sou · GZB346 · 2011-05-18 00:00:00 — Under krisen på unionsnivå eller regional nivå kan kommissionen på begäran av minst tre medlemsstater begränsa deltagandet i gruppen för samordning av gasförsörjningen, under ett helt möte eller delar av ett möte, till medlemsstaternas företrädare och de behöriga myndigheterna. 3.Vid en kris på unionsnivå eller regional nivå som avses i punkt 1 ska kommissionen samordna de behöriga myndighe ternas åtgärder, och därvid fullt ut beakta relevanta uppgifter från, och resultaten av, samrådet med gruppen för samordning av gasförsörjningen. Kommissionen ska framför allt a)säkerställa informationsutbytet, b)säkerställa att åtgärderna på medlemsstatlig och regional nivå är konsekventa och effektiva i förhållande till unionsnivån, c)samordna åtgärderna med avseende på tredjeländer. 4.Kommissionen får sammankalla en krisgrupp bestående av de krisledare som avses i artikel i de medlemsstater som berörs av krisen. Kommissionen får i överenskommelse med krisledarna bjuda in andra relevanta intressenter att delta. Kom missionen ska se till att gruppen för samordning av gasförsörj ningen regelbundet informeras om krisgruppens arbete. 5.Medlemsstaterna och särskilt de behöriga myndigheterna ska se till att a)åtgärder inte vidtas som otillbörligt be gränsar gasflödet inom den inre marknaden, särskilt inte gasflödet till de berörda marknaderna, Europeiska unionens officiella tidning L 295/15 b)åtgärder inte vidtas som sannolikt utgör ett allvarligt hot mot gasförsörjningen i en annan medlemsstat, och c)gränsöverskridande tillgång till infrastruktur i enlighet med förordning (EG) nr 715/2009 upprätthålls i den utsträckning det är tekniskt och säkerhetsmässigt möjligt, i enlighet med krisplanen. Om kommissionen på begäran av en behörig myndighet eller ett naturgasföretag eller på eget initiativ bedömer att en medlemsstats eller behörig myndighets åtgärd eller ett naturgas företags agerande under en krissituation på unionsnivå eller regional nivå strider mot punkt 5 ska den uppmana den med lemsstaten eller behöriga myndigheten att ändra tillvägagångs sätt eller vidta åtgärder för att trygga överensstämmelse med punkt 5, varvid den ska redogöra för skälen till detta. Veder börlig hänsyn ska tas till behovet av en ständigt säker drift av gassystemet. Medlemsstaten eller den berörda behöriga myndigheten ska från att den underrättats om kommissionens uppmaning ändra tillvägagångssätt och underrätta kommissio nen om detta, eller underrätta kommissionen om skälen till att den motsätter sig uppmaningen. I det fallet får kommissionen ändra eller dra tillbaka sin uppmaning eller sammankalla medlemsstaten eller den behöriga myndigheten och, om kommissionen anser det nödvändigt, gruppen för sam ordning av gasförsörjningen i syfte att diskutera frågan. Kom missionen ska avge en detaljerad motivering till sitt krav på att åtgärderna ska ändras. Medlemsstaten eller den behöriga myn digheten ska fullt ut beakta kommissionens ståndpunkt. Om den behöriga myndighetens eller medlemsstatens slutliga beslut avviker från kommissionens ståndpunkt ska den behöriga myn digheten eller medlemsstaten tillhandahålla skälen för detta be slut. 7.Kommissionen ska efter samråd med gruppen för samord ning av gasförsörjningen upprätta en permanent reservlista för en övervakningsgrupp bestående av experter från industrin och företrädare för kommissionen. Gruppen kan vid behov sättas in utanför unionen och ska, i samarbete med leverantörstredjelän derna och tredjeländerna genom vilka transit sker, övervaka och rapportera om gasflödena till unionen. 