sou · GZB366 · 2011-10-19 00:00:00 — konven- tion påbjöd egentligen bara att under vederbörligt hänsynstagande till sina konstitutionella förhållanden kriminalisera innehav, vilket är så pass svagt formulerat att det i den nationella lagstiftningen ofta kom att tolkats som lagerhållning snarare än personligt inne- hav, vilket också är tydligt i kommentarerna till konventionen (artikel 33.2).15 Parterna påbjöds vidare att ägna särskild uppmärksamhet åt behandling, vård och rehabilitering av narkomaner (artikel 36, 38). konvention innehöll mycket tydligare skrivelser om behovet av förebyggande åtgärder: Parterna skall vidta alla praktiskt genom- förbara åtgärder för att förebygga missbruk av psykotropa ämnen, samt för tidigt uppspårande, behandling, utbildning, eftervård, rehabilitering och social återanpassning av berörda personer (artikel 20). Vidare påbjöd artikel 20 utbildning av vårdpersonal och allmänhet i förebyggande syfte. (tillägg [artikel 14– 16] till konvention [artikel 36.1–2, 38, 38 bis] fördes dock liknande påbud om efterfrågeminskning in, och efterfrågebekämp- ningen erkändes en större betydelse för bekämpningen som hel- het. 15Commentary on the 1961 Single Convention on Narcotic Drugs, artikel 33; /library/legal/treat/commentary/default.htm 16Se även I Bayer & H Ghodse, Evolution of international drug control, 1945–1995, Bulletin on Narcotics (Vol. LI, 1999), sid. 10. narkotikabrottskonvention tillkom som ytterligare ett svar på en ständigt föränderlig global utveckling på narkotikaområdet. Den illegala marknaden hade växt och internationaliserats i och med att efterfrågan ökat i västvärlden. hade det med den kraftiga ökningen av efterfrågan på cannabis blivit uppenbart att konvention inte var tillräcklig för att möta denna förändring. Man var också oförberedd kraftiga ökning av efterfrågan på kokain, och den stora illegala marknad som uppstod med den i en rad latinamerikanska länder. I inled- ningen till konvention heter det att: Parterna till denna konvention [---] inser sambanden mellan olaglig narkotikahantering och annan organiserad brottslig verksamhet, vilka underminerar staternas lagliga ekonomier och utgör ett hot mot deras stabilitet, säkerhet och suveränitet. konvention byggde vidare på insikten att den statiska upp- delningen i producent- respektive konsumentländer som präglat tidigare analyser var överspelad. Drogmissbruket hade blivit globalt och illegal odling, förädling och produktion skedde inte längre bara i ett litet begränsat antal länder. Illegal handel med droger hade blivit en del av den internationella organiserade brottligheten. Den omsatte vidare så stora summor att brottsorganisationerna kunde korrumpera och infiltrera den politiska, legala och administrativa makten i stater, såväl som den legala ekonomin. Några av de sydamerikanska länder som var värst drabbade var också de som tog initiativ till narkotikabrottskonvention.17 Konventionen utökade mandatet för den internationella drog- bekämpningen på en rad punkter. Fokus lades på tre områden: det mellanstatliga samarbetet, vinsterna från drogrelaterad brottslighet, och de kemikalier som används i olaglig drogframställning. Konventionens syfte var att främja samarbetet mellan de ingå- ende länderna för en effektivare bekämpning av den illegala drog- hanteringen i alla producentled: odling, tillverkning, distribution, organisation, och finansiering (artikel 2, 3). Ingående stater för- band sig att bistå varandra polisiärt och juridiskt (artikel 4, 7). 