sou · GZB320 · 2011-03-15 00:00:00 — gärder mot förorening från fartyg eller förordningen (1980:789) om åtgärder mot förorening från fartyg, om det är nödvändigt för att 1.utreda frågan om sådan avgift, 2.besluta om att påföra någon sådan avgift, eller 3.besluta om förbud eller förelägganden som avses i 8 kap. lagen om åtgärder mot förorening från fartyg. Personuppgifter får utöver vad som anges i 4-6 §§ behandlas av om det är nödvändigt för att planera, följa upp och utvärdera verksamhet som anges där. Känsliga personuppgifter och sådana uppgifter om lagöverträdelser m.m. som avses i 21 § person- uppgiftslagen (1998:204) får därvid behandlas bara om uppgifterna har behandlats för ändamål som avses i 4-6 §§. I betänkandet av Utredningen om person- uppgiftsbehandling (SOU 2006:18 – person- uppgiftsbehandling, Integritet – Effektivitet) föreslås att person- uppgifter får behandlas för primära ändamål i brottsbekämpande verksamhet om det behövs för att 1.förhindra eller upptäcka brottslig verksamhet, eller 2.utreda eller beivra visst brott. Uppgifter får även behandlas när det behövs för att utreda och besluta i ärenden om vattenföroreningsavgift. I betänkandet har föreslagits att registerförfattningen ska gälla i stället för personuppgiftslagen (s. 193). Där anges vidare att det inte föreligger skäl att införa sekundära ändamål (s. 204). I 2 kap. 7–8 §§ polisdatalagen (2010:361) anges följande. Personuppgifter får behandlas om det behövs för att 1.förebygga, förhindra eller upptäcka brottslig verksamhet, 2.utreda eller beivra brott, eller 3.fullgöra förpliktelser som följer av internationella åtaganden. Personuppgifter som behandlas enligt 7 § får även behandlas när det är nödvändigt för att tillhandahålla information som behövs i 1.brottsbekämpande verksamhet hos , polis- myndigheter, , , , och , 2.brottsbekämpande verksamhet hos utländsk myndighet eller mellanfolklig organisation, 3.sådan verksamhet hos polisen som avser handräckningsuppdrag, 4.annan verksamhet som polisen ansvarar för, om det finns särskilda skäl att tillhandahålla informationen, 5.verksamhet hos för att förebygga brott och upprätthålla säkerheten, eller a)om det enligt lag eller förordning åligger polisen att bistå myndigheten med viss uppgift, eller b)om informationen tillhandahålls inom ramen för myndighets- överskridande samverkan mot brott. Personuppgifter som behandlas enligt 7 § får även behandlas om det är nödvändigt för att tillhandahålla information till och regeringen samt, i den utsträckning skyldighet att lämna uppgifter följer av lag eller förordning, till andra. Regeringen meddelar föreskrifter om att personuppgifter som behandlas enligt 7 § och som avser efterlysta personer och avlägsnanden ur landet får behandlas för att tillhandahålla information till vissa särskilt angivna myndigheter och att uppgifter som behandlas i en förundersökning får tillhandahållas konkursförvaltare. I ett enskilt fall får personuppgifter som behandlas enligt 7 § även behandlas för att tillhandahålla information för något annat ändamål än de som anges i första–tredje styckena, under förutsättning att ändamålet inte är oförenligt med det ändamål för vilket uppgifterna samlades in. I nämnda proposition (s. 319) har vidare anförts följande. Som exempel på situationer där [ 7 §] punkten 3 kan bli tillämplig kan nämnas att i flera internationella överenskommelser har åtagit sig att inom polisen ha en nationell kontaktpunkt som myndigheter i andra länder kan nå dygnet runt, året om. En sådan kontaktpunkt ska bl.a. kunna ta emot och lagra information samt besvara förfrågningar av olika slag. Detta kräver i många fall personuppgiftsbehandling. Ett annat exempel är när polisen i ett ärende om rättslig hjälp vidtar utredningsåtgärder för en utländsk polismyndighets räkning, genom t.ex. verkställighet av tvångsmedel. Det kan också vara fråga om en skyldighet att underrätta en främmande stats konsulat eller beskickning om att någon av statens medborgare har berövats friheten i . Av 1 § lagen (1999:90) om behandling av personuppgifter vid medverkan i brottsutredningar framgår följande. Denna lag gäller utöver personuppgiftslagen (1998:204) vid behandling av personuppgifter i verksamhet för att 1.bedriva spaning och utredning i fråga om brott som avses i 1 § lagen (1997:1024) om medverkan i brottsutredningar, 2.förebygga brott som avses i 1. 