sou · GZB366 · 2011-10-19 00:00:00 — Genom deltar också i flygplatsgruppen, som finansieras via Pompidougruppens ordinarie budget. deltar i den tillfälliga arbetsgruppen om narkotikaföre- byggande arbete i arbetslivet. medlemsavgift till Pompidougruppen uppgår till när- mare . 2.3Organisationen för säkerhet och samarbete i ()170 är ett säkerhetspolitiskt samarbetsorgan i med 56 medlemmar. Förutom alla länder deltar även , och de cen- 168www.coe.int/t/dg3/pompidou/Files/_en.asp 169Treatment Systems Overview, 2010. 170Organization for Security and Co-operation in Europe (), samarbetar också med partnerstater utanför organisationen.171 tillkom 1975 som ett forum för politiska förhandlingar mellan öst och väst och har ställning i FN som regional organisa- tion enligt samarbetar även med EU, och . fokus ligger på konfliktförebyggande, krishantering och demokratiutveckling. Verksamheten tar sin utgångspunkt i det breda säkerhetsbegreppet. Verksamheten omfattar tre dimensioner: den militärpolitiska, dimensionen för ekonomi och miljö, samt den mänskliga (demokrati och mänskliga rättigheter). Eftersom gräns- överskridande organiserad brottslighet, till exempel illegal handel med narkotika och vapen, har en destabiliserande effekt arbetar även med gränsfrågor. Ordförandeskapet har en stark politisk roll och kan till exempel utnämna särskilda personliga representanter för länder eller regio- ner. Högsta beslutande organ är toppmötet eller stats- och reger- ingschefernas möte. Det senaste toppmötet ägde rum i Astana i . Utrikesministrarna samlas en gång i ministerrådet under ledning av ordförandelandet. Medlemsstaterna möts i det så kallade Permanenta rådet för diskussion om situationen i de deltagande staterna. Rådet beslutar också om budget och fältinsatser. Beslut fattas med kon- sensus. De militärpolitiska frågorna behandlas främst i Säkerhetsforum (Forum for Security and Cooperation, FSC) som, liksom Perma- nenta rådet, möts en gång . I diskute- ras icke-militära aspekter av säkerhet, såsom anti-terrorism, gräns- säkerhet, organiserad brottslighet och polisfrågor. Till hör tre specifika institutioner: Kontoret för mänsk- liga rättigheter och demokratiska institutioner (Office for Democ- ratic Institutions and Human Rights) i , med bland annat valövervakning som en huvuduppgift, Medierepresentanten (Representative on Freedom of the Media) i , som övervakar yttrandefrihetsfrågor i vid bemärkelse samt Högkommissarien för frågor om nationella minoriteter (High Commissioner on National 171Afghanistan, , , , , , , , , , och . 172Fram till 1995 hette organisationen , . Minorities) i . Därtill finns parlamentariska församling i . har sitt säte i . Sekretariatet, som har 2 900 anställda, leds av en generalsekreterare som väljs för en treårsperiod av ministerrådet med möjlighet att bli omvald för en period till. Fält- verksamheten är omfattande och 2 300 av de anställda arbetar i fält. Budgeten uppgår till . samman- lagda bidrag till verksamhet 2009 och uppgick till . Bekämpning av narkotikahandeln är ett prioriterat område i fältverksamhet. Organisationen verkar utifrån ett bredare säkerhetsbegrepp som inbegriper gränssäkerhet, organiserad brotts- lighet, polisfrågor och korruption som alla bidrar till politisk och ekonomisk instabilitet. En betydande del av verksamhet är inriktad på att för- stärka polisarbetet och bekämpningen av grov gränsöverskridande brottslighet. Flera av initiativ har varit narkotikarelaterade, bland annat förstärkning av vissa utvecklingsländers polisarbete genom utbildning, inklusive om narkotikarelaterad grov brottslighet. Exempelvis verkar för samarbete mellan länderna i Central- asien genom ett projekt om regional samordning och utbildning av personal för gräns- och tullbevakning samt narkotikaspaning. arrangerar tematiska strategiska konferenser och semina- rier, inbegripet om narkotikarelaterad kriminalitet, förebyggande och behandling av missbruk samt hiv-relaterade frågor. Svenska experter och poliser