sou · GZB351 · 2011-06-13 00:00:00 — Det kan också finnas frågor som behöver hanteras av en jurist i samband med en bodelning mellan föräldrarna. som en separation ofta innebär en livskris för alla inblandade parter ska alltså ett antal olika kontakter upprätthållas och hanteras av föräldrarna i samband med separationen. Det kan då finnas en stor risk för att helhetsperspektivet på barnets situation förloras. är det framför allt den kommunala familjerätten som genom samarbetssamtal kommer i kontakt med par som ska eller vill separera. Föräldrarna kan emellertid ha många olika behov vil- ket kan leda till för högt ställda förväntningar på en verksamhet som främst har till syfte att få föräldrar att komma överens i frågor som rör vårdnad, boende och umgänge för barnet. Samarbetssam- talen kan av naturliga skäl inte förväntas hantera alla olika frågor och behov som kan uppstå i samband med en separation. Behovet av andra kompletterande insatser och en bättre helhetssyn på både föräldrarnas och barnens behov förefaller vara stort. Vid utredning- ens hearing lyftes frågan om såväl spets- som multidisciplinär kom- petens fram som viktig att säkerställa inom verksamheter som möter separerande och särlevande föräldrar och deras barn. Vikten av tidiga insatser betonades. Den möjlighet som närmast står till buds för föräldrar som inte har lyckats nå en överenskommelse i frågor som rör barnet genom samarbetssamtal är att söka lösa sin tvist i domstol. Dessa tvister riskerar snarare att stärka föräldrarnas konflikt, och innebär ofta en långvarig ekonomisk och känslomässig påfrestning för inblandade parter. Domstolen har knappast bättre möjligheter än den kommunala familjerätten att få föräldrarna att sätta barnets behov före sina egna intressen och konflikter. I de fall föräldrarna har deltagit i samarbetssamtal för att söka komma fram till lösningar om barnets vårdnad, boende och um- gänge är det heller inte alltid säkert att föräldrarnas överenskom- melse är till barnets bästa, se närmare under avsnitt 9.4.1. Sam- arbetssamtalen kan i bland ha större fokus på att få ett slut på en Förslag till åtgärder för förbättrat föräldrasamarbete i ekonomiska och andra frågor . konflikt mellan föräldrarna, snarare än att fokusera på barnets behov och komma fram till en långsiktigt hållbar och bra lösning för barnet. 13.8.1Behovet av tvärprofessionella insatser Enligt utredningen bör en självklar utgångspunkt för samhällets stöd till separerande eller särlevande föräldrar vara att alla lämpliga åtgärder ska vidtas så att barnets bästa står i fokus för alla inblan- dade parter. Åtgärder bör dessutom vidtas för att minimera risken för att barnet ses som ett förhandlingsobjekt, eller som en bärare av ekonomiska förmåner. I använder man sig av tvärprofessionell kompetens för att stödja föräldrar som önskar hjälp i sin parrelation, eller i sam- band med en separation. De statliga familjevärnskontoren erbjuder kostnadsfri stöd- och rådgivningsverksamhet till bl.a. föräldrar, och har för ändamålet knutit till sig en rad olika kompetenser, såsom psykologer, jurister, läkare, socionomer, terapeuter och i vissa fall präster. Enligt uppgift finns det även tvärprofessionella team där t.ex. även finansiell rådgivning ingår i bl.a. , och . Såvitt utredningen känner till finns det dock inga all- mänt spridda metoder i för multidisciplinär och tvärprofes- sionell myndighetssamverkan i frågor som uppstår i samband med separation.160 Det torde vara värdefullt för såväl enskilda individer som sam- hället om föräldrar och barn på ett bättre sätt än kan erbjudas adekvat stöd och hjälp anpassat till behoven i de enskilda fallen så- väl under som efter en separation i syfte att förebygga eller minska konflikter mellan föräldrarna. Detta torde kunna öka förutsättningarna för föräldrasamarbete samt minska risken för en ogynnsam utveckling hos barnet, och bidra till att barnet kan få en nära och god relation till båda sina föräldrar, även om de