sou · GZB347 · 2011-05-24 00:00:00 — uppger att anställningsbehovet uppgår till 22–25 åklagare, cirka 50 poliser, åtta ekorevisorer, tio ekoadministratörer och två analytiker – totalt 95 personer – för att bedriva utredningsverksamheten samt 28 poliser, varav fyra underrättelsehandläggare och två underrättelseanalytiker, samt två ekoadministratörer – totalt 30 personer – för att kunna bedriva polisoperativ verksamhet vid de nya orterna. Utformningen av en rikstäckande organisation för ekobrottsbekämpning bör organiseras utifrån fyra huvudorter med full kompetens för utrednings- och lagföringsarbete samt underrättelseverksamhet. Utöver , och bör en enhet med en åklagarkammare inrättas på lämplig ort i norra . Det geografiska ansvaret för ekobrottsbekämpningen i bör fördelas mellan de fyra huvudorterna. Det innebär att åklagarkamrarna i , och kommer att få ett utökat geografiskt ansvarsområde. Till åklagarkamrarna på huvudorterna bör knytas ett antal utredningsenheter med personal för utredning och lagföring, dock inte för polisoperativ verksamhet. bör så långt som möjligt sträva efter att ha kompetens för såväl utredning som lagföring på de orter där myndigheten väljer att etablera sig. I vissa fall kan det finnas andra tungt vägande skäl som talar för en särlösning. I första hand handlar det då om att utredare i praktiken lokaliseras på annan ort än åklagarkammaren/enheten. Bemanningen vid enheterna bör vara minst två åklagare och det antal utredare/poliser, ekonomer och administratörer som behövs för att bedriva verksamheten på ett ändamålsenligt sätt. enheter bör placeras i eller i närheten av orter som har regionala underrättelsecenter vad gäller den grova och organiserade brottsligheten, dvs. , , , /och . Det innebär att och Polisens befintliga kompetens för ekobrottshantering kan tas tillvara och att initiala rekrytering underlättas. I övrigt bör enheterna placeras där det finns underlag för arbete, dvs. där pågående eller förväntad brottslighet bedöms kräva insatser av den omfattningen att det sysselsätter en enhet. Utgångspunkten för organisationsförändringen är att den ska ske genom verksamhetsövergång enligt 6 b § lagen (1982:80) om anställningsskydd. Av bestämmelsen följer att vid övergång av en verksamhet från en arbetsgivare till en annan övergår också de Utformningen av en rikstäckande organisation för ekobrottsbekämpning rättigheter och skyldigheter på grund av de anställningsavtal och de anställningsförhållanden som gäller för övergången på den nya arbetsgivaren. och anställningsförhållandet ska inte övergå till en ny arbetsgivare om arbetstagaren motsätter sig det. Det innebär att åklagare och annan personal inom som arbetar i huvudsak med ekobrottshantering kommer att erbjudas anställning hos . De polismän som tjänstgör hos har sin anställning vid Ekobrottskansliet, som tillhör . Poliser som huvudsakligen arbetar med ekobrottshantering bör därför erbjudas anställning vid Ekobrottskansliet. Från myndighetshåll har betonats att det är först när det finns ett formellt beslut om att ska få ett nationellt ansvar som myndigheterna kan börja förbereda en verksamhetsövergång. Det är därför mycket viktigt att ett sådant beslut finns innan dagen för verksamhetsövergången. Om tiden för bemanning av den nya organisationen blir för kort kan det resultera i att det initialt kommer att saknas personalresurser för ekobrottsbekämpning i vissa delar av landet. har uppgett att den tillfälliga övertalighet som skulle kunna komma att bli till följd av att åklagare väljer att inte följa med till är hanterbar för myndigheten och att utgångspunkten är att den inte kommer att medföra några personalneddragningar. Av rättssäkerhets-, effektivitets- och trovärdighetsskäl måste kunna bemanna samtliga stationeringar i sin nya organisation . Vad gäller den operativa verksamheten är förhoppningen att del av den kompetens som finns inom och Polisen ska kunna tas tillvara. får dock även räkna med att behöva nyanställa. Till den