sou · GYB376d2 · 2011-01-01 00:00:00 — Införandet av en uppgift om ny ägare är ett myndighetsbeslut men det sker ingen närmare utredning av om de anmälda uppgifterna motsvarar de verkliga förhållandena. Någon civilrättslig prövning görs således inte. Om en tvist uppkommer om vem som äger ett fordon kan uppgifterna i registret som nämnts ovan inte användas som ett bevis på äganderätten. Registreringen medför ändå ett direkt ansvar för den registrerade för vissa administrativa förpliktelser som följer fordonet. ställs krav på köparen att kontrollera om överlåtaren har rätt att förfoga över fordonet. Detta förhållande gäller särskilt vid förvärv av stöldbegärliga motorfordon. En köpare ska kunna vara säker på att han eller hon köper av rätt person och inte drabbas av skada. Om säljaren tvingas kontrollera en potentiell köpare, trots att denne är beredd att godta försäljningsvillkoren, innebär det i stället att en enskild person ska kontrollera att en annan person inte fullföljt sina ekonomiska förpliktelser mot staten. Detta vore en helt ny princip. Det kan inte heller uteslutas att de ägaruppgifter beträffande fordon som kommer att finnas i den av oss föreslagna fordons- databasen i praktiken skulle komma att få en annan betydelse än . Det kan på rimliga grunder antas att det förhållandet att den som förvärvar fordonet också kan registreras som ägare i de flesta fall skulle anses vara en väsentlig förutsättning för avtalets ingående. Om förvärvaren inte kan registreras som ägare till fordonet och ta över ansvaret för det kommer det sannolikt i många fall att uppstå tvister om att överlåtelseavtalet ska hävas. Det skulle därför kunna innebära att fram till dess att den nye ägaren har registrerats i fordonsdatabasen så föreligger det en osäkerhet om överlåtelsens giltighet och bestånd. Uppgiften om registrerad fordonsägare i fordonsdatabasen skulle då hos allmänheten i praktiken kunna tillerkännas en slags legitimations- verkan liknande den som en lagfart har. Överlåtelsen skulle då inte uppfattas som slutgiltig förrän registrering av den nye ägaren har skett. Något som inte skulle vara avsett, och förmodligen inte En möjlighet att vägra registrera fordonsägare Det skulle då kunna uppfattas som att en bilaffär är ett formalavtal där köpet inte kan anses fullbordat genom över- lämnandet av fordonet, utan först när den nye ägaren registrerats. Om registreringen av den nye ägaren skulle ges denna betydelse så borde rättssäkerheten dock kräva att Transportstyrelsen också gjorde en civilrättslig prövning av överlåtelsen. Inte heller detta vore önskvärt med tanke på vägtrafikregistrets omfattning och konstruktion. Den som säljer ett fordon kan göra det utan något formkrav och det sakrättsliga skyddet för köparen uppstår i och med att fordonet lämnas över. Osäkerheten kring om överlåtelsen kommer att bestå kan också tänkas medföra att den betydande handeln med begagnade fordon mellan privatpersoner avtar. Detta skulle i förlängningen kunna leda till att antalet tillgängliga privatsålda objekt på marknaden minskar, vilket torde innebära att priserna på begagnade bilar generellt sett ökar. 16.5.4Konsekvenserna för yrkesmässiga bilhandlare Även näringsidkare som handlar med fordon kommer att behöva kontrollera om den tilltänka köparen kan registreras som ägare. Det kan visserligen förutsättas att bilbranschen lättare kan hantera denna tillkommande undersökningsplikt än privatpersoner, men det medför ändå en extra tidsåtgång i samband med varje affär, som medför en merkostnad. Till detta kan även läggas en viss risk för ökade kostnader i samband med affärer som inte kan genomföras. Kostnaderna för bilbranschen kan sammantaget uppskattas till höga belopp, se avsnitt 16.4.6. Samma argument beträffande regelförenkling som förts ovan angående privatpersoner gör sig även gällande för den yrkesmässiga fordonshandeln. Sammanfattningsvis anser vi även när gäller den yrkesmässiga handeln med fordon att nackdelarna överväger fördelarna, om än inte lika starkt som för privatpersoner. En möjlighet att vägra registrera fordonsägare 16.5.5Konsekvenserna för staten m.fl. Även för Transportstyrelsen, , domstolar- na, samt (som utför vissa författnings- reglerade uppgifter) överstiger de uppskattade kostnaderna vinsterna. Den oönskade verksamheten