sou · GYB399 · 2011-01-01 00:00:00 — Det är givetvis utmärkt och vällovligt med projekt som syftar till att exempelvis minska flickors stress eller stärka flickors självkänsla. finns risker med att i jämställdhetsarbetet fokusera endast en grupp av elever. Risken är att jämställdhetsproblemet helt förläggs hos individerna i målgruppen, och lösningen ensidigt blir att ändra på individerna i gruppen (se SOU 2010:35). Jämställdhetsarbetet skulle i vissa fall vinna på att i större utsträckning lägga fokus på relationerna mellan flickor och pojkar eller på relationerna mellan eleverna och skolans personal, och i gengäld i mindre utsträckning på enskilda grupper av elever. Det kan exempelvis vara så att attityder och beteenden hos grupper av pojkar i klassen och på skolan är en delförklaring till flickors sämre självkänsla. Om så är fallet, så bör även pojkarna vara målgrupp för de särskilda jämställdhetssatsningarna och förändringsambitionerna som har till syfte att stärka flickor. Det verkar för övrigt vara vanligare att arbetet syftar till att ändra på flickor än att ändra på pojkar. Projekt för att stimulera flickors intresse för teknik har sällan sin motsvarighet i projekt för att intressera pojkar för vård- yrken, för att ta ett exempel. Skolans arbete mot kränkande behandling behöver förstärkas finns två lagar – diskrimineringslagen och skollagen – som har som gemensamt syfte att skydda barn och elever mot diskriminer- ing, trakasserier och kränkande behandling. Uppdelningen på två lagar skapar otydligheter beträffande lagstiftningens innehåll. Det förebyggande arbetet för att motverka kränkande behandling i skolorna behöver förstärkas. Detta ansvar åvilar i första hand skol- huvudmännen. De statliga myndigheterna Skolinspektionen/BEO och DO fullgör alla viktiga uppgifter i skolan, genom att ansvara för granskning av likabehandlingsplaner samt genom att efter anmälan arbeta med individärenden rörande diskriminering eller andra former av kränkande behandling. Den nuvarande uppdelningen på två myndigheter försvårar detta arbete. Skolinspektionen har en större närvaro i och kunskap om skolan och har därmed bättre förutsättningar att bidra till att stärka det förebyggande arbetet. Skolans sex- och samlevnadsundervisning är viktig ur ett jäm- ställdhetsperspektiv och en viktig del i arbetet med att motverka kränkande behandling. Det är angeläget att denna undervisning tas på allvar och bedrivs med bra kvalitet. Sex- och samlevnadsunder- visningen ska alltid utgå från en bred förståelse av sexualitet och hur olika förväntningar på pojkars och flickors sexuella uttryck påverkar och inbegriper förekomst av kränkningar på grund av kön, sexuell läggning och könsöverskridande identitet och uttryck. Vår bedömning är att sex- och samlevnadsundervisningen i skolan är av stor betydelse för hur kränkningar som har sin grund i kön och sexualitet får utrymme. Ett ökat fokus behövs på ämnesstoff och ämnesdidaktik Det finns ett behov att förstärka den del av jämställdhetsarbetet som handlar om ämnesstoffet och ämnesdidaktiken. Ämnesstoffet måste spegla både kvinnors och mäns erfarenheter. Ämnes- didaktiken och arbetssätten i skolan bör så långt möjligt bygga på evidens, och varieras för att passa elevers olika sätt att lära. Vi är bekymrade över den bristande kvaliteten i många av de läromedel som eleverna använder. Man kan fråga sig vilken bild av kvinnor och män som dagens skolelever får genom sina läroböcker. Exempelvis kan konstateras att läromedlen i historia knappast ger kvinnliga förebilder i historien. Pojkarna möter också ett snävt mans- ideal i många läromedel. Vi har även noterat att det utöver brister ur jämställdhetsperspektiv även finns kvalitetsbrister gällande stil, perspektiv och sakinnehåll i många läromedel. Tidiga insatser behövs för att upptäcka och stödja flickor och pojkar med psykosociala problem och svårigheter i skolan Flickor känner sig mer stressade över skolarbetet och oroar sig mer för relationer till andra än vad