sou · GZB351 · 2011-06-13 00:00:00 — Diagram 5 nedan visar hur stora variationerna inom hushålls- typerna är avseende ekonomisk standard.9 Den största variationen finns bland de hushåll som inte har barn folkbokförda hos sig. Allra störst andel med hög ekonomisk standard återfinns bland samman- boende utan barn. Även bland ensamboende pappor finns en rela- tivt stor andel med hög ekonomisk standard. Bland ensamboende pappor finner man även en större andel som har låg ekonomisk standard i förhållande till övriga hushållstyper. Inkomstgränsen för de mest ekonomiskt utsatta, P10, är betydligt lägre för de ensamboende papporna än för de övriga hushållstyperna. Med andra ord rymmer denna grupp pappor med mycket olika ekonomisk situation. Inom gruppen ensamstående mammor med barn är spridningen av ekonomisk standard relativt liten. P10 för mammorna ligger ganska nära inkomststandarden för den genomsnittliga ensamstående mamman. 9 Måttet P10 visar den inkomstgräns som de med de lägsta inkomsterna ligger under. Måttet P25 visar gränsen som de med de lägsta inkomsterna ligger under. P50 (medianen) visar den inkomstgräns som hälften av individerna ligger under. Samma resonemang gäller P75 och P90. När P10 är lågt i förhållande till övriga grupper inne- bär det att de som har en låg ekonomisk standard har en sämre ekonomisk situation än de med låg ekonomisk standard i övriga grupper. Analogt med P10 visar ett relativt högt värde på P90 att de med höga inkomster har relativt sett höga inkomster. Är skillnaden mellan P10 och P90 stor innebär det att spridningen i inkomster är stor inom gruppen. är så liten beror förmodligen dels generellt på de familjepolitiska stöden, dels på de inkomstprövade bidragen såsom bostadsbidrag och ekonomiskt bistånd som sätter en nedre gräns för den ekono- miska standarden. Bland de ensamboende mammorna finns en mycket större andel med hög ekonomisk standard än bland de mammor som har barn folkbokförda hos sig. Diagram 5 Variationen i ekonomisk standard inom olika föräldrahushåll prognos 2010, kronor Källa: Beräkningar i HEK 2007. framskrivet till 2010. Sammanfattningsvis är spridningen över medianvärdet större för föräldrar utan barn folkbokförda hos sig vilket visar att det i denna grupp ryms personer med höga inkomster. Spridningen nedåt är stor för ensamboende pappor vilket tyder på att i denna grupp finns pappor som av olika anledningar har svag anknytning till arbetsmarknaden. Diagrammet visar även att alla hushåll med sär- levande föräldrar inte har dålig ekonomi. Den dryga fjärdedel som lever i en ombildad familj har i allmänhet liknande ekonomisk stan- dard som de som bor i en kärnfamilj. Denna slutsats bygger dock på antagandet att hushållet delar på alla inkomster och utgifter, vil- ket i och för sig inte behöver vara lika vanligt i en ombildad familj. I diagram 6 nedan visas föräldrarnas inkomst av tjänst.10 Ingen hänsyn är tagen till försörjningsbörda utan i stället visas vilka indi- viduella inkomster föräldrarna i respektive grupp har. Diagrammet visar att allra högst inkomst har pappor i kärnfamiljer följt av pap- por i ombildade familjer, ensamstående pappor och sammanboende pappor utan bobarn. Betydligt lägre medianinkomst än övriga pap- por har ensamboende pappor. Mammor har betydligt lägre medianinkomst än pappor. Alla grupper av mammor har lägre medianinkomst än den grupp pappor med den lägsta medianinkomsten. Till skillnad från ensamboende pappor har ensamboende mammor högre inkomst än övriga mammor. Generellt har mammor lägre medianinkomst och mindre spridning i inkomsterna, speciellt uppåt i inkomsterna, än vad pappor har. Att pappor har högre inkomster än mammor är en återspegling av hur det ser ut i samhället i stort där män i allmänhet har högre in- komster än kvinnor. 