sou · GYB399 · 2011-01-01 00:00:00 — Var och en har rätt till utbildning. Dessa två artiklar ger klart och tydligt besked kring vems rättig- heter det är som ska prioriteras när det gäller rätten till skolgång och rätten att själv kunna forma sitt eget liv. Även barn- konventionen är i artikel 28 respektive 29 tydlig i frågan om rätten till utbildning: Varje barn ha rätt till utbildning. ska vara gratis. Undervisningen ska syfta till att utveckla barnets fulla möjligheter och respekt för mänskliga rättigheter. Det bör också tilläggas att den nya skollagen som börjar gälla tydligt markerar skolans ansvar att verka för elevens bästa och att ta hänsyns till hans eller hennes åsikter: I all utbildning och annan verksamhet enligt denna lag som rör barn ska barnets bästa vara utgångspunkt. Med barn avses varje människa under . Barnets inställning ska så långt det är möjligt klarläggas. Barn ska ha möjlighet att fritt uttrycka sina åsikter i alla frågor som rör honom eller henne. Barnets åsikter ska tillmätas betydelse i förhållande till barnets ålder och mognad. Utifrån dessa texter kan skolans hållning till hedersrelaterad pro- blematik tyckas vara relativt enkel. Föräldrar har inte rätt att begränsa sina barns liv och därför bör skolan tydligt agera om de upptäcker restriktioner av det slag vi tidigare räknat upp. Flickornas och pojk- arnas rätt till undervisning bör ställas i centrum. Å andra sidan har föräldrarna rätt att besluta över vilken utbild- ning deras barn får. Den rätten formuleras i den tredje punkten i 26:e artikeln i deklaration om de mänskliga rättigheterna: Rätten att välja utbildning för barnen tillkommer i första hand deras föräldrar. Man måste också vara medveten om att det finns en rad olika speci- fikt svenska normer som i många fall präglar den svenska skolan, till exempel normer om hur man ser på sex och samlevnad och där- med undervisar i detta ämne, normer om hur stor betydelse religionen har och normer om hur relationen mellan de två könen ser ut. Dessa normer kan variera beroende på lärarkårens sammansättning eller var i landet skolan ligger. Problemet är dock att precis som all personal i skolan inte är medvetna om att de är med och reproducerar traditionella könsnormer, är alla inte heller medvetna om att de är bärare av och med att reproducera normer kring de här frågorna. Är man inte medveten om att de här specifikt svenska normerna finns, kan det vara svårt att på ett framgångsrikt sätt förstå och bemöta invändningar mot till exempel gymnastiklektioner med köns- blandade grupper eller ett ämne som sex- och samlevnadskunskap. Det är helt enkelt svårt att diskutera normer och värderingar när man inte har formulerat sina egna. När skolans synsätt ställs mot familjens blir det tydligt att frågan om hedersproblematiken och hur skolan ska arbeta med den är komplex och har många bottnar. Vi menar därför att det egentligen inte finns några enkla lösningar eller enkla metoder att ta till för skolan och dess personal. Det finns ingen enkel åtgärd som alltid – oavsett omständigheter – löser upp hedersrelaterad problematik. Verkligheten är mer komplicerad än så och det som är helt rätt åtgärd i den ena situationen kanske är helt fel i den andra. Det kan till och med vara så att om skolorna följer de normala rutinerna när det gäller misstankar om att en elev far illa, kan detta i vissa fall i stället förvärra situationen för eleven i fråga. Forskning visar också att de skolor som varit mest framgångsrika i arbetet kring heders- problematik är de som haft en bra dialog med föräldrarna. Skolor som däremot arbetade med ultimativa krav och konfrontation miss- lyckades i större utsträckning (Högdin, 2007). Denna komplexitet till trots vill vi ändå slå fast tre grund- läggande utgångspunkter: -Alla elever har rätt till undervisning, -De åtgärder som vidtas i ärenden som gäller hedersrelaterade frågor måste alltid ha den enskilde elevens bästa för ögonen, -Det behövs inget nytt, alldeles speciellt sätt att