sou · GZB346 · 2011-05-18 00:00:00 — Enligt punkten 4 ska nationella och gemensamma förebyggande åtgärdsplaner uppdateras . Under speciella förutsätt- ningar kan dock planerna behöva uppdateras med ett tätare inter- vall. Vid uppdatering av den förebyggande åtgärdsplanen ska den uppdaterade riskbedömningen beaktas. Den uppdaterade planen får inte antas förrän samråd ägt rum med övriga berörda behöriga myndigheter enligt artikel 4.2. 5.5.11Överväganden och bedömning artikel 5 Utredningens bedömning artikel 5: Artikel 5 bör föranleda ändring i myndighetsföreskrifter. I likhet med många av gasförsörjningsförordningens artiklar, riktas kraven i artikel 5 mot den behöriga myndigheten. Som konstaterats tidigare är gasförsörjningsförordningen direkt gällande och tillämp- lig i samtliga medlemsstater. Det finns enligt utredningens bedöm- ning därför inte något behov av att ytterligare återge gasförsörj- ningsförordningens krav i det nuvarande svenska regelverket. Detta skulle öka risken för överlappning och/eller glapp mellan de olika regelverken. Artikelns lista över vad de nationella och gemensamma före- byggande åtgärdsplanerna ska innehålla, bör enligt utredningens bedömning utgöra en tillräcklig grund för kommande arbete med att utforma den förebyggande åtgärds- planen eller planerna. Utredningen bedömer att det kan krävas författningsstöd i syfte att säkra det inflöde av information som krävs från marknadens aktörer för att kunna utforma planerna. Förslag i denna del följer i avsnitt 5.6.1. Enligt utredningens bedömning bör föreskrift STEMFS 2008:3 ändras. I arbetet med att utforma planerna bedömer utredningen att det är viktigt med ett fortsatt och vidareutvecklat samarbete med de svenska gasföretagen, den nuvarande systemansvariga myndig- heten, den framtida systembalansansvarige aktören och transmis- sionsnätsoperatörer liksom de stora gasförbrukarna. Av gasförsörj- ningsförordningen framgår tydligt att åtgärder i syfte att trygga gasförsörjningen i första hand alltid ska vara marknadsbaserade. För svensk del är det sannolikt stora gasförbrukare med möjlighet att snabbt minska sin gasförbrukning som utgör nyckeln för att kunna säkerställa gasförsörjningen till de skyddade kunderna vid en störning i gasförsörjningen. Detta medför att ett samarbete med aktörer på naturgasmarknaden, inklusive stora användare, är mycket Vidare är det utredningens uppfattning att ett fortsatt och vidareutvecklat samarbete med , t.ex. i syfte att utforma en gemensam förebyggande åtgärdsplan och en gemensam krisplan, skulle vara till gagn för den svenska försörjningstryggheten för gas. Alla planer ska uppdateras om inte omständigheterna kräver att de uppdateras med tätare intervall och den behöriga myndigheten ansvarar för att så blir gjort. 5.5.12Artikel 6 – Normer för infrastruktur Punkten 1 fastställer att medlemsstaterna ska tillförsäkra erforder- liga åtgärder i syfte att uppfylla kraven enligt bilaga I punkten 2, infrastrukturnormen (N-1), . I prak- tiken innebär detta att vid ett bortfall av den enskilt största infra- strukturen ska återstående infrastruktur kunna tillgodose efter- frågan på gas inom aktuellt område (det s.k. beräkningsområdet). Gasförsörjningen ska kunna upprätthållas med extremt hög gasförbrukning, vilket statistiskt sett inträffar en gång . De systemansvariga aktörerna ansvarar för att göra nödvändiga investeringar i syfte att uppfylla artikelns krav. Det åligger också de systemansvariga aktörerna att följa kraven enligt gasmarknadsdirektivet och gasförordningen. Garantin för att den återstående infrastrukturen kan tillgodose efterfrågan på gas får ta hänsyn till marknadsbaserade mekanismer i syfte att minska efterfrågan. Enligt punkten 2 anses kravet enligt punkten 1 vara uppfyllt om den behöriga myndigheten i sin före- byggande åtgärdsplan tydligt kan visa att de marknadsbaserade åtgärderna på efterfrågesidan de facto har effekt och kan användas inom en rimlig tidsrymd. För detta ändamål ska formeln enligt punkten 