sou · GYB384 · 2011-01-01 00:00:00 — I nästa avsnitt redovisas i ett historiskt perspektiv hur begreppet heder har utvecklats som ett komplext begrepp som kan ha olika betydelser i skilda sammanhang samt hur hederstänkandet har funnits i långt innan vi började tala om integration och invandrare. har begreppen hedersvåld, hedersmord och hedersproblematik använts i en kontext av diskurser om invandrare, migration och integration. Eftersom begreppen invandrare och integration i det svenska språket brukar förknippas med problem och motsättningar, jämför t.ex. diskursen om hur vi använder begreppen vi och dem, så kan det lätt tolkas så att människor med annan etnisk härkomst än svensk har hederskultur och/eller att hedersproblematik har samband med invandrare och hur invandrare ska integreras i det svenska samhället. Fanns inte begreppet heder i och i , innan vi började tala om invandrare och integration? Hur ska vi se på begreppen heder och hedersmord utifrån ett mer historiskt perspektiv? vid ställde sig också dessa frågor och är en av de svenska institutioner som har forskat om begreppen heder, hedersmord och hederskultur utifrån historiska perspektiv. I antologin (2005) visar författarna att kvinnor (och män) har dödats i heders namn även i de nordiska länderna. (2005a) ställer sig i Dagens hedersmord kontra nordiska kvinnors historia, frågan vilken betydelse hedersföreställningar har haft för kvinnor i fram till våra dagar? Hon undrar också om hedersmord på kvinnor överhuvudtaget har förekommit i svensk historia? Med hedersmord avser ett mord på en närstående kvinna (eller man) som utförs för att återupprätta familjens, släktens eller gruppens heder. Mordet framtvingas av kollektiva kulturella uppfattningar om heder och vanära men också av bestämda kulturella regelverk som föreskriver vad som krävs för att eliminera vanäran och återupprätta hedern. Att äran kräver mord och att det finns en acceptans hos omgivningen eller inom gruppen för handlingen är avgörande3. Med vad är då heder hos människor inom den kultur som lever efter en hederskultur? hänvisar till (2004) som utgår ifrån att heder i en hederskultur handlar om en manlig egenskap. Wikan menar att det är mannen som förfogar över heder, kvinnan har ingen heder, bara skam. Därför är det mannens ansvar att förvalta och försvara familjens heder utåt. Men männens heder är starkt knuten till de kvinnliga anförvanternas sexuella dygd. Därigenom hotar kvinnors sexuella beteende mäns heder i dessa kulturer och kvinnor kan ta hedern ifrån männen genom handlingar som kan tolkas vara opassande enligt de stränga sexuella normerna. Att ha sexuella relationer utanför äktenskap, att vara otrogen, att avstå från att gifta med sig med den som familjen har utsett eller genom att uppträda opassande genom att flirta med okända män, är några exempel på hur kvinnor kan utmana männens heder inom familjen. Kvinnorna uppfattas som familjens ansikte utåt och därför påverkar allt kvinnor gör även männen i familjen. I en sådan hederskultur ligger ansvaret hos männen att upprätthålla en patriarkal ordning i familjen. Heder får därmed ett värde i andras ögon (dvs. hos de andra som också lever i en hederskultur) som med detta visar utåt att familjen har en patriarkalisk ordning som kan garantera kvinnors sexuella dygd. Män som följer dessa oskrivna normer har rätt att bli bemötta med respekt och är därmed jämbördig med andra män, oberoende av klass, ekonomi eller maktposition. Att slå vakt om dessa värden är inte alltid en enkel sak, det gäller därför att se till att t.ex. några rykten som motsäger familjens heder inte får en chans att komma till ytan. Det handlar med andra ord, enligt Wikan (ibid.), om en horisontell ära mellan i detta avseende jämlika män – och hedern är ett allt eller inget tillstånd, den kan inte öka, bara förloras och eventuellt återerövras. 