sou · GZB344 · 2011-04-29 00:00:00 — Därav följer att en utbyggnad av överföringsledningar mellan orterna i västra sannolikt inte kan komma till stånd utan någon form av samverkan mellan de eta- blerade fjärrvärmeaktörerna i regionen. 5.6.2Fjärrvärmemarknaderna i mellanskiktet 100 GWh – I mellanskiktet, med årliga värmeleveranser mellan 100 GWh och finns 78 fjärrvärmenät40 med fjärrvärmeleveranser på sam- manlagt , vilket utgör av de samlade fjärrvärmeleveranserna i landet. De största fjärrvärmenäten i denna kategori är fjärrvärmenäten i , , , och med årliga värmeleveranser som uppgår till 1–1,. Av de största näten är och kommunalt ägda medan nätet i ägs av och näten i och ägs av . I det lägre skiktet inom kategorin finns fjärrvärmenät på orter som , , , och . Totalt sett är huvuddelen av fjärrvärmenäten kommunalt ägda. Tretton fjärrvärmenät, eller ,41 ägs av privata eller statligt ägda företag som står för av de samlade fjärrvärmeleveranserna bland dessa fjärrvärmenät. Gemensamt för i princip alla fjärrvärmenät i denna kategori, med några få undantag, är att produktion och distribution av fjärr- 40Exklusive de fjärrvärmenät som i föregående kapitel definitionsmässigt placerats i de fysiskt sammankopplade fjärrvärmemarknaderna i (, Solna- , , , ) respektive i (och ). 41Uppsala, , , , , , , , , , , och . Förutsättningar för tredjepartstillträde till fjärrvärmenäten värme bedrivs i ett integrerat fjärrvärmeföretag. Ett införande av tredjepartstillträde med åtskillnad mellan produktion och distribu- tion av fjärrvärme skulle i de flesta nät innebära att den produk- tionsverksamhet som avskiljs från distributionsverksamheten skulle bli den dominerande producenten i respektive fjärrvärmenät. Genom att det i princip finns enbart en producent som har förmåga att producera hela fjärrvärmenätets behov av fjärrvärme är förut- sättningarna för att leverantörer utan egen produktion ska kunna etablera sig på marknaden mycket begränsade. Undantag utgörs av ett antal fjärrvärmenät där en mycket stor del av fjärrvärmebehovet tillgodoses med industriell rest- värme. Exempel på orter med stor andel industriell restvärme i denna kategori är där av fjärrvärmebeho- vet tillgodoses med restvärme från SmurfitKappa Kraftliner, där av fjärrvärmen kommer från , där av fjärrvärmen produce- ras genom förbränning av processgaser från samt där av behovet produceras av restvärme från . I dessa nät blir industrin, åtminstone i ett inlednings- skede, den dominerande fjärrvärmeleverantören vid införande av tredjepartstillträde. På ett fåtal orter finns externa producenter av fjärrvärme som levererar hetvatten från egna fjärrvärmeanlägg- ningar till nätet. Det rör sig i dessa fall antingen om fjärrvärmenät där nätinnehavaren handlar upp produktionstjänsten eller om fjärr- värmenät där en producent, vanligen en industri, med tillgång till lokala energikällor ingått avtal om leveranser av fjärrvärme med det lokala fjärrvärmeföretaget. Som exempel på det första fallet kan fjärrvärmenäten i och nämnas, där Statkraft respektive Fortum42 äger och driver produktionsanläggningarna medan det lokala fjärrvärmeföretaget är nätägare och distributör av fjärrvärmen. Exempel på det andra fallet där industrin producerar och levererar fjärrvärme, utan att leveransen är att betrakta som restvärme, är bl.a. AB:s leveranser till och leveranser till . Det är även inom denna kategori av fjärrvärmenät som de fall där industriell restvärme inte utnyttjas i den mån som industrin önskar finns representerade. Det förekommer flera uppmärksam- made fall där industriell restvärme inte utnyttjas i den omfattning som främst industrin anser vara möjlig. De exempel som ofta före- 42 då Fortum sålde alla fjärrvärmeverksamheter utanför till den australiska fondförvaltaren . Förutsättningar för tredjepartstillträde till fjärrvärmenäten kommer i debatten är bl.a. sammankoppling av fjärrvärmenäten i och där ett utökat fjärrvärmeunderlag krävs för att öka uttaget av tillgänglig restvärme