sou · GZB331 · 2011-04-06 00:00:00 — Utredningen har i uppdrag att se över kostnadshyresmodellen som används för huvudbyggnaderna för de fem kulturinstitutionerna och dess tillämpning samt att föreslå nya eller ändrade principer för hyressättningen. Utredningen utgår från att en kostnadshyres- modell ska tillämpas för de fem institutionerna och kommer därför inte att analysera om detta är rimligt eller varför modellen gäller dessa byggnader. Utredningen ser det inte som sitt uppdrag att överväga om modellen ska tillämpas för fler eller färre byggnader. Utredningen har haft samråd om tilläggsuppdraget med repre- sentanter från samtliga fem kulturinstitutioner och med och gör bedömningen att det finns en samsyn kring utredningens förslag. Inledningsvis vill utredningen slå fast att principen att fastig- heten ska bära sina kostnader och att dessa ska täckas genom hyror ska gälla fortsättningsvis även för dessa fastigheter. Detta utgör en grundläggande princip för den statliga lokalförsörjningen och inne- bär att t.ex. arrangemang där kostnaderna helt eller delvis finansie- ras direkt över anslag inte bör övervägas. Vidare bör en utgångspunkt vara att hyresavtal ska träffas mel- lan parterna och att hyresförhållandet är ett gemensamt ansvar för parterna. Ingen annan myndighet eller regeringen bör styra över eller ta ansvar för innehållet i enskilda avtal eller hur dessa träffas. Utredningen anser att kostnadshyresavtalen bör ha lång löptid och bör i normalfallet omfatta för att skapa förutsägbarhet om hyreskostnaden. bör Statens fastighets- verk ha större möjlighet att planera in behövliga underhållsåtgärder. Längre avtal kan också vara motiverade, särskilt om en byggnad genomgått större ombyggnad eller omfattande renovering. Längre avtal än kommer dock även fortsättningsvis kräva regeringens godkännande. Lokalförsörjningsförordningen 9 § bör ändras så att det för de tre institutioner som är myndigheter tillämpas samma regler som för universitet och högskolor. Avtalskonstruktionen bör i övrigt mer likna kostnadshyran som tillämpas för specialutformade byggnader i Akademiska Hus och i Specialfastigheter. Hyresavtalen bör följa vad som är standard i branschen när det gäller risk- och ansvarsfördelning. Det innebär bland annat att fas- tighetsägaren tar ansvar för löpande och planerat underhåll som är kopplat till fastighetens långsiktiga värde, medan hyresgästen kan ta ett större ansvar för annat löpande underhåll såsom interiöra ytskikt och liknande. Hyran bör vara kostnadsbaserad men fastställas för hela hyres- perioden. Hyresbeloppen ligger fast eller kan vara indexerade. Hyran kan utifrån vad parterna finner lämpligt vara inklusive eller exklusive kostnader för mediaförsörjning. Hyran bör sättas med utgångspunkt från en underhållsplan som upprättats för hyres- perioden. Den ovan beskrivna ansvarsfördelningen innebär att Sta- tens fastighetsverk måste få kostnadstäckning för det underhåll som de anser vara nödvändigt för fastighetens fortbestånd. Liksom i dagens tillämpning bör kostnadshyran omfatta ersätt- ning för det i fastigheten bundna kapitalet. Utredningen kan kon- statera att de aktuella byggnaderna generellt har låga kapitalvärden. Den räntesats som tillämpas för att beräkna kapitalkostnaden bör beakta byggnadernas särskild förutsättningar, bland annat med avseende på risk. Utredningen föreslår i avsnitt 12.5 att olika avkastningskrav kan ställas på olika hyreskategorier hos och föreslår att en kategori bör vara Inri- kes hyresfastigheter – kulturinstitutioner. Det avkastningskrav som fastställs kommer även att omfatta de fem kulturinstitutionerna. En beräkning av förvaltningskostnaderna bör vara utgångs- punkten för hyressättningen men de faktiska förvaltningskostna- derna bör inte regleras mot de erlagda hyresbeloppen varken löpande eller . Den avgörande skillnaden mot dagens tillämpning, förutom avtalens längd, är därmed att ansvars- och riskfördelningen mellan parterna ligger fast. Fastig- hetsägaren har