deltar när det bedöms finnas behov för detta. EU-samordningen i OSSE-arbetet är omfattande. EU-ländernas ambassadörer vid i möts i samrådsmöten, och EU agerar gemensamt i Permanenta rådet. På huvudstadsnivå äger möten rum i inom den ovan nämnda råds- arbetsgruppen för OSSE- och (Working Party on and , COSCE) som leds av en företrädare för Höga representanten för utrikesfrågor och säkerhetspolitik. är huvudman för . stödjer sär- skilt omfattande fältverksamhet och den konfliktförebyg- gande verksamhet som bedrivs av kontor för demokratiska institutioner och mänskliga rättigheter. fäster även stor vikt vid polissamarbetet inom och ställer poliser och polis- instruktörer till förfogande för polisverksamhet i fält. Ett tjugotal svenskar arbetar vid olika fältkontor och institu- tioner. Östersjöstaternas råd (, )173 bilda- des 1992 som ett forum för politisk dialog och förtroendeskapande samarbete. Rådet har tolv medlemmar. Förutom de åtta EU-län- derna174 runt och Europeiska kommissionen deltar även , och . Tio länder har observatörsstatus.175 Ordförandeskapet roterar enligt överenskommen ordning. Rådet består av utrikesministrarna och ansvarig EU-kommis- sionär och sammanträder en gång . Mellan rådsmötena styrs verksamheten av en ämbetsmannakommitté (, CSO) bestående av högre tjänstemän från utrikesdepar- tementen. Rådet arbetar med fem prioriterade områden: utbildning och kultur, samt civil säkerhet och den mänskliga dimensionen. Kärnverksamheten bedrivs inom ett antal aktions- grupper och expertnätverk (se vidare nedan om Aktionsgruppen mot organiserad brottslighet och nätverket för allmänna åklagare). När det gäller brottsbekämpning finns det flera regionala struktu- rer och nätverk, som arbetar nära tillsammans och samordnar sin verksamhet med andra internationella strukturer, främst , Europol, Eurojust, Frontex och relevanta delar av kommissionen. fungerar som en paraplyorganisation för en rad myndighets- samarbeten, bland annat gränskontrollsam- arbete. Verksamheten stöds av ett internationellt sekretariat med säte i . Sekretariatet finansieras genom årliga bidrag från med- lemsstaterna. I övrigt har Östersjöstaternas råd ingen gemensam budget och inte heller någon projektfond. Medlemmarna är skyl- diga att finansiera gemensamma aktiviteter eller att söka bidrag från annat håll. 174Danmark, , , , , , och . 175Frankrike, , , , , , , , och . 3.1.1Aktionsgruppen mot organiserad brottslighet Aktionsgruppen mot organiserad brottslighet (BSTF-OC)176 består av regeringschefernas representanter. Syftet med samarbetet, som etablerades 1996 genom ett beslut av regeringschefer, är att förebygga och bekämpa organiserad brottslighet genom att underlätta samarbete mellan de brottsbekämpande myndigheterna i regionen. Samarbetet har ett tvåårigt roterande ordförandeskap. BSTF-OC fokuserar på den typen av brott som ligger inom ramen för Europols mandat och utgår i sina prioriteringar bland annat från Europols hotbildsanalys för (Serious and Orga- nised Crime Threat Assessment, EU SOCTA). Till samarbetsområ- dena hör utökat och förbättrat informationsutbyte, gemensamma operativa insatser, rättsligt samarbete, och utbildning. Arbetet är underrättelsestyrt och multidisciplinärt, vilket avspeglas i samman- sättningen av den operativa kommittén (, OPC) som inrättades 1998. En regional analysgrupp har till uppgift att identifiera kriminella organisationer och personer som verkar gränsöverskridande i regionen. Resultaten rapporteras till OPC som, efter övervägande, lägger fram rekommendationer för gemen- samma operationer. Den svenska regeringschefens representant i BSTF-OC är stats- sekreteraren i . I den operativa kommittén är nationell samordnare i och representanter för , och ingår. gränskontrollsamarbete (Baltic Sea Region der Control Cooperation, BSRBCC)177 inleddes och omfattar EU-länderna runt samt och . BSRBCC är ett operationellt samarbete mellan kustbevakning, polis, tull och gränsbevakning för att motverka gränsöverskridande