med bilmålvakter kommer dock sannolikt till viss del att motverkas av förslaget. Det kan också antas leda till en viss ökad betalningsmoral. För att Transportstyrelsen ska kunna pröva frågan om registrering av ägare och fatta korrekta beslut behöver styrelsen ha tillgång till och behandla uppgifter om att en person har obetalda fordons- relaterade skulder överstigande ett visst belopp. Styrelsen behöver dock för sin hantering inte behandla en uppgift om det exakta sammanlagda skuldbeloppet. Vidare behöver den som överlåter ett fordon ha möjlighet att kontrollera om den nye ägaren (den fysiska eller juridiska personen) kan registreras som ägare och överta det administrativa ansvaret för fordonet. Även om en upplysningstjänst som tillhandahåller den nödvändiga informationen begränsas till att på förfrågan om en person kan registreras lämna beskedet ja eller nej så kan genom svaret (om nej) slutsatsen dras att personen i fråga har restförda fordonsrelaterade skulder överstigande belopps- gränsen för att få registreras som ägare. Uppgifter om enskildas ekonomiska förhållanden kommer härigenom att vara lättillgängliga för alla och envar. En automatiserad informationstjänst som tillhandahåller dessa uppgifter kan inte villkora utlämnade av uppgifterna med att frågeställaren har ett legitimt syfte att få ut uppgifterna, t.ex. i samband med en pågående försäljning av ett fordon. Det kommer därför att finnas en möjlighet att även ställa dessa frågor av ren nyfikenhet, eller av någon annan anledning som inte kan sägas ha någon koppling till behovet av att säkerställa att en viss person kan registreras som ägare. Även om uppgifterna om en persons skulder redan finns sammanställda hos innebär den ytterligare spridningen av ekonomisk information, som det innebär att behandla och tillhandahålla dessa uppgifter inom ramen även för En möjlighet att vägra registrera fordonsägare Transportstyrelsens verksamhet, en ökad risk för intrång i enskildas personliga integritet. Det kan uppfattas som klandervärt att vara skuldsatt med så höga belopp som det är fråga om. Uppgiften om att inte vara registreringsbar som fordonsägare kan därför anses vara känslig. Det bör dock beaktas att det inte kommer vara nödvändigt att behandla uppgifter om samtliga personers obetalda skulder eller att redovisa hur stora skulderna är för var och en. Det är tillräckligt att endast för över uppgifter till Transport- styrelsen om de personer som vid ett givet tillfälle har skulder överstigande beloppsgränsen. Skuldbeloppet behöver inte närmare anges. Med en relativt hög beloppsgräns är det endast ett fåtal av det totala antalet registrerade personer där information om att de inte – – kan registreras som ägare till fordon kommer att lämnas. Sammanfattningsvis bedömer vi att det finns vissa integritets- risker om förslaget skulle genomföras. Riskerna är främst kopplade till de informationstjänster som Transportstyrelsen förutsätts upprätthålla och som vid behov ska lämna information om att en viss person inte kan registreras som fordonsägare. Detta är en uppgift om att personen i fråga är skuldsatt med ett belopp överstigande beloppsgränsen. Dessa uppgifter kommer dock att behandlas endast för relativt få personer sett till det totala antalet fordonsägare, och dessa personer kan därtill sannolikt antas vara skuldsatta till följd av egen betalningsovilja. Det kan därför enligt vår mening ifrågasättas om integritets- skälen väger särskilt tungt. Även om en informationstjänst i och för sig tillåter att man ställer frågor om vem som helst, kommer man alltså i de allra flesta fall inte få informationer om att en person inte kan registreras, av det enkla skälet att det inte föreligger något sådant hinder för de allra flesta personerna. 