4 i bilaga I användas. I enlighet med riskbedömningen, och om så är möjligt, kan den behöriga myndigheten bestämma att kraven enligt punkten 1 ska uppfyllas på regional nivå i stället för på nationell nivå. Om så är fallet, ska enligt punkten 3 en gemensam förebyggande åtgärdsplan utformas enligt artikel 4 punkten 3. Punkten 5 i bilaga I ska tillämpas. Punkten 4 fastställer att varje behörig myndighet, efter samråd med berörda naturgasföretag och utan dröjsmål, ska rapportera till kommissionen i det fall det förekommer några avvikelser från kraven enligt punkt 1. Om så är fallet ska anledningen till avvikel- serna anges. Enligt punkten 5 ska de systemansvariga aktörerna se till att det finns ständig kapacitet för flöden i båda riktningarna i all gräns- överskridande infrastruktur mellan medlemsstaterna. Kravet ska vara uppfyllt möjligt, dock . Undantag från detta krav utgörs av: a)Anslutningar av produktionsanläggningar, LNG-anläggningar och distributionsnät, eller b)Fall där undantag har meddelats från kravet enligt artikel 7. ska de systemansvariga för trans- missionssystemen helt eller delvis anpassa sina transmissionssystem på ett sätt som möjliggör dubbelriktat flöde i gränsöverskridande infrastruktur. Punkten 6 behandlar redan existerande kapacitet för dubbel- riktade flöden, liksom infrastruktur under konstruktion i syfte att möjliggöra dubbelriktade flöden. I det fall en gränsöverskridande infrastruktur redan erbjuder kapacitet för dubbelriktat flöde, eller i det fall kapacitet för dubbelriktat flöde är under konstruktion, ska kravet enligt punkten 5 anses vara uppfyllt för aktuell samman- länkning. Undantaget är om en eller flera medlemsstater har uttryckt önskemål om en förstärkning av befintlig kapacitet med hänvisning till försörjningstrygghetsskäl. Om så är fallet ska för- farandet enligt artikel 7 tillämpas. Enligt punkten 7 ska medlemsstaterna i förväg alltid tillförsäkra att investeringar i syfte att uppfylla kraven enligt punkterna 1 och 5 verkligen är nödvändiga ur ett marknadsperspektiv. Detta ska ske genom att gasmarknaden testas på ett transparent, detaljerat och icke-diskriminerande sätt. I punkten 8 stadgas att de nationella tillsynsmyndigheterna vid godkännande av tariffer ska ta hänsyn till den verkliga kostnaden för investeringar i infrastruktur enligt punkten 1. Likaså ska kost- naden för ständig kapacitet för dubbelriktat flöde beaktas. Tarif- ferna, eller metoderna för tariffernas beräkning, ska fastställas på ett transparent sätt i enlighet med artikel 41 punkten 8 i gasmark- nadsdirektivet, liksom i enlighet med artikel 13 i gasförordningen. Artikel 6.8 ska enligt artikel 17 tillämpas fr.o.m. . I det fall en investering i gränsöverskridande infrastruktur inte efterfrågas av marknaden i en medlemsstat, men medför kostnader i densamma genom åtgärder i en annan medlemsstat, ska de nationella tillsynsmyndigheterna i berörda medlemsstater besluta om en fördelning av kostnaderna innan något investerings- beslut tas. Detsamma gäller om investeringar i en medlemsstat medför fördelar för en eller flera andra medlemsstater. Kostnads- fördelningen ska ta hänsyn till i vilken grad medlemsstaterna kommer att dra nytta av investeringen ur ett försörjnings- trygghetsperspektiv. Artikel 8 punkten 1 i byråförordningen ska tillämpas. Enligt punkten 9 ska den behöriga myndigheten tillförsäkra att alla nya transmissionsnät för gas bidrar till en ökad försörj- ningstrygghet. Detta är möjligt genom att eftersträva ett väl sammanlänkat gasnät med ett tillräckligt antal gränsöverskridande inmatnings- och uttagspunkter utifrån efterfrågan på marknaden och de identifierade riskerna. Då så erfordras ska den behöriga myndigheten med utgångspunkt från riskbedömningen identifiera förekomsten av eventuella flaskhalsar i infrastrukturen. Syftet är att få en uppfattning om huruvida återstående infrastruktur kan till- godose marknadens efterfrågan vid en störning eller bortfall av den enskilt största infrastrukturen. I punkten 