17 I Bayer & H Ghodse, Evolution of international drug control, 1945–1995, Bulletin on Narcotics (Vol. LI, 1999), sid. 11; Bulletin on Narcotics (Vol. LI, 1999), sid. 5–8; The international drug control conventions: history, achievements and challenges i Report of (E/INCB/2008/1), kap. I, sid. 3; Allister, Drug Diplomacy in the 20th Century. History (/2000), sid. 243–45. förband sig att konfiskera avkastningen från drogrelaterad brotts- lighet, och att vidta åtgärder som gör det möjligt att konfiskera vinster från drogrelaterad brottslighet, material och utrustning som använts vid framställningen, samt att göra misstänkta bank- och affärshandlingar relaterade till denna typ av brottslighet tillgängliga (artikel 5). Vidare gjordes varje brott enligt konventionen till ett utlämningsbart brott, även mellan stater som i övrigt saknar utläm- ningsavtal (artikel 6). Två förteckningar (I–II) för olika kemiska ämnen som ofta används för olaglig framställning av droger inrättades (artikel 12). Parterna förband sig att på olika sätt övervaka handeln med ingå- ende ämnen för att underlätta spårningen av misstänkta transaktio- ner. Detta skedde genom att konventionen ställde krav på rappor- teringsskyldighet och övervakning av inhemsk handel, import och export. Villkoren för de två förteckningarna är likartade, men för- teckning I är striktare reglerad med krav på angivande av exakta mängder och datum för transaktioner, samt platser för gränspasse- ring (artikel 12.10a). I förteckning I listades ämnen som till exempel efedrin som används vid framställningen av amfetamin, och lyserg- syra som används vid framställning av LSD. I förteckning II listas till exempel aceton och ättiksyraanhydrid som båda har stora legala användningsområden, men som också används vid framställningen av hasch respektive heroin. konvention lade också större tonvikt vid efterfrågesidan än tidigare konventioner. Den rymmer formuleringar om innehav för icke-medicinskt och icke-vetenskapligt personligt bruk som är starkare . Utöver fordringarna på behandling, vård och rehabilitering konvention finns en skrivelse i artikel 3.2 som påbjuder kriminalisering av innehav, köp eller odling för personligt bruk, förutsatt att det inte står i strid med konstitu- principer eller grundbegrepp i parternas rättssystem. Kommentarerna (artikel 3.92–95) bekräftar också denna tolk- ning av konventionen: innehav av illegala droger ska enligt INCB vara kriminellt, men det är upp till parterna att avgöra hur brottet ska hanteras i förhållande till nationell rätt.18 Konventionen medger ett visst handlingsutrymme genom att öppna för möjligheten att föreskriva utbildning, eftervård, rehabilitering eller social anpass- 18 Commentary to the 1988 United Nations Convention against Illicit Traffic in Narcotic Drugs and psychotropic substances, artikel 3.92–95; /documents/treaties/organized_crime/Drug%20Convention/Commentary_ on_the_united_nations_convention_1988_E.pdf ning i kombination med dom eller straff. När brottet är mindre allvarligt kan domstolen föreskriva sådan åtgärder som alternativ till dom eller straff, och när gärningsmannen är narkotikamiss- brukare finns möjligheten att föreskriva behandling och eftervård (artikel 3.4 b–d). Länder som anslöt sig till konvention förband sig sam- tidigt att implementera 1961- och konventioner. Liksom 1961- och konventioner är konvention inte i sig verkställande utan förutsätter att parterna omsätter den i sin natio- nella lagstiftning. Den rymmer liksom tidigare konventioner också reservationer med hänsyn till nationell lagstiftning på en rad punk- ter, till exempel rörande punkten om vård och rehabilitering (artikel 3.2). Parterna kan, liksom i föregående konventioner tillämpa strängare åtgärder än de som föreskrivs i konventionen (artikel 24). Men kan den också tyckas anmärkningsvärt stark i för- hållandet till nationell integritet i andra delar, som till exempel i kraven på upphävandet av nationell banksekretess (artikel 5) och utlämning (artikel 6). 