16.5.7Vägtrafikregistrets tillförlitlighet och kvalitet Frågan är vilken betydelse en möjlighet att vägra registrering skulle ha för kvaliteten av och tillförlitligheten till uppgifterna i fordonsdatabasen, eftersom det kan medföra att ett i och för sig civilrättsligt giltigt förvärv av ett fordon inte återspeglas genom en registrering av den nye ägaren. Eftersom det kan förutsättas att den som överlåter ett fordon i de flesta fall kommer att kontrollera om En möjlighet att vägra registrera fordonsägare den nye ägaren kan registreras innan överlåtelsen fullbordas bedömer vi att det inte kommer att bli många fall där den nye ägaren vägras registrering. Vi bedömer därför att ett genomförande av förslaget inte skulle ha någon stor betydelse för tillförlitligheten av de registrerade ägaruppgifterna. Vi har då också tagit i beaktande att det finns bestämmelser som innebär att kända ägarförhållanden i vissa fall inte registreras, med följd att vägtrafikregistret innehåller uppgifter om fordonsägare som inte överensstämmer med civilrättsliga förhållanden (se avsnitt 16.2.1). Som vi angett ovan i avsnitt 16.5.3 finns det dock en risk för att uppgiften om registrerad ägare i praktiken får en annan betydelse än . De nackdelar som förslaget skulle medföra, främst för privat- personer och näringsidkare, överväger enligt vår mening fördelarna med förslaget. Vi kan därför inte förorda att en möjlighet att vägra registrering av en ägare med stora fordonsrelaterade skulder genomförs, även om det sannolikt skulle ha en viss försvårande inverkan på verksamheten med bilmålvakter. Av konsultrapporten framgår att ett genomförande av förslaget skulle föra med sig betydande samhällsekonomiska kostnader som framför allt kommer att drabba privatpersoner och bilbranschen. Om beloppsgränsen i enlighet med vad vi anfört i avsnitt 16.3.2 skulle bestämmas till ett förhållandevis högt belopp, lämpligen , så följer av rapporten att de sammanlagda samhälls- ekonomiska kostnaderna kan uppskattas till ca , medan de kvantifierbara vinsterna endast kan uppskattas till ca . Vi vill vidare framhålla att en kontroll av en tilltänkt förvärvare av ett fordon alltid skulle behöva göras, vilket med hänsyn till det stora antalet ägarbyten av fordon som sker skulle medföra en betydande total tidsåtgång och merkostnader. Det bör också beaktas att ett flertal remissinstanser varit kritiska till förslaget (se avsnitt 16.1.2). Flera av de externa intressenter som den av oss anlitade konsulten varit i kontakt med har också varit tveksamma eller uttalat negativa till förslaget. 17Följdändringar, ikraftträdande och övergångsbestämmelser Vårt förslag: Vägtrafikdatalagen, vägtrafikdataförordningen, lagen om fordons registrering m.m. och förordningen om fordons registrering m.m. ska träda i kraft , då LVTR och FVTR ska upphöra att gälla. Har en begäran om rättelse enligt 28 § PUL eller skadestånd enligt 48 § PUL av uppgift om vem som är registrerad fordons- ägare inkommit till Transportstyrelsen före ikraftträdandet tillämpas äldre bestämmelser i . De nya lagar och förordningar som vi föreslår – vägtrafikdatalagen, vägtrafikdataförordningen, lagen om fordons registrering m.m. och förordningen om fordons registrering m.m. – bör kunna träda i kraft . bör LVTR och FVTR upphöra att gälla. Nödvändiga föreberedelser hos bl.a. Transportstyrelsen och de av SWEDAC ackrediterade besiktningsorgan som besiktigar taxametrar bör kunna ske . Vi gör bedömningen att behandlingen av personuppgifter och andra uppgifter som utförs enligt LVTR och FVTR utan övergångsbestämmelser direkt kan omfattas av bestämmelserna i den nya lagstiftningen när den träder ikraft. I vägtrafikdatalagen införs en ny bestämmelse om att bestämmelserna om rättelse och skadestånd enligt PUL inte ska tillämpas beträffande vem om är registrerad fordonsägare. Utan övergångsregler skulle bestämmelsen tillämpas i alla sådana ärenden som avgörs efter ikraftträdandet av den nya lagen. Det skulle innebära att bestämmelserna om rättelse och skadestånd inte längre skulle vara tillämpliga i ett ärende om rättelse eller skadestånd som Följdändringar, ikraftträdande och övergångsbestämmelser har inkommit till Transportstyrelsen, men ännu inte avgjorts, innan den nya lagen träder i kraft. Det krävs därför en övergångs- bestämmelse för dessa situationer. I bestämmelsen bör anges att den upphävda LVTR ska tillämpas om ett ärende om rättelse eller skadestånd gällande en uppgift om registrerad fordonsägare har inkommit till Transportstyrelsen före ikraftträdandet. Bestämmelserna om fordons registrering och brukande har utan några materiella ändringar flyttas över till lagen och förordningen om fordons registrering m.m. Något behov av särskilda övergångs- bestämmelser kan mot denna bakgrund inte anses föreligga. Vägtrafikdatalagen och vägtrafikdataförordningen syftar