brottslighet i form av narkotikasmuggling, miljöbrott m.m. Aktiviteterna omfattar bland annat expertutbyten, teknisk utveckling, maritima operationer, informations- och under- rättelseutbyte, gemensamma risk- och hotbildsanalyser samt utbyte av bästa praxis. Det högsta beslutande organet är det årliga mötet med cheferna för gränsbevakningen, som bland annat beslutar om strategisk inriktning för samarbetet. Ordförandeskapet roterar mellan med- lemmarna. Ett sekretariat fungerar som operationell samordnare. Den högsta operativa enheten är gränskommittén (, BBC) som består av representanter för de nationella myndigheterna i regionen. BBC möts för att diskutera och besluta hur de gemensamma operationerna ska genomföras. I detta forum bereds även frågor som ska beslutas vid chefsmötet. Varje medlemsland har en nationell kontaktpunkt (, NCC) för kommunikation och operativa insatser. Genom COASTNET-systemet kan de nationella kon- taktpunkterna utbyta information i realtid dygnet runt. Informa- tionsutbytet samordnas av ordförandelandets NCC som fungerar som internationellt samordningscentrum (International Coordina- tion Centre). Varje land står för sina egna kostnader utom vid expertutbytena då värdlandet står för gästernas kostnader under vistelsen. Ord- förandelandet bekostar chefsmötet. ansvarar för utveck- lingen av COASTNET, men varje land betalar en årlig avgift till som täcker licenskostnad och del av förvaltningen. ansvarar för den gemensamma hemsidan. är svensk kontaktpunkt. har varit ord- förande två perioder, 1998/99 och 2007/08. har huvudansvaret för samverkan. kan inhämta infor- mation från polisen och . , likt och , har också representanter vid det permanenta som stödjer den baltiska gränskommittén (BBC), och fungerar som operativ samordnare av hela BSRBCC och som ett verktyg för ordförandeskapslandet. Sek- retariatet sköter samverkan med andra samarbetsorgan (Frontex, TF-OC, etc.) och representerar BSRBCC vid kontakt med andra organ. BBC utvärderar samspelet med andra samarbetsformer, medan sekretariatet stöder ordförandeskapslandet i planering och samord- ning av den operativa verksamheten på begäran. 3.1.3Nätverket för allmänna åklagare Inom ramen för Östersjöstaternas råd träffades högsta åklagare . Riksåklagarna har där- efter möts på årlig basis för att diskutera och samarbeta i frågor om gränsöverskridande brottsligheten i . Däremellan möts olika expertgrupper för att finna samarbetslösningar i olika typer av frågor såsom ömsesidig rättshjälp, narkotikasmuggling med mera. På detta vis bildades nätverket för allmänna åklagare i inklusive och . 3.2Nordliga dimensionens partnerskapsprogram för hälsa och socialt välbefinnande Nordliga dimensionens partnerskapsprogram för hälsa och socialt välbefinnande (The Northern Dimension Partnership in Public Health and Social Well-being, NDPHS)178 hädanefter partnerska- pet, är ett samarbete mellan elva länder179, Europeiska kommissio- nen och åtta internationella organisationer.180 Programmet inrätta- des i samband med ett hälsoministermöte i Dess övergripande syfte är att främja hållbar utveckling i den Nordliga dimensionen genom utökat samarbete kring hälsa och välfärd. Partnerskapet bedriver samarbete på expertnivå om bland annat primärvård, fängelsehälsa, hiv/aids, alkohol och narkotika samt livsstilsfrågor. Två samverkansområden är prioriterade: förebyggande av viktiga folkhälsoproblem, inklusive smittsamma sjukdomar som hiv/aids och tuberkulos samt användning av ille- gala droger m.m. och främjande av en hälsosam livsstil med fokus på hälsodetermi- nanter såsom användningen av alkohol, tobak och illegala droger samt social miljö m.m. 179EU-länderna , , , , , och samt , , och . 180Barents Euro-Arktiska Råd (BEAC), Östersjöstaternas råd (), Östersjöstaternas regionala samarbetsorganisation (BSSSC), , , , och . 