pojkar gör. Dåliga skolresultat leder sannolikt till dålig självkänsla, som bakomliggande psyk- isk problematik gör det svårt att prestera i skolan. Flera studier bekräftar samma bild av en ökad sårbarhet för flickor med början i de yngre tonåren för internaliserande psykiska problem, som ängs- lighet och depression, men även lägre självuppfattning. Även om flickor som grupp presterar bättre än pojkar, finns bland flickor i tonåren en psykologisk otillfredsställelse, en ökad oro, som uttrycker sig i depressiva symptom, ätstörningar, ökade självmordsförsök och sedan leder till allvarliga tecken på psykisk ohälsa bland unga kvin- nor (SOU 2010:79). Pojkar har större problem i skolan vid skolstart och flera av dem riskerar att bli underpresterande på grund av detta. Pojkar uppvisar också generellt mer externaliserande problem. Att det finns en grupp pojkar som uppvisar en lägre nivå av kompetens inom flera områden, kan också påverka förväntningarna på hela gruppen. Läraren kan påverkas av den lågpresterande pojkgruppen och kan börja behandla pojkgruppen och flickgruppen på ett stereo- typt sätt, som om alla var lika. Det kan leda till att läraren oavsiktligt och omedvetet sänker sina förväntningar på alla pojkar (SOU 2010:79). Vi vet att problemen för elever med skolsvårigheter och sviktande psykosocial hälsa tenderar att bli värre . Det är med andra ord viktigt att följa upp och stödja de barn och ung- domar som uppvisar avvikelser i beteende på ett tidigt stadium (SOU 2010:79). Denna uppföljning bör ske med kunskap om köns- skillnaderna; här avses symptomen på ohälsa kopplat till olika utveck- lingsfaser och livssituationer. gäller det att arbeta med ett individfokus och undvika stereotypiseringar baserat på kön. En svår balansgång! En satsning på läsning kan minska könsskillnaden i skolprestationer, och ge stöd åt både flickor och pojkar med läs- och skrivsvårigheter I ämnet svenska presterar pojkar som grupp sämre än flickor – i meritvärde (betyg) uppnår pojkar i svenska av vad flickorna gör, att jämföra sammantaget för alla ämnen. Skillnaden mellan flickors och pojkars genomsnittliga betyg är således större i svenska än i många andra ämnen. Vi vill särskilt understryka betydelsen av att eleverna får goda färdigheter i läsning och skrivning, och att skolorna tidigt upp- märksammar flickor och pojkar med läs- och skrivsvårigheter. Det finns generellt ett stort gap mellan flickors och pojkars skolpresta- tioner i läsning och skrivning. Det finns dessutom en övervikt av pojkar i den grupp elever som har läs- och skrivsvårigheter. God läsfärdighet hör ihop med goda skolprestationer över lag. Det finns överspridningseffekter från läsfärdigheten – det vill säga kunskaper i läsning är viktig för skolframgång i flera ämnen. Frågan om läs- och skrivförmåga har således även en jämställdhetsaspekt. En generell förbättring av läs- och skrivfärdigheter bör därför kunna bidra till att minska könsskillnaderna i skolprestationer. Det är dock viktigt att inte glömma att det även finns många flickor som har läs- och skrivsvårigheter, liksom det finns många pojkar som läser och skriver med liv och lust. Uppmärksamheten på pojkarnas relativt sämre skolprestationer och läsförmåga får allt- så inte skymma det självklara faktum att det också finns flickor som behöver extra stöd för läs- och skrivinlärningen. Det är viktigt att ett genusperspektiv läggs på det arbete som bedrivs på kommande lässatsningar. Det är också angeläget att arbets- sätt utvecklas och ges spridning, som skolorna kan tillämpa för att förbättra undervisningen i läsning och skrivning, för flickor och pojkar med läs- och skrivsvårigheter. Forskningsbaserad kunskap behövs om hur olika under- visningsmetoder fungerar för olika grupper av elever Det saknas en samlad bild av den befintliga forskningsbaserade kunskapen om hur olika arbetssätt och undervisningsmetoder fungerar i klassrummet. Detta gäller generellt, och även gällande grupperna flickor och pojkar. Många antar exempelvis