sou · GZB361 · 2011-09-29 00:00:00 — Frågan om det är möjligt att bevisa vanvård genom arkiv- handlingar måste ställas på ett annat sätt: På vilket sätt kan arkiv- handlingar som trots allt medger missförhållanden styrka den vanvård som intervjupersonerna har berättat om? 6.4Styrker anteckningarna i arkivmaterialet den vanvård som intervjuade personer berättat om? I genomgången av de 128 personernas arkivhandlingar som vi har tagit del av för denna undersökning har 41 personer någon form av anteckning om missförhållanden i sina arkivhandlingar. Det inne- bär att inte har några anteckningar om miss- förhållanden. Det kan finnas flera anledningar till bristen på anteckningar om missförhållanden. Dels kan det bero på att barnavårdsakten i sin helhet inte har inkommit till utredningen, dels att den saknas i arkivet och att vi därmed fått förlita oss till andra arkivhandlingar som inte säger något om missförhållanden som barnavårds- nämnden eventuellt kände till. Men det är anmärkningsvärt att tre fjärdedelar av urvalsgruppen inte kan styrka sin vanvård med arkiv- handlingar. Det belyser svårigheten med att belägga vanvård med hjälp av arkivhandlingar. Vår bedömning av att barnavårdsnämnden/hade indikationer på missförhållanden kan inte helt frigöras från vår kunskap om vad intervjupersonerna berättat. Vi har kunskap om att den person akten handlar om också har berättat om vilken form av vanvård som personen varit utsatt för. Det kan innebära att vi övertolkat de anteckningar som finns, men också att vi har kunnat vara mer uppmärksamma på noteringar som vid en summarisk genomläsning inte verkar betyda något. Ett exempel på detta ges av arkivhandlingarna för två personer, som vid sina respektive intervjuer berättade om att de blivit skadligt utnyttjade i arbete. (Person 887, man född , Person 434, kvinna född .) Socialsekreterarna har visserligen noterat att barnen fått arbeta vilket styrker uppgifterna om arbete men har tolkat arbetet som positiva upplevelser för barnen: har tagit ledigt från skolan för att hjälpa till med betesupp- tagning vilket roar honom mer, [Hon] älskar att hjälpa till, skala potatis, morötter, städa etc. Perspektiv på den sociala barnavården genom akter och berättelser Utan vetskap om att intervjupersonerna uppgett att de exploate- rades som arbetskraft i sina fosterhem hade noteringarna förmodli- gen inte väckt någon större uppmärksamhet. Med vår förkunskap läste vi detta som anteckningar som kunde styrka den vanvård (skadligt utnyttjad i arbete) som intervjupersonerna hade berättat om. Men anteckningarna i akterna ger en helt annan bild än intervjupersonernas beskrivning av arbetet. 6.5Vilka missförhållanden beskrivs i akten? Många anteckningar beskriver missförhållanden i form av dålig om- vårdnad av barnet. Det uttrycks bland annat genom skrivningar som gick påfallande dåligt klädd; otvättad och satt i sandlådan och grät. I en aktanteckning står det bland annat att systern till en intervjuperson är så gott som undernärd . Orsakerna därtill kommenterades inte. Intervjupersonen har berättat att hon och hennes syskon inte fick mat i fosterhemmet och att den mat de fick oftast var undermålig. Om hon spydde upp maten, var hon tvungen att äta upp spyorna också. Denna kvinna har berättat att syskonen åt fåglarnas talgfett eller spannmål och grismjöl från ladugården för att stilla hungern. (Person 868, kvinna född .) I andra personers akter har det funnits information om alko- holmissbruk i fosterfamiljen eller att intervjupersonen i akten hade rymt från sin placering. Sådana noteringar borde naturligtvis kunna läsas som att kommunerna ändå fått signaler om att allt inte stod rätt till. Anteckningar i flera personers akter handlar om att barnet blivit kränkt på olika sätt. var placerad på en institution som drevs av en familj . (Person 937, kvinna född ) Hennes mor skrev i ett brev till , den myndighet som hade tillsynsansvar för den typ av institution (storfosterhem) som var placerad