181Declaration Concerning the of a Northern Dimension Partnership in Pub- lic Health and Social Wellbeing adopted at the Ministerial Meeting in on 27 October 2003. Det högsta beslutande organet är den årliga partnerskapskonferen- sen (, PAC) som sammanträder på ministernivå och på . PAC beslutar om verksamhetens allmänna inriktning och om gemensamma aktiviteter för att förbättra samordning och sam- stämmighet i medlemmarnas politik. PAC väljer också partnerska- pets ordförande och vice ordförande för en tvåårsperiod. är vald till ordförande för perioden –2011 och till vice ordförande. Partnerskapsprogrammets sekretariat har två med- arbetare som är samlokaliserade med sekretariatet för Östersjösta- ternas råd i . En ämbetsmannakommitté (ves) svarar för samordning av verksamheten och förberedelser och uppföljning av PAC. Kommittén består av en representant för varje medlem och leds av en ordförande som utses av partnerskapets ordförandeland. företräds av en tjänsteman från Social- departementets internationella sekretariat. kan inrätta expertgrupper där så är lämpligt. Expertgrupperna har en rådgivande roll och bidrar till förberedelse och genomförande av gemensamma aktiviteter inom ramen för partnerskapet. har partnerskapet fyra expertgrupper, som sammanträder , och fyra arbetsgrupper (). Narkotikafrågor behandlas eller berörs i olika utsträckning av samtliga av dessa expertgrupper: hiv/aids och relaterade infektioner, icke-smittsamma arbetsmiljö- och livsstilssjukdomar primärvård och fängelsehälsa. En ny strategi som gäller innehåller två mål som direkt rör samarbetet mot narkotika: begränsa spridningen av hiv/aids och tuberkulos, bland annat genom behandling och förstärkta insatser för att minska utsatt- heten, särskilt för injektionsmissbrukare och människor i fäng- else, samt förebygga livsstilsrelaterade icke-smittsamma sjukdomar, bland annat genom att utveckla insatser i hela regionen för att före- bygga och minska de skador som tobaksrökning, alkohol- och narkotikabruk medför för individ, familjer och samhälle. Partnerskapets årliga budget uppgår till och finansieras genom avgifter från medlemsländerna. Fyra länder betalar vardera och sju länder, däribland , vardera av den årliga budgeten. Partnerskapet har också, främst till följd av sin uppgift inom EU:s Östersjöpro- gram tilldelats EU-medel för mötesverksamhet m.m. För projekt- verksamheten söks nationell, bilateral eller multilateral finansiering. Man är särskilt intresserad av finansiering genom internationella finansieringsinstitutioner och den privata sektorn. var partnerskapets ordförande under den första tvåårs- perioden, 2004–2005. Under arbetet med den nya strategin har spelat en framträdande roll. deltar också aktivt i flera av expert- och arbetsgrupperna. representerar olika enheter i Socialdepartemen- tet i ämbetsmannakommittén och i expertgruppen för alkohol- och drogfrågor. Expertgruppen för primärvårds- och fängelsehälsosystem, för vilken också är s.k. Lead Partner182 övergick till . I expertgruppen för hiv/aids representeras av . Därtill leder Arbetsgruppen för alkohol- och drogprevention bland unga genom och . årsavgift uppgår till . Därutöver beta- lar sekretariatets hyra183 och som en del kost- nader för expertgruppen för primärvårds- och fängelsehälsosystem. 3.2.1Expertgruppen för alkohol- och drogmissbruk Expertgruppen utgör en plattform för erfarenhetsutbyte mellan medlemsländerna när det gäller tobak, alkohol och narkotika. är i samverkan med . företräds av en tjänsteman från . Det övergripande målet är att medverka till att effektiva strate- gier och verksamheter utvecklas i regionen i syfte att minska ska- dorna av tobaksrökning och bruk av alkohol och droger. Ett led i detta är att utveckla ett regionalt så kallat flaggskeppsprojekt för alkohol- och narkotikaförebyggande arbete riktat till unga männi- skor. Uppgiften att utveckla projektet har tilldelats Arbetsgruppen 182Det land som är nominerar ordförande och internationell teknisk råd- givare (International Technical Advisor). Den senare finansieras också av det land som leder gruppen. 