10 fastställs att , och ska eftersträva, men inte vara bundna av, att uppfylla kraven enligt punkten 1 för att säkerställa gasförsörjningen till skyddade kunder enligt artikel 8. Undantaget gäller under förutsättning att: a)har minst två sammankopplingar med andra med- lemsstater, minst två olika försörjningskällor samt inga lagrings- eller LNG-anläggningar inom deras länder. b)har minst två sammankopplingar med andra med- lemsstater, minst två olika försörjningskällor samt inga lagrings- eller LNG-anläggningar inom deras länder. c)inte har någon transit av gas till andra medlemsstater, en årlig inhemsk gasförbrukning understigande 2 Mtoe, samt att naturgasens andel understiger av den totala primära energianvändningen. Medlemsstaterna enligt ovan ska på ett transparent, detaljerat och icke-diskriminerande vis tillförsäkra att det genomförs regelbundna marknadsundersökningar till grund för nya investeringar i infrastruktur. Resultatet av dessa marknadsundersökningar ska publiceras. Medlemsstaterna enligt ovan ska informera kommissionen om eventuella förändringar av förutsättningarna enligt ovan. Så snart minst en av förutsättningarna enligt ovan är uppfylld upphör villkoren att gälla. ska medlemsstaterna ovan över- lämna en rapport till kommissionen. Rapporten ska med utgångs- punkt i förutsättningarna enligt stycket ovan beskriva kostnaden för att uppfylla kraven enligt infrastrukturnormen enligt punkten 1. Rapporten ska även innehålla information om utvecklingen på gasmarknaden liksom aktuella infrastrukturprojekt i regionen. Utifrån rapporten, och under förutsättning att villkoren i första stycket punkten 10 är uppfyllda, kan kommissionen besluta att medlemsstaten får tillämpa punkten 10 första stycket under . Om så är fallet, ska detta tillvägagångssätt upprepas . 5.5.13Överväganden och förslag artikel 6 Utredningens förslag och bedömning artikel 6: Den behöriga myndigheten bör ansvara för att de marknadstester som avses i artikel 6 genomförs. Den behöriga myndigheten ansvarar för att meddela kom- missionen alla eventuella förändringar som kan påverka förutsättningarna för undantag i artikel 6. 10 c) samt ansvarar för att sammanställa den rapport som ska skickas till kommissionen, liksom de rapporter som därefter ska tas fram så länge uppfyller förutsättningarna för undantag. är enligt punkten 10 i artikel 6 undantagen från skyldig- heterna i punkten 1 under förutsättning att inte har någon gastransit till andra medlemsländer, inte konsumerar mer än 2 Mtoe gas samt under förutsättning att av landets totala primära energikonsumtion kommer från gas. 1 toe motsvarar ca 11,63 MWh. 2 Mtoe motsvarar således ca . Enligt uppgift från branschorganisationen uppgick naturgasförbrukning 2009 till . uppgick totala energitillförsel till . uppfyller kraven för att erhålla undantag enligt punkten 10 därför att: 1.Sverige inte har någon transit av gas 2.Den årliga naturgasförbrukningen understiger 2 Mtoe 3.Mindre än 5 procent av landets totala primära energikonsum- tion kommer från gas. Genom undantaget blir punkterna 1–4 inte tillämpliga för del. Av artikeln framgår dock att fortfarande ska eftersträva att fullgöra skyldigheterna i punkten 1. Beträffande ständig kapacitet för flöden i båda riktningarna i ledningar mellan medlemsländer så är det tekniskt möjligt att hantera gasflöden ut från . har dock ingen gas att transportera till någon annan medlemsstat. Bestämmelsen i punkten 5 kan således teoretiskt sett anses vara uppfylld då det finns möjlighet till dubbelriktat flöde i gränspunkten i . Enligt artikel 7 kan en TSO begära undantag från skyldigheten att möjliggöra kapacitet för flöden i båda riktningarna, vilket utvecklas vidare i bedömningen av artikel 7. Utredningen noterar att skyldig- heten träffar den systemansvarige för det gränsöverskridande överföringssystemet, det vill säga . Den behöriga myndigheten ska ansvara för att punkten 7 efter- följs. Genom att gasmarknaden testas på ett transparent, detaljerat och