på, att barnen på institutionen anklagades för snatteri om de tog mat från kylskåpet utan lov. Familjens biolo- giska barn fick däremot ta mat när de själva ville. Ett annat exempel finns i barnavårdsakt. (Person 936, kvinna född ) hade, enligt anteckningarna, pratat med skolkuratorn om att hennes fostermor läste alla hennes brev. Perspektiv på den sociala barnavården genom akter och berättelser Även i fall var det skolkuratorn som framförde till barnavårdsnämnden att levde under svåra missförhållanden i ett fosterhem på landet. (Person 444, man född ) Kuratorn skriver att var tvungen att arbeta hårt på gården, utstå kränkande tilltal och att fosterföräldrarna inte var särskilt förtjusta i överhuvud taget. Dessutom skriver kuratorn att blev negativt särbehandlad i förhållande till en annan place- rad pojke i samma familj. För vanvårdsutredningen har dock inte berättat om särbehandlingen, utan om annan vanvård. Andra uppgifter om kränkande behandling som funnits ned- tecknade i akterna utgörs av noteringar om ett barn, som mitt tvingades ut för att hämta sin cykel och en annan som inte fick använda toaletten utan var tvungen att sitta på potta . Ett annat exempel hittade vi i Sunes akt. Hans socialsekreterare uppger att han blev förnedrad inför andra då hans fostermor talade vitt och brett om hans sängvätningsproblem inför andra vuxna. (Person 887, man född ) I några personers arkivhandlingar har vi funnit anteckningar som styrker olika former av misshandel och sexuella övergrepp. I ett exempel har socialsekreteraren skrivit att fostermodern slagit flickan illa. I ett annat fall har socialsekreteraren noterat att fosterfadern drog och ryckte honom i håret om det var någonting som inte passade. mor anmälde ett fosterhem för att hon misstänkte att hennes son utsattes för sexuella övergrepp av fostermodern. (Person 977, man född ) Det framgår inte av de doku- ment som finns i akten vad som egentligen hände till följd av anmälan. omplacerades men det finns även anteckningar om att han hade kontakt med foster- modern ifråga. För utredningen har berättat att fostermodern utsatte honom för sexuella övergrepp och att hon brukade skryta för bekanta om att hon hade lärt upp honom sexuellt. I fall hade synpunkter på fosterhemmet framförts av en utomstående person som inte trodde att allt stod rätt till i foster- hemmet och särskilt pekade på relationen mellan den biologiska sonen och . (Person 993, kvinna född ) Socialsek- reteraren noterade: Hon [anmälaren, vår anm.] tror inte, att den egna sonen är snäll mot , lär kommendera henne hit och dit. I samband med denna information gjorde barnavårdsnämnden ett hembesök. Socialsekreteraren konstaterade att även om hemmet Perspektiv på den sociala barnavården genom akter och berättelser var lite för ordentligt för att ha barn så fanns det ingen anledning att tro att det förekom någon vanvård: Något skäl att tro, att missförhållanden föreligger, finns nog inte. Ungefär skriver ännu en socialsekreterare i en ut- redning att säger sig ha blivit utsatt för sexuella övergrepp av sonen i fosterfamiljen och även fått stryk av fostermodern. blev kvar i fosterhemmet efter att hemmet hade blivit anmält. Under intervjun med utredningen har berättat att en granne anmälde fosterfamiljen till den sociala barnavården men att ingen åtgärd vidtogs. berättade också under intervjun att hon bland annat utsattes för sexuella övergrepp av den biologiske sonen i fosterfamiljen som hon tvingades att dela säng med och att hon också blev slagen för sin sängvätning. Berättelser om olika bestraffningar har varit vanligt förekom- mande i utredningens intervjuer. I somliga akter finns även texter som bekräftar dessa former av vanvård. Bestraffningar som har dokumenterats har främst handlat om isolering eller situationer vid måltider. Det finns anteckningar om barn som har tvångsmatats eller inte fått någon mat alls. Vid intervjun berättade , att hon blev inlåst som bestraff- ning för att hon