8.Den behöriga myndigheten ska förse kommissionens över vaknings- och informationscentrum för civilskydd med infor mation om eventuella hjälpbehov. Övervaknings- och infor mationscentret för civilskydd ska utvärdera situationen i sin helhet och ge råd om det stöd som bör tillhandahållas de mest drabbade medlemsstaterna, och, när det är lämpligt, tredje länderna. Grupp för samordning av gasförsörjningen 1.En grupp för samordning av gasförsörjningen inrättas i syfte att underlätta samordningen av åtgärder för trygg gasför sörjning. Gruppen ska bestå av företrädare för medlemsstaterna, särskilt för deras behöriga myndigheter, samt byrån, Entso för gas och representativa organ för berörd industri och för rele vanta konsumenter. Kommissionen ska i samråd med medlems staterna besluta om gruppens sammansättning och säkerställa att den är helt representativ. Kommissionen ska vara ordförande för gruppen. Gruppen ska fastställa sin arbetsordning. 2.Gruppen för samordning av gasförsörjningen ska i enlig het med denna förordning höras samt bistå kommissionen, framför allt i följande frågor: a)tryggad gasförsörjning, när som helst och framför allt i hän delse av en krissituation, b)all information som är relevant för en trygg gasförsörjning på nationell och regional nivå och på unionsnivå, c)bästa praxis och eventuella riktlinjer till alla berörda parter, d)hur trygg försörjningen är, referensvärden och bedömnings metoder, e)scenarier på nationell och regional nivå och på unionsnivå, och prövning av nivåer på beredskapen, f)bedömning av de förebyggande åtgärdsplanerna och krispla nerna samt genomförandet av de åtgärder som anges i dessa, g)samordningen av åtgärder för hantering av en kris inom unionen med tredjeländer som omfattas av fördraget om upprättande av en energigemenskap och med andra tredje länder, h)bistånd som de mest drabbade medlemsstaterna behöver. 3.Kommissionen ska regelbundet sammankalla gruppen för samordning av gasförsörjningen och ska dela med sig av den information som den mottar från de behöriga myndigheterna, som den ska se till att kommersiellt känsliga uppgifter behandlas konfidentiellt. L 295/16 Europeiska unionens officiella tidning Om det i medlemsstaterna finns skyldigheter att tillhanda hålla allmännyttiga tjänster med anknytning till en trygg gasför sörjning ska medlemsstaterna offentliggöra dessa . Alla eventuella senare uppdateringar eller nya skyldigheter att tillhandahålla allmännyttiga tjänster med an knytning till en trygg gasförsörjning ska också offentliggöras så snart de antagits av medlemsstaterna. Under en kris ska de berörda naturgasföretagen ställa särskilt följande information till den behöriga myndighe tens förfogande: a)Prognoser för daglig efterfrågan och tillgång på gas . b)Dagligt gasflöde vid samtliga gränsöverskridande entry- och exitpunkter liksom vid alla ställen där en produktionsanlägg ning, lagringsanläggning eller LNG-terminal ansluter till nätet i mcm/d. c)Den period, uttryckt , för vilken gasförsörjningen till skyddade kunder förväntas kunna tryggas. I händelse av en kris på unionsnivå eller regional nivå har kommissionen rätt att kräva att den behöriga myndigheten utan dröjsmål tillhandahåller åtminstone har upphört förse kommissionen med en detaljerad utvärdering av krisen och de genomförda åtgärdernas effektivitet, inklusive en bedömning av krisens ekonomiska konsekvenser, konsekven serna för elsektorn och biståndet till och/eller från unionen och medlemsstaterna. Utvärderingen ska göras tillgänglig för grup pen för samordning av gasförsörjningen och återges i uppdate ringarna av de förebyggande åtgärdsplanerna och krisplanerna. Kommissionen ska analysera de behöriga myndigheternas utvär deringar och ska informera medlemsstaterna, och gruppen för samordning av gasförsörjningen om resultaten av sin analys i aggregerad form. För att kommissionen ska kunna bedöma hur trygg för sörjningen är på unionsnivå a)ska medlemsstaterna underrätta kommissionen om befintliga mellanstatliga avtal som slutits med tredjeländer och som påverkar utvecklingen av gasinfra strukturen och gasförsörjningen; medlemsstaterna ska, när de sluter nya mellanstatliga avtal med tredjeländer som har en sådan verkan, informera kommissionen, b)ska naturgasbolag, vad gäller befintliga avtal samt vad gäller nya avtal eller ändringar av befintliga avtal, till de behöriga myndigheterna anmäla följande uppgifter avseende avtal med en giltighet som ingåtts med leverantörer i tredjeland: a) den information som avses i punkt 2, i) avtalets löptid, b)information om de åtgärder som den behöriga myndigheten har planerat att vidta och som redan har genomförts för att dämpa krisen, och information om deras effektivitet, c)de krav som ställts på andra behöriga myndigheter att vidta kompletterande åtgärder, d)information om de åtgärder som genomförts på begäran av andra behöriga myndigheter. 