från Tunnplåt i ; överföring av industriell restvärme från Preem i till ; sammankoppling av fjärrvärmenäten i och för uttag av ytterligare restvärme från i ; där ytterligare restvärmepotentialer finns vid Floatglass; samt överföring av restvärme från till fjärrvärmenätet i . I har och ett väl fungerande samarbete där levererar restvärme till . Dock finns ytterligare restvärmepotentialer vid som inte utnyttjas på grund av att det finns andra basproduktions- källor i form av egna avfallseldade kraftvärme och värmepumpar, samt restvärmeleveranser från . I den situation som råder har och gemensamt agerat för att utöka fjärrvärme- underlaget, för att härigenom skapa möjligheter till ytterligare rest- värmeutnyttjande, genom en sammankoppling av fjärrvärmenäten i och , en sträcka . Sammankopplingen av fjärrvärmenäten har emellertid ännu inte kommit till stånd. Fjärrvärmeproduktionen i är huvudsakligen baserad på bio- bränsleeldad kraftvärme och tillförsel av restvärme från skulle sannolikt innebära antingen att kraftvärmeverkets el- och värme- produktion skulle komma att minska eller att restvärmeleveransen i realiteten skulle komma att bli så liten att det inte motiverar sammankopplingen. Preem i levererar omkring 50 GWh restvärme för produktion av fjärrvärme i fjärrvärmenätet i . De sammanlagda årliga restvärmepotentialerna har emellertid beräk- nats uppgå till drygt 800 GWh. För att få avsättning för restvärmen har Preem tillsammans med undersökt möjlig- heterna att leverera restvärme via en överföringsledning från raffi- naderiet i till . En ledning från till har kostnadsberäknats till av Preem. Tillsammans med investeringar i raffinaderiet för att kunna tillgodogöra restvärmen är den sammanlagda investeringen beräk- nad till . Frågan om utbyggnad av över- föringsledningen till aktualiserades särskilt i samband med att stod inför beslut om investering i ny basproduktionskapacitet kring 2003–2004. Förutsättningar för tredjepartstillträde till fjärrvärmenäten det emellertid mer lönsamt att investera i en avfallseldad kraftvär- meanläggning med en sammanlagd investering på i stort sett samma belopp som den samlade investeringen för installation av värme- återvinningsutrustning och byggande av överföringsledningen från Preem i . Preem har även fört diskussioner med om leveranser av restvärme. Utredningar om att överföra restvärme från i till , en sträcka på 12–, har återkommande aktuali- serats . Restvärme från utnyttjas i fjärrvärmenätet i vars produktion baseras till på restvärme från och förbränning av hyttgas vid . Det finns emellertid restvärmetillgångar och förbränningskapacitet som gott och väl räcker för att förse även med fjärr- värme. De utredningar som gjorts gav skilda resultat för lönsam- heten för ett samverkansprojekt och kände fjärrvärmeföretaget i , då , sig tvingat att ta ett relativt snabbt beslut om den framtida fjärrvärmeproduk- tionen. Man tog 1982 beslut om att bygga en egen basproduktions- anläggning, , med två koleldade hetvattenpannor. Verket byggdes om 1993–1994 för biobränsleeldning och kraftvär- medrift. Genom ombyggnaden minskade möjligheterna till rest- värmesamverkan mellan . Efter Vatten- falls köp av 1997 har frågan åter tagits upp genom att har ägarintressen både i och i kraft- värmeverk i . Både och genomförde utredningar som indikerade att en överföringsledning inte var lönsam. utredning visade att även om över- föringsledningen skulle ha varit fullständigt bidragsfinansierad, skulle ändå i princip ha behövt betala för att leverera rest- värme, vilket till stor del berodde på intäkterna för elcertifikat, höga elpriser och lågt bränslepris i . Samma typ av slut- satser drogs i egen utredning.43 I byggdes det första delen av fjärrvärmenätet ut på grund av att det fanns möjlighet att leverera restvärme från Floatglas. De första fjärrvärmeleveranserna baserat på enbart restvärme skedde 1980. Basproduktionskapaciteten i består av en avfallsförbränningsanläggning för kraftvärme- produktion. Det