att en under- visningsmetodik, som anses ha blivit vanligare , som lägger ett större ansvar på eleverna att arbeta självständigt utan handledning av läraren, kan vara en nackdel särskilt för vissa pojkar (se till exempel SOU 2010:52). Detta eftersom forskningen visar att flickor som grupp anstränger sig mera i skolan och är mer ansvarstagande och självgående. Tilläggas bör att det förstås även finns flickor som har svårt att klara av att prestera väl i en miljö som präglas av en hög grad av icke lärarledd skoltid. Frågan om eget arbete i skolan är komplex. Det finns förstås också fördelar med att elever lär sig arbeta självständigt. Själv- ständigt arbete kan utformas på olika sätt, i och utanför klass- rummet. Självständigt arbete utan tät uppföljning och styrning av en lärare är dock en undervisningsmetod med nackdelar för många flickor och ännu fler pojkar. Det är således viktigt att kunskap utvecklas om hur olika arbetssätt och undervisningsmetoder i skolan fungerar generellt och för olika grupper av elever. Skolan behöver även kunskap om hur forskning omsätts i praktiskt handlande. Kunskap om ämnesdidaktik och jämställdhet behöver fördjupas. inriktas både skolans innehåll och lärarutbildningen mer mot ämneskunskap och ämnesdidaktiska frågor. I detta sammanhang behöver också kunskapen utvecklas om jämställdhetsaspekter på innehållet och undervisningen i olika ämnen. Vidare saknas svensk forskning gällande kränkningar och kränkande behandling, specialpedagogik och kön samt om vilka preferenser som styr elevernas val till gymnasieskolan och till högskolan. Det saknas även djupare kunskap om de begränsningar i skolan för flickor och pojkar som följer av den hedersrelaterade problematiken. Ett uppmärksammat problem är pojkkrisen i utbildning – dvs. fenomenet att pojkar som grupp tenderar att prestera sämre genom utbildningssystemet och att gruppen därmed riskerar att bli utbildningsförlorare. Fenomenet har i uppmärksammats inte endast i , utan även i flertalet jäm- förbara länder. Det finns dock ingen konsensus om problemets natur, eller ens om att det existerar ett problem knutet till pojkar och utbildning. Det finns givetvis många pojkar och unga män som presterar väl och utvecklas bra i skolan och i den högre utbildningen. Det finns även många flickor och unga kvinnor som av olika skäl har skol- svårigheter och som inte kommer till sin rätt i skolan. Men på aggregerad nivå finns ändå ett mönster, som består i att pojkar/män som grupp faktiskt presterar sämre på flera nivåer i utbildnings- systemet. Detta mönster bör enligt vår mening tas på största allvar och ligga till grund för reflektioner och samtal om vad som kan göras för att ge elever oavsett kön de allra bästa förutsättningar för lärande och utveckling i skolan. En del av pojkproblemet är att det inte anses coolt för pojkar att anstränga sig i skolan. Framgång ska uppnås utan ansträngning. De könsnormer som råder för pojkar tenderar även att vara trängre än motsvarande normer för flickor. Det finns en tendens till att flickor och unga kvinnor i större utsträckning utbildar sig inom områden som varit manligt dominerade, medan pojk- arna och de unga männen inte visar samma benägenhet till förändring av sina utbildningsval (se till exempel SOU 2010:53). När pojkar börjar skolan har de i genomsnitt inte nått samma utveckling på flera områden: språkliga, kognitiva, sociala och fin- motoriska. Detta kan leda till att fler pojkar får svårigheter att hänga med i skolan, och att lärarnas förväntningar tenderar att vara lägre ställda på pojkarna. När pojkarna kommit i fatt i mognads- hänseende, så borde flickor och pojkar prestera på samma nivå i skolan. Att så inte alltid sker, kan delvis förklaras med att en del pojkar med tidiga skolsvårigheter har lärt sig att hantera tidiga miss- lyckanden i skolan så sätt att de inte prioriterar skolarbetet. Man satsar i stället på att på att vara duktig och få bekräftelse inom andra områden, såsom idrott. Forskning visar även att barn