ett ansvar för underhållet enligt en överenskommen ansvarsfördelning och underhållsplan även om kostnaderna för underhållsåtgärderna varierar över tiden. Därför finns inte heller något behov av redovisning eller avstämning av faktiskt kostnads- utfall för olika kostnadskomponenter. Fastighetsägarens kostnader för administration bör ingå i hyres- avtalet med en nivå som motsvarar vad som kan anses jämförbart med andra aktörer på fastighetsmarknaden. I likhet med Evidens analys anser utredningen det vara svårt att slå fast i vilken utsträckning antikvariska merkostnader påverkar de totala underhållskostnaderna. Dessutom finansieras denna del av underhållskostnaderna på samma sätt som övriga underhållskost- nader. Beräkningen av underhållskostnaderna behöver därför inte ta sin utgångspunkt i att dessa kostnader ska särskiljas. Investeringar som initieras av institutionerna under kontrakts- perioden, hyresgästanpassningar, bör täckas genom tilläggsavtal på samma sätt som men bör i övrigt följa de här föreslagna prin- ciperna för hyressättning. Det är av stor vikt att Statens fastighets- verk lämnar bindande offerter för sådana investeringar. Offerterna måste vara konkurrenskraftiga. Parterna bör utveckla arbetsformer som präglas av transparens. Om det blir aktuellt med evakuering av en byggnad inför en ombyggnad bör Statens fastighetsverks kostnader för vakansen belasta projektet och därmed i likhet med andra kostnader för nyinvesteringen finansieras av kommande hyresintäkter. Kulturinstitutionerna och har förhandlat fram korta hyresavtal enligt nuvarande modell. Det första avtalet löper ut vid utgången av 2011 () och de sista vid utgången av 2013 (Operan och ). National- museums tidigare avtal har förlängts utan tidsbegränsning i avvak- tan på beslut om eventuell renovering/ombyggnad. Omläggningen av hyresavtalen i linje med de av utredningen föreslagna principerna bör ske när nuvarande kontraktsperiod löper ut. Om parterna inte kan komma överens om villkoren i hyresavta- let när det ska tecknas kan parterna anlita och bekosta en förlik- ningsman. Det kan bara bli aktuellt med en förlikningsman när parterna är överens om detta. Förlikningsmannen kan bidra med underlag och förslag som leder till att meningsskiljaktigheter kan lösas. Även om förlikningsman används så är det parterna som tecknar avtalet och har det fulla ansvaret för avtalet. De särskilda frågeställningar som aktualiserats angående om- byggnadsbehov av har inte ingått i utredningens uppdrag att överväga. Utredningen konstaterar att dessa frågor bereds mellan berörda myndigheter och . Utredningens förslag angående hur hyreskostnader ska hanteras i samband med evakueringar är dock tillämplig när det gäller . Utredningens utgångspunkt har varit att lämna förslag som leder till en effektivare förvaltning av statens fastigheter och en effek- tivare lokalförsörjning. Förslagen om effektivare förvaltning avser både förvaltning som sker i statligt helägda bolag och i statliga myndigheter. Effektiviseringarna uppnås genom förändringar i den övergripande strukturen, förändringar i statsmakternas styrning av myndigheter och bolag samt genom att information produceras och görs tillgänglig. De ursprungliga principerna bakom dagens fastighetsförvaltning i staten och myndigheternas lokalförsörjning har fungerat väl och är fortfarande giltiga och bör ligga fast. De möjligheter reformen skapade har dock inte utnyttjats fullt ut och en ytterligare effektivisering är möjlig. Utredningen föreslår att de fastigheter som staten måste äga bör avgränsas till fastigheter som: är kulturhistoriskt särskilt betydelsefulla, har ett särskilt betydelsefullt symbolvärde, har central betydelse för rikets säkerhet. Huvudprincipen att statens fastighetsförvaltning sker i bolagsform bör ligga fast. Fastigheter som staten måste äga föreslås förvaltas i myndighetsform. De fastigheter som staten förvaltar och som inte faller inom denna avgränsning bör överföras till förvaltning i bolagsform