finns även en biobränsleeldad kraft- värmeanläggning. har kapacitet att leverera väsentligt 43 (2008b). Förutsättningar för tredjepartstillträde till fjärrvärmenäten mer restvärme än vad som sker med den produktionsstruktur som finns i . är ett exempel på en ort där fjärrvärmeproduktion från avfallsförbränning i princip har slagit ut industriell restvärme på grund av en produktionsstruktur med god lönsamhet för mottagande av avfall för förbränning. En ny basproduktion för fjärrvärmenätet i började utredas . I samband med utredningen erbjöd leverans av restvärme från massaindustrin i . De kalkyler som presenterades pekade på en investering i samma storleksordning för en ny biobränsleeldad kraftvärmeanläggning och en överföringsledning från , en sträcka på knappt . , som är hälftenägt av och E.ON Värme, tog initialt ett beslut om att bygga kraftvärmeanläggningen men har en pågående diskus- sion med kraftgrupp (OKG) om att utnyttja rest- värme från processkylningen av reaktorvatten och avtappning av högtrycksdränage från kärnkraftblocket O3 vid kärnkraftverket i . Som framgår av redogörelsen kan det finnas flera orsaker till att utnyttjande av restvärmepotentialer inte kommer till stånd. Orsa- ker som tidigare identifierats i kapitel 4 synes främst vara skillnader i avkastningskrav på investeringar mellan industrin och fjärrvär- meföretagen, osäkerheter kring industrins långsiktiga leveransför- måga och att den basproduktion som finns etablerad i dessa fjärr- värmesystem gynnas av intäkter från höga elpriser och elcertifikat eller mottagningsavgifter för avfall. I de fall som redogjorts för här torde avfallsförbränningens och den förnybara kraftvärmeproduk- tionens gynnsamma lönsamhet vara den främsta orsaken. Avfalls- förbränningen har ofta negativa produktionskostnader och den för- nybara kraftvärmeproduktionen tilldelas elcertifikat som dagens elpriser gör produktionen mer lönsam. Det kan emellertid inte heller uteslutas att kommungränser och ägarförhållanden i vissa fall utgör hinder för utnyttjande av restvärmepotentialer. Det är också viktigt att påpeka att den analys av miljöaspekter kring införande av tredjepartstillträde till fjärrvärmenäten som görs i avsnitt 5.7 tyder på att miljöeffekterna av tredjepartstillträde till fjärrvärmenäten varken är självklart positiva eller självklart nega- tiva. Sätts ett effektivt resursutnyttjande och resurshushållning i fokus överväger fördelarna till följd av att restvärmetillgångar sannolikt kommer att användas för fjärrvärmeproduktion i högre utsträckning än , vilket leder till minskad förbrukning av Förutsättningar för tredjepartstillträde till fjärrvärmenäten Om en hög grad av förnybar elproduktion är det som har högst prioritet kan däremot de negativa aspekterna överväga genom risken att restvärme tränger undan biobränslebaserad kraft- värmeproduktion. Ett relevant påpekande kan också vara att införande av tredje- partstillträde till fjärrvärmenäten sannolikt kommer att innebära att utsikterna till samverkan om investeringen mellan industrin och den etablerade fjärrvärmeproducenten i respektive fjärrvärmenät kommer att minska. Förutsättningarna skiljer sig således mycket mellan olika fjärr- värmenät och det är svårt att dra generella slutsatser kring vilka effekter ett införande av tredjepartstillträde skulle komma att få och i vad mån det skulle leda till konkurrensutsättning av produk- tion och handel med fjärrvärme. Dock bedöms det inte som troligt att införande av tredjepartstillträde till fjärrvärmenät i denna kate- gori skulle innebära möjligheter för kunderna att välja leverantör. Den främsta orsaken är att det kommer att finnas en dominerande aktör i princip i alla fjärrvärmenäten och att ett till- träde för betydande leveranser av restvärme försvåras genom den befintliga fjärrvärmeproduktionens struktur. Det skulle inte heller finnas något tydligt incitament för den etablerade producenten att bidra till en öppning av marknaden genom att sälja värme