4.De behöriga myndigheterna och kommissionen ska be handla kommersiellt känsliga uppgifter konfidentiellt. 5.Efter en krissituation ska den behöriga myndigheten sna rast möjligt och senast efter det att krissituationen ii)totala avtalade volymer, och genomsnittlig volym , iii)avtalade maximala dagliga volymer i händelse av bered skap eller kris, iv)avtalade leveransställen. Den behöriga myndigheten ska anmäla dessa uppgifter i aggre gerad form till kommissionen. Om nya avtal ingås eller befint liga kontrakt ändras ska samtliga uppgifter anmälas på nytt i aggregerad form på regelbunden basis. Den behöriga myndig heten och kommissionen ska se till att dessa uppgifter behand las konfidentiellt. Europeiska unionens officiella tidning L 295/17 Kommissionen ska löpande övervaka och rapportera om åtgär der för en trygg gasförsörjning, särskilt genom en årlig utvär dering av de rapporter som avses i artikel 5 i direktiv /73/EG, och informationen om tillämpningen av artiklarna 11 och 52.1 i det direktivet samt, så snart den finns tillgänglig, informationen i riskbedömningen och de förebyggande åtgärds planer och krisplaner som ska upprättas i enlighet med denna förordning. ska kommissionen på grundval av den rapport som avses i artikel 4.6 och efter samråd med gruppen för samordning av gasförsörjningen a)dra slutsatser om hur försörjningen kan bli tryggare på unionsnivå, bedöma huruvida det är möjligt att genomföra riskbedömningar och upprätta förebyggande åtgärdsplaner och krisplaner på unionsnivå och till och rådet rapportera om genomförandet av denna förord ning, inklusive bland annat om utvecklingen i fråga om sammanlänkningen av marknaderna, och b)rapportera till och rådet om den generella överensstämmelsen mellan medlemsstaternas förebyggande åtgärdsplaner och krisplaner samt hur de bidrar till solidari tet och beredskap sett ur ett unionsperspektiv. Rapporten ska, när det är lämpligt, innehålla rekommendationer om förbättringar av denna förordning. med artikel 2.1 i denna förordning och identifierat naturgas företagen i enlighet med artikel 8.1 i denna förordning. Utan hinder av första stycket i denna artikel ska artikel 4.1 och 4.2 i direktiv /67/EG inte längre gälla efter . Denna förordning ska inte gälla och så länge det inte finns någon gasförsörjning på deras respektive territorier. För och ska de tidsfrister som avses i artiklarna 2.1, 3.2, 4.2, 4.5, 6.1, 6.5, 8.1, 9.1, 13.6 a och 13.6 b gälla enligt följande: a)för artiklarna 2.1, 3.2, 9.1, 13.6 a och 13.6 b: 12 månader b)för artiklarna 4.2 och 8.1: 18 månader c)för artikel 4.5: 24 månader d)för artikel 6.5: 36 månader e)för artikel 6.1: 48 månader från och med den första dag det finns gasförsörjning på deras respektive territorier. Utan att det påverkar medlemsstaternas skyldigheter i fråga om tidsfristerna för införlivande och genomförande av direktiv /67/EG ska det direktivet upphöra att gälla , med undantag för artikel 4.1 och 4.2 i det direktivet, som ska gälla till dess att den berörda medlems staten har fastställt en definition av skyddade kunder i enlighet Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning. Artikel 6.8, artikel 10.4 första meningen och artiklarna 10.7 c och 11.5 c ska tillämpas . Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater. L 295/18 Europeiska unionens officiella tidning N-1-formeln anger i vilken utsträckning gasinfrastrukturen har teknisk försörjningskapacitet att tillgodose hela efter frågan på gas i det beräknade området i händelse av avbrott hos den största enskilda gasinfrastrukturen med exceptionellt hög efterfrågan på gas, som statistiskt sett inträffar en gång . Gasinfrastruktur innefattar överföringsnätet för gas, inklusive sammanlänkningar samt produktions-, LNG- och lag ringsanläggningar som är anslutna till det beräknade området. Den tekniska kapaciteten (1) hos hela den återstående tillgängliga gasinfrastrukturen vid avbrott hos den största enskilda gasinfrastrukturen bör minst motsvara summan av den totala dagliga efterfrågan på gas i det beräknade området med exceptionellt hög efterfrågan på gas, som statistiskt sett inträffar en gång . Resultaten av N-1-formeln ska, enligt nedanstående beräkningsmetod, motsvara . N – 1½%â ¼ EPm þ Pm þ Sm þ LNGm – Im N – 1 = 3.Definitioner av parametrarna för N-1-formeln: Med beräknat område avses det geografiska område som den behöriga myndigheten har fastställt och för vilket tillämpningen av N-1-formeln beräknas. Dmax – den totala dagliga efterfrågan på gas (i mcm/d) i det beräknade området med exceptionellt hög efterfrågan på gas, som statistiskt sett inträffar en gång . EPm – entrypunkternas tekniska kapacitet (i mcm/d), förutom vid produktions-, LNG- och lagringsanläggningar som omfattas av Pm, Sm och LNGm: summan av den tekniska kapaciteten vid alla gränsöverskridande entrypunkter som har kapacitet att leverera gas till det beräknade området. Pm – högsta möjliga tekniska produktionskapacitet (i mcm/d): summan av den högsta möjliga tekniska dagliga produktionskapacitet hos alla anläggningar för produktion av gas som kan levereras till entrypunkterna i det beräknade området. Sm – högsta möjliga tekniska lagerförsörjning (i mcm/d): summan av alla lagringsanläggningars högsta möjliga tekniska dagliga kapacitet för uttag som kan levereras till entrypunkterna i det beräknade området, med hänsyn till deras respektive fysiska egenskaper. LNGm – högsta möjliga tekniska LNG-anläggningskapacitet (i mcm/d): summan av den högsta möjliga tekniska dagliga utgångskapaciteten vid samtliga LNG-anläggningar i det beräknade området, med beaktande av kritiska aspekter som lossning, stödtjänster, tillfällig lagring, återförgasning av LNG samt teknisk kapacitet för försörjning av systemet. Im – den tekniska kapaciteten hos den största enskilda gasinfrastrukturen (i mcm/d) med högst kapacitet att försörja det beräknade området. När flera olika gasinfrastrukturer är anslutna till en gemensam uppströms- eller nedströms gasinfrastruktur och inte kan drivas separat ska de betraktas som en enda gasinfrastruktur. (1) Enligt artikel 2.1.18 i förordning (EG) nr 715/2009 avser teknisk kapacitet den största möjliga fasta kapacitet som den systemansvarige för överföringssystemet kan tillhandahålla nätanvändare med beaktande av systemets funktionsduglighet och överföringsnätets tekniska drift. Europeiska unionens officiella tidning L 295/19 Beräkning av N-1-formeln med hjälp av åtgärder på efterfrågesidan EPm þ Pm þ Sm þ LNGm – Im N – 1 = Deff – den del (i mcm/d) av Dmax som vid ett försörjningsavbrott snabbt och i tillräcklig utsträckning kan täckas av marknadsbaserade åtgärder på efterfrågesidan i enlighet med artiklarna 5.1 b och 6.2. 5.Beräkning av N-1-formeln på regional nivå Det beräknade område som avses i punkt 3 ska i tillämpliga fall utvidgas till lämplig regional nivå efter beslut av de behöriga myndigheterna i de berörda medlemsstaterna. Den största enskilda gasinfrastrukturen av gemensamt intresse ska användas för beräkningen av N-1-formeln på regional nivå. Den största enskilda gasinfrastruktur av gemensamt intresse för en region är den största gasinfrastruktur i regionen som direkt eller indirekt bidrar till gasförsörjningen av medlemsstaterna i regionen och ska anges i den gemensamma förebyggande åtgärdsplanen. Den regionala