1.4Analys och bakomliggande värderingar Den internationella narkotikaproblematiken kan inte ses isolerat utan är tätt sammanvävd med en rad andra fenomen som brukar förknippas med moderniteten: globalisering, världshandel, veten- skaplig utveckling, olika länders kulturella, geopolitiska, militära, och strategiska intressen och så vidare.19 Att utreda den internatio- nella narkotikabekämpningens relation till alla dessa fenomen är en allt för omfattande uppgift för denna innehållsanalys, men jag ska här avslutningsvis ändå skissera några möjliga områden för vidare diskussion. yttersta och grundläggande ändamål är att upprätthålla internationell fred och säkerhet. Narkotikamissbruket har, som ovan visats, definierats som ett hot inte bara mot indivi- dens hälsa, utan framställts som ett hot mot internationell fred och säkerhet, vilket kanske formulerats som allra tydligast konvention. Därmed har det också definierats som ett problem som faller under FN:s ansvar. Hela FN-tanken vilar vidare idémäs- 19 I Bayer & H Ghodse, Evolution of international drug control, 1945–1995, Bulletin on Narcotics (Vol. LI, 1999); Allister, Drug Diplomacy in the 20th Century. History (/2000), sid. 247ff. sigt på ett antagande om universalism; en idé om att varje människa oavsett ras, kön, språk, och religion (kap 1.1) har en uppsättning naturgivna rättigheter som gäller oberoende av social och historisk kontext. Och vidare: ett antagande om folksuveränitet, en princip om folkens lika rättigheter och rätt till självbestämmande. Denna universalitets- och likvärdighetsprincip ska prägla allt FN:s arbete, och så även dess insatser för narkotikabekämpning. kan man peka på en rad områden där det tycks finnas en spänning mellan universella anspråk (folkens och individernas likvärdighet i fri- och rättigheter), och olika partiku- lära intressen inom samfundet där frågan om denna likvärdighet sätts på spel. Här kan man som tidigare forskning peka på en grundläggande motsättning som verkar vara genomgående och be- stämmande för alla de övriga; den mellan råvaruproducerande län- der i tredje världen och industrialiserade länder i västvärlden. I denna dikotomi ligger en rad andra motsättningar: motstridiga ekonomiska, militära och politiska intressen, motstridiga kulturella uppfattningar i synen på narkotika, och så vidare. Den som vill fördjupa sig i en mer omfattande analys av denna fråga historiskt kan konsultera Mc Allisters Drug Diplomacy in the 20th Century (/2000). Mycket kortfattat ska här ges några exempel på hur huvudlinjerna i denna motsättning tagit sig konkreta uttryck i de tre konventionerna, såsom de beskrivits ovan. Som beskrivits ovan lades till exempel all väsentlig kraft på att bekämpa utbudssidan konvention. I praktiken innebar det att man förlade orsaken till problemen med narkotikamissbruk i västvärlden i de länder i tredje världen där råvarorna (främst opium och koka) fanns, snarare än att bekämpa efterfrågan med sociala insatser i västvärlden. Som också beskrivits ovan reglerades hallucinogener som LSD utan känt medicinskt eller kommersiellt värde striktare konvention än narkotika konvention, medan psykotropa ämnen med stora kommersiella värden för den västerländska läke- medelsindustrin reglerades avgjort svagare. Länder med starka intressen i läkemedelsindustrin satte under arbetet med konvention stopp för den likhetsprincip som styrt konvention och vände så att säga på