3 Purna Sen (2005) presenterar sex karaktäristiska drag för mord i hederns namn: kvinnors uppträdande, särskilt kvinnors sexualitet står i centrum; kvinnor kan ha en roll i övervakningen av kvinnor, möjligen att kvinnor kan medverka i dödandet; kollektivt fattade beslut om bestraffning,; möjligheten att återfå heder genom hot; tvång eller våld samt att staten legitimerar brottet genom att acceptera heder som motiv och skäl till straffningen. I det här sammanhanget är det viktigt att påpeka, menar , att heder beskrivs som ett tudelat begrepp. Den ena sidan av den manliga hedern består av den ovan skildrade sexuella hedern som är relaterad till beskyddet av kvinnliga släktingars kyskhet, medan den andra sidan av den manliga hedern handlar om helt andra aspekter, som t.ex. gästfrihet och ärlighet. I språk som kurdiska, turkiska, arabiska och persiska betecknas dessa två aspekter av hedern med helt olika ord, medan vi i de nordiska länderna inte skilt ut något begrepp för sexuell heder. Det är viktigt att konstatera att trots att sexuell heder förekommer i många länder i eller bland vissa etniska minoriteter i , så betyder det inte att alla människor från dessa länder automatiskt lever med eller under en hederskultur. Flera studier visar att det bland iranier, turkar, kurder och araber existerar olika familjemönster med olika sexuella attityder, där vissa grupper är mer liberala än andra eller där vissa grupper har en mer radikal syn på sexualitet än andra (se Ghorashi, 2003; Darvishpour, 2004a). Men fanns det någon hederskultur i tidigare? Enligt historikern (2008) är det tydligt att det i åren 1500–1700 framtonar heder och ära som centrala värden och hon menar att vi inte kan förstå det förflutnas människor om vi bortser från hedersdimensionen i deras liv. Som en utgångspunkt kan vi se på hedern som en värdegrund som människor relaterade egna och andras handlingar till, men också som ett värde i betydelsen att människor själva mätte hedern ett konkret värde. Människor uppfattade att de hade en heder som de förvaltade och försvarade. Hedern kunde öka genom hedervärda handlingar men de kunde också förminskas genom andra handlingar. Hedern kunde även i extrema fall försvinna helt och omsättas i dess fruktade motsats – ärelöshet. Hedern var således förankrad i ett värdesystem, en egenskap hos individen och ett ting man förvaltade och bar med sig. Att man kunde fråndömas sin ära som lagstadgat straff synliggör äran i dess förtingligade form. Det som talar för att åren 1500–1700 skulle kunna uppfattas som en hederskultur är, enligt (ibid.) följande: Att människor själva resonerade i termer av heder och ära och vägde in hedern i sina handlingar och ställningstagande. Att det omgivande samhället resonerade utifrån heder som en nödvändig egenskap för umgänge och social tillhörighet. Att statsmakten och dess institutioner hanterade heder och ära som en konkret storhet som man lagstiftade om och som man kunde ta ifrån enskilda människor som ett straff. Ärekränkningar var en relativ stor brottskategori i svenska domstolar –1700 talet, vilket visar att hedern var något som behövde försvaras mot omgivningens angrepp. Detta var ett utmärkande drag i hederskulturer – att hedern rent faktiskt behövde bevakas och försvaras, att den krävde handling och aktivitet av individen. Det som påbjuder försvar är hotet om utanförskap och utstötning ur den sociala gemenskapen. Hedern uppfattades som övervägande positiva och integrativa krafter i det äldre samhället, menar , krafter som höll ihop samhället och som vidmakthöll en gemensam värdegrund på samma sätt som religionen. Av bevarade rättsprotokoll kan man se att befolkningens flertal, borgare och bönder, som utsatts för ord eller handlingar som ifrågasatte hedern, ofta gjorde rättslig process av händelsen. Återupprättande av äran skulle alltså ske offentligt och genom ett legalt förfarande. Heder och ära ska förstås som socialt viktiga egenskaper som hedern även var viktig för den egna identiteten. I detta hedersorienterade samhälle förväntades var och en tro på och underkasta sig religionens föreskrifter