eller avyttras. Vilka fastigheter av det befintliga fastig- hetsbeståndet som staten, i någon form, ska fortsätta att äga bör utgå från vad som bäst gynnar utvecklingen av den samlade statliga förmögenheten och effektiviteten i fastighetsförvaltningen. Konsekvensen av förslaget blir en tydlighet kring det statliga fastighetsägandet. Utredningen föreslår inom vissa områden förändr- ingar i hur fastigheterna förvaltas. Den faktiska konsekvensen av förslaget i övrigt står klar först när regeringen, eller myndigheter på uppdrag av regeringen, fortlöpande prövar statens ägande och tar ställning till enskilda bestånd eller fastigheter. Vad gäller kulturfastigheter föreslår utredningen att Kultur- fastighetsutredningens förslag i princip bör tillämpas och att statens kulturfastigheter bör sammanföras och förvaltas av . Dessa förslag får som konsekvens att staten får en mer samman- hållen och rationell förvaltning av fastigheterna som är en del av det nationella kulturarvet. Nuvarande innehav och eventuellt tillkom- mande kulturfastigheter kommer att prövas i ett sammanhang vilket möjligör en tydligare prioritering och en bedömning av de totala kostnaderna för bevarandet och tillgängliggörandet. Att kulturfastigheter som inte uppfyller berättelsemodellens kriterier måste analyseras och hanteras utifrån sina individuella förutsättningar innebär att vissa fastigheter sannolikt bör behållas i statlig ägo medan andra kan överlåtas i annan ägo. Utredningen bedömer att en organisationskommitté bör hantera överföringen av kulturfastigheter till , prövningen av enskilda fastigheter mot berättelsemodellen samt hanteringen av enskilda fastigheter som inte behöver ingå i portföljen. Förslaget att bör arbeta mer aktivt med att i samarbete med kommuner, landsting och besöksnäringen utveckla besöksmål, och i detta arbete prioritera utveckling av besöksmål där förutsättningar finns för lokal medfinansiering eller åtaganden från lokala parter, syftar till att åstadkomma lägre kostnader för staten att tillgängliggöra kulturarvet alternativt att fler insatser kan genomföras för samma insatta statliga resurser. Likaså syftar förslaget att i sin förvaltning av kulturfastigheter ska klargöra målsättningen med bevarandet för respektive fastighet till att åstadkomma en mer fokuserad medels- användning där resurserna används i enlighet med uppsatta mål för respektive fastighet. Utredningen föreslår vad gäller försvarsfastigheterna att Forti- fikationsverkets öppna bestånd och Specialfastigheter sammanförs i ett gemensamt bolag. Utredningen föreslår att Försvarsmakten vid omläggningstillfället engångsvis ges en möjlighet att avstå att fort- satt förhyra fastigheter man inte kommer att behöva och att dessa överförs till annan aktör för konvertering och avveckling av det statliga ägandet. Dessa förslag väntas få omfattande konsekvenser. Förslagen syftar till att skapa en effektivare förvaltning av statens fastigheter som nyttjas för försvarsändamål i enlighet med de utgångspunkter som angivits i utredningens direktiv samt att ge Försvarsmakten möjligheter till en rationellare lokalförsörjning på samma villkor som andra myndigheter. Förslaget kommer att få som konsekvens att Fortifikations- verket som myndighet avvecklas och att fastighetsbeståndet som myndigheten förvaltar övergår i huvudsak till det nya bolaget, men även till Försvarsmakten, och, vad avser fastigheter där det statliga ägandet ska avvecklas, till annan aktör med inriktning mot utveckling och avveckling. De mer exakta konsekvenserna av förslaget är svåra att i det här läget uttala sig om. Sammanslagningen kommer att leda till att en ny organisation skapas som vid sidan av andra fastigheter även förvaltar försvars- fastigheter. En stor del av de resurser förfogar över kommer att användas i den nya organisationen. Överlåtelsen av statens direktförvaltade fastigheter till det statliga bolaget kommer att ske på affärsmässiga grunder. Utredningen förutser att en organisationskommitté kommer