183Betalas av UD inom ramen för anslaget till EU:s Östersjöprogram. för alkohol- och drogprevention bland unga (ADPY). Den leds av med stöd av . Projektet (Baltic Sea Region and Drug Prevention among ) ska genomföras i samverkan med EU, Pompidougruppen och WHO/EURO. 3.2.2Expertgruppen för hiv/aids och relaterade infektioner Expertgruppen utgör en plattform för erfarenhetsutbyte och sam- arbete när det gäller övervakning, policyutveckling, medvetande- höjande insatser samt utvecklingen av behandling och förebyg- gande insatser. är i samverkan med . Samarbetet ska leda till bättre förebyggande insatser mot hiv/aids och relaterade infektioner samt en integrering av socialt stöd och hälso- och sjukvård för personer som lever med hiv. Gruppen följer noga utvecklingen av hiv/aids, tuberkulos och rela- terade infektioner inom regionen och kommer att ta fram en över- sikt av befintlig dokumentation bästa praxis för hiv/aids-prevention. I arbetet med att förbättra de infektionsförebyggande insatserna för injektionsmissbrukare har expertgruppen bland annat medver- kat till etableringen av lågtröskelmottagningar, inklusive sprut- utbyte, i nordvästra , Leningradregionen, och . Andra projekt som expertgruppen stödjer syftar till att nå ungdomar med missbruk i och att förebygga sprid- ningen av hiv-relaterad tbc i området, samt att utveckla samarbetet över gränsen mellan och i Narva-Ivanograd-området. Expertgruppen deltar även i etableringen av ett nytt samarbets- projekt mellan , och , delfinansierat av . Detta syftar till att förstärka hiv-preven- tionen och behandlingen riktad till injektionsmissbrukare och andra riskutsatta grupper. Expertgruppen för icke-smittsamma arbetsmiljö- och livsstilssjuk- domar leds av i samverkan med (har ingen representant). leder expertgruppen för primärvård och fängelsehälsa tillsammans med . I expertgruppen företräds av . för antogs under ordför- andeskap i EU 2009.184 Avsikten var att integrera EU:s Östersjö- stater i ett större europeiskt område och bidra till att förbättra situationen i synnerhet när det gäller miljö, ekonomi, utbildning, sjösäkerhet och kriminalitet. Kommissionen identifierade fyra övergripande utmaningar: att skapa en hållbar miljö, att öka välståndet, att öka tillgängligheten och attraktionskraften, och att öka säkerheten och tryggheten i området. Strategin bygger på grundtanken att inga nya institutioner bildas, att inga nya budgetmedel avsätts och att ingen särskild lagstiftning behövs. I stället ska konkreta resultat uppnås genom fokuserat och fördjupat samarbete inom ramen för befintliga institutioner och resurser. Europeiska kommissionen har utarbetat en handlingsplan med femton prioriterade områden, däribland att minska den gränsöver- skridande brottsligheten och de skador som denna åsamkar.185 samordnar arbetet i nära samarbete med kommissionen. Ett annat prioriterat område är att öka regionens attraktions- kraft, till exempel genom att minska hälsoskillnaderna i regionen, inklusive narkotikamissbruk och spridningen av infektionssjuk- domar som hiv. Målet är att förebygga livsstilsrelaterade sjuk- domar, bland annat genom att bidra till genomförandet av den Nordliga dimensionens partnerskapsprogram för hälsa och väl- befinnande. Spridningen av hiv/aids och tuberkulos ska hållas under kontroll genom partnerskap och internationellt samarbete, exempelvis genom att ge tillgång till behandling och andra insatser för att minska risken för smitta, särskilt bland injektionsmissbru- kare och människor i fängelse. Samordningen sker genom Nordliga dimensionens partnerskap för hälsa och socialt välbefinnande. 184KOM (2009) 248. 