bevisbördan; psykotropa ämnen lämnades fria till dess att deras skadlighet bevi- sats. Detta fick till exempel den paradoxala konsekvensen att kokain (organiskt med ursprung i ) klassificerades under den striktaste förteckningen konvention, medan amfeta- min (syntetiskt och med stort värde för den västerländska läke- medelsindustrin) reglerades avsevärt svagare konvention, trots att ämnena har liknande stimulerande effekter, och är lika skadliga och beroendeframkallande. Hela , och därmed också dess insatser för narko- tikabekämpning, måste också historiskt sätt ses i andra världskri- gets och det kontext. Mc Allister har givit en rad exempel på hur arbetet med FN:s narkotikakonventioner blev en bricka i detta spel. Medan och dess allierade via FN arbetade för striktare mellanstatliga regleringar, stödde man världen över ett antal antikommunistiska rörelser som väsentligen fick sina inkomster från handel med samma droger. Å andra sidan motsatte sig Sovjet- unionen och dess allierade – i alla fall så länge narkotikamissbruket väsentligen uppfattades som ett västligt problem – mellanstatliga regleringar på narkotikaområdet. konvention finns, som beskrivits ovan, en rad över- gångsregler, som tar hänsyn till lokala och kulturellt bestämda for- mer av narkotikabruk typiska för länder i tredje världen (koka- bladstuggande, kvasimedicinsk användning av opium, och cannabis- bruk). Målet är dock att inom en väl definierad tidsram utrota detta traditionella bruk. Däremot regleras inte alkohol – som med visst fog kan sägas vara ett lokalt, historiskt och kulturellt uttryck speci- fikt för västvärlden – alls i någon av de tre , detta trots att dess sociala och medicinska skadeverkningar både individuellt och samhälleligt är mycket väl dokumenterade i veten- skapen. Utan att lägga några särskilda värderingar på vare sig FN eller dess narkotikabekämpning har det avslutningsvis varit viktigt att framhålla den problematik som alltid uppstår när universella prin- ciper möter en värld av ojämna styrkeförhållanden och lokala och motstridiga särintressen. Utan att heller lägga några speciella värde- ringar på västerlandets roll i samtidshistorien kan man enkelt kon- statera att väst helt enkelt varit starkast efter , och att dess perspektiv naturligt nog ofta slagit ige- nom i FN:s narkotikakonventioner. Listan på hur ett i någon mening västligt perspektiv – i kontrast till FN:s anspråk på uni- versalism – slår igenom implicit i dessa konventioner kan göras mycket längre. En sådan redogörelse är dock allt för omfat- tande för att rymmas inom ramen för en sådan här utredning. För den som vill fördjupa sig mer i denna problematik hänvisas i första hand till den tidigare forskning som refererats ovan. Avslutningsvis vill jag med detta bara framhålla att denna typ av internationella överenskommelser – oavsett anspråken på universalism och all- mängiltighet – alltid måste ses i en historisk, politisk och social kontext för att bli begripliga på ett djupare plan. stadga: /fn-info/om-fn//#kapitel1 Förarbeten till konvention: /library/legal/treat/commentary/default.htm allmänna narkotikakonvention: /un/unc_sv.html konvention om psykotropa ämnen: /un/unc_sv.html protokoll rörande ändringar konvention: /un/unc_sv.html narkotikabrottskonvention: /un/unc_sv.html Kommentarer till narkotikabrottskonvention: /documents/treaties/organized_crime/Drug%2 0Convention/Commentary_on_the_united_nations_conventio n_1988_E.pdf Om CND: /unodc/en/commissions/CND/index.html INCB:s hemsida: /incb/en/mandate.html UNODC:s hemsida: /unodc/index.html I Bayer & H Ghodse, Evolution of international drug control, 1945–1995, Bulletin on Narcotics (Vol. LI, 1999). The international drug control conventions: history, achievements and challenges i Report of (E/INCB/2008/1). Allister, Drug Diplomacy in the 20th Century. History (/2000). 