inte ville äta den blodpudding som serverades i fosterhemmet. (Person 921, kvinna född .) I hennes BUP-journal finns en anteckning om att har berättat om en liknande händelse även som barn. Enligt läkarens noteringar hade då sagt att hon inte fick någon mat och att hon sedan tvingades att äta blodpuddingen ändå. Det står där- emot inget om att hon blev inlåst. Detta är ett exempel på att en och samma händelse kan återberättas på olika sätt av samma person vid olika tillfällen under livet. Arkivhandlingarna styrker uppgifter om att hon bestraf- fades för att hon inte åt upp maten. ger dock olika uppgifter om vad bestraffningarna bestod av. minns hon att hon blev inlåst, men när hon var liten uppgav hon att hon förvägrades annan mat samt att hon blev tvångsmatad. Perspektiv på den sociala barnavården genom akter och berättelser 6.6Vilka förövare beskrivs? I anteckningar om missförhållanden i arkivhandlingarna är det of- tast fosterföräldrar som uppges vara förövare. I några fall pekas andra placerade barn eller institutionspersonal ut, men det är mer ovanligt. Vi har funnit exempel på när intervjupersoner och arkiv- handlingar pekar ut olika förövare av samma övergrepp. Det bety- der inte att intervjupersonerna minns fel eller att uppgifterna i arkivhandlingarna inte stämmer. Information som har transforme- rats i flera led kan ha fått ny innebörd eller ändrats. I står att läsa att ska under vistelsen på [institutionen] ha råkat ut för en pojke som stoppade sin penis i mun etc.. (Person 880, man född ) Under intervjun har uppgett att han under placeringen på det aktuella barnhemmet blivit sexuellt antastad av en anhörig till ett annat placerat barn. Under en senare placering, också det på en institution, berättade han hur han blev utsatt för oralsex av en ur personalen. berättar alltså att han under två placeringar blivit utsatt för sexuella övergrepp av vuxna. Journalanteckningarna från BUP berättar om ett sexuellt över- grepp av ett annat barn. Det är möjligt att den som antecknade blandade samman uppgiften om anhörig till ett annat barn med barnet. kan även ha förväxlat vad som hände under vilken Journalanteckningarna styrker att har blivit utsatt för sexuella övergrepp, men de ger inte samma bild av händelsen och förövaren som beskrev under intervjun. 6.7Återhållsamma anteckningar och ovilja att ta till sig signaler om missförhållanden Vårt intryck av de anteckningar om missförhållanden som vi har tagit del av är att socialsekreterarna har varit återhållsamma med att beskriva misstankar om vanvård. Skrivningarna blir i stället otydliga och diffusa: situationen är ej bra, frågan är väl om kontakten mellan [fostermodern] och flickan är tillfredsställande, bekymrad över fosterhem, ej trivsamt i hemmet eller kan inte riktigt för- stå att det är lyckligt för [flickan] att vara hos dem eller ej. Perspektiv på den sociala barnavården genom akter och berättelser I flera fall beskriver eller konstaterar socialsekreterarna plikt- skyldigt att förhållandena i ett fosterhem inte är bra, men anmärk- ningarna resulterade inte i att de undersökte eller ändrade på för- hållandena. Det saknas ofta dokumentation om vilka åtgärder som övervägdes. Det finns flera exempel på socialsekreterare som uttrycker tvek- samhet om placeringar och där intervjupersonerna för utredningen har berättat om vanvård. I fall skrev socialsekreteraren att för- myndare var bekymrad över fosterhemmet. (Person 991, kvinna född .) Förmyndaren kände sig inte välkommen att hälsa på. adopterades av fosterföräldrarna. När ärendet skulle avslutas finns det uttalanden av två social- sekreterare. Båda är tveksamma till /adoptivfamiljen: är båda mycket medvetna om att den här fosterfamiljen inte är den bästa av de familjer som finns att välja mellan. har berättat för utredningen att hon blev slagen av modern och sexuellt utnyttjad av fosterfadern i denna familj. har vi funnit en uttalad ovilja att dokumentera vanvård. En anmärkningsvärd händelse, som