tänka kring den här problematiken. Hedersrelaterade frågor behandlas bäst som andra värdegrundsrelaterade frågor. Grundläggande framgångs- faktorer är precis som vanligt välutbildade och kompetenta rektorer och skolledare, tydliga arbetsplaner samt lärare och annan personal som vet hur och när de ska agera om det uppstår pro- blem. Hur enskilda skolor eller lärare sedan löser konkreta frågor om hur deltagande i till exempel simundervisning eller andra ämnen ser ut vill vi inte detaljreglera, men det är viktigt att elevens rätt till under- visning och deltagande inte blir en fråga som eleven själv ska behöva ta ställning till eller som eleven själv ska behöva ta upp till förhandling. Det får inte heller bli som man beskriver det i rapporten relaterad problematik i skolan – en kunskaps- och forskningsöversikt (SOU 2010:84), av professor m.fl., där det bland annat framhålls att hedersrelaterade problem i skolan kan uppfattas som riskfyllda med tanke på stigmatisering och rädsla för främ- lingsfientlighet och ökning av fördomar. Författarna menar att sådana rädslor inte på något sätt får hindra skolpersonalen att ta itu med problemen och att vara observanta på vad hederstänkande kan medföra. Rapporten har tagits fram på uppdrag från vår delegation. Författarna svarar själva för innehållet. vill vi påpeka att det faktum att det finns vårdnads- havare som inte vill att deras barn deltar i vissa ämnen inte är någon helt ny företeelse. Vi bedömer att den svenska skolan har haft problem med hur man ska bemöta grupper där synen på skola och undervisning ser ut på andra sätt än det som ska gälla i skolan. Det finns exempel på hur elever på grund av familjens religiösa tillhörighet inte behövt delta i den annars obligatoriska musikunder- visningen. En liknande situation gäller den nationella minoriteten romerna och det faktum att en stor grupp romska barn – framför allt flickor – inte fullföljer skolan och att ännu färre går vidare till gymnasiet eller studier vid högskola och universitet. Delegationen för romska frågor visade i sitt slutbetänkande att den här frånvaron från den obligatoriska skolan varit ett problem och att många skolor har varit i stort sett handfallna när romska elever inte dyker upp till klassrummet (SOU 2010:55). Vi menar att det funnits exempel på skolor, rektorer och lärare som har haft svårt att hävda elevernas rätt till undervisning när man ställs inför krav och synpunkter på detta sätt. ansvar är dock att bedriva likvärdig undervisning för alla elever och om eventuella komplikationer och intressekonflikter följer med detta ansvar måste skolan ha väl upparbetade rutiner kring sådana här frågor. Skolan får inte heller ignorera om elever har problem som handlar om andra saker än den egna skolgången. Därför är ett väl upparbetat samarbete med till exempel mycket viktigt. Det viktigaste verktyget i det här arbetet är kunskap. Det har också funnits ett stort behov av detta, något som inte minst märkts på det söktryck som varit på de 7,5-poängskurser som anordnade inom ramen för det stora jämställdhetsuppdrag de fick av regeringen (U200679049/S). Vi menar att den här typen av utbildning är nödvändig och bör ges permanent. kurser gavs till redan verksam personal. Vi menar att det är viktigt att man inte väntar så länge med utbildning och kun- skapsspridning i de här frågorna. Därför förslår vi att regeringen beslutar om ändringar gällande innehållet i rektorsutbildningen, med innebörden att ett obligatoriskt moment om hedersproblema- tiken ska ingå. En sådan förändring kommer naturligtvis att höja kompetensen hos de nyutbildade rektorerna, men också i förläng- ningen påverka lärare och annan personal. Detta eftersom rektorer i sin position leder arbete på skolorna och om de har dessa kun- skaper med sig ökar sannolikheten att de kommer att se till att frågan får en naturlig plats i det dagliga skolarbetet. Rektorernas betydelse understryks i den ovan nämnda forskarrapporten (SOU 2010:84). Författarna menar att det behövs mer praktiskt orienterad peda- gogisk forskning som är kopplad till rektorsrollen och hur skol- ledningen kan förändra lärandemiljön till en mer interkulturell och inkluderande miljö. 