inte längre lever tillsammans. Det behöver därför utvecklas nya arbetssätt som innefattar kun- skap och kompetens från olika discipliner och verksamhetsområ- den för att så långt möjligt söka tillmötesgå behov i enskilda fall. 160 Ett exempel är dock den rådgivningsverksamhet för separerande par med barn som erbjöds i kommun för . Separationsrådgivningen var en samordnad medling, där flera kompetenser stod till förfogande för föräldrarna: en advokat samt representanter från , , det lokala barnombudet, samt vid behov en adjungerad psykolog. Se närmare under avsnitt 9.4.1. SOU 2011:51 Förslag till åtgärder för förbättrat föräldrasamarbete i ekonomiska och andra frågor . Det kan röra allt från samtalsterapi och ekonomisk rådgivning till juridiskt stöd vid bodelningar och stöd till barn med särskilda be- hov – allt utifrån behoven i det enskilda fallet. Enligt utredningen bör det därför utvecklas kompletterande stödinsatser för att barn och föräldrar i sam- band med en separation ska kunna få ett adekvat stöd från flera olika kompetenser och verksamheter. Syftet är att så långt möjligt hjälpa föräldrarna till ett samarbete som gagnar barnet såväl kort- som långsiktigt, och som sätter barnets behov och intressen främst. Adekvat stöd till såväl föräldrar som barn står också i överens- stämmelse med åtagande i om att alla lämpliga åtgärder ska vidtas för att barnets rättigheter ska genom- föras och att föräldrar ska få lämpligt bistånd i att utöva sitt föräld- raskap (se närmast artikel 4 och 18). Utredningen anser att staten bör ta på sig rollen att stödja en försöksverksamhet som på ett bättre sätt än kan möta de behov som föräldrar och deras barn kan ha i samband med eller efter en separation. bör därför få i uppdrag av reger- ingen att, i samarbete med och Kom- muner och Landsting, och ett antal kommuner utveckla och pröva en verksamhet med s.k. separationsteam där flera huvudmän och professioner, samverkar för att gemensamt bistå föräldrar och deras barn med konfliktlösning, information, råd och stöd. Syftet med verksamheten ska vara att förebygga, eller dämpa, konflikter mellan föräldrar och främja ett fungerande föräldrasamarbete i frågor som rör föräldraansvar och omsorg om barnet. Ett övergripande mål bör vara att så långt möjligt försöka minska de skadeverkningar som föräldrarnas konflikter kan få för barnet och bidra till att barnet får en god och trygg relation med båda föräldrarna. Försöksverksamheten bör ha en geografisk spridning över lan- det, och innefatta både större och mindre kommuner, med i före- kommande fall möjlighet till samarbete över kommungränser, samt tillräckligt lång försökstid för att möjliggöra tid för utveckling och utvärdering av verksamheten. Utredningen utvecklar i det följande hur en sådan verksamhet bör utformas. Förslag till åtgärder för förbättrat föräldrasamarbete i ekonomiska och andra frågor . 13.8.2Närmare om utformning av försöksverksamhet med separationsteam Ett s.k. separationsteam bör ha en tvärprofessionell sammansätt- ning för att säkerställa att det finns olika kompetenser och profes- sioner som kan stödja föräldrar och barn, utifrån enskilda behov. En grundläggande utgångspunkt bör vara att teamet har barnkom- petens, innefattande kunskap om barns rättigheter, behov och ut- veckling i olika åldrar, hur barn påverkas av en föräldraseparation, samt kompetens att kunna möta och samtala med barn på barns villkor. Vidare bör separationsteamet ha såväl juridisk, psykologisk och ekonomisk kompetens som socionomkompetens. Även andra kompetenser kan ingå, vilket bör kunna prövas och bestämmas inom ramen för försöksverksamheten. För att tillvarata barnets be- hov och intressen i samband med separationen bör någon i teamet agera som företrädare för barnet. Vem som får detta uppdrag kan variera, det kan exempelvis vara en jurist, socionom eller terapeut, men ett grundläggande krav bör vara att denna person har god och gedigen barnkompetens. Vilken roll och uppgift