10 För att få statistiskt säkerställda resultat används här STAR-urvalet som består av av befolkning. bygger endast på registeruppgifter vilket leder till att hushållsbegreppet därför blir något sämre. Sammanboende som varken har gemensamma barn eller är gifta räknas som ensamstående enligt registeruppgifter vilket överskattar stor- leken på denna grupp som gruppen ombildade familjer blir underskattad. Resul- tatet ger samma bild som HEK-urvalet men är statistiskt säkrare. Gruppen sambo ombildade familjer består i detta urval främst av familjer med nya gemensamma yngre barn vilket säkert förklarar denna grupps lägre inkomster, denna skillnad syns inte med det mer korrekta hus- hållsbegreppet i HEK:en. Diagram 6 Inkomst av tjänst för mammor respektive pappor i olika hushållstyper, prognos 2010, median kronor Källa: Beräkningar i 2007 framskrivet till 2010. Som tidigare nämnts är det många bland dem som klassas som ensamstående och ensamboende som har barnen boende hos sig växelvis, dvs. av statistiken ser det ut som om de antingen har bar- net boende hos sig på heltid eller inte alls. Nedan presenteras inkomst av tjänst för dessa föräldrar, det bör dock noteras att de ingår som en delgrupp bland de ensamstående och ensamboende i diagram 6 ovan. I diagrammet visas att de mammor som har barnen boende hos sig halva tiden har högre inkomst än de mammor som har barnen boende mer än halva tiden. När det gäller pappor verkar det knappt finnas någon skillnad. Här bör dock noteras att urvalet är så litet, speciellt avseende papporna, varför den statistiska osä- kerheten är relativt stor. Diagram 7 Inkomst av tjänst för ensamstående fördelat på omfattningen av barnens boende 2007, median kronor Ensamstående mer än halva Källa: Beräkningar i 2006/2007. Slutsatsen utifrån de två ovanstående diagrammen blir att ju mindre mammor har barnen hos sig, desto högre genomsnittlig inkomst har de, medan snarare det omvända gäller för pappor. 5.4.2Ekonomisk utsatthet vanligast bland ensamstående mammor Det finns flera olika mått för att mäta ekonomisk utsatthet.11 Ut- redningen presenterar den ekonomiska utsattheten bland olika hushållstyper utifrån ett antal olika mått. Inledningsvis visar diagram 8 nedan hur stor andel av olika hus- hållstyper som beräknas ha låg ekonomisk standard mätt som andelen med en lägre inkomststandard än av medianen. av de ensamstående mammorna, vilket är betyd- 11 Olika mått har olika svagheter och styrkor. Måtten kan mäta relativ fattigdom, absolut fattigdom eller upplevd fattigdom men även kombinationer av dessa. För mer information om olika sätt att mäta ekonomisk utsatthet se Resultatindikatorer för den ekonomiska familjepolitiken, svar på regeringsuppdrag Bilaga. Mått på låga inkomster i indikatorerna för den ekonomiska familjepolitiken. ligt fler än i övriga grupper, är enligt detta mått ekonomiskt utsatta. Därefter följer ensamboende pappor där är ekonomiskt utsatta, tätt följda av sammanboende utan bobarn som till stor del består av pappor som inte har barn boende hos sig men som har träffat en ny partner. Detta överensstämmer med ovanstående resultat om att det finns relativt många ekonomiskt utsatta pappor bland dem som inte har barnen folkbokförda hos sig. Dessutom beräknas sammanboende i ombildade familjer i något högre grad vara ekonomiskt utsatta än sammanboende i kärnfamiljer. Diagram 8 Ekonomiskt utsatta i olika hushållstyper prognos 2010, andel med en inkomst av medianen procent 2006/2007* Hushåll med barn folkbokförda Hushåll utan barn folkbokförda * Antalet observationer för ensamboende mammor 2007 var för få. För att få en ungefärlig uppgift presenteras därför 2006 och material sammanslaget. Uppgiften är förmodligen något underskattad. Källa: Beräkningar i HEK 2007 framskrivet till 2010. I tabell 6 redovisas andelen som mottagit ekonomiskt bistånd enligt socialtjänstlagen , vilket är ett annat sätt att mäta ekonomisk utsatthet. Mönstret är i princip detsamma som har visats med måttet ovan i diagram 8 men andelen som mottagit ekonomiskt bistånd är på en lägre nivå. Ensamstående mammor ligger i topp följt av ensamboende pappor. Skillnaden i ekonomiskt utsatthet är större mellan ombildade familjer och kärnfamiljer när