på antalet sysselsatta i branschen. Denna slutsats är konsistent med resultaten i utredningen och kontrollbesök (Ds 2009:43) som visade på betydande sysselsättningseffekter inom restaurangbranschen jämfört med bland annat restaurang- verksamhet som del av hotell- och restaurangverksamhet (som inte omfattas av lagändringen), tjänstesektorn (exklusive restaurang- branschen) och restaurangbranschen i de övriga nordiska länderna. För att skapa större förståelse för dessa effekter studerar vi även om effekterna skiljer sig åt mellan olika grupper av arbetstagare samt om införandet haft påverkan på redovisade löner. Man skulle kunna tänka sig att ökade krav på redovisade löner leder till en sänkning av genomsnittslönen, om det är de arbetstagare med lägst löner som arbetat utanför den redovisade sektorn. Bilaga 7 till LU2011 Sysselsättningen i restaurangbranschen jämfört med kontrollgrupperna 2000–2007 Källa: Strukturlönestatistiken. Figur 36 och 37 beskriver utvecklingen av antalet sysselsatta i olika grupper inom restaurangbranschen jämfört med tjänstesektorn som helhet. Vi ser att den relativa sysselsättningen har utvecklats på ett liknande sätt som resten av tjänstesektorn för samtliga åldersgrupper . Därefter händer det något där den största förändringen ses i de två yngsta åldersintervallen (16–och 20–) samt bland dem som är . I samtliga grupper har sysselsättningen ökat i jämförelse med hela tjänstesektorn. Den största ökningen har dock skett bland individer med låg utbildning samt bland dem med utländsk bakgrund (figur 37). Bilaga 7 till LU2011 Sysselsättningen i restaurangbranschen jämfört med övriga tjänstesektorn uppdelat på åldersgrupp Källa: Strukturlönestatistiken. Bilaga 7 till LU2011 Figur 37 Sysselsättningen i restaurangbranschen jämfört med övriga tjänstesektorn per demografisk grupp Källa: Strukturlönestatistiken. På samma sätt som för taxibranschen skattas effekten genom att jämföra skillnaden i sysselsättningen före införandet av personalliggare (2006) med sysselsättningen efter reformen (2007 och 2008) i restaurangbranschen med skillnaden i kontrollgrupperna (metoden brukar kallas difference-in- differences). Av tabell 5.20 framgår att sysselsättningen ökade mer inom restaurangbranschen än i kontrollgrupperna efter införandet av personalliggare. Om sysselsättningen inom hotellbranschen används som kontrollgrupp är ökningen statistiskt signifikant. Både det totala antalet individer och antalet heltider har ökat, men precis som förväntat består ökningen till stor del av att fler individer har kommit in på marknaden. Effekten tolkas som en ökning av antalet individer , vilket motsvarar ca 20 000 personer. 19 I Appendix C ges en mer detaljerad beskrivning av denna empiriska metod. Precis som innan används som utfallsvariabel den logaritmerade sysselsättningen vilket motiveras av att sysselsättningsnivåerna skiljer sig åt i restaurangbranschen och kontrollgrupperna. Bilaga 7 till LU2011 Figur 38 redovisar sysselsättningseffekten med avseende på utbildningsnivå, kön, ålder och födelseland. Utbildningsnivå i det här fallet gäller inte branschspecifik utbildning utan utgörs av ett generellt mått på den högsta avslutade utbildning enligt SCB:s klassificering SUN 2000. Här framgår att ökningen i syssel- sättningen framförallt kan förklaras av ett inflöde av unga (16–) på arbetsmarknaden. I jämförelse med den genomsnittliga effekten ses också en något större effekt bland dem med utländsk bakgrund (se C9 och C10, Appendix C för fullständiga resultat). Sammantaget pekar analysen på att det är de grupper som står längst från arbetsmarknaden som sysselsatts i branschen