denne företrädare närmare kan ha bör utvecklas och prövas inom ramen för försöks- verksamheten. Exempel på professioner som kan ingå i teamet är en familje- rättssocionom, en handläggare från , en kommu- nal budget- och skuldrådgivare, en familjerättsjurist/-advokat, och en familjeterapeut. I förekommande fall bör teamet ha tillgång till psykologiskt stöd i de fall barnet kan behöva särskilt stöd pga. för- äldraseparationen. För att underlätta tillgänglighet och möjligheten till tidiga insat- ser bör separationsteamet ha sin hemvist i en lokal verksamhet, t.ex. i en familjecentral eller inom familjerätten. Separationsteamet bör utifrån en inledande inventering och be- dömning av den konfliktnivå föräldrarna befinner sig på kunna er- bjuda olika insatser, för att möjliggöra för dem att ha barnets behov och bästa i fokus. Det kan handla om att teamet bistår föräldrarna med råd och stöd om barnets behov i samband med och efter sepa- rationen, erbjuder terapeutisk rådgivning och stöd för att lösa eller dämpa relationsberoende konflikter mellan föräldrarna, eller olika former av stöd till barnet. Föräldrarna bör också kunna erbjudas information och råd i frågor som rör barnets behov och rättigheter och det gemensamma föräldraansvaret, innefattande kostnader för att tillgodose barns behov i olika åldrar, möjligheten till familje- SOU 2011:51 Förslag till åtgärder för förbättrat föräldrasamarbete i ekonomiska och andra frågor . ekonomiska stöd i olika situationer, hur försörjningsansvaret kan fördelas, hur umgänget ska fungera etc. Möjlighet ska också finnas att få rådgivning i andra juridiska och ekonomiska frågor som kan uppstå i samband med separationen. I vissa fall kan det vara nöd- vändigt att ge föräldrar egna individuella råd- och stödinsatser för att möjliggöra för dem att kunna fungera som föräldrar och ha förmåga att se barnets behov. En del av dessa insatser kan erbjudas inom ramen för familje- rättens samarbetssamtal. Andra insatser kan behöva utformas på nya sätt i samverkan mellan de olika professionerna. Utifrån en be- hovsinventering av de önskemål som föräldrar har kan insatserna ibland vara såväl individuella som riktade till en grupp föräldrar eller barn. Ett exempel på önskemål som har framförts vid både utredningens och fokusgruppsundersök- ningar161 är informationsträffar för särlevande föräldrar där frågor som rör ekonomi och föräldraansvar behandlas. Under sådana informationsträffar borde flera myndigheter och aktörer närvara. Sådan verksamhet kan vara ett sätt att stödja flera föräld- rar som har behov av information och stöd i olika frågor som rör barnet. Det bör dock ankomma på deltagarna i försöksverksam- heten att pröva vilka metoder som fungerar bäst i olika situationer för att uppnå syftet med verksamheten. Fördelen med ett separationsteam är att föräldrarna genom att besöka en sådan verksamhet kan få sammanhållen och gemensam information, råd och stöd från flera olika verksamheter och kom- petenser . Detta kan möjliggöra för föräldrarna att stegvis få hjälp genom olika delar av separationsprocessen och i en lämplig ordning. Exempelvis kan föräldrar först få hjälp med att bearbeta och lösa eventuella relationskonflikter, eller få juridisk eller eko- nomisk rådgivning om exempelvis bodelning och framtida boen- deförhållanden, innan de får hjälp med att komma överens om bar- nets boende och skolgång och hur försörjningsansvaret kan förde- las. Fokus ska dock ligga på det gemensamma föräldraansvaret och vad som är bäst för barnet. Separationsteamet, eller en samordnare för teamet, bör i enlig- het med gällande bestämmelser i socialtjänstlagen följa upp hur samarbetet fungerar mellan föräldrarna, om eventuellt slutna överenskommelser följs samt konsekvenser för barnet. Uppföljning av gjorda överenskommelser med möjlighet till 161 Utredningens fokusgruppsundersökning finns i bilaga 9. fokus- gruppsundersökning redovisas i Socialförsäkringsrapport 2011:5. Förslag till åtgärder