10.5.8Allmänna domstolar och allmänna förvaltningsdomstolar I förordningen (2001:639) om registerföring m.m. vid allmänna domstolar med hjälp av automatiserad behandling, finns bl.a. regler om verksamhetsregister för vissa ändamål (2 §) och rättsfalls- register (6 §) och annan automatiserad behandling av person- uppgifter (7–8 §§). I förordningen (2001:640) om registerföring m.m. vid förvaltningsrätt med hjälp av automatiserad behandling, finns bl.a. regler om verksamhetsregister för vissa ändamål (2 §) och rättsfallsregister (6 §) och annan automatiserad behandling av personuppgifter (7–8 §§). I förordningen (2001:641) om registerföring m.m. vid och kammarrätterna med hjälp av automatiserad behandling, finns bl.a. regler om verksamhetsregister för vissa ändamål (2 §) och rättsfallsregister (7 §) och annan automatiserad behandling av personuppgifter (8-9 §§). Av 7–9 §§ lagen (2005:787) om behandling av uppgifter i brottsbekämpande verksamhet framgår följande. Uppgifter får behandlas i brottsbekämpande verksamhet om det behövs för att 1.förhindra eller upptäcka brottslig verksamhet, 2.utreda eller beivra visst brott, eller 3.fullgöra det arbete som är skyldigt att utföra enligt lagen (2000:1219) om internationellt tullsamarbete. Uppgifter som behandlas i brottsbekämpande verksamhet enligt 7 § får även behandlas när det är nödvändigt för att tillhandahålla information som behövs i författningsreglerad brottsbekämpande verksamhet hos , polismyndigheterna, Ekobrotts- myndigheten, , och Kust- bevakningen. I brottsbekämpande verksamhet får uppgifter inte behandlas för några andra ändamål än de som anges i 7 och 8 §§. Uppgifter får dock lämnas ut till och regeringen samt, i den utsträckning uppgiftsskyldighet följer av lag eller förordning, till andra. Av 7–9 §§ förordningen (2006:937) om behandling av personupp- gifter inom åklagarväsendet, framgår följande. Tillåten behandling av personuppgifter Uppgifter om den som kan misstänkas för brott och om andra personer får behandlas i åklagarverksamhet vid och när det behövs för att en åklagare skall kunna utföra de uppgifter som enligt bestämmelser i eller annan författning skall eller får utföras av åklagare vid myndighet- en. Personuppgifter får också behandlas i åklagarverksamhet om det behövs för tillsyn, planering, uppföljning eller framställning av statistik. Uppgifter som behandlas i åklagarväsendets åklagarverksamhet får även behandlas när det är nödvändigt för att tillhandahålla information som behövs i författningsreglerad verksamhet hos en myndighet som har till uppgift att förebygga, utreda eller i övrigt beivra brott. I åklagarväsendets åklagarverksamhet får personuppgifter inte behandlas för några andra ändamål än de som anges i 7 och 8 §§. Uppgifter får dock lämnas ut till andra i den utsträckning uppgifts- skyldighet följer av lag eller förordning. I betänkandet av (SOU 2008:87 – Åklagar- väsendets brottsbekämpning, Integritet – Effektivitet) föreslås följande ändamålsbestämmelser. Personuppgifter får, om inte annat följer av 5, 6 eller 7 §, behandlas i åklagarväsendets brottsbekämpande verksamhet endast om det behövs för att 1.förebygga brottslig verksamhet, 2.utreda eller beivra brott, eller 3.fullgöra de förpliktelser som följer av internationella åtaganden. Om personuppgifter behandlas enligt 4 §, får de även behandlas när det är nödvändigt för att tillhandahålla information som behövs i brottsbekämpande verksamhet hos 1.Rikspolisstyrelsen, polismyndighet, , och , samt 2.utländsk myndighet eller mellanfolklig organisation. 