efter införandet av personalliggare. Detta beror förmodligen på att dessa grupper var överrepresenterade bland den oredovisade arbets- kraften. Lönerna inom restaurangbranschen har minskat i förhållande till kontrollgrupperna efter införandet av personalliggare. Detta kan delvis bero på att kravet på redovisad arbetskraft medförde ökade kostnader för företagen, men också på att det oredovisade arbetet framförallt omfattade de arbetstagare med lägst löner i branschen. Om effekterna skattas separat för olika grupper (Appendix C, tabell C11) framgår att de är ojämnt fördelade över arbetskraften. Störst negativa effekter finns inom gruppen utlandsfödda och högutbildade. Arbetsmarknadsutfallet av avregleringarna Bilaga 7 till LU2011 Tabell 5.20 Effekter på sysselsättning och löner inom restaurangbranschen Utfallsvariabel: log(Antal sysselsatta individer) 0,145** (0,056) (0,010) Utfallsvariabel: log(Antal sysselsatta heltidsekvivalenta timmar) 0,042* (0,025) (0,005) Utfallsvariabel: log(Månadslön) -0,006*** -0,023*** (0,002) (0,003) Not: För att fånga upp nationella trender i sysselsättningen, t.ex. konjunkturella förändringar inkluderas även indikatorvariabler för att fånga gemensamma tidseffekter. I löneskattningarna ingår kontrollvariablerna ålder, kön, utbildning och utrikes född. I modellen ingår även kommunfixa effekter. *** indikerar signifikans på signifikansnivå, ** indikerar signifikans på signifikansnivå och * indikerar signifikans på signifikansnivå. Standardfelen är korrigerade för heteroskedasticitet. Källa: Strukturlönestatistiken. Bilaga 7 till LU2011 Figur 38 Effekten för olika grupper av arbetstagare (jämförelsegrupp=hotell) Not: För fullständiga resultat se tabell 9–10 i Appendix C. Källa: Strukturlönestatistiken. I den här rapporten har vi studerat sambandet mellan konkurrens- utsättning och tre arbetsmarknadsutfall: sysselsättning, löner och sjukfrånvaro. Inledningsvis konstaterades att sambanden kan se olika ut beroende på vilken marknad som studeras. När det gäller av- regleringar på privata marknader förmodas ökad konkurrens leda till ökad sysselsättning och lägre löner, medan den ökade kon- kurrensen som privatiseringar av offentlig verksamhet medför för- väntas innebära ökad sysselsättning samt högre löner. Det teoretiska sambandet mellan konkurrens och sjukskrivningar är inte entydigt, men sannolikt borde effekten innebära ökade sjuk- skrivningar inom den privata sektorn då de potentiellt negativa löneeffekterna gör dessa mindre kostsamma för individen som ökad konkurrens kan förväntas innebära sämre arbetsmiljö. Inom offentligt finansierade verksamheter förväntas istället positiva löneeffekter, vilket gör sambandets riktning oklar. Analysen av de fem delmarknader som studerats visar att syssel- sättningen stigit inom alla de studerade branscherna i takt med ökad konkurrens. Ökningen av sysselsättningen har främst skett genom ett större antal sysselsatta personer, men inom de flesta områdena har det även antalet arbetade timmar ökat. Ökningen gäller särskilt grupper med en svagare ställning på arbets- marknaden. Exempelvis så tycks avregleringen av taxibranschen ha lett till högre sysselsättning bland personer födda utanför samt bland äldre. Inom välfärdstjänstesektorn har privatiseringen medfört en ökning av män och yngre inom förskolan och hem- tjänsten och män och utlandsfödda inom skolan. Även efter införandet av personalliggare i restaurangbranschen har sysselsättningen ökat, främst bland unga, äldre samt lågutbildade och utlandsfödda. Detta beror troligtvis på att oredovisad arbetskraft Bilaga 7 till LU2011 har överförts till den