1.Svart på vitt – om jämställdhet i akademin. 2.Välfärdsstaten i arbete. Inkomsttrygghet och omfördelning med incitament till arbete. 3.Sanktionsavgifter på trygghetsområdet. 4.Genomförande av om inre vattenvägar i svensk rätt. 5.Bemanningsdirektivets genomförande i . 6.Missbruket, Kunskapen, Vården. 7.Transporter av frihetsberövade. – en likvärdig utbildning för ungdomar med utvecklingsstörning. 9.Barnen som samhället svek. Åtgärder med anledning av övergrepp och allvarliga försummelser i samhällsvården. En ny väg för arbetet mot dopning. – utvärdering av förhandlingsarbetet jämte överväganden om brukaravgifter och lånevillkor. 13.Uppföljning av signalspaningslagen. 14.Kunskapsläget på kärnavfalls- området 2011 – geologin, barriärerna, alternativen. 16.Allmän skyldighet att hjälpa nödställda? 18.Strålsäkerhet – gällande rätt i ny form. 19.Tid för snabb flexibel inlärning. 20.Dataskydd vid europeiskt polisiärt och straffrättsligt samarbete. Dataskyddsrambeslutet, Europolanställdas befattning med hemliga uppgifter. 21.Utrikesförvaltning i världsklass. 22.Spirit of Innovation. 23.Revision av livsmedelskedjans kontroll- myndigheter. 24.Sänkt restaurang- och cateringmoms. 25.Utökat polissamarbete i och EU. 26.Studiemedel för gränslös kunskap. 27.Så enkelt som möjligt för så många som möjligt. – En bit på väg. 28.Cirkulär migration och utveckling –förslag och framåtblick. 29.Samlat, genomtänkt och uthålligt? En utvärdering av regeringens nationella handlingsplan för mänskliga rättigheter 2006–2009. + Lättläst + + Punkt- skrift. 30.Med rätt att välja –flexibel utbildning för elever som tillhör specialskolans målgrupp. 31.Staten som fastighetsägare och hyresgäst. 32.En ny upphovsrättslag. 33.Rapportera, anmäla och avhjälpa missför- hållanden – för barns och elevers bästa. 34.Etappmål i miljömålssystemet. 35.Bättre insatser vid missbruk och beroende –Individen, kunskapen och ansvaret. 36.Forskning och utveckling samt försvars- logistik – i det reformerade försvaret. 38.Ett myndighetsgemensamt servicecenter. 39.Likvärdiga förutsättningar – Översyn av den kommunala utjämningen + Bilagor. 40.Månadsuppgifter – snabbt och enkelt. 41.Alkoholservering på särskilda boenden. 42.En reformerad domstolslagstiftning. 43.Offentlig upphandling från eget företag? –och vissa andra frågor. 44.Fjärrvärme i konkurrens. –objektivitet, beslag, dokumentation m.m. Ju. Framtida regelverk och ansvars- förhållanden på naturgasmarknaden i . 47.En samlad ekobrottsbekämpning. 48.Vård efter behov och på lika villkor –en mänsklig rättighet. –Ett nytt system för den långsiktiga planeringen av transportinfrastruktur samt riktlinjer och processer för med- finansiering. 50.Kärnavfallsrådets yttrande över SKB:s Fud-program 2010. 51.Fortsatt föräldrar - om ansvar, ekonomi, och samarbete för barnets skull. 52.Uppdragstagare i arbetslöshetsförsäk- ringen. 53.Ny instansordning för va-målen. 54.Större ekonomisk trygghet för förtroendevalda. Rätt till ersättning vid arbetslöshet. 56.Kunskap på djupet – kunskapsunderlag för havsplanering. 57.En bättre arbetsmiljö genom effektivare sanktioner. 58.Skolans dokument – insyn och sekretess. 59.Spara i goda tider –för en stabil verksamhet 60.Ett nationellt för arbetsmiljö – behov och förutsättningar. 61.Vanvård i social barnavård. 62.Underhållsansvaret för statens renskötsel- anläggningar. – möjligheter och metoder. 64.Asylsökande ensamkommande barn. En översyn av mottagandet. 