för förbättrat föräldrasamarbete i ekonomiska och andra frågor . justeringar, eller kompletterande stödinsatser, bidrar till att säker- ställa att hänsyn tas till barnet utifrån dess utveckling, vilja och behov. Inom ramen för försöksverksamheten bör också prövas och utvärderas lämpliga modeller för stöd till barn. En sådan kan vara enskilda barnsamtal, men också gruppverksamhet för barn och ungdomar, som fokuserar på barns och ungdomars rättigheter och behov i samband med föräldrarnas skilsmässa. Eventuellt kan frågan om behovet av en särskild föräldrautbild- ning riktad till särlevande föräldrar också prövas inom ramen för försöksverksamheten. I erbjuds bl.a. separerade föräldrar ett utbildningsprogram som fokuserar på det fortsatta föräldraskapet och hur föräldrarna ska kunna få till stånd ett fungerande sam- arbete med varandra till barnets bästa.162 Utredningen vill också framhålla betydelsen av att försöksverk- samheten redan från början utvärderas i förhållande till de mål som sätts upp för verksamheten. Detta är framför allt betydelsefullt in- för en framtida planering och vidareutveckling av verksamheten. Utredningens bedömning: Barnkonto bidrar inte till att för- bättra förutsättningarna för samarbete mellan särlevande föräld- rar och bör därför inte införas. En särskild fråga som utredningen enligt direktiven har att ta ställ- ning till är de rättsliga förutsättningarna och konsekvenserna av att införa ett konto som innehas av föräldrar dit bidrag som avser bar- net betalas ut, s.k. barnkonto. Utredningen tolkar direktiven som att ett barnkonto ska kunna hantera ekonomiska transaktioner, i form av löpande utbetalningar från staten av olika familjeekonomiska förmåner och bidrag, 162 Utbildningsprogrammet genomförs av Modum Bads Senter for familie og samliv, och finansieras med bidrag från den norska statliga barn-, ungdoms- och familjemyndigheten, Bufetat, (Barne-, ungdoms- og familietaten), som lyder under Barne-, likestillings- og inklu- deringsdepartementet. SOU 2011:51 Förslag till åtgärder för förbättrat föräldrasamarbete i ekonomiska och andra frågor . respektive uttag av barnets vårdnadshavare för att täcka kostnader för barnets försörjning och behov. Detta betyder att barnkonto som en egen form av familjeekonomiskt stöd där föräldrarna har frihet att själva välja hur medlen ska disponeras under barnets upp- växt, som ett medborgar- eller välfärdskonto ligger utanför ut- redningens tolkning av uppdraget.163 som en analys av förutsättningarna för att införa ett barnkonto väcker frågor som vem som ska vara innehavare av kontot, vem som ska ha dispositionsrätt över insatta medel och vem som ska vara huvudman för kontot, så är den grundläggande frågan ur utredningens perspektiv om barnkontot bidrar till att underlätta samarbete mellan föräldrarna rörande barnets försörj- ning och kostnader. Utgångspunkten för utredningens övervägan- den om barnkonto är nämligen att kontot bör hjälpa och stimulera föräldrarna att fördela försörjningsansvaret för barnet mellan sig och försöka få till stånd ett samarbete om barnets ekonomi och försörjning. Sett ur det perspektivet är utredningens bedömning att ett barnkonto inte bidrar till att förbättra förutsättningarna för samarbete mellan föräldrar. Dessutom visar utredningens undersökningar att många sär- levande föräldrar, särskilt de som har barn som bor växelvis, överför ekonomiska medel mellan sig eller innehar ett gemen- samt bankkonto för att täcka kostnader för barnets försörjning. Det finns enligt utredningen därför inget som talar för att staten särskilt för detta ändamål ska bistå föräldrar med ett slags offentligt barnkonto. I samband med detta kan också gränsdragningsfrågor i förhållande till privata bankkonton uppstå, och även frågan om staten i dessa fall kan komma att bedriva en form av verksamhet, som i det närmaste kan liknas med bankverksamhet Även om det skulle finnas rättsliga förutsättningar för att införa ett barnkonto anser