N-1-beräkningen kan ersätta den nationella N-1-beräkningen endast om den största gasinfrastrukturen av gemensamt intresse är av stor betydelse för gasförsörjningen i alla berörda medlemsstater enligt den gemensamma riskbedömningen. L 295/20 Europeiska unionens officiella tidning MARKNADSBASERADE ÅTGÄRDER FÖR TRYGGAD GASFÖRSÖRJNING När den behöriga myndigheten utarbetar den förebyggande åtgärdsplanen och krisplanen ska den preliminära och icke uttömmande förteckning över åtgärder som fastställs i denna bilaga beaktas. Den behöriga myndigheten ska ta vederbörlig hänsyn till de föreslagna åtgärdernas miljöpåverkan i samband med upprättandet av den förebyggande åtgärdsplanen och krisplanen och ska i möjligaste mån ge företräde åt de åtgärder som har minst miljöpåverkan, som den ska ta hänsyn till försörjningstrygghetsaspekter. Åtgärder på försörjningssidan: Ökad flexibilitet i produktionen Ökad flexibilitet vid import Åtgärder för att underlätta anslutning av gas från förnybara energikällor till gasnätets infrastruktur Kommersiella gaslager – uttagskapacitet och mängd gas i lager LNG-anläggningskapacitet och högsta möjliga utmatningskapacitet för försörjning av systemet Diversifiering av försörjningskällor och försörjningsvägar för gas Samordnad styrning mellan systemansvariga för överföringssystem av gasflödet Användning av långa och korta kontrakt Investeringar i infrastruktur, inklusive kapacitet för flöden i båda riktningarna Avtal för att trygga gasförsörjningen Åtgärder på efterfrågesidan: Användning av kontrakt som går att avbryta Möjligheter att övergå till andra bränslen, bland annat användning av alternativa reservbränslen i industrianläggningar och kraftverk Frivillig frånkoppling av fast last Ökad användning av förnybara energikällor Europeiska unionens officiella tidning L 295/21 ICKE MARKNADSBASERADE ÅTGÄRDER FÖR TRYGGAD GASFÖRSÖRJNING När den förebyggande åtgärdsplanen och krisplanen utarbetas ska den behöriga myndigheten endast vid en kris överväga följande vägledande och icke fullständiga åtgärdsförteckning: Åtgärder på försörjningssidan: Användning av strategisk gaslagring Påbjuden användning av lager av alternativa bränslen (t.ex. i linje med rådets direktiv /119/EG av om skyldighet för medlemsstaterna att inneha minimilager av råolja och/eller petroleumproduk ter (1)) Påbjuden användning av el som framställts från andra källor än gas Påbjuden produktionsökning av gas Åtgärder på efterfrågesidan: Olika steg för obligatorisk efterfrågeminskning, inklusive Påbjuden övergång till andra bränslen Påbjuden användning av kontrakt som går att avbryta, om detta inte utnyttjas till fullo inom ramen för mark nadsbaserade åtgärder Påbjuden frånkoppling av fast last (1) EUT L 265, 9.10.2009, s. 9. L 295/22 Europeiska unionens officiella tidning I enlighet med artikel 194 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt och såsom betonas i artikel 6 i direktiv /73/EG och artikel 12 i förordning (EG) nr 715/2009 är regionalt samarbete ett uttryck för solidaritetstanken och ett begrepp som ligger till grund för denna förordning. Regionalt samarbete är särskilt viktigt för upprättandet av risk bedömningen (artikel 9), de förebyggande åtgärdsplanerna och krisplanerna (artiklarna 4, 5 och 10), normerna för infrastruktur och försörjning (artiklarna 6 och 8) och bestämmelserna för krishantering på unionsnivå och regional nivå (artikel 11). Det regionala samarbetet inom ramen för denna förordning bygger på det befintliga regionala samarbetet mellan natur gasföretag, medlemsstater och nationella tillsynsmyndigheter för att som en av flera målsättningar öka försörjningstrygg heten och integreringen av den inre energimarknaden, till exempel de tre regionala gasmarknaderna enligt det regionala gasinitiativet, gasplattformen, högnivågruppen för den baltiska energimarknadens sammanlänkningsplan samt energi- gemenskapens samordningsgrupp för försörjningstrygghet. De specifika