icke-diskriminerande sätt tillförsäkras att infrastruktur- investeringar i syfte att uppfylla punkterna 1 och 5 är nödvändiga ur ett marknadsperspektiv. Den behöriga myndigheten ska se till att alla nya trans- missionsnät för gas bidrar till en ökad försörjningstrygghet enligt punkten 9. får enligt 2 kap. 5 § naturgaslagen (2005:403) bara tillstyrka en koncessionsansökan om ledningen är lämplig från allmän synpunkt. Med allmän synpunkt kan enligt utredningens bedömning även försörjningstryggheten vägas in, varför i ett ärende om koncession framöver bör beakta huruvida en ny gränsöverskridande ledning bidrar till försörjningstryggheten på ett positivt sätt. Enligt punkten 10 omfattas av undantag från kraven enligt punkten 1, under förutsättning att alltjämt uppfyller de satta gränskraven i punkten 10. kommissionen om förändringar är det lämpligt att den behöriga myndigheten får i uppgift att säkerställa att rapporterings- skyldigheten följs upp. Det är även lämpligt att samma myndighet får i uppgift att ansvara för den rapport som ska överlämnas till kommissionen senast från förordningens ikraftträdande. Till följd av rapporten kan kommissionen besluta att undantaget får fortsätta till och ska en ny rapport överlämnas till kommissionen . Den behöriga myndigheten ansvarar för fortsatt rapportering så länge uppfyller undantagsvillkoren. Enligt punkten 10 andra stycket ska säkerställa regel- bundna marknadstester för infrastrukturinvesteringar och offentlig- göra resultaten av testerna. Utredningen anser att den behöriga myndigheten bör ansvara även för detta. Uppdraget bör framgå av myndighetens instruktion. 5.5.14Artikel 7 – Förfaranden för att möjliggöra kapacitet för flöden i båda riktningarna eller begära undantag Enligt punkten 1 ska varje systemansvarig för transmissionsnät överlämna förslag eller begäran till den behöriga myndigheten enligt specifikationen nedan. Ett förslag eller en begäran ska omfatta varje gränsöverskridande samman- koppling och utformas i samråd med övriga berörda system- ansvariga och utmynna i: a)ett förslag om kapacitet för flöden i båda riktningarna avseende omvänd riktning, eller b)en begäran om undantag från kravet på kapacitet för flöden i båda riktningarna. Undantagna från kravet enligt punkten 1 är systemansvariga för gränsöverskridande infrastruktur som omfattas av artikel 6 punkten 5a liksom systemansvariga för infrastruktur där dubbel- riktat flöde redan existerar eller är under konstruktion. För att undantaget ska gälla krävs dock att inte någon medlemsstat har framfört önskemål om förstärkning av infrastrukturen av försörj- ningstrygghetsskäl. Enligt punkten 2 ska förslaget om kapacitet för flöden i båda riktningarna, eller begäran om undantaget från detsamma, baseras på en bedömning av marknadens efterfrågan, en beräkning av tillgång och efterfrågan, tekniska förutsättningar, kostnader för kapacitet för omvända flöden inklusive erforderliga förstärkningar av transmissionsnätet samt de positiva effekterna för försörj- ningstryggheten. Vidare ska hänsyn tas till hur kapacitet för omvända flöden tillsammans med andra åtgärder bidrar till att uppfylla kraven enligt infrastrukturnormen i artikel 6. Punkten 3 fastställer att den berörda myndighet som mottar ett förslag eller en begäran om undantag enligt ovan ska meddela berörda myndigheter i andra medlemsstater som enligt riskbedöm- ningen kan dra nytta av kapacitet för omvända flöden. Även kom- missionen ska utan dröjsmål informeras om förslag eller begäran om undantag. Berörda medlemsstater liksom kommissionen ska ha möjlighet att återkomma med ett ställningstagande efter det att informationen från aktuell medlemsstat har erhållits. Enligt punkten 4 ska den medlemsstat som erhållit ett förslag eller en begäran om undantag från en systemansvarig aktör, ta ställning i frågan. Ställningstagandet ska ta hänsyn till förutsättningarna enligt punkten 2 liksom till riskbedömningen enligt artikel 9. Vidare ska hänsyn tas till ställningstaganden gjorda