9Förändringsarbete för jämställdhet i skolan Delegationen föreslår regeringen att: ge i uppdrag att besluta om ändringar i mål- formuleringarna för rektorsutbildningen så att jämställdhet ska genomsyra hela rektorsutbildningen. Delegationens centrala bedömningar: Skolans jämställdhetsarbete måste bedrivas brett och med led- ningens stöd. Jämställdhetsintegrering måste vara en vägledande princip för arbetet. Arbetet för jämställdhet i skolan ska inte i första hand bedrivas med punktinsatser och korta projekt. Rektorn är i egenskap av ledare för skolan en av de viktigaste aktörerna gällande jämställdhetsarbetet inom skolan. En skicklig rektor kan genom sitt engagemang och sin kunskap organisera arbetet i skolan så att det främjar jämställdhet i skolan. Styrdokumenten för de nya lärarutbildningarna ger goda för- utsättningar att arbeta aktivt med genus och jämställdhet i lärar- utbildningen. Det är viktigt att lärarna dels får goda ämneskun- skaper också med ett jämställdhets- och genusperspektiv, dels får kunskaper om jämställdhet och genus i vidare mening. Vi uppmanar att i sin följande tillsyn av lärar- utbildningen särskilt granska hur lärarutbildningarna tillgodo- sett jämställdhetsuppdraget. Arbete med jämställdhet ses ofta som ett förändringsarbete. Som allt förändringsarbete är det svårt och möts ofta med motstånd. Det är viktigt att verksamhet, förhållningssätt, visioner, mål och under- visningssätt tas upp i detta förändringsarbete. Förändringsarbete för jämställdhet i skolan Aktuellt jämställdhetsarbete på skolor Professor har på vårt uppdrag analyserat aktuella projekt, metoder och insatser för att främja jämställdhet i skolan. Underlag från drygt 50 kommuner ingår i underlaget för analysen, som presenteras i rapporten bli medveten och förändra sitt för- hållningssätt (SOU 2010:83). Samtliga kommuner har via en webb- enkät erbjudits möjlighet att delta i sammanställningen och berätta om det jämställdhetsarbete som pågår. Läsningen av Frånbergs rapport ger intrycket att det är för- hållandevis få skolor som aktivt arbetar med jämställdhet även om det förstås finns exempel på skolor som bedriver ett aktivt och ambitiöst jämställdhetsarbete. Det förefaller även vara få skol- huvudmän som själva bekostar satsningar på jämställdhet. De pro- jekt eller särskilda arbetssätt som redovisas i rapporten är i stor grad finansierade antingen av regeringsuppdrag om jäm- ställdhet i skolan eller av Kommuner och Landstings reger- ingsuppdrag Program för Hållbar jämställdhet (se vidare nedan). Ytterligare ett antal projekt har tillkommit med finansiering från eller Kommuner och Landsting efter det att datainsamlingen för projektet avslutades. Detta förändrar dock inte vår bild av att det är förhållandevis få skolor som uppger att de arbetar aktivt med jämställdhet, och att arbetet bär en prägel av punktinsatser och kortsiktiga projekt. Eldsjälsprincipen finns fortfarande i stor utsträckning kvar som en motor för arbetet och de metoder som används. Jämställdhet verkar i många kommuner vara ett bland flera prioriterade områden i skolorna, vilket innebär att jämställdhet inte alltid eller garanterat är ett prioriterat område. Det gör att syste- matiken och hållbarheten i jämställdhetsarbetet i skolan i många fall blir bristfällig. Det är också förhållandevis få kommuner eller skolor som i svaren på enkäten uppgett att jämställdhet är ett prioriterat område. Av Frånbergs rapport framgår att utbildningsinsatser är de enskilt vanligaste insatserna för att förbättra jämställdheten i skolorna. Dessa utbildningsinsatser bedrivs exempelvis genom jämställdhetspiloter eller genuspedagoger eller genom att man anlitar genusinspiratörer. Det förekommer också exempelvis att man genomför utbildning i normkritisk pedagogik, anordnar forskningscirklar (se t.ex. , Förändringsarbete för jämställdhet i skolan 2010), utbildar nyckelpersoner för skolans utveckling, anordnar storföreläsningar etcetera. Dessa utbildningar berör oftast lärare och annan personal, men det förekommer också att eleverna fått del av utbildningsinsatser. I rapporten redovisas även att kartläggning, genusmedveten undervisning och likabehandlingsarbete utgör delar av jämställdhetsarbetet. Attitydförändringar hos elever är också ett område som många arbetar med. I rapporten understryks vikten av att även ta in jämställdhets- perspektivet i ämnesundervisningen. Ett jämställdhetsperspektiv på respektive ämne måste utvecklas medvetet och inkluderas inom respektive disciplin vid våra lärosäten. Ett sådant arbete skulle inne- bär att skolorna kommer bort ifrån det kortsiktiga tänkandet och synen på att jämställdhet är något man bara arbetar med då och då, menar . arbete med jämställdhet i skolan har till som nämnts på regeringens uppdrag planerat och genomfört insatser i syfte att främja jämställdhet. Uppdraget har sju olika delar och har arbetat med kompetensutveckling, utvecklings- medel och stödmaterial. I flera delar av jämställdhetsuppdraget har kompetensut- vecklingsinsatser genomförts. har exempelvis i samar- bete med högskolor och universitet arbetat fram ett antal kurser om 7,5 högskolepoäng (se vidare nedan). En annan form av kompetensutveckling har skett genom kon- ferenser. De konferenser som har erbjudits på flera orter är Inget slår en skicklig lärare samt Elevhälsans och skolans uppdrag – vi stödjer varandra. Vid tre olika tillfällen har skolor och kommuner haft möjlighet att söka pengar för olika utvecklingsarbeten inom jämställdhetsområdet (se ovan). Lärande exempel från dessa finns på webbplats – . som har arbetat med uppdraget har webben använts som informations- och inspirationskanal till olika mål- grupper. Under arbetet med jämställdhetsuppdraget uppger att man sett behovet av stödmaterial inom jämställdhetsområdet. Skol- verket kommer därför att ge ut stödmaterial Förändringsarbete för jämställdhet i skolan som berör hedersproblematik (målgrupp rektorer), elevhälsan (en antologi) samt dokumentationen från konferensen slår en skicklig lärare. har även gett ut en granskning av metod- böcker i sex- och samlevnadsundervisningen. webb- plats kommer även att publicera filmer för att öka medvetenheten om jämställdhet i skolan bland lärare, som ett kompetensutveck- lingsmaterial för arbetslagen. Kommuner och Landstings arbete med jämställdhet i skolan Kommuner och Landsting har fått medel regeringen för att stödja genomförandet av jämställdhetsintegrering i kommuner, landsting och regioner (se ovan och kapitel 1). På webbplatsen finns en del lärande exempel från en rad olika verksamheter, bland annat från skolan. kommer även en modell för jämförelser att lanseras, där det ska vara möjligt att skatta graden av jämställdhet i en skola eller en kommun. 9.2Utbildning och fortbildning i jämställdhet för lärare och skolledare Lärarna är nyckelpersoner i skolans jämställdhetsarbete. Lärarna måste vara kunniga om jämställdhetsfrågan och ha förmåga att reflektera över sitt eget förhållningssätt till flickor och pojkar. Lärarna måste dessutom ha goda ämneskunskaper, för att kunna förmedla ett ämnesstoff som ger lika utrymme ät kvinnor och män, där detta är relevant. Genom lärarutbildningarna kan staten tillgodose lärarna med kunskap om jämställdhet. Innehållet i lärarutbildningen måste rim- ligtvis följa de mål som staten har satt upp genom skollag och läro- plan. Ansvaret för att ge morgondagens lärare kunskaper i frågor som rör jämställdhet handlar både om att lärarna ska få kunskaper om sitt ämne ur ett genusperspektiv och om allmänna kunskaper om jämställdhet. Det innebär att vi förespråkar en kraftig förstärkning Förändringsarbete för jämställdhet i skolan av genusperspektivet i de ämnen som ingår i lärarnas ämnesexamen. I sin tur innebär en sådan förstärkning att undervisningen i