man ser till andelen med ekonomiskt bistånd, än när man ser till andelen med en lägre inkomststandard än 60 pro- cent av medianen. Att det generellt är fler som räknas som ekono- miskt utsatta enligt av medianen-måttet beror till viss del på att man enligt detta mått kan räknas som ekonomiskt utsatt trots att man har tillgångar. För att komma ifråga för ekonomiskt bistånd måste man däremot först avyttra sina tillgångar. Att man inte har några registrerade inkomster enligt officiella inkomst- register behöver emellertid inte alltid betyda att man i realiteten är ekonomiskt utsatt. Dessutom behöver individen göra en aktiv åtgärd genom att ansöka om ekonomiskt bistånd, medan för att räknas som ekonomiskt utsatt enligt det andra måttet behövs ingen aktiv åtgärd. Tabell 6 Andel ekonomiskt utsatta mätt på två olika sätt prognos 2010, procent Ensamboende mamma, 2006/2007* Summa föräldrar utan bobarn * Antalet observationer för ensamboende mammor 2007 var för få. För att få en ungefärlig uppgift presenteras därför 2006 och material sammanslaget. Uppgiften är förmodligen något underskattad. Källa: Beräkningar i HEK 2007 framskrivet till 2010. Ytterligare ett mått för att mäta ekonomisk utsatthet är hämtat från SCB:s levnadsnivåundersökning (). Måttet visar om indi- viden har upplevt en ekonomisk kris. Uppgifter saknas dock för föräldrar som har barnet boende hos sig mindre än halva tiden. En fördel med materialet är att alla som har barn boende hos sig halva tiden eller mer definieras som ensamstående med barn oavsett om de har barnet folkbokfört hos sig eller inte. Frågan i ULF-undersökningen är formulerad enligt följande: Har det hänt att du haft svårig- heter med att klara de löpande utgifterna för mat, hyra, räkningar m.m.?. Tabell 7 visar att det är fler föräldrar som är ekonomiskt utsatta enligt denna definition jämfört med hur många som har en inkomst av medianen och med hur många som fått ekonomiskt bistånd . Särlevandehushåll i SOU 2011:51 Andel som upplevt ekonomisk kris i olika hushållstyper, procent Ensamstående med barn boende hos sig mer än halva tiden Ensamstående med barn hos sig halva tiden Källa: beräkningar i 2006/2007. Tydligt är att särskilt mammor i de ombildade familjerna har upp- levt ekonomisk kris i högre grad än mammor i kärnfamiljer, vilket inte framgår av de tidigare tabellerna. Andelen pappor i de om- bildade familjerna som har upplevt ekonomisk kris är däremot enbart marginellt högre än i kärnfamiljerna. En möjlig förklaring till detta är att föräldrar i ombildade familjer inte har gemensam ekonomi i lika hög grad som i kärnfamiljer och att mammorna i snitt har lägre inkomster. Mer än hälften av de mammor som har barnen hos sig mer än halva tiden har upplevt ekonomisk kris liksom nästan hälften bland de mammor som har barnen hos sig halva tiden. Knappt en fjärdedel av ensamstående pappor som har barnen hos sig mer än halva tiden har upplevt ekonomisk kris och motsvarande siffra för dem som har barnen hos sig halva tiden är något lägre. Sammanfattningsvis indikerar detta mått, till skillnad från de tidigare presenterade måtten, att det bland särlevande föräldrar med barn boende hos sig inte enbart är ensamstående mammor som i hög grad har det ekonomiskt svårt, utan också mammor i ombil- dade familjer. Även ensamstående pappor har oftare än föräldrar i kärnfamiljer upplevt ekonomisk kris. Enligt de flesta vedertagna metoder att mäta ekonomisk standard antas alla i hushållet i all- mänhet ha samma ekonomiska standard. Detta resultat antyder dock att detta inte i lika hög grad gäller i ombildade familjer som i kärnfamiljer. Dessutom visar det att även för pappor som är ensam- stående kan det vara svårt att få pengarna att räcka till, trots att andelen med låg ekonomisk standard inte är så hög. De föräldrar som har barnen hos sig halva tiden har något mer sällan upplevt ekonomisk kris, vilket indikerar att det kan vara så att de ekono- miska förutsättningarna är något bättre för dessa föräldrar än för dem som har barn boende hos sig i större utsträckning. Ett växel- vist boende innebär att föräldern i allmänhet inte ensam behöver stå för alla utgifter för barnet liksom att det oftast finns fler perso- ner i barnets omgivning som kan hjälpa till med kostnaderna. Detta kan vara några av de faktorer som gör att risken är mindre för för- äldrarna att uppleva ekonomisk kris om man har barnet boende hos sig halva tiden. 