enligt punkten 3 liksom till aspekter utan direkt ekonomisk koppling. Exempel på sådana är försörjningstrygghet och inverkan på den inre marknaden. a)Bevilja ett undantag om kapacitet för omvända flöden inte skulle medföra någon påtaglig förbättring av försörjnings- tryggheten för någon medlemsstat eller region, eller om kost- naden för omvända flöden inte skulle stå i proportion till nyttan, eller b)Acceptera förslaget om kapacitet för omvända flöden, eller c)Begära att den systemansvarige för transmissionsnätet ändrar sitt förslag. Den berörda myndigheten ska därefter, utan dröjsmål, underrätta kommissionen om sitt beslut tillsammans med all relevant infor- mation till grund för beslutet, inklusive ställningstaganden i enlighet med punkten 3 ovan. De berörda myndigheterna ska säker- ställa att beslut som är beroende av varandra inte är motstridiga. Det kan föreligga skillnader mellan beslut fattat av en viss myndighet eller medlemsstat, jämfört med synpunkter erhållna från andra berörda myndigheter. Kommissionen kan då enligt punkten 5 från mottagandet av en myndighets beslut begära att myndigheten ändrar sitt beslut. Tiden för denna begäran kan förlängas med en månad om kommissionen har varit tvungen att söka kompletterande information för att möjliggöra sin begäran. Kommissionens synpunkter ska baseras på förutsätt- ningarna enligt punkten 2 liksom 4 a och ta hänsyn till de anled- ningar som den berörda myndigheten angivit för sitt beslut. Den berörda myndigheten ska därefter följa kommissionens begäran genom erforderliga ändringar i sitt tidigare beslut . I det fall kommissionen överhuvudtaget inte återkommer inom ovan nämnda tvåmånadersperiod, ska detta tolkas som att kommis- sionen inte har några synpunkter på den berörda myndighetens beslut. I det fall riskbedömningen enligt artikel 9 påvisar behov av utökad kapacitet för omvända flöden, fastställs i punkten 6 att tillvägagångssättet enligt punkterna 1 till 5 ska tillämpas på begäran från en systemansvarig för ett transmissionsnät, en behörig myndighet eller kommissionen. I punkten 7 stadgas att kommissionen liksom den berörda myndigheten alltid ska beakta kraven på konfidentiell behandling av kommersiellt känslig information. 5.5.15Överväganden och bedömning artikel 7 Utredningens bedömning artikel 7: Den behöriga myndig- heten bör efter en ansökan om undantag från kravet på kapacitet för flöden i båda riktningar, fatta beslut i frågan och underrätta kommissionen om sitt beslut. Som påpekats under artikel 6 bör frågan om kapacitet för flöden i båda riktningar ur ett svenskt perspektiv kunna betraktas som teoretisk. har inte möjlighet att transitera gas samt saknar såväl storskalig produktion som lagerkapacitet. därför utredningens uppfattning att , även med kapacitet för omvända flöden, inte kan bidra till att lindra effekterna av en störning av gasförsörjningen i . Problemet är att den svenska gasförsörjningen står och faller med den danska. Utredningens uppfattning är att , i egenskap av systemansvarig för gränsöverskridande överföringssystem, bör samråda med den danska systemansvariga aktören Energinet.dk. Enligt utredningens bedömning kan ansöka om undantag från skyldigheten att möjliggöra kapacitet för flöden i båda riktningarna i . En eventuell begäran ska skickas till i egenskap av behörig myndighet. Även om det är praktiskt genomförbart att möjliggöra själva kapaciteten för dubbelriktat flöde i , vore det enligt utredningens bedömning missvisande ur ett regionalt försörjnings- perspektiv. Anledningen är att kapaciteten för dubbelriktat flöde inte nämnvärt skulle bidra till att öka försörjningstryggheten i vare sig eller . Enligt utredningens bedömning bör kunna bevilja en begäran om undantag enligt ovan, i enlighet med artikelns punkt 4 a). Det åligger därefter i egenskap av behörig myndighet att utan dröjsmål underrätta kommissionen om sitt beslut. Artikeln innehåller i övrigt information om kommissionens åtaganden i samband med mottagandet av den behöriga myndig- hetens beslut. Detta kan leda till krav på ytterligare åtgärder från den behöriga myndigheten. Utredningen bedömer emellertid att detta inte föranleder några konkreta åtgärder från svensk sida . 