redovisade sektorn, vilket tyder på att dessa grupper varit överrepresenterade i den förstnämnda gruppen. Avregleringen inom taxibranschen tycks ha inneburit minskade löner, vilket kan förklaras av att det blivit svårare för taxibolagen att föra över (löne-) kostnadsökningar på konsumenterna. De minskade lönerna kan vara en bidragande förklaring till att syssel- sättningen inom branschen ökat. Inom de offentligt finansierade tjänsterna finner vi att lönerna antingen ökat (skolan) eller varit opåverkade (förskola och äldre- omsorg). Att lönerna ökat inom skolan ger visst stöd för att de kommunala arbetsgivarna här har använt sin dominerande ställning som enda arbetsgivare till att hålla nere de lokala lönerna. När sedan fler aktörer kommit in på marknaden kan detta ha inneburit att kommunerna tvingats börja konkurrera om arbetskraften, vilket kan driva upp lönerna. Något som stöder denna bild är att löne- ökningen främst ses hos arbetstagare som är fortsatt anställda i den offentliga sektorn. Det ska poängteras att vi inte kan särskilja effekterna av ett ökat inslag av privat ägande eller av ökad kon- kurrens i denna rapport. Därmed kan vi inte fastslå hur ökningar i konkurrensen offentliga aktörer emellan påverkar arbets- marknaden. När det gäller sambandet mellan sjukskrivningar och kon- kurrens finner vi inga effekter inom förskolan och skolan, med undantag för utbildade förskolelärare där konkurrensen från privata förskolor tycks ha medfört mindre sjukskrivningar. Inom äldre- omsorgen ser vi en generell minskning av antalet sjukskrivningar när konkurrensen ökat. Sjukskrivningar är betydligt vanligare bland offentliganställda än bland privatanställda inom förskola, skola och äldreomsorg, men detta kan bero på att arbetstagare med lägre risk för sjukskrivningar i högre grad söker sig till privata arbetsgivare. Effekterna av ökad privatisering på sjuktalen verkar istället framförallt bero på att sjuktalen bland offentliga arbetsgivare minskar när de utsätts för konkurrens från privata aktörer eftersom det är bland de offentligt anställda som minskningen ägt rum. Det bör noteras att sambanden mellan konkurrens och de arbetsmarknadsutfall som studeras här är komplexa, och att det därför är svårt att exakt uttala sig om interaktionen mellan effekterna. I och med att sysselsättningen förändrats kan arbets- kraftens sammansättning ha förändrats, vilket i sin tur kan ha påverkat utfallen av övriga variabler – exempelvis så kan ett inträde Bilaga 7 till LU2011 av personal med annorlunda egenskaper bidra till att förklara förändringar i exempelvis lönen eller sjukskrivningsmönster. För att kunna svara mer precist på hur orsakssambanden ser ut behövs ytterligare forskning. Sammantaget talar dock resultaten för att regleringar och marknadskoncentration innebär att färre individer sysselsätts än under mer marknadsmässiga förhållanden. Att marknader öppnas upp för nya aktörer kan på privatfinansierade marknader resultera i att lönerna anpassar sig till att motsvara kostnaden för att producera en tjänst istället för att till viss del finansieras av vinster orsakade av företagens monopolställning. Detta kan innebära att sysselsättningen ökar i och med att arbetskraften blir billigare för företagen och efterfrågan på företagens tjänster ökar. Inom taxi- branschen ser vi att lönerna sänkts och att sysselsättningen ökat, vilket talar för att avregleringarna inneburit en anpassning till en mer effektivt fungerande arbetsmarknad. Reformer som avregleringen av taxibranschen kan bidra till att sänka jämvikts- arbetslösheten genom ökad återhållsamhet av lönekraven. Inom välfärdstjänstesektorn