finns nedtecknad i Ritas arkiv- handlingar, är att barnavårdsassistenten, i ett brev till rektorn på en presumtiv skola, uttryckte det olämpliga i att skriva om vad som hade skett på den tidigare placeringen: Emellertid hände en del tråkigheter som jag refererar till från [institutionspersonal] att muntligen framföra till eder, då jag inte bör skriva om dessa saker. har i utredningens intervju uppgett att hon blev utsatt för sexuella övergrepp under placeringen ifråga. (Person 973, kvinna född ) Det finns också fall där kommunerna har visat sig ovilliga att ta till sig information om missförhållanden och placerat barn i hem där det förut förekommit misstankar om och bevisad vanvård. var placerad i fosterhem hos en ensamstående man. Enligt dokumentationen i akt var denne man socialnämnds- ordförande i kommunen och även fosterfar till flera barn. (Person 972, man född ) Av akten framgår att fosterfadern blivit anmäld för misshandel och otukt med en tidigare placerad pojke. Först hade en anonym anmälan inkommit och sedan hade en fosterpojke anmält honom för otukt. Det hände efter att kom till hemmet. Fosterfadern kom dock endast att fällas för misshandel. Han fick villkorlig dom. Perspektiv på den sociala barnavården genom akter och berättelser Trots domen för misshandel mot socialnämndsordföranden fick och de andra pojkarna i åldrarna 14–även i fortsätt- ningen vara placerade hos honom. Fosterfadern blev dessutom An- ders kontaktperson när den sociala barnavården upphörde. I akt finns en utredning gjord av en länsstyrelse om fosterfaderns lämplighet till följd av anmälningarna och den fällande domen. hade nämligen kommit fram till att barnen skulle stanna i hemmet. ifrågasatte att foster- faderns hem hade godkänts för upp till fem fosterbarn då han både var ensamstående och hade stor arbetsbörda utanför hemmet. Vidare pekade utredare på svårigheterna för hand- läggarna att utreda sin ordförande. Det är uppenbart att nämndens handläggare befunnit sig i en svår situation – att utreda sin egen nämndsordförande och hans hem., skriver i sitt ytt- rande. har i intervjun uppgett att han och andra placerade barn utsattes för regelbundna sexuella övergrepp av fosterfadern. har också berättat att han började missbruka hasch och alkohol i fosterhemmet. Enligt hölls ett möte hos socialnämnden till följd av fosterfaderns övergrepp. var där tillsammans med fosterfadern och han minns att det beslutades att fosterbarnen trots allt inte skulle omplaceras. uppger i sin intervju att han sa att han ville stanna i hemmet, Jag var helt bortkollrad och manipulerad och sa att jag trivdes. Enligt protokoll från den placerande kommunens socialförvalt- ning, det år som fosterfadern dömdes, finns det beslut om att och de andra fosterbarnen ska stanna i fosterhemmet med hänsyn till barnens skolgång med villkor om en resursperson i hemmet och att inga nya placeringar sker i det aktuella foster- hemmet. I ett senare beslut , där ärendet också avskrevs, finns uppgifter om att barnen tillfrågats och att de själva uppgett att de trivdes i fosterhemmet. Ur en utomståendes perspektiv kan detta ifrågasättas med tanke på egen kommentar, att han blev bortkollrad. Perspektiv på den sociala barnavården genom akter och berättelser 6.7.1Kommunernas agerande till följd av missförhållanden Vilken var kommunernas respons på anteckningar de själva gjort om missförhållanden? Av de 41 personer i undersökningen som hade anteckning om någon form av missförhållande i sina arkivhandlingar flyttades fem direkt från placeringen. För 14 personer dröjde det innan barnen flyttades. 20 personer flyttades inte alls vilket antingen berodde på att kommunerna inte gjorde något åt situationen eller att det fördes diskussioner som mynnade ut i att man avvaktade eller beslutade att nackdelarna med en flytt skulle överväga fördelarna för barnet. I några fall satte kommunerna in andra insatser, exempelvis utökade tillsynsbesök. I ytterligare två fall har vi endast haft tillgång till annat material än barnavårdsakten vilket innebär att vi inte kan veta om de note- rade missförhållandena föranledde någon åtgärd hos kommunen. 