att tillsättas för att genomföra sammanslagningen. För Försvars- makten kommer förslagen att innebära ett hyresförhållande mer likt det andra myndigheter har. Den samlade ekonomiska effekten är till stor del beroende på utfallet av det lokaleffektiviseringsarbete Försvarsmakten behöver genomföra. Förslaget att ansvaret för försvarsanläggningar och Försvars- maktens camper ska föras till Försvarsmakten kommer att innebära en mer rationell hantering av dessa fastigheter, där utredningen gör bedömningen att ett skiljande av ägande och nyttjande inte innebär några direkta fördelar. Utredningen föreslår att ges i uppdrag att redovisa det samlade statliga fastighetsinnehavet i myndigheter och i helägda statliga fastighetsbolag samt invester- ingsplaner . Verket föreslås också utveckla redovisningsdefinitioner för nyckeltal om fastighetsförvaltningens effektivitet och redovisa de statliga fastighetsaktörernas resultat, samt göra jämförelser med utvecklingen i fastighets- marknaden i övrigt. Med denna information som utgångspunkt föreslås regeringen utarbeta en samlad fastighetsstrategi med övergripande riktlinjer för utvecklingen av statens fastighets- bestånd. Regeringen bör också fastställa generella principer för i vilken omfattning statliga fastighetsbolag ska genomföra utvecklingsprojekt som inte har tillkommit för att tillgodose statliga behov. Konsekvenserna av dessa förslag väntas bli att statsmakterna löpande får en samlad bild av det statliga fastighetsägandet baserad på jämförbara uppgifter avseende samtliga statliga fastighetsaktörer vad gäller omfattning, kostnader, risktagande och även information om utvecklingsriktning. Detta kommer att innebära att den splittrade information som man får samlas och utgöra ett underlag för en strategisk inriktning av fastighetsägandet med hänsyn till risktagande. En fastighetsstrategi skulle leda till en mer medveten och samlad hantering av hela det statliga fastighets- beståndet. Förslagen innebär att kommer att vara statens enda myndighet med fastighetsförvaltning som huvud- uppgift. Förslaget att indelas i en tydligare portföljstruktur med transparent finansiell styrning och uppfölj- ning per fastighetstyp samt uppdraget till verket att marknadsvärdera hyresfastigheterna väntas resultera i en mer ändamålsenlig styrning av myndigheten. Statsmakterna kan på ett tydligare sätt då följa ekonomiska flöden och resultat i olika delar och jämföra ekonomisk information med övriga aktörer på fastighetsmarknaden. När det gäller styrningen av de statliga fastighetsbolagen föreslår utredningen att tydligheten och precisionen bör förbättras genom att bolagsordningarna för fastighetsbolagen utvecklas så att respektive bolags uppdrag tydligare framgår. I styrningen av fastig- hetsbolagen bör hänsyn tas till den samlade statliga fastighets- strategin. Utredningen bedömer att det kan finnas behov av att pröva om ytterligare styrtal ska utvecklas och användas för att uppnå en effektiv ägarstyrning. Vidare bör ett antal bolagsspecifika iakttagelser som utredningen redovisar övervägas vid regeringens kommande bolagsgenomgångar av de statliga fastighetsbolagen. Konsekvenserna av dessa förslag blir en tydligare ägarstyrning gentemot de statliga bolagen. ger fastighetsstrategin statsmakterna en möjlighet att tydligare förmedla sina avsikter med det statliga fastighetsinnehavet. Utredningen föreslår att bör ges ett utvidgat uppdrag att tillgängliggöra statistik som underlag för analyser av effektiviteten i myndigheternas lokalförsörjning. Myndigheter med flera hyresavtal bör vidare vara skyldiga att inneha hyresavtal med olika längd för att möta verksamhets- föreslås få i uppdrag att redovisa den genomsnittliga löptiden för varje myndighets kontraktsportfölj och samlade ekonomiska hyresåtagande. Dessa förslag väntas resultera i att myndigheter får förutsätt- ningar att analysera sitt lokalutnyttjande och sina lokalkostnader i jämförelse med andra myndigheter och liknande verksamheter. Även regeringen