är det inte lika tydligt vad man kan förvänta sig för sysselsättningseffekter, eftersom verksamheten styrs av fler ändamål än vinstmaximering. Offentliga arbetsgivare har dock incitament att hålla nere kostnaderna, och därmed syssel- sättning och löner. Vi kan också konstatera att ökad konkurrens från privata aktörer har påverkat sysselsättningen i positiv riktning. Konkurrensen skulle också kunna tänkas ha medfört en ökad arbetsbelastning för de anställda för att motivera de ökade löne- kostnaderna, vilket i sig skulle kunna få konsekvenser i form av ökade sjukskrivningar. Analysen ger dock inte något stöd för en sådan hypotes. Det är endast inom skolan som lönerna har stigit, men det tycks inte ha skett några förändringar i sjukfrånvaron inom just denna sektor. Inom äldreomsorgen saknas istället löne- effekter medan vi ser ett negativt samband mellan konkurrens och sjukskrivningar. Detta samband observeras även bland för- skollärare. En tänkbar förklaring skulle kunna vara att aktörerna valt att inte konkurrera om arbetskraften genom höjda löner, utan istället prioriterat att förbättra arbetsvillkoren som en kon- kurrensfördel. kom många avregleringar till stånd – förutom taxibranschen avreglerades t.ex. kollektivtrafiken, inrikesflyget och postmarknaden och en rad statliga monopol såldes. Detta är en process som fortfarande pågår – avreglerades till exempel Bilaga 7 till LU2011 det statliga apoteksmonopolet. Det är en förändring där man kan vänta sig stora effekter för personalen. Apoteksbranschen är en sektor där en arbetsgivare har dominerat bland en mycket specialiserad grupp arbetare, vilket kan ha inneburit en press nedåt på både anställningar och löner. Effekterna av avregleringen av delmarknaden som utgjort kan därför förväntas bli större än om det exempelvis varit Systembolaget, med en förhållandevis flexibel personalstyrka, som avreglerades. påbörjades också privatiseringen av pro- duktionen av välfärdstjänster. I synnerhet sedan lagen om val- frihetssystem (LOV 2008:962) infördes har antalet kommuner som använder olika typer av valfrihetssystem när det gäller t.ex. hemtjänst ökat markant. En utökning av etableringsfriheten på exempelvis hemtjänstområdet har också diskuterats. Reformer som dessa kan få stor betydelse för konkurrensen och därmed också för arbetsmarknaden. Ett ökat inslag av konsumentval kan innebära att konkurrensen om arbetskraften får ökat genomslag i form av löner och/eller anställningsvillkor, via ökad efterfrågan på den arbetskraft som attraherar konsumenter. En parallell kan göras till Hensvik (2010) som visar att konkurrensen om lärare från nya friskolor framförallt lett till ökade löner hos lärare med goda kognitiva förmågor. Att ytterligare avregleringar kan få konsekvenser för syssel- sättning och löner inom de berörda sektorerna är tydligt. Det är dock mer oklart hur sysselsättningen i enskilda branscher påverkas om i princip samtliga marknader avregleras. När man observerar att lönerna ändras på en delmarknad bör man komma ihåg att det är den relativa lönen som ändrats. Om lönerna för alla yrkesgrupper ändras är det därmed inte lika tydligt hur totaleffekterna kommer att se ut. Genom att bidra till en lönebildning där lönen i högre grad motsvarar individernas produktivitet och konsumenternas efterfrågan på arbetskraft kan man dock förvänta sig att högre konkurrens i sig både kan leda till en minskning av jämvikts- arbetslösheten samt medföra en mer effektiv allokering av arbetskraften på arbetsmarknaden. Alchian, A. och R. Kessel (1962), Competition, Monopoly, and the Pursuit of Money, Aspects of labor economics. , , s.157-83. (1981), "Compensation, Safety, and Absenteeism: Evidence from the ", Industrial and , Vol 34, s. 207-218. Altonji, J. G. och R. Blank (1999), "Race and Gender in the Labor Market," i Orley Ashenfelter och , red., Handbook of labor economics, Vol. , , s. 3143-259. Ashenfelter, O. och T. (1986), Sex Discrimination and Product : The Case of the . 