föreslagna nya polisoperativa enheten kommer all personal att behöva nyrekryteras. Det går inte att förutsäga exakt hur många av de som arbetar med ekobrotthantering inom och Polisen som skulle vilja bli anställda av vid ett nationellt ansvar. Hur stort intresset i slutändan blir beror bl.a. Utformningen av en rikstäckande organisation för ekobrottsbekämpning på vilka villkor kan erbjuda och var myndigheten placerar sina enheter. För att undvika ett alltför stort kompetensbortfall bör initialt tillämpa en viss flexibilitet gällande var personalen är placerad. Som nämnts tidigare är det även viktigt att det finns tillräcklig tid för förfarandet vid verksamhetsövergång och rekrytering. I den mån den åklagar- och polispersonal som finns och som går över till den nya organisationen inte räcker till är det angeläget att ser till att bemanna med tillfällig personal från den övriga organisationen i avvaktan på att mer permanent rekrytering kan ske. har 28 specialiståklagartjänster för ekonomisk brottslighet spridda på sex åklagarkammare och orter. Enligt är tio av tjänsterna vakanta och det är brist på kvalificerade sökande. Osäkerheten om hur ekobrottshanteringen ska organiseras uppges vara en anledning till att specialiståklagarna söker andra tjänster. De vill försäkra sig om att få arbeta kvar på orten och/eller inom . Från åklagarhåll har en oro för s.k. negativa inlåsningseffekter framhållits kunna påverka intresset för att arbeta hos . Det gäller dels oron för att möjligheterna att byta arbetsuppgifter skulle bli mer begränsad hos , dels oron för att förlora kompetens för att hantera andra ärenden än ekobrott. Det sistnämna kan ha betydelse bl.a. i jourverksamhet och vad gäller framtida karriärmöjligheter. Ett sätt att behålla allmän kompetens är att öka rörligheten mellan myndigheterna. Myndigheterna har gemensamma program för praktik- och utbytestjänstgöring. Såvitt har framkommit har sådan tjänstgöring inte kommit till stånd i någon större omfattning. Enligt uppgift vill myndigheterna ändra på det och det ska numera finnas en konsensus på ledningsnivå om att verkställa programmen. Myndigheterna har exempelvis gått ut med en gemensam annons om utbytestjänstgöring. Även bortsett från den effekt som utredningar om och förändringar av ekobrottsorganisationen har haft på åklagartjänsternas attraktionskraft så har det emellanåt varit för få sökande Utformningen av en rikstäckande organisation för ekobrottsbekämpning till specialiståklagartjänsterna för ekobrott. Det gäller både inom och . Enligt uppgifter från har rekryteringsunderlaget varit tillfredsställande i och . har det varit för få kvalificerade sökande till tjänster i , så dock inte . En möjlig förklaring till ett svagare intresse för specialiståklagartjänsterna är enligt myndigheterna att de åklagaraspiranter som anställs i första hand är intresserade av att arbeta med bekämpning av annan brottslighet än ekobrott. Ett sätt att få fler sökande till specialisttjänsterna skulle därför kunna vara att anställa aspiranter med särskilt intresse för ekobrott. har också infört ett utbildningsmoment om ekobrott under grundutbildningen. och har sagt sig vara medvetna om problematiken och de samarbetar för att hitta lösningar. Utredningen vill särskilt poängtera vikten av att myndigheterna vidtar alla möjliga åtgärder för att säkerställa rekryteringen av åklagare. Rekrytering av utredare och annan personal Det är svårt att förutspå exakt hur många av de poliser som utreder ekobrott hos polismyndigheterna som vill arbeta hos . I vissa län finns det inte heller någon personalresurs för att ta över eftersom få eller inga poliser arbetar med ekobrottsutredning. Vad gäller den föreslagna polisoperativa enheten i norra måste all personal nyrekryteras. har uppgett att myndigheten inte har några svårigheter att rekrytera poliser till sin befintliga organisation. Enligt har polismyndigheternas ekorotlar i olika omfattning haft svårighet att rekrytera personal. Ett sätt att få fler