6.7.2Mellan upptäckt och åtgärd Sedan kommunerna fått vetskap om missförhållanden kunde det dröja länge innan något hände. I fall dröjde det enligt arkivhandlingarna efter att kommunerna fått vetskap om att något var fel i fosterhemmet innan ett tillsynsbesök gjordes. (Person 38, kvinna född på 1940- talet) Socialsekreteraren konstaterade då att fostermodern var ef- terbliven, att bostaden var ohygienisk och hade ett isolerat läge. Kommunen beslutade dock att avvakta en lösning. Först placerades på barnhem. Rutiner för tillsynsbesöken kan ha hindrat socialsekreterarna från att få tillräcklig information om hur barnen hade det. Att socialsekreteraren ska tala enskilt med barnet lyfts fram som en väsentlig del i tillsynen. Det har dock inte varit självklart att barnen skulle få egen tid med social- sekreteraren. I delrapporten3 undersökte vi arkivmaterialets upp- gifter om tillsyn. I den genomgången kunde vi konstatera att det i flertalet fall saknades uppgifter om tillsynsbesök. 3 SOU 2009:99. Perspektiv på den sociala barnavården genom akter och berättelser bodde –70-talen i ett fosterhem där hon enligt henne själv bland annat fick utstå våld, kränkningar samt blev skadligt utnyttjad i arbete. (Person 439, kvinna född ) Kommunen gjorde flera tillsynsbesök, men de var alla för- anmälda enligt . Det var först när varit i fosterhemmet som hon fick tala enskilt med en socialsekreterare, vilket bekräftas av dokumentationen i barnavårdsakt. Anteckningarna tyder på att socialsekreteraren var angelägen om situation och höll kontakten med både fosterhemmet, och den kommun som placerat henne. Ansvariga i såväl den placerande kommunen som vistelsekommunen ifrågasatte foster- modern. Det blev också uppenbart att fostermodern ljugit för kommunerna . blev erbjuden att flytta till ett annat fosterhem men valde ändå att stanna kvar. Detta visar problematiken kring barns lojalitet med en förälder/fosterförälder. I anteckningarna kan man skönja hopp om att fostermodern ska bry sig om henne och att hon försöker lita på fostermodern när denna bedyrar att hon vill att ska bo kvar. Socialsekreteraren skrev är nu glad för att hon återvände till fosterhemmet. Hon tyckte att fostermodern verkligen visade att hon betyder något för henne och det kändes rätt fint . Att själv valde att stanna hos sin fostermor betyder inte att berättelse om vanvård saknar grund. 6.7.3Stora brister i uppföljning och tillsyn fall visar anmärkningsvärda brister i tillsynsförfarandet. (Person 868, kvinna född ) mor hade framfört klagomål på fosterhemmet där och hennes syskon var placerade. På grund av dessa klagomål upp- manade den placerande kommunen vistelsekommunen att under- söka förhållandena i fosterhemmet. Enligt brevet från den place- rande kommunen hade man haft flera saker att anmärka på när syster vid ett besök hos modern visade upp sina kläder och berättade hur hon hade det i fosterhemmet. Socialsekreteraren från den placerande kommunen skrev: Och kunde jag konstatera att de kläder, som haft med från fosterhemmet, dels var urvuxna och dels i ett så gammalmodigt skick att flickan ej kunde visa sig ute bland kamraterna. Skorna var två år Perspektiv på den sociala barnavården genom akter och berättelser gamla och alldeles för små med påföljd att knappast kunde gå vid hemkomsten till följd av skavsår. []Flickan klagar också över att hon och syskonen måste gå till sko- lan så illa klädda att kamraterna gör narr av dem. Det uppges vidare att barnen aldrig får nya kläder utan ständigt får omsydda och avlagda sådana. Vi vore tacksamma om kontakt kunde tagas med barnens lärare för att kontrollera om det härifrån finns något anmärkningsvärt att notera. Efter skolans slut, kommer oftast ej hem från skolan förrän vid 17.00 tiden, får hjälpa till i foster- föräldrarnas ladugård. Att