beträffande sedlighet och moral, vara ärlig, tala sanning och stå för sitt ord. Att ha heder innebar sannolikt även att man kunde förvänta sig och pretendera på att bli bemött med respekt av andra, oavsett ståndstillhörighet och ekonomiska villkor. När vi förflyttar oss svenska samhälle i vårt sökande efter hedersmord på kvinnor, lyser spåren med sin frånvaro, vidhåller (2005b). Hon slår fast att hedern inte var förbehållen män liksom skam för kvinnor i det hon kallar för tidigmoderna . Systematiska undersökningar av rättsprotokoll och framåt visar att män och kvinnor försvarade sin heder och ära på ett likartat sätt, det vill säga genom att åberopa lag och rätt och stämma sin motpart inför rätta. Den otrogna hustrun, liksom hennes älskare, tog statsmakten hand om. Om hon skulle mista livet för sin handling eller inte var upp till rättsväsendet att avgöra. Samhället har –talet till 1900 haft en hårt fördömande syn på ogifta kvinnors sexualitet och den allt starkare staten har trätt in och monopoliserat sanktionerna. Detta har gett ett annat mönster där kvinnorna visserligen konsekvent dömts och straffas för otillåtna sexuella handlingar men detta har också, paradoxalt nog, inneburit ett skydd. Straffen var fixerade i lag och gällde vanligtvis inte livet. En avgörande skillnad mellan med dess kontroll av sexualiteten och dagens hedersmord som har skett i , menar (2005), är att en strikt sexualmoral och en fast familjeideologi ingick i den hegemoniska svenska kulturen från , men den inskärptes med full kraft av stat och kyrka i samförstånd. Dessa normer för sexualitet tillhörde med andra ord ingen specifik grupp i samhället som måste ta saken i egna händer, när någon bröt mot normerna. Tvärtom hela statsapparaten stod bakom normerna. Samhället/staten stadgade stränga straff för sådana förseelser. Döden var till exempel ett tänkbart straff vid så kallat dubbelt hor (då båda parter var gifta) och i vissa fall av enbart hor (då en av parterna var gift). Om ogifta låg med varandra före trolovning, och kvinnan blev med barn, hotade dryga bötesstraff och/eller plågsamma kroppsstraff. Dessutom lade kyrkan på syndarna extra skamstraff. Frågan är om föräldrar och syskon under sådana omständigheter kände att de själva behövde reagera med ytterligare straff? Staten utmätte straffen och la skam på den individ som syndat. Familjegruppen behövde därmed inte själv agera, menar . 4.2Heder och skam i svensk rättskipning Skammen har varit en integrerad del av svensk statlig rättskipning ända sedan medeltiden och fram i modern tid. Ända fram till 1930- talet upprätthöll staten en form av kontroll som baserade sig på gamla värden om heder och skam. Ända fram har en kvinnas skam oftast haft med hennes felaktiga sexualitet att göra. (ibid.) hävdar att statens ingripande och lagens inriktning på individer ganska tidigt i den svenska och nordiska historien är avgörande i sammanhanget. Hennes hypotes är att hedersmord och grövre hedersvåld – definierat som närståendes allvarliga våld mot familjemedlem – inte varit nödvändigt/naturligt i ett samhälle där den hegemoniska värdestrukturen och upprätthållits kraftfullt med statens hjälp. var staten och kyrkan fortfarande lika fördömande i sin syn på utomäktenskaplig sexualitet, men staten såg det inte längre som sin uppgift att upprätthålla , menar (ibid.). Det kunde uppstå situationer där den borgerliga familjefadern reagerade hårdare än staten på en ogift dotters graviditet utanför äktenskapet. Fadern skickade bort dottern som fick föda i hemlighet och tvingade henne att adoptera bort barnet, allt för att rädda familjens heder. Det var en sorts skamkänsla eller hederskultur som motiverade familjens agerande i syftet att behålla sitt anseende. Enligt skulle vi kunna finna exempel på ett psykiskt eller fysiskt hedersvåld inom familjen, särskilt i sådana perioder, då föräldrarna i vissa skikt av befolkningen ansett att de haft en högre moral än samhället i övrigt, då vissa grupper i sin