101 Nr 1, s. 149-174. (1957), The Economics of Discrimination, (2 uppl. ), press, . , M. och F. Kramarz (2002), Does Entry Regulation Hinder ? Evidence From the , 117 Nr 4, s. 1369-1413. , O. and F. Giavazzi (2002), Macroeconomic Efefcts of Regulation and Deregulation in Goods and Labor Markets, Mimeo MIT , O. och F. Giavazzi (2003) Macroeconomic Effects of Regulation and Deregulation in Goods and Labor Markets, , Vol. 118, s. 879-907. , S. och P. Strahan (2003), The division of Spoils: Rent- sharing and Discrimination in a , , Vol. 4, s. 814-831. Bilaga 7 till LU2011 Boal, W. och M. R. Ransom (1997), Monospony in the Labor Market, , Vol. 35, No 1, s. 86- 112. , O. (2001), Med välfärdsstaten som arbetsgivare – arbetsmiljön och dess konsekvenser inom välfärdstjänste- området , i Szebehely, M. (red) Välfärdens finansiering och fördelning SOU 2001:57 Calmfors, L. och J. Driffill (1988), Centralization of Wage Bargaining and Macroeconomic Performance Economic Policy vol 11, s. 13-61. Card, D., (1997), Deregulation and Labor Earnings in the , in Reform and Labor Markets, Kluwer Academic Publishers, Norwell, MA Ds 2009:43, Närvaroliggare och kontrollbesök Finans- departementet, . Epple, D. och R. (1998), "Competition between Private and Public Schools, Vouchers, and Peer-Group Effects." , Vol 88 Nr 1, s. 33-62. (2010), The Elasticity of Labor Supply at the Level, , Vol. 28, No 2. Hensvik, L. (2010), Competition and Wages: Lessons Learned from Swedish Teachers, mimeo . , F., H. Svaleryd och J. Vlachos (2008), Competition, Takeovers and Gender Discrimination, IFN Working Paper 734. (1972), "On the Concept of Health Capital and the Demand for Health", . 80 Nr 2, s. 223–255. T och E. (1995), Monopsony Wages in the Labor Market for Nurses, . 14, s. 443-476 (2003), The and Fall of Swedish Unemploy- ment, Working Paper 2003:13, , Hoxby, C. (1994), Do Private Schools for Public Schools?, NBER Working Paper No. Bilaga 7 till LU2011 Hoxby, C. (2002), the Teaching Profession, , 37(4): 846- 891. K. och J. Cowan (2009) and Teacher Quality: Evidence from Charter Schools in , manuscript . Jordahl, H (2008), Privat produktion av offentligt finansierade tjänster, Ekonomisk debatt, Nr 3 s. 46-58. rapportserie 2008:5 Åtgärder för bättre konkurrens och T Balaker (2006), Do Economists Reach a Conclusion on ?, Watch, Vol. 3, No 1, s 109-132 , O (2005), Produktmarknadskonkurrens och jämviktsarbetslöshet, bilaga till . (2008), Essays on Immigrants and Institutional Change in . (2010), Övergång till privat drift inom offentlig sektor – Högre lön för den anställde, Ekonomisk debatt, Nr 5, s. 61-74. Peoples, J. (1998), Deregulation and the Labor Market, , Vol. 12, No. 3, s. 111-130. Ransom, M. och D. P. (2010), Estimating the Firms Labor Supply Curve in a New Monopsony Framework: School Teachers in , , Vol 28, No. (2000), Agency and Choice in Education: does school choice enhance the work effort of teachers?, Education Economics, Vol 8, No. 1, s 37-63. Salinger, M. (1984,) Tobins q, Unionization, and the Con- centration-Profits Relationship, . 15 No 2, s. 159-170. SCB (2004),Sjukfrånvaro och ohälsa i en belysning utifrån SCB:s statistik, Bakgrundsfakta till arbetsmarknads- och utbildningsstatistiken 2004:3, , Statistiska Central- byrån. Bilaga 7 till LU2011