hon får hjälpa till är i och för sig ingenting att säga om, men efter de uppgifter som framkommit verkar det som om helt och hållet får taga ansvar för skötseln av ladugården utan någon som helst ekonomisk uppmuntran dessutom. [] Vi vore tacksamma om barnens berättelser i möjligaste mån undanhålles fosterföräldrarna. ville högst ogärna tala om dessa saker, då hon är rädd för repressalier från fostermodern, om denna får veta att hon beklagat sig inför modern eller någon annan. Socialsekreteraren i vistelsekommunen gjorde ett besök i foster- hemmet och talade även med barnens lärare. Enligt honom fanns det inget att anmärka på: Både enligt mina egna iakttagelser och enligt samtal med klassläraren skiljer sig dessa barn på intet sätt från andra i fråga om klädsel. Därför vidtogs inga åtgärder. å sin sida berättar att de sporadiska tillsynsbesöken alltid var föranmälda och att ingen talade med eller trodde på henne. Besöken utfördes av vistelsekommunen och berättar att hon kontaktade socialsekreteraren i vistelsekommunen och berät- tade hur hon hade det. berättar att hon till och med besökte socialsekreteraren för att visa upp sina blåmärken. I stället för att tro på henne, kontaktade socialsekreteraren fostermodern. Enligt dokumentationen hade ju den placerande kommunen sär- skilt bett vistelsekommunen att inte föra vidare barnens berättelser till fosterföräldrarna, men enligt var det just det som skedde. Fostermodern sa att ljög och socialsekreteraren vidtog inga åtgärder. Det finns ingen anteckning i akten om denna händelse. berättar att hon bland mycket annat, levde under undermåliga bostadsförhållanden, fick knappt med mat, blev misshandlad och våldtagen hon var placerad i fosterhemmet. Perspektiv på den sociala barnavården genom akter och berättelser 6.7.4Två kommuners dokumentation av samma fosterhem Ett annat sätt att belysa hur olika kommunerna har svarat på upp- gifter om missförhållanden är att jämföra arkivhandlingar som har dokumenterat samma placering. och är två män som bodde i samma fosterhem. (Person 152, man född 1960-tal och person 229 man född 1960-tal) De var placerade i fosterhemmet av olika kom- muner och därför har dokumentationen om detta fosterhem gjorts i två skilda kommuner. och intervjuades oberoende av varandra med mellanrum. Det är förstås möjligt att de har talat med varandra om sina intervjuer, men till utredningen uppgav de inte att de har haft kontakt. Båda har berättat att de fick utstå både fysisk och psykisk vanvård. Enligt barnavårdsakt bodde han i hemmet. Han har beskrivit tillvaron i fosterfamiljen som ett fängelse med regler för allt. Fostermodern hade regler för minsta detalj i vardagslivet; alltifrån hur en lek skulle utföras, vardagssysslor, mat och dryck till kroppsfunktioner och kroppsställningar. har sagt att han endast fick bada och han har uppgett att han blev utnyttjad i hårt kroppsarbete. Han har också berättat att han blev sparkad och slagen av foster- modern. Enligt fick detta konsekvenser som att han upphörde att gråta vid tidig ålder och att han ibland till och med kunde längta efter att bli slagen eftersom det var den enda kropps- kontakt han fick. bodde enligt sin barnavårdsakt i samma familj. Han har berättat om liknande situationer och former av försummelse och vanvård som har beskrivit. Men han har inte lämnat lika utförliga redogörelser om vanvård och har heller inte berättat om samma regelbundna fysiska våld. De båda männens berättelser innehåller såldes både likheter och skillnader. Än mer komplex blir bilden när vi jämförde deras barna- vårdsakter. I barnavårdsakt fanns mycket begränsad information om hans långa tid i detta fosterhem. Det enda dokument som finns är de uppgifter som låg till grund för att fosterhemmet godkändes. Det finns inga anteckningar från tillsynsbesök eller annan kontakt med fosterhemmet. Perspektiv på den sociala barnavården genom akter och berättelser I barnavårdsakt finns fler dokument som rör detta fos- terhem.