syn på familj och sexualitet inte legat i fas med den av staten upprätthållna generella . (2004) menar att heder i det fallet handlar om rätt till respekt, i betydelsen krav på respekt. Samhället är skyldigt att visa respekt för personen, förutsatt att reglerna för hederskoden följts. refererar till (1965) resonemang om att heder är en persons värde i egna men också i andras ögon: det är hans värdering av det egna värdet, hans krav på stolthet; men det är också samhällets erkännande av detta krav, dess accepterande av hans anseende, hans rätt till stolthet. Skillnaden ligger i att Pitt-Rivers inte enbart framhåller heder som något samhälleligt, utan också den respekt som individen kräver av samhället. Han menar att betydelsen av hedern också ligger i individens syn på sig själv. Hedern och skammen som nycklar till dagens hedersvåld och även till hedersmord hör samman med offentligheten, med hur omvärlden uppfattar en själv och ens barn. Tvånget att handla har sin grund i att förövaren menar att samhället inte upprätthåller den egna gruppens normer, anser . Sammantaget kan man konstatera att hederstänkande och hedersförtryck har förekommit både i och i andra europiska länder i förmodern tid. Den stora skillnaden mellan den tidens och dagens hedersförtryck - som exempelvis finns i - är att det i är ytterst sällan som individen tog lagen i egna händer och dödade någon. Det var vanligen staten som bestraffade hedersbrotten. I vissa fall kunde dock individen gå så långt som att själv döda andra eller själv bli dödad i en duell, med syftet att köpa tillbaka sin heder ((red). (2005). 4.2.1 Heder och skam i det moderna Hur ser den fortsatta vägen ut mot dagens samhälle? Vad hände i utifrån hedersbegreppets perspektiv, frågar sig bl.a. . Utifrån ett historiskt perspektiv kan fastslås att hedersbegreppet i sin tidigare form och betydelse från både 1600, 1700 och helt och hållet har förlorat sitt värde i de senaste 50–60 åren. Men begreppet skam existerar trots allt även i dagens samhälle. Att t.ex. påstå att vissa personer borde skämmas över det de gjorde eller uttalade sig om, är ett svenskt idiomatiskt uttryck. Det har varit och är ännu inte så självklart för kvinnor och män att t.ex. visa sina nakna kroppar för främmande människor. Att man skäms för sina egna nakna kroppar är fortfarande ett beteende som ibland omedvetet går vidare i socialt arv till de egna barnen. (2010) menar emellertid att begrepp som heder och skam inte alls har spelat ut sin roll i det moderna samhället. Även om ordvalet är ett annat, så har själva företeelsen och känslorna förknippats med dem, och har i allra högsta grad fortfarande relevans här och . Vi talar i allmänhet inte så ofta om heder och ära, utan mer om stolthet – att ha ett gott rykte, renommé och anseende samt, att det är viktigt att vara respekterad. antaganden om att skammen är mest relevant i traditionella samhällen och att den i det moderna samhället ersatts av skuld, har blivit motsagda. Där det finns heder och ära, där finns det skam, säger den norske sociologen (2001). Skammen har inte försvunnit, den har bara gått under jorden och blivit tabu, eller dyker upp i nya former där den inte är lätt att känna igen som just skam. Eftersom sociala relationer är så grundläggande för vår överlevnad, upplevs skammen – som kan ses som en instinkt som signalerar att våra sociala band är i fara – som ett starkt hot mot vår egen sociala existens, menar . Scheff (2003). Den är med andra ord en lika primitiv och intensiv känsla som rädsla och skräck. Om nu heder och skam har en betydelse för det vi kallar för traditionella och familjeorienterade samhällen, så har heder och skam en annan betydelse i det vi kan kalla för moderna och individorienterade samhällen. (2001) menar att det skett en förändring/förflyttning av skamkänslornas beskrivning från det traditionella till det moderna samhället i och med inriktningen på individen och individualiseringen. Det kan beskrivas som en rörelse från