sökande kan vara att – på samma sätt som vad ovan angetts angående rekrytering av åklagare – ändra kravprofilen vid rekrytering av aspiranter. Som nämnts tidigare bör även överväga att anställa andra utredare än poliser. Poliserna hos är anställda av Polisen men arbetar inom . Utformningen av en rikstäckande organisation för ekobrottsbekämpning framhållit att det dubbla ledarskapet för poliserna vid medför att bl.a. arbetsgivar- och arbetsmiljöansvaret blir otydligt. Enligt utredningens mening bör polisernas anställningsförhållanden bli föremål för en översyn. Enligt kommittéförordningen (1998:1474) ska vissa konsekvenser av förslagen redovisas i ett betänkande. Om förslagen påverkar kostnaderna eller intäkterna för staten, kommuner, landsting, företag eller andra enskilda, ska en beräkning av dessa konsekvenser redovisas. Innebär förslagen andra samhällsekonomiska konsekvenser ska de också anges. Resulterar analysen i kostnadsökningar för staten, kommuner eller landsting ska dessutom ett förslag till finansiering läggas fram. Har förslagen betydelse för den kommunala självstyrelsen ska konsekvenserna av det anges i betänkandet. Detsamma gäller när ett förslag har betydelse för brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet, för sysselsättningen och offentlig service i olika delar av landet, för små företags arbetsförutsättningar, konkurrensförmåga eller villkor i övrigt i förhållande till större företags, för jämställdheten mellan kvinnor och män eller för möjligheterna att nå de integrationspolitiska målen. Om ett betänkande innehåller förslag till nya eller ändrade regler ska förslagens kostnadsmässiga och andra konsekvenser anges i betänkandet. Konsekvenserna ska anges på ett sätt som motsvarar de krav på innehåll som finns i 6 och 7 §§ förordningen (2007:1244) om konsekvensutredning vid regelgivning. Av det angivna är det de ekonomiska konsekvenserna av förslaget, konsekvenserna för brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet och konsekvenserna för näringslivet som föranleder en närmare redovisning. Vad gäller de övriga intressen som anges i kommittéförordningen kan utredningen inte förutse att förslaget skulle ha någon negativ inverkan på dessa. Av 16 § kommittéförordningen följer att regeringen i utredningsuppdraget närmare ska ange vilka konsekvensbeskrivningar som ska finnas med i ett betänkande. denna utredning anges att utredaren ska bedöma vilka konsekvenser förslaget får för , och Polisen samt andra berörda myndigheter när det gäller verksamhet, resurser och personal. Utgångspunkten är att ökade kostnader ska finansieras inom rättsväsendets nuvarande ekonomiska ramar. Om förslaget medför ökade kostnader ska utredaren föreslå hur dessa ska finansieras. 6.1Konsekvenser för berörda myndigheters verksamhet Utredningen har i avsnitt 4.2 behandlat fördelar och nackdelar med ett nationellt geografiskt ansvar för . I analysen ingår bland annat överväganden angående vilka konsekvenser ett sådant ansvar skulle få för de berörda myndigheternas verksamhet. Utredningen hänvisar därför i första hand till den konsekvensbeskrivning som ges där. Sammanfattningsvis kan dock sägas att utredningens bedömning är att ett nationellt ansvar för för de aktuella ekobrotten får positiva konsekvenser för ekobrottsbekämpningen som helhet. Åklagarväsendets kompetens för att hantera ekobrott på ett ändamålsenligt sätt kommer att förstärkas, vilket i sin tur bör ge förutsättningar för en mer effektiv och rättssäker ekobrottshantering. Utredningen har tagit hjälp av , och Polisen i arbetet med att försöka förutse vilka konsekvenser ett nationell ansvar för skulle kunna medföra för myndigheternas verksamhet. Nedan följer bl.a. en sammanfattande redogörelse för vad myndigheterna har framhållit. har i en promemoria redogjort för vilka konsekvenser som utredningens förslag kan få för verksamhet. Sammanfattningsvis nämns bl.a. följande positiva effekter för verksamheten. -Ekobrottshanteringen blir enklare för medborgarna