5.5.16Artikel 8 – Normer för försörjning I punkten 1 fastställs att den behöriga myndigheten ska tillse att berörda naturgasföretag vidtar åtgärder för att säkerställa gas- försörjningen till de skyddade kunderna i följande fall: a)Vid extrema temperaturer om vilken statistiskt sett inträffar en gång , b)En period om med exceptionellt hög gasför- brukning vilken statistiskt sett inträffar en gång , och c)En period om vid störning eller bortfall av den enskilt största gasförsörjningsinfrastrukturen under genom- snittliga vinterförhållanden. Den behöriga myndigheten ska identifiera berörda naturgasföretag . Punkten 2 reglerar varje avsteg från försörjningsnormen som innebär mer långtgående krav än de som fastställs enligt punkterna 1b och 1c. Likaså regleras åtgärder som är mer omfat- tande än nödvändigt i förhållande till riskbedömningen enligt artikel 9. Avsteg från försörjningsnormen liksom mer långtgående åtgärder ska beskrivas i den förebyggande åtgärdsplanen och ska: a)Överensstämma med artikel 3 punkten 6, b)Inte otillbörligt störa konkurrensen eller funktionen på den inre marknaden för naturgas, c)Inte inverka negativt på andra medlemsstaters möjligheter att försörja sina skyddade kunder enligt denna artikel i händelse av en krissituation på nationell-, region- eller unionsnivå, och d)Överensstämma med de kriterier som specificeras i artikel 11, punkten 5, vid en krissituation på regional nivå eller på unionsnivå. Den behöriga myndigheten ska i den förebyggande åtgärdsplanen, liksom i krisplanen, i solidarisk anda beskriva hur omfattningen av de mer långtgående åtgärderna temporärt kan minskas om så är nödvändigt vid en regional kris eller vid en kris på unionsnivå. Den behöriga myndigheten liksom naturgasföretagen ska enligt punkten 3 eftersträva att så långt som möjligt upprätthålla gas- leveranserna till de skyddade kunderna enligt de tidsperioder som fastställts av den behöriga myndigheten enligt punkterna 1 och 2. Enligt punkten 4 ska de krav som åläggs naturgasföretagen enligt punkten 1 vara icke-diskriminerande och får heller inte medföra en orimlig börda för naturgasföretagen. I punkten 5 fastställs att naturgasföretagen har möjlighet att uppfylla kraven genom samverkan på regional nivå eller på unions- nivå. De behöriga myndigheterna kan inte kräva att försörjnings- uppfylls endast genom infrastruktur inom landets gränser. Den behöriga myndigheten ska enligt punkten 6 säkerställa att gasförsörjningen till de skyddade kunderna inte har negativ inverkan på den inre marknadens funktion och att priset på leveranserna till de skyddade kunderna är marknadsmässigt. 5.5.17Överväganden och förslag artikel 8 Utredningens förslag och bedömning artikel 8: Den behöriga myndigheten bör identifiera berörda naturgasföretag som ska vidta åtgärder för att säkerställa gas- försörjningen enligt gasförsörjningsförordningens normer för försörjning till skyddade kunder. Mer långtgående krav på försörjning än de i artikel 8 punkten 1 bör inte ställas. Enligt punkten 1 ska den behöriga myndigheten kräva att naturgas- företagen vidtar åtgärder för att säkerställa försörjningen av gas till de som är skyddade kunder vid extrema temperaturer under vissa angivna situationer, inklusive uppehåll i gasleveranser eller ett avbrott i gasförsörjningen på den största enskilda ledningen. För del innebär detta att de skyddade kunderna ska ha gasförsörjning även under ett långt uppehåll i gas- leveranserna genom Öresundsledningen. Med skyddade kunder avses enligt artikel 2 konsumenter. Det åligger naturgasföretagen att uppfylla kraven i punkten 1 och den behöriga myndigheten ska kräva att det blir gjort. Den behöriga myndigheten bör i kris- planerna ange turordning för inskränkning eller bortkoppling av andra slutförbrukare än skyddade kunder.