5.4.3Utbildning och sysselsättningsgrad för olika hushållstyper Diagram 9 nedan visar att mammor i högre utsträckning har hög- skoleutbildning än pappor och att särlevande föräldrar generellt har lägre utbildningsnivå än de som lever i kärnfamiljer. Störst andel högskoleutbildade hittar man bland kvinnor i kärnfamiljer och det är även bland dessa mammor man hittar lägst andel med grundskola som högsta utbildning. Lägst andel högskoleutbildade finns bland ensamboende pappor. Även flest föräldrar med grundskola som högsta utbildning återfinns bland dessa pappor. Med andra ord är det bland mammor i kärnfamiljer man finner den högsta utbild- ningsnivån, medan det är gruppen ensamboende pappor som har den lägsta utbildningsnivån. Diagram 9 Andel med olika utbildningsnivå i olika hushållstyper 2010, procent Sambo utan boende barn Sambo utan boende barn Källa: beräkningar i 2007, framskrivet till 2010. Tabell 8 nedan visar sysselsättningsgraden för de olika hushålls- typerna. Mammor står i högre grad utanför arbetsmarknaden än pappor. Mönstret då det gäller sysselsättningsgrad är ungefär det- samma för respektive kön i kärnfamiljer och ombildade familjer. av papporna arbetar heltid och av mammorna. Sammanlagt av mammorna arbetar lång eller kort deltid. Ensamstående mammor arbetar mer sällan deltid, , däremot förvärvsarbetar de mer sällan och de arbetar i marginellt högre grad heltid. Ensamboende föräldrar, både mammor och pappor, verkar oftare ha en dålig för- ankring på arbetsmarknaden. Dessutom verkar de ensamboende papporna i betydligt mindre omfattning arbeta heltid än övriga pappor. Liksom tidigare resultat antytt verkar det finnas en större grupp bland dem som inte har barnen folkbokförda hos sig, drygt en fjärdedel av ensamboende mammor och drygt en femtedel av ensamboende pappor, som står utanför arbetsmarknaden.12 Även en ganska stor grupp bland ensamstående mammor som har barnen folkbokförda hos sig har en svag förankring på arbetsmarknaden. Sysselsättningsgraden i olika hushållstyper 2010, procent (90 %-) Källa: beräkningar i HEK 2006/2007 framskrivet till 2010. 12 För att klassas som förvärvsarbetande krävs en arbetsinkomst som är större än ett pris- basbelopp. Med arbetsinkomst menas i detta avseende även föräldrapenning och sjuk- penning. Även företagare med företagarinkomst räknas som förvärvsarbetande. Gruppen ej förvärvsarbetande omfattar med andra ord bl.a. personer med sjukersättning, studerande, arbetslösa och övriga under förutsättning att de inte uppfyller något av de ovan angivna kriterierna. 6 Barn med särlevande föräldrar I detta kapitel analyseras barns situation i särlevandehushåll. Analysen är gjord utifrån hur barn bor: i kärnfamilj, hos en förälder eller växelvis hos båda föräldrarna. Utredningen har analyserat barns svar på frågor som har ställs i SCB:s undersökning om barns levnadsförhållanden. Det bör noteras att det är oklart om barnens svar är beroende av om de bor på ett visst sätt. Utredningen kan inte uttala sig om det är så att vissa boendeformer ger bättre förut- sättningar för barnets välmående, eller om det är så att en viss bo- endeform väljs med anledning av att föräldrarna har ett gott sam- arbete.1 Det är förmodligen vanligare att föräldrar som är engage- rade i barnet väljer ett växelvist boende än när endast den ena föräl- dern är engagerad i barnet. Det går alltså inte att dra några säkra slutsatser om att det är boendeformen i sig som skapar en viss livs- situation för barnet. Utredningens analys av barnens situation i olika särlevandehus- håll visar sammanfattningsvis