10.6Ändringar i registerförfattningarnas ändamålsbestämmelser Våra bedömningar och förslag: Dataskyddsrambeslutet innehåller regler om bl.a. ändamålen för insamling och behandling av personuppgifter(artikel 3). Som vi anfört ovan (se avsnitt 8.2.3) anser vi att svensk lagstiftning ska anpassas till dataskyddsrambeslutet där detta är möjligt och lämpligt. I svensk rätt saknas – i stort sett – uttryckliga ändamålsbestämmelser som särskilt reglerar den personuppgifts- behandling som följer av myndigheternas internationella åtaganden. För att tydliggöra myndigheternas fullgöranden av för- pliktelser som följer av sådana åtaganden, föreslår vi att kompletterande ändamålsbestämmelser införs i de register- författningar som reglerar , Kust- bevakningen, , , och åklagarväsendet enligt följande (nedan anges utdrag ur paragraferna). En nytt, kompletterande, andra stycke införs i 2 kap. 2 § lagen (2001:184) om behandling av uppgifter i Kronofogde- myndighetens verksamhet, med följande lydelse. I utsöknings- och indrivnings- verksamhet får personuppgifter behandlas för att fullgöra förpliktelser som följer av internationella åtaganden. En ny, kompletterande, punkt 2 i 4 § förordningen (2003:188) om behandling av personuppgifter inom införs enligt följande. Personuppgifter får behandlas i brotts- bekämpande verksamhet, -- -- 2. för att fullgöra förpliktelser som följer av internationella åtaganden. En ny, kompletterande punkt införs i 1 § lagen (1999:90) om behandling av personuppgifter vid medverkan i brottsutredningar, enligt följande. Denna lag gäller utöver personuppgiftslagen (1998:204) vid behandling av personuppgifter i verksamhet för att -- 3. fullgöra förpliktelser som följer av internationella åtaganden enligt 1. och 2. Ändringar görs i punkterna 1 och 3 i 7 § lagen (2005:787) om behandling av uppgifter i brottsbekämpande verksamhet enligt följande. Uppgifter får behandlas i brottsbekämpande verksamhet om det behövs för att – --1. förebygga, förhindra eller upptäcka brottslig verksamhet, --3. fullgöra förpliktelser som följer av internationella åtaganden. En följdändring införs i rubriken till 15 § enligt följande. Behandling av uppgifter för att fullgöra förpliktelser som följer av internationella åtaganden. En ny paragraf införs – 8 a § – i förordningen (2006:937) om behandling av personuppgifter inom åklagarväsendet, med följande lydelse. I åklagarväsendets brottsbekämpande verksamhet får person- uppgifter behandlas för att fullgöra förpliktelser som följer av internationella åtaganden. Kriminalvården, allmänna domstolar och allmänna förvaltnings- domstolar: Vad avser Kriminalvården, allmänna domstolar och allmänna förvaltningsdomstolar bedömer vi inte att det finns behov av kompletterande bestämmelser av sådant slag som anges ovan. På sätt som angivits ovan (se avsnitt 10.5.3–10.5.10) finns inte några uttryckliga ändamålsbestämmelser som särskilt reglerar behandlingen av personuppgifter vad avser det specifika ändamålet utbyte av uppgifter i samband med polis- och straffrättsligt samarbete inom Europeiska unionen. Det står klart att det hos de myndigheter som omfattas av dataskyddsrambeslutets tillämpningsområde före- kommer ett stort internationellt samarbete och utbyte av uppgifter (se kap. 5). I dessa fall tillämpar myndigheterna vid behandlingen av personuppgifter de i registerförfattningarna befintliga ändamålsbestämmelserna (se avsnitt 10.5.3–10.5.10). Utöver detta författningsreglerade utbyte av uppgifter förekommer även i olika omfattning hos myndigheterna ett informellt internationellt samarbete och uppgiftsutbyte, med stöd av bl.a. myndigheternas instruktioner eller andra avtal. I något enstaka fall – jfr 7 § 3. lagen (2005:787) om behandling av uppgifter i brottsbekämpande verksamhet – har det också ifrågasatts om befintliga ändamålsbestämmelser i sin helhet kan anses omfatta allt uppgiftsutbyte som omfattas av dataskydds- rambeslutets bestämmelser. För att tydliggöra att de ändamålsbestämmelser som myndig- heterna tillämpar även omfattar ett internationellt uppgiftsutbyte, finner vi angeläget – främst med beaktande av den enskildes integritet – att det i registerförfattningarna ska finnas en ändamålsbestämmelse som klargör att myndigheterna får behandla personuppgifter som en följd av internationella åtaganden. Även om det inte är ett uttryckligt enskilt krav enligt dataskyddsrambeslutet anser vi således att – för att undvika oklarhet och tveksamheter – det är lämpligt att reglerna om uppgiftsutbyte i dataskyddsrambeslutet ska omfattas av en särskild och uttryckligt