ges möjlighet att analysera myndigheternas lokal- effektivitet och få ett bättre underlag för att bedöma möjligheten till strukturförändringar på olika politikområden. Myndigheterna har som hyresgäster det fulla ansvaret för funktionskrav och hyreskostnader vid lokalanskaffning som kräver nybyggnad eller omfattande ombyggnader. Utredningen bedömer att myndigheterna som beställare av ny- och ombyggnationer behöver utveckla genomförandeprocesser och kostnadsupp- följningar. Eftersom nyproduktion som beställs av myndigheter ofta avser specialutformade fastigheter som förutsätter långa hyresavtal bör detta leda till kostnadseffektivare nyproduktioner och långsiktigt effektivare resursanvändning. Utredningen föreslår att när någon form av kostnadshyra ska tillämpas i ett hyresförhållande bör den exakta innebörden överens- kommas mellan parterna. Den bör utgå från enhetliga definitioner, tydlighet i ansvarsfördelningen och förutsägbarhet i hyres- kostnaderna. Begreppet ändamålsbyggnad låter sig inte definieras entydigt och bör därför inte ligga till grund för val av hyres- sättningsmodell. Om utredningens utgångspunkter för kostnadshyressättning tillämpas kan missförstånd kring innebörden av kostnadshyra und- vikas. Utgångspunkterna innebär att parterna ska ta ansvar för hyresförhållandet och att regeringen inte detaljstyr myndigheternas hyresförhandlingar. Utredningen har föreslagit principer som bör utgöra utgångs- punkt för nya hyresavtal mellan och de fem institutionerna , och , och Kungliga Dramatiska Teatern. Konsekvenserna av att utgångspunkterna tilllämpas blir att kulturinstitutionerna som hyresgäster får en mer förutsägbar hyreskostnad och att de behöver lägga mindre resurser på hyresfrågor, som det ger möjlighet att förvalta fastigheterna långsiktigt. , Årsredovisningar 2004-2009, Bokslutsrapport , , , Historien om 1993-2008, 2009 , Kulturvärden längs spåret, avvecklingsprojekt (dnr F08-11015/SA75) , Naturens palats - Nybyggnad, vetenskap och utställning vid 1866-1925, Atlantis 1999 1991/92:FiU08, Den statliga fastighetsförvaltningen och ombildningen av , m.m. 1992/93:FiU8, Ny organisation för förvaltning av statens fastigheter och lokaler m.m. 1996/97:FiU8, Myndigheternas lokalförsörjning 1997/98:FiU25, Statlig fastighetsförvaltning och lokalförsörjning, m.m. 2000/01:FiU22, Statlig fastighetsförvaltning 2001/02:FiU14, revisorers förslag angående Statens ändamålsfastigheter – hyressättning och förvaltning 2009/10:KrU1, betänkande 2009/10:KrU1, Utgiftsområde 17 Kultur, medier, trossamfund och fritid Ds 1989:14, Statsmakternas styrning av Ds 1990:50, Översyn av bestämmelser för handläggning av statliga lokalförsörjningsärenden En berättelse om , dess omställning, ombildning, avveckling, (dnr AV21/95, 1995) ESV 2008:4, Effektiviteten i Kriminalvårdens lokalförsörjning (dnr 10- 840/2007) ESV 2006:20, Statlig lokalförsörjning (dnr 12-35/2006) ESV 2009:13, Beskrivning av ESV:s uppdrag att redovisa underlag för prisomräkning av lokalkostnadsdelen i anslagsbaserna ESV, Statliga myndigheters lokaler – uppföljning av lokalhyror och areor, , fastigheter och samfundet för fastighetsekonomi, Fastighetsekonomisk analys och fastighetsrätt, 10:e upplagan, 2008 , Årsredovisningar 2000-2010 , Årsfakta 2008, upplaga 2 , Årsfakta /Försvarsmakten, Hyresmodell Förslag till 2001/02:RR12, revisorers förslag angående Statens ändamålsfastigheter – hyressättning och förvaltning , Svenska fyrsällskapets , 2007 , Årsredovisningar 2004-2009, Bokslutskommuniké , Kapitalkostnader i praktiken – en vägledning, 1996 Kriminalvården, Handlingsplan för Kriminalvårdens lokalförsörjnings- enhet, Kriminalvården, Möjligheter till förbättringar i Kriminalvårdens lokal- försörjningsprocess, , Hans, Statens fastighetspolicy: Några reflexioner, 2010 , Hans och Brunes, , Sälja eller behålla verksamhetslokaler? Ett hjälpmedel för rationella beslut, 2007 , och , , Lokalförsörjning och fastighets- förvaltning: Strategiska frågor (utkast), 2009 , och , , Owning