klass- rummen kommer att bli mer forskningsförankrad. Kvinnoforsk- ningen, numera kallad genusforskningen, har varit utomordentligt framgångsrik inom högskolevärlden, och förändrat synen på ämnen som historia, litteratur, idéhistoria, sociologi, etnologi, psykologi med mera. Man har kompletterat och korrigerat den könsblindhet som togs för given. bör det inte gå att läsa dessa ämnen utan att integrera ett genusperspektiv. Detta borde också vara en självklar del i lärarhögskolornas didaktikunder- visning. Som vi visade i våra rapporter (SOU 2010:10 och 2010:33) håller exempelvis inte alltid dagens läromedel en tillräckligt hög kvalitet när det gäller jämställdhet. Mannen är fortsatt norm, med i bästa fall kvinnan som hjälpare, det avvikande eller osynliga könet. I granskning av fyra vanliga läroböcker i historia visar sig intresset för kvinnors auktoritet och handlande i olika epoker vara svagt. Av 996 namngivna personer var endast 62 kvinnor och i den kollektiva historien beskrevs kvinnor som objekt, inte som subjekt. Det finns läroböcker som inte nämner någon kvinna vid namn efter 1600-talets drottning eller det tidiga 1700- talets drottning . Ju närmare vår tid man kommer, ju färre kvinnor tycks vara tumregeln i läromedelsproduktionen. Vi vill gärna understryka att genusblinda läromedel, där historiens kvinnliga aktörer in lyser med sin frånvaro, strider mot skolans värdegrund och läroplan. Vi tror också att vanföreställ- ningen att flickor och unga kvinnor skulle tillhöra det historiskt utplånade könet, vilket kan resultera i bristande självkänsla, kan vara en delförklaring till unga kvinnors ohälsa . har antagit regeringens proposition om en ny lärarut- bildning (prop. 2009/10:89). Den nya lärarutbildningen, som kommer att starta , innebär att den nuvarande generella lärarexamen ersätts med fyra olika lärarexamina – förskol- lärarexamen, grundlärarexamen, ämneslärarexamen och yrkeslärar- examen. I den nya utbildningarna ökar utrymmet för ämnesstudier för alla kategorier av lärare. Lärarutbildningarna består av en allmän del och en ämnesdel. I utbildningen ingår även en verksamhetsförlagd del (VFU), det vill säga utbildning som är förlagd i skolan. I den nya lärarutbildningen benämns den allmänna delen av utbildningen Utbildningsveten- skaplig kärna (UVK), och den ska omfatta 60 högskolepoäng. Förändringsarbete för jämställdhet i skolan propositionen framhålls att jämställdhet bör rymmas inom den utbild- ningsvetenskapliga kärnan. I propositionen framhålls följande om att examensarbetet i de nya lärarutbildningarna: arbetena bör spegla utbildningens examensmål vilket enligt regeringens bedömning innebär att arbetet huvud- sakligen görs inom ramen för ämnesstudierna. är det naturligt att de kunskaper som studenten tillägnat sig inom ramen för UVK och VFU också tas i bruk. Frågeställningar som rör jämställdhet och genus är relativt frekventa inom examensarbetena på lärarutbildningen. I den nya lärarutbildningen ska alltså examensarbetet huvudsakligen göras inom ramen för ämnesstudierna, det vill säga inte inom ramen för den allmänna delen. Detta kan föra med sig att fler lärarstuderande skriver sina examensarbeten inom jämställdhetsområdet, med inrikt- ning mot fördjupningsämnet. Vi menar att det är en fördel om ämnes- didaktiska frågor om jämställdhet lyfts fram på fler ämnesinsti- tutioner. Det har framförts att genus- och jämställdhetsfrågor är efter- satta ämnen inom lärarutbildningen (se till exempel Havung, 2006). Det finns också ett behov av att utbilda lärare i barnkunskap, dvs. om normalvariationen i barns fysiska, psykiska/kognitiva utveck- ling. Kunskaper om genomsnittliga könsskillnader i barns utveckling kan vara viktiga i skolans jämställdhetsarbete. I bilaga två till högskoleförordningen (2010:541) anges examens- beskrivningarna för de nya lärar- och förskoleexamina. Där kon- kretiseras de mål som studenten ska ha uppnått för att erhålla en examen, det vill säga vilka kunskaper, färdigheter och