utredningen att nackdelarna med att införa ett sådant konto överväger fördelarna. Det är nämligen tveksamt om ett sådant konto gör det enklare för föräldrarna att fördela försörj- ningsansvaret för barnet mellan sig. Samarbetet kan i och för sig underlättas genom att in- och utbetalningar för barnet samlas på endast ett konto, men frågan om hur föräldrarna sinsemellan ska disponera kontosaldot för barnets räkning lämnas obesvarad. Ett barnkonto kan därför i vissa situationer rent av vara konfliktdri- 163 Se bland annat motionerna 1999/2000:So325 Barnkonto (c), och 2000/01:Sf308 Familje- politik för valfrihet (fp) och 2005/06:Fi9 med anledning av prop. 2005/06:100 ekonomiska vårproposition (fp) och 2008/09:Sk 508 Barnkonto (m). Förslag till åtgärder för förbättrat föräldrasamarbete i ekonomiska och andra frågor . vande, och verkar därför inte till barnets bästa. Ett barnkonto kan också, beroende på dess utformning, innebära ett ökat statlig ingri- pande i familjepolitiken och skapa onödig administration på flera håll, både för föräldrar och det allmänna. En förälder kan också använda det samlade kontosaldot på ett sätt som inte kan anses vara förenligt med barnets bästa, vilket kan äventyra barnets ekono- miska situation. Utredningens sammantagna bedömning är att ett barnkonto inte bör införas. Utredningen har därför valt att inte närmare belysa och analysera ytterligare frågor med anknytning till barnkonto. 13.10 Föräldraportal och barnbudget Utredningens bedömning: Det finns ett behov av att utveckla information och verktyg för föräldrar så att de kan få stöd och hjälp med att hantera olika frågor som rör föräldraskapet i olika situationer och skeden i livet. Utredningens förslag: får i uppdrag att ut- veckla och etablera en webbaserad föräldraportal med informa- tion och stöd till föräldrar i frågor som rör föräldraansvar, barns ekonomi och försörjning samt andra närliggande frågor. får i uppdrag att, i samråd med Försäk- ringskassan, pröva behovet av ett administrativt barnbudget- verktyg, och om ett behov bedöms föreligga, utveckla ett webb- baserat verktyg för att åskådliggöra ekonomiska frågor rörande barnet. Utredningen har tidigare i betänkandet (se avsnitt 11.5) pekat på de kunskapsbrister som finns hos separerade föräldrar om gällande bestämmelser om underhållsskyldigheten för barn, samt barns be- hov och kostnader i olika åldrar. Många föräldrar känner visserligen till att de är underhållsskyldiga för sina barn, men få känner till skillnaden och innebörden av bestämmelserna om underhållsbidrag, respektive bestämmelserna om underhållsstöd. Det saknas också kunskap om vilka kostnader ett underhåll ska täcka och vad barn i allmänhet kostar. Vidare efterlyser många föräldrar tydlig informa- SOU 2011:51 Förslag till åtgärder för förbättrat föräldrasamarbete i ekonomiska och andra frågor . tion om vad som bör anses ingå i försörjningsansvaret för ett barn. Detta har bl.a. framkommit vid utredningens hearing samt vid de fokusgruppsamtal som både utredningen och har anordnat. Utöver den information, och det beräkningsverktyg för under- hållsbidrag som finns på webbplats, finns ingen annan officiell information om underhåll, och andra därtill kopplade frågor, som riktar sig till särlevande föräldrar. Ingen myndighet har heller i ansvar att informera föräldrar om alternati- ven till underhållsstöd och beräkning av underhållsbidrag. Vidare saknas det samlad information till föräldrar om vart man kan vända sig i samband med en separation, eller till vem man kan ställa frågor eller få hjälp av när man inte lever tillsammans med barnets föräl- der. Det saknas också enkel och överskådlig information om de regelverk som är relevanta för föräldrars rättigheter och skyldig- heter i förhållande till barnet och varandra. Utredningen lämnar i detta kapitel förslag som syftar till att ge föräldrar information och stöd i ekonomiska och andra frågor som rör barnet (se bl.a. 13.7 och 13.8 ovan). Vidare anser utredningen