att överblicka och allmänheten får färre kontaktvägar vad gäller ekobrott. -ansvarsförhållande gentemot andra myndigheter och organisationer blir tydligare. -verksamhet med att återföra brottsvinster får effekt i hela landet. -Förutsättningarna för brottsförebyggande och samordnande verksamhet blir bättre. -får bättre möjligheter att förutse utvecklingen på ekobrottsområdet, vilket i sin tur ger statsmakterna en bättre helhetsbild av ekobrottsligheten. -får större inflytande över användningen av polisiära resurser i hela landet. -Kompetensutvecklingen blir enhetligare för de yrkesgrupper som arbetar med ekobrottsbekämpning i . anger vidare att det på kort sikt finns risk för vissa negativa effekter för verksamheten. Initialt kan myndigheten få rekryteringsproblem på vissa orter där myndigheten inte har verkat, framförallt vad gäller åklagare. Avgörande för detta är vilka beslut som fattas gällande personalens övergång. Myndigheten kommer vidare sannolikt att ta över enheter från med relativt stora balanser av ekobrottsärenden, vilket på kort sikt kan komma att ge ett försämrat resultat. har samtalsvis särskilt betonat några konsekvenser. Det gäller konsekvenserna för hanteringen av den blandade brottsligheten. Det gäller också följderna för verksamheten, bl.a. hanteringen av gränssnittsbrottsligheten, av att kompetens för ekobrottshantering minskar. Frågorna behandlas särskilt i avsnitten 4.2.6 och 4.2.7 och kommenteras därför inte ytterligare här. har i en promemoria redovisat konsekvenser för polismyndigheterna och av ett nationellt ansvar för . anger bl.a. följande. Den mest påtagliga konsekvensen för polismyndigheterna att de fråntas ansvaret för den ekobrottsbekämpande delen av polisverksamheten. Det innebär i praktiken att polismyndigheterna i olika omfattning förlorar poliser, ekorevisorer och administrativ personal samt att ekopoliserna ska anställas vid medan de civilanställda sannolikt anställs av . vill betona att det måste tas fram ett konkret förslag på hur en samlad ekobrottshantering ska organiseras och resurssättas innan de slutliga konsekvenserna kan överblickas. I promemorian anges vidare att i den mån polismyndigheterna förlorar spanings- och underrättelsepersonal så kommer den att behöva ersättas och att det är väsentligt att underrättelseverksamheten bedrivs samordnat i större utsträckning än vad som sker . uppger även att när ekobrotten försvinner från ekorotlarna kommer Polisen att behöva omorganisera arbetet vad gäller övrig brottslighet på ekorotlarna dvs. bedrägerier och miljöbrott. Enligt kan det vara till fördel för hanteringen av dessa brott eftersom området delvis varit eftersatt och verksamheten inte är särskilt utvecklad. En samlad ekobrottshantering skulle följaktligen enligt skapa incitament att göra en översyn i syfte att effektivisera handläggningen av bedrägeribrott. Beroende på var startar upp verksamhet inom det område där ansvarar för ekobrottsbekämpningen kan ärendeinflödet komma att omfördelas från en skattebrottsenhet till en annan. Förslaget kan även antas förenkla hantering av ekobrottsärenden eftersom alla ekobrott hanteras av en åklagarmyndighet. Bedömning och förslag: Genomförandet av en nationell organisation för ekobrottsbekämpning medför ökade kostnader för utrednings- och lagföringsverksamhet och en nationell kriminalunderrättelse- och spaningsverksamhet på ekobrottsområdet. Kostnaderna beräknas uppgå till totalt omkring . Organisationsförändringen medför också initiala investerings- och omställningskostnader för de berörda myndigheterna. Kostnaderna för den utökade utrednings- och lagföringsverksamheten torde kunna finansieras genom en omfördelning av anslag från och Polisen till verksamheten vid . De ökade kostnaderna för en nationell polisoperativ verksamhet täcks endast till del av Polisens och nuvarande kostnader för ekobrottshanteringen. Resterande del behöver finansieras på annat sätt, förslagsvis genom en anslagsöverföring från Polisen. Det bör i övrigt