kraven på försörjningstrygghet kommer dock sannolikt att ge upphov till nya samarbetsramar, och befintliga samarbetsområden måste anpassas så att de garanterar bästa möjliga effektivitet. Mot bakgrund av de alltmer sammanlänkade och ömsesidigt beroende marknaderna och fullbordandet av den inre marknaden för gas kan samarbete mellan följande medlemsstater – som ett exempel bland många andra – inklusive mellan delar av medlemsstater som gränsar till varandra, öka den enskilda och gemensamma försörjningstryggheten i fråga om gas: och de tre baltiska staterna (, och ) Iberiska halvön (och ) och , , , och , , , och När det är nödvändigt och lämpligt kan regionalt samarbete mellan medlemsstater utvidgas för att stärka samarbetet med angränsande medlemsstater, inte minst i fallet med gasöar, särskilt för att öka sammanlänkningarna. Medlemsstaterna kan också ingå i olika samarbetsgrupper. Direktiv (EG) nr 73/2009 av OCH RÅDETS DIREKTIV 2009/73/EG om gemensamma regler för den inre marknaden för naturgas och om upphävande av direktiv /55/EG (Text av betydelse för EES) L 211/94 Europeiska unionens officiella tidning OCH RÅDETS DIREKTIV 2009/73/EG av om gemensamma regler för den inre marknaden för naturgas och om upphävande av direktiv /55/EG (Text av betydelse för EES) OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artiklarna 47.2, 55 och 95, med beaktande av kommissionens förslag, med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommit téns yttrande (1), med beaktande av yttrande (2), i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget (3), och av följande skäl: (1)Deninre marknaden förnaturgas, somstegvis hargenom förts i hela gemenskapen , syftar till att skapa faktiska valmöjligheter för alla kunder i Europeiska unio nen, både enskilda och företag, nya affärsmöjligheter och ökad handel över gränserna, vilket ska leda till ökad effek tivitet, konkurrenskraftiga priser, högre kvalitet på tjäns terna och bidra till försörjningstrygghet och hållbarhet. (2)och rådets direktiv /55/EG av om gemensamma regler för den inre marknaden för naturgas (4) har i hög grad bidragit till att skapa en sådan inre marknad för naturgas. (5)Ikommissionensmeddelandeavden10januari2007med titeln för framhävdes betydelsen avattfullbordadeninremarknadenförnaturgasochskapa lika villkor för alla naturgasföretag i gemenskapen. Kom missionens meddelanden av Om utsikterna för den inre el- och gasmarknaden och Utred ning i enlighet med artikel 17 i förordning (EG) nr 1/2003 avdeeuropeiskagas-ochelsektorerna(slutrapport)visade att nuvarande regler och åtgärder inte tillhandahåller den ram som krävs för att målet om en välfungerande inre marknad ska kunna uppnås. (6)Utan effektiv åtskillnad mellan näten och verksamheter som rör produktion och leverans (effektiv åtskillnad), finns det en risk för diskriminering, inte bara i samband mednätdriftenutanävennärdetgällerincitamentenförde vertikalt integrerade företagen att göra de investeringar i näten som krävs. (7)Dereglerförrättsligochfunktionellåtskillnadsomangesi direktiv /55/EG har emellertid inte medfört någon effektiv åtskillnad av systemansvariga för överföringssys tem. Därför uppmanades kommissionen vid den 8–att utarbeta lagförslag för effektiv åtskillnad mellan leverans och produktion, å ena sidan, och nätverksamhet, å andra sidan. (3)De friheter som Europeiska unionens medborgare garan terasgenomfördraget–blandannatfrirörlighetförvaror, etableringsfrihetenochfrihetenatttillhandahållatjänster– kanendastuppnåspåenfullständigtöppnadmarknad,där allakonsumenterfrittkanväljahandlareochdärallahand lare kan leverera fritt till sina kunder. (4)Det föreligger emellertid hinder mot att sälja gas på lika villkor och utan diskriminering eller nack delarigemenskapen.Framföralltfinnsdetännuintenågot icke-diskriminerande nättillträde eller någon myndighets tillsyn som är lika effektiv i alla medlemsstater. (1) EUT C 211, , s. 23. (2) EUT C 172, , s. 55.