tenderar att identifiera sig med andra barn av samma kön. Det finns en risk för att pojkar som inte prioriterar skolan blir normgivande för andra pojkar. En för skolarbetet negativ kamratkultur kan alltså uppstå i förbindelse med pojkarnas senare mognad. Mycket av könsskillnaderna är socialt konstruerade. Uttrycks- sätt, klädsel, föreställningar om vad som är manligt och vad som är kvinnligt, har varierat i historien och skiljer sig mellan länder, kulturer, åldrar och grupper. Men skillnaderna är också biologiska. Av professor rapport på uppdrag av vår delegation (SOU 2010:52) framgår att robusta biologiska data går hand i hand med observationsdata som talar om pojkars senare mognad till vuxen- het. Den kunskapen kan vara gynnsam för ett bra jämställdhetsarbete, till exempel om den leder till att större hänsyn tas till pojkars förmåga till inlärning i vissa åldrar. Men om kunskapen leder till att alla flickor förväntas mogna före alla pojkar, riskerar både pojkar och flickor att bedömas utifrån förutfattade meningar och inte utifrån sina individuella förutsättningar. Det föreligger stora överlapp- ningar i mognadshänseende mellan grupperna flickor och pojkar! Föräldrarna och omgivningen har stor betydelse för skolans jämställdhetsarbete Synen på jämställdhet och genus skiftar mellan olika individer och familjer. I vissa familjer ses könsmönster i hög grad som förhand- lingsbara och utbytbara. Men många unga i lever i familjer och sociala omgivningar med normsystem där könsmönstren i större eller mindre utsträckning ses som låsta och förutbestämda. Principer om isärhållande av könen kan vara starkt förankrade, och de begränsningar för individen som följer därav kan vara mycket starka. I särskild utsträckning drabbas flickor eller kvinnor av begränsningar, men även pojkar drabbas. Ett särskilt jämställdhetsproblem är de så kallade heders- relaterade problemen. Den hedersrelaterade kulturen har rötter i patriarkala samhällen främst kring , i och i delar av Central- och , men kan även upprätthållas eller uppstå här i . Hederstänkande får inte stå i vägen för alla elevers rätt till kun- skap oberoende av kön, etnicitet etcetera. (SOU 2010:84). Utbildning och fortbildning behövs av lärare och skolledning Lärare behöver kunskaper för att kunna anlägga jämställdhetsperspektiv på ämnesinnehållet och ämnesdidaktiken i skolan. Jämställdhet är ett kunskapsområde. Brist på kunskap hos den personal som verkar i skolan riskerar bland annat leda till att fördomar om kvinnor och män, flickor och pojkar återskapas utan att problematiseras. Kunskaper om genus och om frågor rörande barns och ung- domars utveckling och grundläggande behov behöver stärkas i lärar- utbildningen och rektorsutbildningen och även i fortbildningen lärare, skolledare och annan personal i skolan. Förslag till regeringen för att förbättra jämställdheten i skolan i detta betänkande har vi presenterat en rad förslag i syfte att förbättra och stärka jämställdheten i skolan. Dessa förslag åter- ges nedan i punktform. Vi föreslår att: Den nuvarande regleringen av åtgärder och förbud mot dis- kriminering och trakasserier av barn och ungdomar som söker till eller deltar i verksamhet som sker med stöd av skollagen (2010:800) flyttas från diskrimineringslagen till skollagen. Som en följd av detta ska Skolinspektionen och Barn- och elevom- budet ta över ansvaret för tillsynen rörande diskriminering och trakasserier samt utredningen av överträdelser av dessa förbud. Vi föreslår regeringen att: uppdra åt att i samråd med och ta fram ett allmänt råd om hur skolan i sam- verkan med elevhälsan tidigt kan identifiera och stödja flickor och pojkar med sviktande psykosocial hälsa och skolsvårigheter. Vi föreslår regeringen att: utifrån det av antagna jämställdhetspolitiska målet formulera följande övergripande jämställdhetsmål för skolan: Jämställdhet i skolan råder när flickor och pojkar har samma makt och möjlighet att påverka skolan, det egna lärandet och den egna utvecklingen. ge i uppdrag