till leverantörer utan egen produktion. I den kategori som omfattar de minsta fjärrvärmenäten finns, enligt Svensk Fjärrvärmes statistik , cirka 320 fjärrvärmenät vars samlade fjärrvärmeleveranser uppgick till , vilket utgör av de samlade fjärrvärmeleveranserna i landet. Enligt statistiken är drygt en tredjedel av fjärrvärmenäten, cirka 120 nät, i privat eller statlig ägo medan två tredjedelar ägs av kom- munala fjärrvärmeföretag. Av de privat eller statligt ägda fjärr- värmeföretagen äger E.ON Värme 48 nät. Andra privata företag som äger flera av de mindre fjärrvärmenäten är , Neova och Lantmännen Agrovärme som alla äger mellan sju och 15 nät. äger 11 nät och Fortum Värme ägde omkring 15 fjärrvärmenät i denna kategori. De kommunalt ägda mindre fjärrvärmenäten kan indelas i tre grupperingar: Förutsättningar för tredjepartstillträde till fjärrvärmenäten fjärrvärmenät på mindre orter som ägs och drivs av stora eller medelstora kommunala fjärrvärmeföretag, exempelvis som äger två mindre nät i och i kommun eller som äger 16 mindre nät i åtta olika kommuner i , fjärrvärmenät på mindre orter som ägs av kommunens egna fjärr- värmeföretag, exempelvis äger två nät inom denna gruppering; i (70 GWh) och (10 GWh) eller som äger fyra mindre nät i ; i (85 GWh), , Södra Vi och Frödinge (cirka 5 GWh vardera), ett enstaka fjärrvärmenät som drivs av det kommunala fjärrvärme- företaget i en enskild kommun, exempelvis Fjärrvärme i som endast är engagerade i nätet i (45 GWh) eller som är engagerade enbart i fjärrvärmenätet i (36 GWh). I den första gruppen finns omkring 90 fjärrvärmenät som ägs av 35 medelstora kommunala fjärrvärmeföretag. Det finns exempel på både företag som har flera nät i egna kommunen och nät i andra kommuner. Den andra gruppen med fjärrvärmeföretag som bedriver verksamhet i flera nät, som vardera är mindre än 100 GWh i den egna kommunen omfattar omkring 70 fjärrvärmenät i sammanlagt 25 kommuner. Den tredje gruppen som innefattar fjärrvärme- företag som driver fjärrvärmeverksamhet i ett fjärrvärmenät i en kommun omfattar sammanlagt 33 företag. Det förekommer i ett antal av dessa de minsta fjärrvärmenäten att produktionen är baserad på industriell restvärme. Det framgår av sammanställningen i figur 4.23 i avsnitt 4.7.3 att de fjärrvärmenät som har störst andel industriell restvärme i sin produktion är typiska exempel på denna typ av bruksorter. I övrigt är produk- tionsapparaten i dessa mindre fjärrvärmesystem typiskt baserad på biobränslebaserad hetvattenproduktion, en del fall skogsflis men oftast i de allra minsta fjärrvärmenäten på någon form av förädlade biobränslen, såsom bränslepellets eller bränslebriketter. Detta för att åstadkomma en så lite personalkrävande och kostnadsdrivande produktion som möjligt. Särskilt de kommunala företagen med verksamhet enbart i den egna kommunen har ofta en mycket begränsad driftsorganisation. De har typiskt mellan tre och sju Förutsättningar för tredjepartstillträde till fjärrvärmenäten anställda men det förekommer flera företag som uppger att de har färre än tre anställda i den sammanställning som företagen lämnar till Energimarknadsinspektionen.44 Det är inte ovanligt att kommunala verksamheter står för mer- parten av efterfrågan på fjärrvärme på dessa mindre orter, såväl på orter där fjärrvärmeverksamheten bedrivs av privata aktörer som där den bedrivs i regi. I många fall har denna kommu- nala efterfrågan varit det mest betydande incitamentet för utbygg- nad av fjärrvärmenätet på orten. Möjligen saknas det belägg för att påstå att de senaste årens kritik mot fjärrvärmepriser och det lokala fjärrvärmemonopolet är mindre omfattande på mindre orter, men det allmänna intrycket är att kritiken är större i storstäderna. Utredningens samlade bedömning är att förutsättningarna för etablering av konkurrensliknande förhållanden i dessa mindre fjärr- värmenät är mycket små. Det är allmänt sett svårt att se att ett till- räckligt stort antal aktörer ska etablera sig på dessa mindre