att bör få i ansvar att bistå föräldrar med att upprätta avtal om underhållsbidrag (se närmare i avsnitt 13.4.1). Om särlevande föräldrar får mer kunskap om rättigheter och skyl- digheter i frågor som rör föräldraansvar, underhåll och försörj- ningsansvar för barnet, samt hjälp med att avtala och beräkna under- hållsbidrag skulle sannolikt den ekonomiska situationen förbättras för många barn. Dessutom skulle samarbetet mellan föräldrar i dessa frågor underlättas genom förbättrad kunskap och informa- tion. Även om behovet av stöd och information kan finnas kontaktar vissa föräldrar av olika anledningar ändå aldrig de myndighets- funktioner som finns för råd och stöd i frågor som rör föräldraskap och barn. Det kan bero på okunskap, men också på en ovilja att ta kontakt med det allmänna. används i stor utsträckning internet för att söka information. Till skillnad från många andra länder saknar dock webbaserad offentlig information och rådgivning i ekonomiska och andra närliggande frågor som rör barn och familj. Framför allt gäller detta information riktad till sär- levande föräldrar. Utredningens bedömning är att det bör finnas en neutral, och allmänt tillgänglig, ingång till olika stödinsatser och information som samhället erbjuder föräldrar i olika livssituationer och skeden i Förslag till åtgärder för förbättrat föräldrasamarbete i ekonomiska och andra frågor . Sådan information kan med fördel samlas i en webbaserad föräldraportal. Portalen kan fylla behovet av lättillgänglig och sam- lad information om föräldraskap och ansvar, t.ex. vad som ingår i föräldrars gemensamma försörjningsansvar, ekonomiska frågor som rör barn, såsom normer eller schabloner för vad barn i olika åldrar kostar, information om familjeekonomiska stöd etc. Även andra frågor som rör föräldrar och deras rättigheter och skyldig- heter i förhållande till varandra och barnet kan rymmas i portalen. Dessutom kan information från olika aktörer och huvudmän för olika verksamheter, både offentligrättsliga och privata, länkas till portalen, t.ex. vad som gäller vid separation och vad man som för- älder bör känna till i samband med en separation. Vidare kan por- talen också innehålla olika hjälpverktyg, såsom beräkningsnyckel för underhållsbidrag, eller en barnbudget (se nedan). Dessa verktyg kan också bidra till att underlätta samtal om barns försörjning inom ramen för samarbetssamtal (se avsnitt 13.7, ovan). Utredningen vill dock betona att en föräldraportal inte ersätter behovet av en behö- rig instans som bistår föräldrar att komma överens om avtal om underhållsbidrag som är verkställbara (se avsnitt 13.4.1). Utredningen har frågat föräldrar om vart de skulle vända sig vid en eventuell separation m.m. för att få information och stöd om frågor som rör barnets försörjning, boende etc.164 Den vanligaste informationskällan är dit skulle vända sig, medan skulle vända sig till kommunen. En relativt stor andel, , vet inte vart de skulle vända sig. skulle söka sin information via en webbplats. Sammantaget visar svaren både att är en myn- dighet som många föräldrar vänder sig till och att inter- net är en vanlig källa för information. Utredningen anser därför att bör få i uppdrag av regeringen att etablera en webbaserad föräldraportal med information och stöd till föräldrar i frågor som rör föräldraansvar, barns ekonomi och försörjning samt andra närliggande frågor. 164 Se bilaga 4 för en närmare redogörelse för den telefonundersökning som TNS genomförde på uppdrag av utredningen . SOU 2011:51 Förslag till åtgärder för förbättrat föräldrasamarbete i ekonomiska och andra frågor . Även om ett barnkonto enligt utredningen inte bidrar till att underlätta samarbete mellan föräldrar i ekonomiska frågor som rör barnet (se avsnitt 13.9, ovan), kan det ändå finnas anledning för föräldrar att ha tillgång till ett verktyg som – utan att hantera fak- tiska ekonomiska medel – hjälper dem att skapa överblick över intäkter och kostnader som rör barnet.