till att, med vissa nu föreslagna tillägg, reglera behandlingen av de person- uppgifter och uppgifter som registreras i vägtrafikregistret. Uppgifterna kommer framöver att registreras i någon av Transport- styrelsens databaser på vägtrafikområdet – fordons-, behörighets-, tillstånds- eller tillsynsdatabasen. De materiella reglerna om förutsättningarna för fordons registrering och brukande i LVTR och FVTR har oförändrat överförts till lagen och förordningen om fordons registrering m.m. Dessa förändringar innebär vissa följdändringar i andra lagstiftningar. Följdändringarna kan bestå dels i att en hänvisning till vägtrafikregistret ersätts med en hänvisning till någon av databaserna, dels i att hänvisningar till LVTR och FVTR ersätts med hänvisningar till motsvarande bestämmelse i någon av de förslagna lagarna eller förordningarna. Följdändringar har föreslagits i följande lagar: Lagen (1971:965) om straff för trafikbrott som begåtts utomlands, lagen (1972:435) om överlastavgift, trafikskadelagen (1975:1410), lagen (1976:206) om felparkeringsavgifter, lagen (1982:129) om flyttning av fordon i vissa fall, lagen (1984:318) om kontrollavgift vid olovlig parkering, mervärdesskattelag (1994:200), lagen (1994:1176) om skatt på energi, lagen (1997:1137) om vägavgift för vissa tunga fordon, yrkestrafiklagen (1998:490), fordonslagen (2002:574), lagen (2004:629) om trängselskatt, vägtrafikskattelagen (2006:227), lagen (2006:228) med särskilda bestämmelser om fordonsskatt, lagen (2006:939) om kvalificerade skyddsidentiteter, lagen (2007:162) om bilskrotningsfond, offentlighets- och Följdändringar, ikraftträdande och övergångsbestämmelser sekretesslagen (2009:400) och lagen (2009:1469) om ändring i vägtrafikskattelagen (2006:227). Ändringarna har kommenterats i kapitel 19. Följdändringar har även föreslagits i följande förordningar: Förundersökningskungörelsen (1947:948), trafikförsäkrings- förordningen (1976:359), förordningen (1982:198) om flyttning av fordon i vissa fall, förordningen (1992:391) om uttagning av egendom för totalförsvarets behov, vägtrafikförordningen (1995:137) för den kommunala organisationen för räddningstjänst under utbildning och höjd beredskap, förordningen (1995:238) om totalförsvarsplikt, förordningen (1997:788) om producentansvar för bilar, förordningen (1997:1140) om vägavgift för vissa tunga fordon, yrkestrafikförordningen (1998:779), förordningen (1998:780) om biluthyrning, körkortsförordningen (1998:980), trafikförordningen (1998:1276), förordningen (1999:1134) om belastningsregister, förordningen (2001:588) om behandling av uppgifter i beskattningsverksamhet, förordningen (2001:590) om behandling av uppgifter i verksamhet, förordningen (2001:651) om vägtrafikdefinitioner, förordningen (2001:652) om avgifter inom vägtrafikområdet, förordningen (2001:1085) om motorfordons avgasrening, förordningen (2004:987) om trängselskatt, förordningen om ändring i vägtrafikskatteförordningen (2006:242), vägmärkes- förordningen (2007:90), bilskrotningsförordning (2007:186), förordningen (2007:380) om miljöbilspremie, förordningen (2008:1300) med instruktion för Transportstyrelsen, förordningen (2009:1) om miljö- och trafiksäkerhetskrav för myndigheters bilar och bilresor, fordonsförordningen (2009:211), militärtrafik- förordningen (2009:212) och offentlighets- och sekretess- förordningen (2009:641). Ändringarna har kommenterats i kapitel 19. Följdändringarna bör kunnat träda i kraft vid samma tillfälle som de nya lagarna och förordningarna, dvs. Följdändringar, ikraftträdande och övergångsbestämmelser 17.2.1Särskilt om förordning (2001:652) om avgifter på vägtrafikområdet Vårt förslag: Vägtrafikregisteravgiften ska ersättas med begreppet fordonsregistreringsavgift. Eftersom våra förslag innebär en övergång från ett vägtrafikregister till olika databaser på vägtrafikområdet, anser vi inte längre att begreppet vägtrafikregisteravgift är lämpligt för att beskriva den avgift som tas ut enligt 6 § förordningen (2001:652) om avgifter inom vägtrafikområdet. Eftersom avgiften tas ut för register- hållningen för fordonsregistreringen anser vi att begreppet fordons- registreringsavgift på ett bättre sätt beskriver avgiften. Följaktligen har begreppet vägtrafikregisteravgift ersatts med begreppet fordonsregistreringsavgift.