att ta fram ett stödmaterial som baserat på evidens behandlar arbetssätt som skolorna kan tillämpa för att förbättra undervisningen i läsning och skrivning, för flickor och pojkar. I det allmänna rådet bör särskilt behandlas arbetssätt för att tidigt stödja pojkar och flickor med läs- och skrivsvårig- heter. ge i uppdrag att med hjälp av ämneskunniga forskare granska kvaliteten i läromedel och annat undervisningsmaterial för den obligatoriska skolan och gymnasieskolan. Såväl jäm- ställdhetsaspekter som andra kvalitetsaspekter bör beaktas. ge i uppdrag att, i samråd med Specialpedagogiska skolmyndigheten och Skolinspektionen ur ett genusperspektiv, utreda och analysera orsakerna till samt omfattningen, inrikt- ningen och könsfördelningen på samtliga former av särskilt stöd som ges till elever i . Inom ramen för uppdraget bör förutsättningarna för att bygga upp en nationell statistik inom området utredas. ge Skolinspektionen i uppdrag att granska de utredningar som ligger till grund för beslut om särskilt stöd samt det åtgärdspro- gram som blir följden av dessa utredningar. Uppdraget kan ges som ett tilläggsuppdrag till det pågående uppdraget att granska kommuners rutiner för utredning inför mottagande i särskolan (U2010/4860/G). ge i uppdrag att förlänga den pågående fortbild- ningen för lärare eller skolledare i sex- och samlevnad. ge i uppdrag att förlänga den pågående fortbild- ningen för skolledare om hedersrelaterad problematik i skolan ge i uppdrag att anordna särskild utbildning för lärare eller skolledare om sex- och samlevnad. ge Skolinspektionen i uppdrag att i samråd med granska kvaliteten i skolornas undervisning i sex- och samlev- nad. ge i uppdrag att besluta om ändringar i mål- formuleringarna gällande rektorsutbildningen, så att jämställd- het ska genomsyra rektorsutbildningen. ge i uppdrag att besluta om ändringar gällande inne- hållet i rektorsutbildningen, så att ett obligatoriskt moment om hedersproblematiken ingår i utbildningen. ge i uppdrag att genomföra den återkommande attitydundersökningen i skolan på ett sådant sätt att resultaten kan redovisas uppdelat på kön. ge den nya utvärderingsfunktionen i uppdrag att initiera studier om samt göra kunskapssammanställningar och utvärderngar avseende metoder och arbetssätt som bidrar till att motverka tradionella könsmönster i skolan och i undervisningen. Det är viktigt att studier, kunskapssammanställningar och utvärderingar av studier rörande undervisning och arbetssätt i skolan har ett genus- och könsperspektiv så att pojkar och flickor får samma makt och möjligheter att lära sig och utvecklas i skolan. ge en myndighet, exempelvis Nationella sekretariatet för genus- forskning vid eller , i uppdrag att återkommande uppdatera bibliografin Svensk forskning om jämställdhet och skola 1969-2009 (SOU 2010:36). ge i uppdrag att i samråd med Nationella sekretariatet för genusforskning vid förvalta den breda kunskapsbas rörande genus och jämställdhet i skolan som med stöd av regeringens uppdrag upparbetats av vår delegation, och Kommuner och Landsting. Det är viktigt att uppdraget inriktas mot strategier för jämställd- hetsintegrering och att materialet finns lätt tillgängligt för lärare, skolledning och annan personal i skolan. lag om ändring i diskrimineringslagen (2008:567) Härigenom föreskrivs i fråga om diskrimineringslagen (2008:567) att 2 kap. 5–7 §§ samt 3 kap. 14–16 §§ ska ha följande lydelser. Den som bedriver verksamhet Den som bedriver annan ut- som avses i skollagen (1985:1100) bildningsverksamhet än den som avses i skollagen (1985:1100) (utbildningsanordnare) får (utbildningsanordnare) får inte diskriminera någon student eller någon elev, student eller stude- studerande som deltar i eller rande som deltar i eller söker till söker till verksamheten. da och uppdragstagare i verksam- heten ska likställas med utbild- ska likställas med utbildnings- ningsanordnaren när de handlar anordnaren när de handlar inom inom ramen för anställningen ler även i det fall