yttre kontroll till en stark inre självmedvetenhet och självkontroll; från kollektiva till individuella normer, från familjen, släkten och traditionerna till identitet och självbild, från handling till livshållning. Den ständiga självmedvetenheten som skammen ger upphov till, kan utifrån ett individperspektiv beskrivas som spänningen mellan hur man vill bli sedd och hur man uppfattar att man blir det – eller mellan den man är och den man vill vara. Den djupa skammen handlar om smärtan i att inte duga, att se sig själv som inte värd att älskas, och drabbar därför hela självet. Svag självkänsla kan därmed enligt detta synsätt ses och beskrivas som kronisk skam. Vi sträcker oss efter ömsesidighet och gensvar, och om det uteblir drabbas vi av skam. Finn Skårderud (2001) menar att vi i hög grad styrs av skamångesten, fruktan för att bli avslöjad, blottställd, vanärad och hamna i onåd i förhållande till andra – eller oss själva. Socialantropologen (2001) menar att i det moderna samhället, när uppgifter och arbete kopplas loss från kön och när kvinnor kan ta hand om sig själva och sina intressen, så förlorar de traditionella heders- och skamkoderna sitt grepp om människorna. Men ära och skam i det moderna samhället ordnar sociala relationer efter skillnad och hierarki och föreskriver olika beteenden för kvinnor och män. Medan många dygder är gemensamma för kvinnor och män, såsom ärlighet, lojalitet och gästfrihet, kan samma sexuella beteende som ger män ära, ge kvinnor skam. Sammanfattningsvis konstaterar vi att begrepp som heder och skam har använts och haft olika betydelser både då och , och är således beroende av en mängd olika förhållanden och omständligheter. Dessa i sin tur är baserade i kontextuella, relationella, historiska och sociala faktorer vilka påverkar och har påverkat synen på kön, familj, heder och ära. Som medlem i dagens moderna och jämställda samhälle är det därför nödvändigt att förstå att vi kan ha olika sätt att se på begrepp som kön, familj, heder, ära och skam samt att få en historisk belysning av värdesystemet. Hederstänkande med sina särdrag har funnits i svensk kontext likaväl som i andra länder. Vad som knyter de olika betydelserna samman är att det starkt kan kopplas till samhällets lagar, regler, normer och i den värdegrund som uttrycks i olika styrdokument. Att följa samhällsregler och normer kan innebära ett hederligt beteende, medan ett avvikande beteende kan leda till skam och hederslöshet. 5.Olika teoretiska perspektiv på hedersproblematik i Låt oss presentera tre olika förklaringsmodeller vars perspektiv på hedersproblematik har varit aktuella såväl i offentlig politik, i medial debatt som i akademisk forskning i under . I litteraturen fokuseras företeelsen och benämningen hedersförtryck ofta i relation till enbart invandrade familjer. Därför har vi avgränsat oss till att presentera tre teoretiska perspektiv med tanke på hur problematiken beskrivs utifrån olika utgångspunkter och förklaringsmodeller. 1.En kulturbetingad förklaringsmodell fokuserar på kulturella särdrag och kulturkrockar mellan de svenska och icke-svenska grupperna för att förklara konflikter och våldet i inom familjer med annan etnisk härkomst (se Wikan, 2004; Schlytter, 2002; , 2006). 2.En feministisk könsmakts förklaringsmodell betraktar våldet som ett uttryck för mäns våld mot kvinnor och anser att hedersvåld, i likhet med annat våld mot kvinnor, bör ses som en del av det universella patriarkala kvinnoförtrycket (se , 2003). 