mark- nader, vare sig det rör sig om producentverksamhet eller handels- verksamhet. Marknaden torde helt enkelt inte vara tillräckligt stor för att rymma flera producenter och den bedöms vara för liten för att vara intressant för en leverantör som erbjuder andra lösningar. Undantag kan förekomma i det fall det finns en presumtiv produ- cent med tillgång till lokala förnybara bränslen eller energikällor, till exempel olika restprodukter från jordbruket. Det finns flera exempel i främst och där lantbruket har installerat halmpannor som levererar överskott till både lokala mindre nät och till större nät som drivs av såväl privata som kom- munala fjärrvärmeföretag. Det är tänkbart att tredjepartstillträde till fjärrvärmenät kan innebära att det lokala jordbruket ser för- bättrade möjligheter att etablera produktion i flera fjärrvärmenät. Som framgår av genomgången av förutsättningarna för tredjeparts- tillträde till fjärrvärmenät av olika storlek skiljer sig förutsättning- arna för att genom tredjepartstillträde etablera konkurrens åt mel- lan stora och små fjärrvärmenät. Det är därför intressant att göra en analys av möjligheterna att utöka små och medelstora marknader genom sammankoppling av fjärrvärmenät. Det stora antalet små 44 Sammanställning upprättad av baserad på fjärrvärmeföretag- ens årliga rapportering (särredovisning). Förutsättningar för tredjepartstillträde till fjärrvärmenäten och medelstora nät gör att det inte går att göra en fullständig analys av alla nät och alla möjligheter till sammankopplingar som finns, utan analysen måste göras på en mer generell nivå illustrerad med hjälp av fallstudier. Genom att koppla samman fjärrvärmesystemen på närbelägna orter kan förbättrade förutsättningar skapas för samkörning av kraftvärmeproduktion och utnyttjande av det kraftvärmeunderlag som fjärrvärmesystemen utgör. Sammankoppling av näten ger möjlighet till värmeutbyte mellan orter med olika produktions- resurser med möjlighet till rationaliseringsvinster genom att kunna utnyttja de produktionskällor och bränslen som är mest effektiva samt att optimera reserv- och topplastresurser. Sammankopplingar ger även möjlighet till utökade fjärrvärmeleve- ranser genom att bebyggelse i mindre orter som är belägna i anslut- ning till överföringsledningar kan anslutas till fjärrvärmesystem. Det kan då röra sig om orter med så små värmeunderlag att de inte kommit i åtanke för fjärrvärmeutbyggnad utan tillgång till över- föringsledningen. I de fall det finns presumtiva restvärmeleverantö- rer längs överföringsledningen ökar även förutsättningarna för utnyttjande av restvärme. Sammankopplade fjärrvärmenät finns, som nämnts i avsnitt 4.8 etablerade på några håll i landet, såsom exempelvis mellan och , mellan , och Kumla, mel- lan och samt i , mellan fjärrvärmesystemet i och fjärrvärmenäten i och . För att belysa drivkrafterna för och effekterna av sam- mankoppling av fjärrvärmenät under de förutsättningar som råder på fjärrvärmemarknaden kan det sammankopplade systemet i studeras. Samarbetet som resulterade i att överföringsledningen mellan och byggdes initierades kring genom att övervägde en utbyggnad av ett nytt fjärrvärmenät med en egen produktionsanläggning i , som är beläget i , mellan och . Som alternativ till att bygga en egen produktionsanläggning undersöktes möjligheterna att ansluta det nya fjärrvärmenätet i till fjärrvärmesystemet i . I samband med denna utredning kom man fram till att än större samkörningsfördelar var möjliga om fjärrvärmesystemet i anslöts till fjärrvärmesystemet i . De främsta samkörningsvinsterna uppstår genom att fjärrvärmeproduktionen i de båda orterna är olika till sin uppbygg- Förutsättningar för tredjepartstillträde till fjärrvärmenäten nad vilket innebär skillnader i marginalkostnad i produktionen. Produktionen i är huvudsakligen baserad på hetvattenpro- duktion med biobränslen medan fjärrvärmeproduktionen i till mycket stor del är baserad på avfallsförbränning och kraft- värmeproduktion. Genom