65.Statens roll i framtidens vård- och omsorgssystem – en kartläggning. 66.Sveriges internationella engagemang på narkotikaområdet + Bilagor 4 och 5. Transporter av frihetsberövade. Allmän skyldighet att hjälpa nödställda? [16] Förvar. Dataskydd vid europeiskt polisiärt och straff- rättsligt samarbete. Dataskyddsrambeslutet, Europolanställdas befattning med hemliga uppgifter. Utökat polissamarbete i och EU. [25] Cirkulär migration och utveckling –förslag och framåtblick. [28] En ny upphovsrättslag. En reformerad domstolslagstiftning. [42] Förundersökning –objektivitet, beslag, dokumentation m.m. [45] En samlad ekobrottsbekämpning. Asylsökande ensamkommande barn. En översyn av mottagandet. [21] Spirit of Innovation. Uppföljning av signalspaningslagen. Forskning och utveckling samt försvarslogistik – i det reformerade försvaret. Sanktionsavgifter på trygghetsområdet. Missbruket, Kunskapen, Vården. Barnen som samhället svek. Åtgärder med anledning av övergrepp och allvarliga försummelser i samhällsvården. [15] Staten som fastighetsägare och hyresgäst. Bättre insatser vid missbruk och beroende – Individen, kunskapen och ansvaret. Ett myndighetsgemensamt servicecenter. [38] Månadsuppgifter – snabbt och enkelt. [40] Alkoholservering på särskilda boenden. Vård efter behov och på lika villkor – en mänsklig rättighet. Fortsatt föräldrar – om ansvar, ekonomi och samarbete för barnets skull. Ny instansordning för va-målen. [53] Kommunaliserad hemsjukvård. [55] Vanvård i social barnavård. – möjligheter och metoder. Statens roll i framtidens vård- och omsorgs- system – en kartläggning. internationella engagemang på narkotikaområdet + Bilagor 4 och 5. Välfärdsstaten i arbete. Inkomsttrygghet och omfördelning med incitament till arbete. Sänkt restaurang- och cateringmoms. Likvärdiga förutsättningar – Översyn av den kommunala utjämningen + Bilagor. Offentlig upphandling från eget företag? – och vissa andra frågor. Spara i goda tider – för en stabil verksamhet + Bilagedel. Svart på vitt – om jämställdhet i akademin. – en likvärdig utbildning för ungdomar med utvecklingsstörning. Tid för snabb flexibel inlärning. [19] Studiemedel för gränslös kunskap. Med rätt att välja – flexibel utbildning för elever som tillhör specialskolans målgrupp. Rapportera, anmäla och avhjälpa missför- hållanden – för barns och elevers bästa. Skolans dokument – insyn och sekretess. Revision av livsmedelskedjans kontroll- myndigheter. Underhållsansvaret för statens renskötselanläggningar. Kunskapsläget på kärnavfallsområdet 2011 – geologin, barriärerna, alternativen. [14] Strålsäkerhet – gällande rätt i ny form. [18] Etappmål i miljömålssystemet. [34] Rovdjurens bevarandestatus. yttrande över SKB:s Fud- program 2010. [50]. – kunskapsunderlag för havsplanering. Genomförande av om inre vattenvägar i svensk rätt. – utvärdering av förhandlingsarbetet jämte överväganden om brukaravgifter och lånevillkor. Så enkelt som möjligt för så många som möjligt. – En bit på väg. Fjärrvärme i konkurrens. Framtida regelverk och ansvarsförhållanden på naturgasmarknaden i . – Ett nytt system för den långsiktiga planeringen av transportinfrastruktur samt riktlinjer och processer för med- finansiering. En ny väg för arbetet mot dopning. Bemanningsdirektivets genomförande i . Samlat, genomtänkt och uthålligt? En utvärdering av regeringens nationella handlingsplan för mänskliga rättigheter 2006–2009. + Lättläst + + Punkt- skrift. Uppdragstagare i arbetslöshetsförsäkringen. Större ekonomisk trygghet för förtroendevalda. Rätt till ersättning vid arbetslöshet. En bättre arbetsmiljö genom effektivare sanktioner. Ett nationellt för arbetsmiljö – behov och förutsättningar.