förhållnings- sätt som studenten ska ha tillägnat sig. I examensbeskrivningarna fastställs också vilka delar den utbildningsvetenskapliga kärnan ska omfatta. Av examensbeskrivningarna framgår att för alla former av lärar- examen så ska studenten visa förmåga att beakta, kommunicera och förankra ett jämställdhets- och jämlikhetsperspektiv i den peda- gogiska verksamheten. Vidare framgår att den utbildningsveten- skapliga kärnan bland annat ska omfatta skolans/förskolans värde- grund, innefattande de grundläggande demokratiska värderingarna och de mänskliga rättigheterna och sociala relationer, konflikt- hantering och ledarskap. Skollagens tydliga krav på att skolan ska arbeta aktivt med jämställdhet och mot kränkningar bör rimligtvis speglas i innehållet Förändringsarbete för jämställdhet i skolan Att lämna till de blivande lärarnas egen tid att inhämta kunskap och ta sig reflektionstid kring detta område är inte ansvarsfull styrning. Regleringen av den utbildningsveten- skapliga kärnans innehåll ger tillsammans med examensmålen läro- sätena goda möjligheter att på ett genomtänkt sätt inkludera jäm- ställdhet i sina lärarutbildningar. Det återstår att följa hur lärar- utbildningarna på de olika lärosätena tillgodoser jämställdhets- området i de utbildningar de erbjuder. Det är angeläget att jämställdhetsuppdraget tillgodoses i den nya lärarutbildningen, såväl i utbildningens vetenskapliga kärna som i ämnesstudierna. Vi uppmanar därför att i sin nästa tillsyn av lärarutbildningarna särskilt granska hur jämställdhetsupp- draget tillgodosetts i utbildningen. Lärarutbildningen är ofta i fokus när frågan om jämställdhet i skolan diskuteras. Det finns många åsikter om vad utbildningen borde innehålla och vad studenterna borde få med sig när de är färdiga. Men vad tycker de som var studenter själva? I ett snöigt träffar DEJA och för att höra hur de ser på saken. De tog examen för sex respektive . Och de är eniga: och jämställdhet var ingen sär- skilt viktig del av undervisningen när de gick lärarutbildningen. -Det pratades inte så mycket om jämställdhet på våra för- läsningar, säger efter att ha tänkt . -Vi pratade en del, men det var mest när vi läste special- pedagogik. Då togs det upp skillnader mellan pojkar och flickor när det gällde vilken problematik de kunde ha, säger . Vad sa man då? –Till exempel att ADHD var vanligare bland pojkar och att problem hos elever yttrar sig olika hos pojkar och hos flickor. Ingen av dem kan heller dra sig till minnes att de fick läsa någon litteratur som behandlade de här frågorna. De diskus- sioner som förekom kring flickor och pojkar handlade mest om hur de två olika grupperna var. –Man beskrev det som att pojkar var livligare medan flickor var tysta och duktiga. Och det var inte så mycket att göra åt, säger . –Mina lärare lade i och för sig till att det inte alltid behövde vara så, men det kom som en parantes, säger . Förändringsarbete för jämställdhet i skolan Även om ingen av dem upplevde att genus och jämställdhet var ett prioriterat ämne på lärarutbildningen fanns ämnet ändå närvarande till viss del. Detta främst eftersom det fanns andra studenter som var intresserade. –Min syster har alltid varit intresserad av HBT-frågor, så jag vet att hon läste lite andrakurser än vad jag gjorde. Och hon skrev både sin B-uppsats och C-uppsats om ämnet. (På de skolor där och arbetar förekommer inga stora jämställdhetsprojekt för tillfället. Men de säger båda att frågan finns närvarande i det dagliga arbetet. På har man till exempel jobbat med värderingsövningar. Och på har man arbetat med att bredda lekmöjligheterna. –Vi har till exempel döpt om ett rum som kallades för dock- hörnan till blå rummet. Dagen efter började killarna vara där inne – fast vi hade exakt samma saker som vi alltid haft där, berättar .) Kunskapen hur man praktiskt ska arbeta med jämställdhet är något som de tror skulle kunna lyftas fram bättre under praktiken. Eller genom vidareutbildning när man har varit lärare ett tag.