att värme kan överföras från till minskar behovet av att kyla bort värme från avfalls- förbränningen och underlaget för kraftvärmeproduk- tion ökar. Härutöver har fjärrvärmeunderlaget ökat genom att fjärrvärme kunnat byggas ut i och i andra orter längs över- föringsledningen. En ytterligare vinst som åstadkommits genom samarbetet, men som det är svårare att beräkna det ekonomiska värdet av, är de investeringar i ny produktion i som kunnat undvikas eller skjutas till följd av att ledningen mellan orterna. Liknande förutsättningar för sammankoppling av fjärrvärme- system med samkörningsfördelar, som de mellan och , kan finnas på flera håll i landet. Utredningen har utfört beräkningar i syfte att analysera förutsättningarna för samman- koppling av existerande fjärrvärmesystem på närbelägna orter i ett antal områden i landet. Beräkningarna har genomförts med utgångspunkt i att jämföra förläggning av en ny fjärrvärmeledning med att bygga ett nytt biobränsleeldat kraftvärmeverk, dvs. en situation där det finns överskott av produktionskapacitet i det ena nätet och underskott i det andra. Det är således en fråga om att antingen bygga ny produktion eller en ledning som förbinder näten. Beräkningarna visar att ledningslängder normalt kan motiveras för att koppla samman fjärrvärmenät med de beräkningsförutsättningar som valts.45 Beräkningarna är utförda med beaktande av nuvarande värmebehov i de existerande fjärrvärmesystemen samt schablonmässiga antaganden om tillkom- mande anslutningar längs de tänkta ledningssträckningarna och för beräkning av tillkommande värmeförluster och pumpkostnader. Beräkningarna visar för de regionala sammankopplingar som undersökts att investeringarna i nät för överföring och distribution visserligen är höga men att de tillkommande kostnaderna fördelat på den distribuerade fjärrvärmemängden blir relativt sett måttliga, 1–/kWh, för regionala nät inom vissa regioner, såsom de tidi- gare nämnda västra och samt delar av och delar av . 45 Beräkningsförutsättningar huvudsakligen baserade på Svensk Fjärrvärme (2007) och Elforsk (2007). Förutsättningar för tredjepartstillträde till fjärrvärmenäten derna blir högre i andra regioner med fjärrvärmesystem med lägre sammanlagt värmebehov i förhållande till behovet av överförings- ledningar, såsom exempelvis i (sammankoppling av fjärr- värmesystemen i , och ) respektive i nordöstra och (sammankoppling av fjärrvärme- systemen i , , och ). Drivkraften för befintliga samarbeten för överföring av fjärr- värme mellan närbelägna orter har varit utsikten till pro- duktionsvinster genom effektivisering av produktionen av fjärr- värme. Det är svårt att se att utbyggnad av överföringsledningar ska komma till stånd utan dessa drivkrafter i dagens fjärrvärmesystem. Det är väsentligt att det finns en skillnad i produktionskostnad mellan orterna för att kunna motivera sammankopplingen. Om produktionsstrukturen på närliggande orter är likartad är sannolikt även produktionskostnaderna i princip lika. Om man till exempel analyserar en potentiell sammankoppling av fjärrvärmenäten i och finner man att lönsamheten i en inve- stering i en överföringsledning mellan orterna under mest gynn- samma tänkbara förhållanden skulle kunna vara återbetald på i storleksordningen , vilket inte kan betraktas som en företags- ekonomiskt ändamålsenlig investering. Anledningen är att den befintliga produktionsstrukturen i de båda näten är likartad med modern avfallseldad (främst hushållsavfall och returträ) kraft- värmeproduktion som baslastproduktion och med pannor som kan elda olika blandningar av kol, gummiavfall och träflis som produktion i mellanskiktet samt med en mindre mängd olja som topplastproduktion. Den likartade produktionen ger som resultat att de rörliga produktionskostnaderna kommer att vara ungefär lika under i princip . Den beräknade samkörningsvinsten om näten hade kopplats samman, under antagande att produktion med lägst rörliga kostnader körs, kommer därmed att bli liten.