vs leasing of Real Properties in the Swedish Public Sector, 2009 , Från idé till verklighet - Boken om Vasallen, 2006 1990/91:150, Kompletteringsproposition för /92 1992/93:37, om ny organisation för förvaltning av statens fastigheter och lokaler, m.m. 1991/92:44, om riktlinjer för den statliga fastighetsförvaltningen och ombildningen av , m.m. 1991/92:134, om riktlinjer för överföringen av verksamheten vid domänverket till aktiebolagsform 1997/98:137, Förvaltning av statens fastigheter och statliga myndigheters lokalförsörjning, m.m. PWC, Granskning av Kriminalvårdens lokalförsörjning, 2010 PWC, Hyresmodeller inom statsförvaltning och i statliga bolag, 2011 , FÖ 2009:A, Ett användbart och tillgängligt försvar – Stödet till Försvarsmakten, Rapport från , 2009 , Förslag till nya kriterier för statens ägande och förvaltning av kulturfastigheter (dnr.101-2002-2008) , Svar på skriftlig fråga 2005/06:733, , Utredningar från 1996/97:URD2, Den nya organisationen för universitetens och högskolornas lokalförsörjning - en uppföljning, , 1996 , Rapport från 2008/09:RFR13, Uppföljning av hyressättningen inom kulturområdet, revisorer, 1995/96:RR11, revisorers förslag angående myndigheternas lokalförsörjning revisorer, 2001/02:2, Statens ändamålsfastigheter – hyressättning och förvaltning revisorer, 2001/02:14, Styrningen av försvarets fastigheter och anläggningar , i statliga fastighetsbolag, RiR 2006:21 , Kasernen Fastighetsaktiebolag, RiR 2008:25 , Regeringens försäljning av , RiR 2010:2 , Myndigheternas lokalförsörjning, Revisionsrapport, Dnr 1989:1434, 1990 , Regler för uppdragsmodellen, 1992 Specialfastigheter i , Årsredovisningar 2004-2010 SOU 1988:36 Effektiv statlig lokalförsörjning – Förslag om ändrade verksamhets- och organisationsformer, Betänkande av utredningen om samordnad lokalförsörjning, 1988 SOU 1991:20 Kapitalkostnader inom försvaret – Nya former för finansiell styrning, Betänkande av utredningen om kapitalkostnader för mark, anläggningar och lokaler inom det militära försvaret, 1991 SOU 1992:102 Myndigheternas förvaltningskostnader – budgetering av pris- och löneförändringar, Betänkande av , 1992 SOU 1992:79 Statens fastigheter och lokaler – ny organisation, Betänkande av för ombildning, 1992 SOU 1992:85 Förvaltning av försvarsfastigheter, Delbetänkande av Utredningen om lednings- och myndighetsorganisationen för försvaret (LEMO), 1992 SOU 1996:14, Budgetlag – regeringens befogenheter på finansmaktens område, Betänkande av , 1996 SOU 1996:97 Effektivare försvarsfastigheter! - Utvärdering av en reform, Betänkande av Utredningen för utvärdering av försvarets ledning och struktur, 1996 SOU 1996:109 Från åkerlotter till Paradis, Delbetänkande från Utred- ningen om universitetsfastigheter m.m. angående överlåtelser av vissa högskolefastigheter, 1996 SOU 1996:187 Statens ändamålsfastigheter - Princip för förvaltning och hyressättning, Delbetänkande av Utredningen om utvärdering av ombildning m.m., 1996 SOU 1997:80 Reformerad stabsorganisation, Delbetänkande av Stabsmyndighetsöversynen, 1997 SOU 1997:96 Lokalförsörjning och fastighetsägande – En utvärdering av statens fastighetsorganisation, Slutbetänkande av Utredningen om utvärdering av ombildning, 1997 SOU 1997:144 Försvarets fastigheter - Former för en kostnadseffektiv och verksamhetsinriktad förvaltning, Betänkande av Utredningen om utvärdering av ombildning m.m., 1997 SOU 2003:104 Järnvägar för resenärer och gods, Huvudbetänkande från (bilagor i separat volym), 2003 SOU 2004:28 Hyressättning av vissa ändamålsbyggnader, Betänkande av ändamålsfastighetskommittén, 2004 SOU 2005:7 Försvarsfastigheter – information till och effektiv lokalförsörjning, Betänkande av , 2005 SOU 2005:92 Styrningen av insatsförsvaret, Betänkande av Försvars- styrningsutredningen, 2005 SOU 2005:96 En effektiv förvaltning för insatsförsvaret, Betänkande av , 2005 SOU 2008:118 Styra och ställa – förslag till en effektivare statsförvaltning, Slutbetänkande års förvaltnings- kommitté, 2006