följande. -Separationer är endast något vanligare än . Antalet barn som har varit med om en separation ökade , medan det minskade under 2000- talet. -Bland 0-åringarna har särlevande föräldrar medan motsvarande andel för 17-åringarna är . -Barn som bor ihop med båda föräldrarna och barn som bor växelvis hos båda föräldrarna har vid frågor om sin livssituation och sitt välbefinnande ofta svarat på liknande sätt. 1 Det är snarare de bakomliggande orsakerna till varför barnet inte bor med eller har liten kontakt med båda sina föräldrar som har betydelse för barnets välmående – inte själva om- fattningen av barnets boende hos respektive förälder. Barn med särlevande föräldrar mår bäst, har mest fritidsaktiviteter och har bäst relation till båda sina föräldrar. -Vissa gemensamma mönster syns hos barn till särlevande föräld- rar, dvs. alla barn som har föräldrar som inte bor ihop. Pojkar som har särlevande föräldrar är mer sällan hemma hos kompisar. Barn till särlevande föräldrar har oftare mobiltelefon, som de mer sällan har eget rum – vilket särskilt gäller för de yngre barnen. De har även oftare upplevt tillfällen när de inte haft råd att köpa något de vill ha eller göra något med sina kom- pisar. -Barn som bor mest hos en av föräldrarna mår sämre och har oftare sämre kontakt med en av föräldrarna. Barn som bor mest hos en förälder har mer sällan någon fritidsaktivitet, men de har oftare en egen dator. -Det finns skillnader mellan flickor och pojkar. Bland annat ver- kar pojkar som bor mest hos mamma och flickor som bor mest med pappa må sämst. Styvföräldrar verkar i många fall vara en tillgång för barnet genom att vara någon som barnet anser har tid för honom eller henne och som barnet kommer överens med. Styvföräldrar ger ofta ökade ekonomiska möjligheter såsom dator, eget rum och fritidsaktiviteter. -Att bo mest med en vuxen/förälder verkar öka utsattheten för barn såväl ekonomiskt som känslomässigt. Barn som har tillgång till fler vuxna har större utrymme för materiella tillgångar såväl som att de uppfattar det som att det finns mer tid för dem och de verkar generellt må bättre. 6.2Hur vanligt är det att vara barn med särlevande föräldrar? En vanlig uppfattning är att antalet föräldraseparationer har ökat . Antalet separationer är dock enbart något vanligare än . Antalet barn som har varit med om en separation ökade , medan de minskade . var av alla barn i med om en föräldraseparation, dvs. cirka 51 000 barn. Det är nästan dubbelt så vanligt att föräldrarna separerar om de är Barn med särlevande föräldrar sambor än om de är gifta. I ombildade familjer är risken för separa- tion ännu högre. Separationer per 100 barn i åldrarna 0–17 år Källa: SCB 2009:2. Barn – En beskrivning av barns villkor med som utgångspunkt. * En viss underskattning föreligger eftersom ombildade familjer utan gemensamma barn inte finns med. Fram till barnet fyller ökar risken för att föräldrarna separe- rar och den är som högst för barn mellan två och . Därefter minskar separationsfrekvensen för barn och ligger på denna nivå fram till för att därefter åter minska. Diagram 2 Separationer per 100 barn i vid olika åldrar , antal Källa: , Barn och familjestatistik. Barn med särlevande föräldrar En slutsats som kan dras utifrån diagram 2 är att ju äldre barnet är, desto större är sannolikheten att barnet har särlevande föräldrar. Diagram 3 visar att bland 0-åringarna har särlevande föräldrar, medan motsvarande andel för 17-åringarna är . Detta innebär att antalsmässigt är det fler äldre barn än yngre barn som ingår i utredningens målgrupp. Diagram 3 Andel barn som inte bor med båda sina föräldrar i olika åldrar, procent I genomsnitt bor av barnen inte med båda sina föräldrar Källa: , Statistik: Barn och deras familjer. En något större andel av barn som har minst en utlandsfödd föräl- der bor inte med båda sina föräldrar än barn som har två svensk- födda föräldrar. 