185SEC (2009) 712. Det officiella nordiska samarbetet186 formaliserar samarbetet mellan de nordiska länderna. De första stegen till det nuvarande politiska samarbetet togs efter och grundades . grundades som är ett motsvarande samarbete mellan de nordiska regeringarna. Tillsammans ska och arbeta för nordisk nytta, det vill säga gemensamma nordiska lösningar som ger påtagliga positiva effekter för medborgarna i de enskilda nordiska länderna. Nordiska rådet187 är det officiella nordiska samarbetets parlamenta- riska organ. Rådet har 87 medlemmar som utses av de nordiska ländernas parlament och de självstyrande områdenas parlamentari- kerförsamlingar. president väljs för ett kalenderår. Presidentskapet, liksom värdskapet för de årliga sammanträdena, alternerar mellan länderna efter en särskild ordning. löpande arbete sker i de fem utskotten188 och i partigrupperna. Narkotika, alkohol och andra missbruksformer behandlas i välfärdsutskottet, som arbetar med den nordiska väl- färdsmodellen, välfärd, samt hälso- och socialpolitik. beslut överlämnas till och de nordiska reger- ingarna för genomförande. Nordiska ministerrådet189 är som nämnts de nordiska regeringarnas officiella samarbetsorgan. Ordförandeskapet alternerar mellan de fem nordiska länderna och varje land innehar ordförandeskapet under ett kalenderår. är ordförandeland 2011. 187www.norden.org/sv/nordiska-raadet 188Näring, kultur och utbildning, medborgare och konsument, miljö och naturresurser, samt välfärd. 189www.norden.org/sv/nordiska-ministerraadet Statsministrarna har det överordnade ansvaret för det nordiska samarbetet. Nordiska fackministrar möts i ministerråd . Utöver samarbetsministrarnas ministerråd finns det tio konstellationer av fackministerråd. Beslut fattas enhälligt. finansierar 14 institutioner. Tre av dem är – åtminstone potentiellt – relevanta när det gäller narkotikafrå- gor: välfärdscenter (NVC), NordForsk och för folkhälsovetenskap (NHV). fanns ett formellt samarbete på narkotikaområdet inom , den s.k. ämbetsmannagruppen. Den har ersatts av en informell tjänstemannagrupp på departementsnivå för utbyte av information om det aktuella narkotikapolitiska läget och om samhällsinsatser i de olika nordiska länderna. Gruppen kallas Nordiskt narkotikaforum och träffas en gång per ordförandeskap. företräds av en tjänsteman från . välfärdscenter190 har till uppgift är att genom utbildning, information, främjande av forskning, utvecklingsarbete, nätverks- byggande och internationellt samarbete förbättra kvaliteten på det socialpolitiska området i . Välfärdscenter Finland191 är en del av NVC och har till uppgift att främja och utveckla nordiskt samarbete inom alkohol- och narkotikaforskningen och forskning rörande andra beroende- framkallande medel i de nordiska länderna. Sekretariatet är beläget i . Till uppgifterna hör att initiera och planera samnor- diska forskningsprojekt, att arrangera forskarkonferenser och sti- 191Tidigare Nordiskt center för alkohol- och drogforskning (NAD) som inrättades 1978 för att främja och utveckla tvärvetenskapligt samarbete inom alkohol- och drogforskning och som –2008 publicerade 52 s.k. NAD-publikationer. mulera forskarutbildning och forskarutbyte, att främja nordiskt informations- och dokumentationsarbete samt att sprida forsk- ningsresultat. NVC driver ett antal projekt, bland annat ings and Measures – Strengthening Mixed Methods in Nordic Com- parative Alcohol and (), som samlar ett femtiotal nordiska forskare. Nätverket finansieras av NordForsk (se nedan). Andra nordiska projekt har handlat om läkemedels- assisterad narkomanvård, narkotikans och narkotikapolitikens sam- hälleliga kostnader och hemodling av cannabis. På uppdrag av har NVC sammanställt en rapport om varför unga börjar använda narkotika. I uppdraget ingick också att göra en översikt över samordning av förebyggande verksamhet. Forskningssamarbete om den narkotikarelaterade dödligheten i har inletts. NVC ger ut tidskriften on Alcohol and Drugs, som är en tidskrift för samhällsvetenskaplig och socialmedicinsk alkohol- och narkotikaforskning samt alkohol- och narkotikapoli- tik. Tidskriften utkommer med sex nummer per år.192 NVC ger också ut ett nyhetsbrev . för alkohol- och narkotikafrågor för alkohol- och narkotikafrågor består av depar- tementstjänstemän med ansvar för alkohol- och narkotikafrågor och forskare från universitet och forskningsinstitutioner.