undersökas om åklagarväsendet kan ha fler gemensamma stabsfunktioner och på så sätt frigöra resurser till kärnverksamheten. har gjort en preliminär uppskattning av sina kostnader för ett nationellt ansvar. har uppgett att de ökade kostnaderna vid ett nationellt ansvar skulle komma att uppgå till drygt . Kostnaderna är beräknade utifrån myndighetens uppskattning av hur organisationen skulle kunna utformas vid ett nationellt ansvar (se avsnitt 5.1.6). har redovisat resursbehovet i posterna personalkostnader, driftskostnader (hyror, driftskostnader för datorarbetsplatser, fordon, IT-utrustning, fysiska arbetsplatser etc.) over head-kostnader (OH-kostnader) och behov av ökad investeringsram (inköp av datorer, bilar, IT-utrustning m.m.). Personalkostnaderna avser lönekostnader och övriga personalkostnader (kurser, konferenser, resor, intern- och extern utbild- ning och friskvård). I OH-kostnaderna ingår kostnader för myndighetens ledning och administrativt stöd (kostnader för ledningssekretariat, överåklagarenhet, Ekobrottskansliet, personal- och ekonomienhet m.m.). Lönekostnaderna för 125 personer uppskattas till drygt . Övriga personalkostnader beräknas till drygt 5,6 mnkr, vilket sammantaget ger personalkostnader om 99,7 mnkr. Driftskostnader och OH-kostnader uppgår enligt sammanställningen till omkring 14,6 mnkr respektive 10,7 mnkr. bedömer att på något kommer de resurs- och effektivitetsvinster som ett nationellt ansvar medför innebära att de sammantagna kostnaderna för rättsväsendet minskar. Eftersom kostnader för en rikstäckande verksamhet hänger samman med den inriktning och omfattning som verksamheten får samt var myndigheten etablerar sig är det omöjligt att beräkna exakt vilka kostnader ett nationellt ansvar för kommer att medföra. Utredningen har i kapitel 5 redovisat vissa överväganden och förslag angående hur en rikstäckande organisation för ekobrottsbekämpning bör utformas. Vid beräkningen av de ekonomiska konsekvenserna av förslaget anser utredningen att det är rimligt att utgå från det högsta antal åklagare som har uppskattat att den behöver vid ett nationellt ansvar dvs. Med ledning av antalet åklagare kan sedan myndighetens behov av poliser/utredare, ekonomer, administratörer och analytiker beräknas enligt de proportioner som råder inom befintliga verksamhet. Även personalresurserna till en polisoperativ verksamhet kan uppskattas proportionerligt på liknande sätt.1 personalbehov kan på detta sätt beräknas till följande. 1 I nuvarande verksamhet finns totalt 183 poliser varav 47 vid de polisoperativa enheterna () dvs. av poliserna arbetar vid . Om motsvarande proportioner används i övriga landet skulle det innebära att 56 poliser till utredningsverksamheten ger 19- 20 poliser till underrättelseverksamheten. Utredning och lagföring: -1–2 ekoadminstratörer Totalt skulle behöva anställa omkring 117 årsarbetskrafter. Myndighetens ökade lönekostnader kan då beräknas till cirka . Av beloppet avser cirka utrednings- och lagföringsverksamheten och cirka den polisoperativa verksamheten (se tabell 6.1 nedan). uppgett att lönekostnader genererar cirka personalkostnader, vilket i detta fall innebär 5,5 mnkr varav 4,5 mnkr belöper på utredningsverksamheten. De ökade driftskostnaderna vid ett nationellt ansvar kan beräknas till cirka 13,7 mnkr2. Av beloppet belöper på utredningsverksamheten. OH-kostnaderna kan beräknas till varav 8,3 mnkr avser utredningsverksamheten. ökade kostnader vid ett nationellt ansvar kan följaktligen beräknas till cirka (= + 5,5 mnkr + + 13,7 mnkr). avser utredning och lagföring kan beräknas till cirka (= + 4,5 mnkr + 8,3 mnkr + ). 