6.3Barns situation i olika hushållstyper Syftet med detta avsnitt är att belysa hur barn har det i olika hus- hållstyper. Analysen grundar sig på barns svar på SCB:s undersök- ning om barns levnadsförhållanden.2 De barn som har svarat är . Barnen, och deras svar, är fördelade efter fyra hushållstyper: -barn som bor ihop med båda sina föräldrar -barn som bor växelvis hos båda föräldrarna -barn som bor mest hos mamma -barn som bor mest hos pappa. 2 De tillfrågade barnen är barn till vuxna som har svarat på SCB:s ULF-undersökning. Barn med särlevande föräldrar Merparten av uppgifterna kommer från SCB:s undersökning av barns levnadsförhållanden (2008). Drygt 2 800 barn i åldern 10–har svarat på undersökningen. Dessa representerar cirka 340 000 barn. För att ingå i undersökningen ska de bo i det utvalda hushållet halva tiden eller mer. Hur barnens boende i är fördelat på olika hushållstyper framgår av kapitel 5. I tabell 1 nedan redovisas något om hur de tillfrågade barnen fördelas på olika hushållstyper. Bland de barn som har tillfrågats bor med båda sina föräldrar. Bland de barn som har särlevande föräldrar bor en större andel av pojkarna växelvis, medan en större andel av flickorna bor med sin mamma. De barn som är bor oftare mest hos en förälder. Pojkar bor oftare än flickor mest hos sin pappa. Tabell 1 Översiktlig tabell över boendet för barn som ingår i – barn med särlevande föräldrar, procent Bor lika mycket hos Bor med mamma, mer Bor med pappa, mer Det har inte varit möjligt att särredovisa de barn som inte alls träf- far en av föräldrarna, då situationen verkar vara ovanlig och urvalet därför är för litet för att få fram statistiskt säkerställda resultat. I materialet var det av alla barn som inte träffade sin pappa alls, och mindre än en halv procent som inte alls träffade sin mamma. Det är alltså mycket ovanligt att barn inte har någon kontakt alls med en av föräldrarna. I nedanstående tabell visas antalet individer i respektive delgrupp som har svarat på frågorna. Som framgår är det relativt få barn som främst bor med sin pappa. Detta innebär en större statistisk osäkerhet avseende denna grupps svar. Eftersom materialet är baserat på en urvalsundersökning finns dock alltid en viss osäkerhet. Som nämnts ovan är svaren hämtade från en befintlig undersökning och en del av frågorna är relativt allmänt hållna. Detta kan göra att det är svårt att veta vad svaren Barn med särlevande föräldrar exakt står för. Svaren säger trots detta något om relationen mellan olika grupper. Exempel på en sådan fråga är om barnen uppger att de inte haft råd att köpa något de velat ha. Exakt vad det är de inte haft råd med framgår inte, men att det är vanligare att barn i vissa grupper har upplevt denna situation är tydligt. Översiktlig tabell över antal tillfrågade individer i de olika Bor med mamma och pappa Bor lika mycket hos båda Bor med mamma, mer än Bor med pappa, mer än En uppskattning av hur barn mår görs utifrån två frågor som bar- nen har besvarat, dels om de ofta är ledsna och nedstämda, dels om de ofta är spända och nervösa. Barn som bor mest med en förälder svarar att de mår sämst. Nästan dubbelt så många av de barn som bor mest med mamma är ofta ledsna och nedstämda än de barn som bor ihop med båda föräldrarna eller som bor växelvis hos för- äldrarna. De flickor som mår allra sämst är de som mest bor med pappa, medan de pojkar som mår sämst är de som mest bor med sin mamma. När barnen är små är skillnaderna mellan hushållstyperna inte så stora. När barnen är äldre sticker gruppen som bor mest med mamma ut, och nästan vart fjärde barn () som bor mest hos mamma säger sig ofta vara ledset och nedstämt. Motsva- rande uppgift för barn till föräldrar som bor ihop är och för barn som bor växelvis. Barn som bor med en styv- förälder är mer sällan ledsna och nedstämda, jämfört med de barn som inte har någon styvförälder, främst gäller det för barn med en styvmamma. Barn med särlevande föräldrar Diagram 4 Andel som ofta är ledsen och nedstämd, procent Bor med mamma och pappa Bor lika mycket hos mamma och pappa Bor med mamma, mer än halva tiden