en utbildnings- ler även i det fall en utbildnings- anordnare genom skäliga åtgärder anordnare genom skäliga åtgärder i fråga om lokalernas tillgäng- i fråga om lokalernas tillgäng- lighet och användbarhet kan se lighet och användbarhet kan se till att en person med funktions- till att en person med funktions- hinder, som söker eller har anta- gits till utbildning enligt hög- skolelagen (1992:1434) eller till utbildning som kan leda fram till en examen enligt lagen (1993:792) om tillstånd att utfärda vissa examina, kommer i en jämförbar situation med personer utan så- dant funktionshinder. hinder, som söker eller har anta- gits till utbildning enligt hög- skolelagen (1992:1434) eller till utbildning som kan leda fram till en examen enligt lagen (1993:792) om tillstånd att utfärda vissa examina, kommer i en jämförbar situation med personer utan så- dant funktionshinder. Förbudet i 5 § hindrar inte 1.åtgärder som är ett led i strävanden att främja jämställd- het mellan kvinnor och män vid tillträde till annan utbildning än sådan som avses i skollagen (1985:1100), 2.tillämpning av bestämmel- ser som tar hänsyn till ålder i fråga om förskoleverksamhet eller skolbarnsomsorg, utbildning i för- skoleklass, i det obligatoriska skol- väsendet eller i en fristående skola som motsvarar , sär- skolan eller specialskolan, eller 3.särbehandling på grund av ålder, om den har ett berättigat syfte och de medel som används är lämpliga och nödvändiga för att uppnå syftet. Förbudet hindrar inte heller att en folkhögskola eller ett studie- förbund vidtar åtgärder som är ett led i strävanden att främja lika rättigheter och möjligheter oav- sett etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning. Förbudet i 5 § hindrar inte 1. åtgärder som är ett led i strävanden att främja jämställd- het mellan kvinnor och män vid tillträde till annan utbildning än sådan som avses i skollagen (1985:1100), 2. särbehandling på grund av ålder, om den har ett berättigat syfte och de medel som används är lämpliga och nödvändiga för att uppnå syftet. Förbudet hindrar inte heller att en folkhögskola eller ett studie- förbund vidtar åtgärder som är ett led i strävanden att främja lika rättigheter och möjligheter oav- sett etnisk tillhörighet, religion eller annan trosuppfattning. Skyldighet att utreda och vidta åtgärder mot trakasserier får kännedom om att ett barn får kännedom om att en student eller en elev, student eller stude- eller studerande som deltar i rande som deltar i eller söker till eller söker till utbildningsanord- narens verksamhet anser sig i samhet anser sig i samband med samband med verksamheten ha verksamheten ha blivit utsatt för blivit utsatt för trakasserier eller trakasserier eller sexuella trakas- sexuella trakasserier, är utbild- serier, är utbildningsanordnaren ningsanordnaren skyldig att ut- skyldig att utreda omständighe- reda omständigheterna kring de terna kring de uppgivna trakas- uppgivna trakasserierna och i förekommande fall vidta de åt- fall vidta de åtgärder som skäli- gärder som skäligen kan krävas gen kan krävas för att förhindra för att förhindra trakasserier i bedriver utbildning enligt hög- skolelagen (1992:1434) eller ut- (1985:1100), bildning som kan leda fram till högskolelagen (1992:1434) eller en examen enligt lagen (1993:792) utbildning som kan leda fram till om tillstånd att utfärda vissa exa- en examen enligt lagen (1993:792) mina ska inom ramen för denna om tillstånd att utfärda vissa exa- verksamhet bedriva ett målinrik- mina ska inom ramen för denna tat arbete för att aktivt främja verksamhet bedriva ett målinrik- lika rättigheter och möjligheter tat arbete för att aktivt främja för de studenter som deltar i eller lika rättigheter och möjligheter söker till verksamheten, oavsett för de barn, elever eller studen- kön, etnisk tillhörighet, religion ter som deltar i eller söker till eller annan trosuppfattning, funk- verksamheten, oavsett kön, etnisk tionshinder eller sexuell lägg- tillhörighet, religion eller annan