angiven likalydande ändamålsbestämmelse i var och en av de aktuella registerförfattningarna. Enligt vår mening föreligger därför skäl att komplettera registerförfattningarna med sådana ändamålsbestämmelser. Vad gäller utformningen av ändamålsbestämmelsen kan det, i enlighet med vad som angivits ovan (se avsnitt 10.5.1), ur ett integritetsskyddsperspektiv finnas fördelar med att den nya bestämmelsen ska vara så detaljerad som möjligt så att den enskilde därmed hålls informerad om för vilka ändamål personuppgifter kan behandlas. kan det anföras att en alltför detaljerad bestämmelse kan leda till att den eftersträvade effektiviteten av brottsbekämpning m.m. minskar. Vi finner en fördel i att registerförfattningarnas bestämmelser sinsemellan ska vara så likformiga som möjligt och anser att en mer generellt utformad ändamålsbestämmelse även är att föredra i detta sammanhang. Som redogjorts för, finns – i ny lagstiftning (polisdatalagen 2010:361) samt i förslag till nya register- författningar (SOU 2008:87 avseende åklagarväsendet) – regler som omfattar ändamålsbestämmelser som avser att fullgöra förpliktelser som följer av internationella åtaganden. Mot bakgrund härav finns det därför argument som talar för att föreslå att en motsvarande bestämmelse även ska införas i de registerförfattningar som saknar sådan. Synpunkter har under vårt arbete framförts kring valet av begreppet fullgöra förpliktelser. Argument har framhållits att det genom en sådan utformad bestämmelse skulle kunna komma att utesluta internationella överenskommelser som bygger på ett mer frivilligt samarbete. Vi har mot bakgrund härav under vårt arbete övervägt att föreslå att den tillkommande ändamålsbestämmelsen i stället skulle komma att ges följande utformning; genomföra behörigt internationellt samarbete. Å andra sidan har vi funnit att det i detta sammanhang är av vikt att klargöra att samarbetet ska ha en legitim och klart härledbar rättslig grund. Sammantaget har vi – för att undvika att tillämpningen av ändamålsbestämmelsen i fråga blir alltför vid i sin omfattning – funnit skäl att begränsa denna till de fall där det för en myndighet finns en bakomliggande skyldighet eller förpliktelse för informa- tionsutbyte. Detta överstämmer även med polisdatalagens utformning. Vi föreslår därför sammanfattningsvis att nya bestämmelser ska införas i de registerförfattningar som omfattar Kronofogde- myndigheten, , , och åklagarväsendet, i vilka det anges att personuppgifter vid brottsbekämpande verksamhet m.m. ska få behandlas för att fullgöra förpliktelser som följer av internationella åtaganden. Vad gäller polisen finns således redan motsvarande bestämmelse i 7 § polisdatalagen (2010:361), varför några ändringar eller kompletteringar vad gäller ändamålsbestämmelserna angående polisens verksamhet i nu aktuell del därför inte föreslås. Vad gäller Kriminalvården, allmänna domstolar och allmänna förvaltningsdomstolar har det för oss klargjorts att myndigheterna inte har några internationella åtaganden utöver vad som föreskrivs i lag eller förordning. Då det redan i lagen (2001:617) om behandling av person- uppgifter inom kriminalvården samt i förordningarna (2001:639) om registerföring m.m. vid allmänna domstolar med hjälp av automatiserad behandling, (2001:640) om registerföring m.m. vid förvaltningsrätt med hjälp av automatiserad behandling och (2001:641) om registerföring m.m. vid Högsta förvaltnings- domstolen och kammarrätterna med hjälp av automatiserad behandling, finns ändamålsbestämmelser som reglerar aktuell situation finner vi inte skäl att föreslå någon kompletterande ändamålsbestämmelse för Kriminalvården, allmänna domstolar eller allmänna förvaltningsdomstolar. En nytt, kompletterande, andra stycke införs i 2 kap. 2 § lagen (2001:184) om behandling av uppgifter i verksamhet, med följande lydelse. I utsöknings- och indrivningsverksamhet får personuppgifter behandlas för att fullgöra förpliktelser som följer av internationella åtaganden. En ny, kompletterande punkt 2 införs i 4 § förordningen (2003:188) om behandling av personuppgifter inom Kust- bevakningen där det anges följande. Personuppgifter får behandlas i