3.En intersektionell förklaringsmodell utgår från att flera dimensioner och maktordningar samverkar med varandra och påverkar situationer inom invandrade familjer. Etnisk diskriminering, köns och generationskonflikter, socioekonomisk bakgrund är några av de aspekter som anses vara relevanta för analys av hedersförtryck (se Carbin, 2010; Darvishpour, 2010, 2008, 2006; De los , 2003). Vi kommer emellertid att utveckla det tredje perspektivet eftersom familjen4 har stor betydelse i beskrivningen av hedersproblematik, både rent generellt och även specifikt i relation till skolan. I det tredje perspektivet fokuserar vi på hur immigrationen har intensifierat maktkonflikter inom familjer med annan än svensk etnisk härkomst. En del forskare (se till exempel Wikan, 2004; Schlytter, 2002) förklarar kvinnors och flickors utsatta situation i vissa invandrargrupper med kulturella särdrag, vilket benämns hederskultur. Med hederskultur menas att kvinnans sexliv är föremål för sträng övervakning och att det är mannens uppgift som familjeöverhuvud att vaka över familjens heder genom att skydda och bevaka kvinnor och döttrar samt att både familjens och mannens heder blir skadad om kvinnan/dottern uppträder oanständigt enligt de normer som gäller. Det behöver inte vara sexuella handlingar utan kan också vara någonting som i förlängningen kan förknippas med sexuella situationer, till exempel att som kvinna vara ensam i ett sammanhang där män är närvarande. Forskare som betonar hederskulturens betydelse menar att ju mer familjens normer och värderingar präglas av hederskulturen, desto större risk blir kulturkrocken i mötet med svenska värderingar (se t.ex. Schlytter, 2002; Wikan, 2004; , 2006). avvisar teorin om att hederskultur ska ses som en del i ett strukturellt globalt kvinnoförtryck. Hon betonar att skillnaden mellan hedersrelaterat våld och vanligt våld mot kvinnor i västvärlden är att hedersvåld är en kollektiv handling som uppmuntras av den manliga omgivningen. 4 Begreppet familjen bör också uppfattas som ett kontextuellt fenomen. Det finns flergenerationsfamiljer (bestående av paret som bor tillsammans med sina föräldrar och sina barn), traditionella kärnfamiljer (bestående av mamma, pappa och barn) och de nyare formerna av familjen (t.ex. ensamstående förälder med barn eller par utan barn, homosexuella familjer/regnbågsfamiljer), etc. Begreppet familj i en svensk kontext innebär ofta den egna familjen, en kärnfamilj, som skiljer sig från den övriga släkten som far - och morföräldrar. Bland vissa minoritetsgrupper är däremot gränsen mellan familjen och släkten inte alltid solklar. Därför kan även andra släktingar som fastrar, moster etc. inkluderas, vilka i en svensk kontext uppfattas enbart som släkt. Det är alltså inte ovanligt att släktingar i vissa minoritetsgrupper lägger sig i barnuppfostran. Att de kollektiva banden och familjebandet är starkare bland vissa invandrade familjer än bland svenska familjer kan delvis förklara varför släktingar i vissa minoritetsfamiljer har större inflytande över familjens inre angelägenhet (Darvishpour 2004a). Forskare som anser att kulturella särdrag och kulturella skillnader ligger bakom de intensifierade familjekonflikterna och våldet mot kvinnor med annan etnisk bakgrund hävdar att en kulturell anpassning är det bästa sättet att öka jämställdheten inom invandrade familjer. Exempelvis menar etnologen att den assimileringsprocess som pågår i arbetslivet och i andra sammanhang, som för invandrare innebär större kontakt med svenskar, bidrar till en sådan kulturell anpassning (, 2006, s. 61–91). Hennes synsätt fokuserar i sin analys och åtgärd mot hedersproblematiken på kulturkonflikter mellan skilda normer och värderingar. 5.2En feministisk könsmakts förklaringsmodell En del genusforskare menar att hederskultur och hedersvåld bör förklaras som en del av männens förtryck av kvinnor som en universell företeelse. Flera menar att våld mot kvinnor främst handlar om genus och makt, och i mindre utsträckning om kultur (se , 2003; , 2000). Enligt dessa forskare beror skillnaden i attityden till våld inom familjen i och i till exempel i mindre utsträckning på kulturella olikheter och mer på olikheter i familjestruktur, vilken grundar sig på socioekonomiska och demografiska faktorer. (2000) avvisar teorin om våld inom invandrade familjer som ett kulturellt betingat fenomen, och menar att det är problematiskt att förklara detta som huvudsakligen en följd av kulturella skillnader.