2 (=117 x ), har uppskattat driftskostnaderna till 14,6 mnkr för 125 personer, dvs. 6.2.2Åklagarmyndighetens och Polisens uppgifter om kostnader för ekobrottshanteringen Utredningen har bett och Polisen att uppskatta sina kostnader för ekobrottshanteringen. Under rubrikerna nedan följer en redogörelse för de uppgifter som myndigheterna har lämnat med anledning av utredningens förfrågan. De kostnader som har uppgett kan jämföras med myndighetens budgeterade kostnad för ekobrottshanteringen , som var 27,3 mnkr (verksamhetsplan 2010, s. 16). har även fördelat sina totala kostnader per brottsmisstanke och brottsgrupp i proportion till utfallet av en tidsredovisning som myndigheten genomförde . Enligt fördelningen har brottsgruppen ekobrott kostat , och (årsredovisning 2010, s. 44). Utredningen har dock inte utgått från den beräkningsmetoden vid bedömningen av vilka resurser som har använt för ekobrottshanteringen. har i en promemoria redovisat myndighetens kostnader för ekobrottshanteringen (ÅM- A2011/0150) och i ett kompletterande underlag till utredningen uppskattat vad en fullt bemannad ekobrottsorganisation skulle kosta. En sammanställning av redovisningarna följer nedan. kostnader för ekobrottsverksamheten består av direkta kostnader och gemensamma kostnader. De direkta kostnaderna avser löner, administrativt stöd, resor och andra kostnader som är direkt hänförliga till ekomål. Gemensamma kostnader för ekoverksamheten består på lokal nivå av s.k. kammaroverhead, vissa lokalrelaterade kostnader, inventarier m.m. Gemensamma kostnader på central nivå avser kostnader för lokaler, utbildning, it-stöd, centrala funktioner vid riksåklagarens kansli m.m. Gemensamma kostnader på lokal och central nivå har av fördelats på ekoverksamheten med antal årsarbetskrafter som fördelningsnyckel. beräknar att nästan hälften av myndighetens nuvarande kostnader kvarstår även om verksamheten övergår till eftersom kostnaderna inte minskar som en direkt följd av att verksamheten övergår. Ekoverksamheten är en integrerad del av kamrarnas verksamhet och vare sig ledningsfunktioner, administration eller lokaler kan på kort sikt minskas i motsvarande utsträckning. Nuvarande kostnader för ekobrottshanteringen Personalkostnader för ekoåklagare och administratörer som arbetar direkt med ekomål beräknar till 21,7 mnkr varav 18,1 mnkr avser åklagarlöner och 3,6 mnkr löner till administratörer. Kostnader för resor beräknas till och övriga kostnader beräknas till . Totalt var de direkta kostnaderna för ekobrottsverksamheten 2010 cirka 22,2 mnkr. Ekoverksamhetens andel av gemensamma kostnader beräknas på lokal nivå till cirka 2,6 mnkr och på central nivå till cirka . (= 22,2 mnkr + 2,6 mnkr + ). Kostnader för en fullt bemannad organisation för ekobrottshantering har 28 ekospecialistbefattningar. Eftersom 9,7 årsarbetskrafter inte är tillsatta har myndigheten beräknat kostnaderna utifrån schablonkostnader. Lönekostnaderna för de vakanta specialistbefattningarna har beräknats utifrån en genomsnittlig lönekostnad för de bemannade befattningarna. Personalkostnader för vakanta ekospecialistbefattningar beräknas till 10,7 mnkr. Kostnaderna för det administrativa stödet beräknas öka med . Personalkostnader för ekobrottsverksamheten utifrån en fullt bemannad organisation beräknas därmed till 34,4 mnkr. Kostnader för resor beräknas till och övriga kostnader till . Direkta kostnader för en fullt bemannad ekobrottsorganisation uppgår följaktligen till cirka 35,2 mnkr. En ökning av antalet ekospecialister med 9,7 årsarbetskrafter skulle medföra att gemensamma kostnader ökade till cirka på lokal nivå ökade till och cirka på central nivå. sammanlagda kostnader för en fullt bemannad organisation kan uppskattas till 45,2 mnkr (= 35,2 mnkr + + ). Vid en verksamhetsövergång kommer personal och budgetmedel att omfördelas från polismyndigheterna till Ekobrottskansliet hos . har lämnat uppgifter om polismyndigheternas årsarbetskrafter för ekobrottsverksamheten. Enligt uppgift från går det emellertid inte att utifrån befintligt material identifiera vilka personer det rör sig om och därför inte heller att beräkna Polisens kostnader för ekobrottshanteringen. Polisen har således inte förmått uppskatta kostnaderna för ekobrottshanteringen. Utredningen har valt att använda sig av modell för att redovisa kostnaderna (se 6.2.1 ovan).