brottsbekämpande verksamhet, 1.om det är nödvändigt för att förhindra eller upptäcka brottslig verksamhet som innefattar brott som enligt lag eller förordning har som uppgift att ingripa mot eller för att utreda sådana brott, eller 2.för att fullgöra förpliktelser som följer av internationella åtaganden. En ny, kompletterande punkt införs i 1 § lagen (1999:90) om behandling av personuppgifter vid medverkan i brottsutredningar där det anges följande. Denna lag gäller utöver personuppgiftslagen (1998:204) vid behandling av personuppgifter i verksamhet för att 1.bedriva spaning och utredning i fråga om brott som avses i 1 § lagen (1997:1024) om medverkan i brottsutredningar, 2.förebygga brott som avses i 1, eller 3.fullgöra förpliktelser som följer av internationella åtaganden enligt 1. och 2. Utformningen av den kompletterande regeln ovan innebär inte att lagens tillämpningsområde ska utvidgas på ett icke önskvärt sätt. Ändringar görs i punkterna 1 och 3 i 7 § lagen (2005:787) om behandling av uppgifter i brottsbekämpande verksamhet enligt följande. Uppgifter får behandlas i brottsbekämpande verksamhet om det behövs för att 1.förebygga, förhindra eller upptäcka brottslig verksamhet, 2.utreda eller beivra visst brott, eller 3.fullgöra förpliktelser som följer av internationella åtaganden. En följdändring införs även i rubriken före 15 § i samma lag där rubriken nu föreslås få följande lydelse Behandling av uppgifter för att fullgöra förpliktelser som följer av internationella åtaganden. Utöver ovan angivna allmänna skäl för införandet av en ny ändamålsbestämmelse (se avsnitt 10.5.1 ovan) finns också särskilda skäl härtill genom att, som tidigare anförts, det även kan konstateras att punkt 3 i den nu gällande bestämmelsen med lydelsen fullgöra det arbete som är skyldigt att utföra enligt lagen (2000:1219) om internationellt tullsamarbete inte – åtminstone fullt ut – kan anses omfatta allt uppgiftsutbyte som omfattas av dataskyddsrambeslutets bestämmelser. Enligt förarbetena till lagen (2000:1219) om internationellt tull- samarbete (prop. 1999/2000:122 s. 28–29) framgår bl.a. avseende polisiära befogenheter att eventuellt samarbete i dessa delar faller utanför den lagens tillämpningsområde och att lagen (2000:343) om internationellt polisiärt samarbete då i stället ska vara tillämplig. Sker ett samarbete inom ramen för lagen (2000:344) om Schengens informationssystem bör denna lag gälla i stället för lagen om internationellt tullsamarbete. Genom våra förslag byts alltså hänvisningen till lagen om internationellt tullsamarbete ut mot en bredare hänvisning. Den nu föreslagna kompletteringen bedöms täcka in såväl det arbete som är skyldigt att utföra enligt lagen om internationellt tullsamarbete, som övriga internationella åtaganden som kan vara tvunget att fullgöra. Vi föreslår vidare ett tillägg i 7 § punkten 1 i nämnda lag, där – för att uppnå likformighet med Polisdatalagen (jfr även Åklagar- datautredningens betänkande, SOU 2008:87) – begreppet förebygga läggs till. En ny paragraf föreslås – 8 a § – i förordningen (2006:937) om behandling av personuppgifter inom åklagarväsendet, med följande lydelse. I åklagarväsendes brottsbekämpande verksamhet får person- uppgifter behandlas för att fullgöra förpliktelser som följer av internationella åtaganden. Utformningen av detta förslag följer förslaget i SOU 2008:87. I kommittédirektivet Genomförande av dataskyddsrambeslutet (dir. 2010:17) framgår att ett av de områden där det finns skäl att närmare analysera behovet av lagändringar är frågan om behand- lingen av känsliga personuppgifter (jfr även propositionen Godkännande av dataskyddsrambeslutet, prop. 2008/09:16 s. 30 f.) I propositionen (s. 36) framhålls bl.a. följande. Frågan om de nu aktuella bestämmelsernas förhållande till dataskydds- rambeslutets krav kräver ytterligare analys – även med beaktande av utgångspunkten att principen om allmänhetens tillgång till offentliga handlingar kan tillgodoses vid tillämpningen (skäl 31). En sådan fördjupad analys bör ske i det fortsatta lagstiftningsärendet för genomförande av dataskyddsrambeslutet. I avsnitten nedan följer en genomgång av reglerna om behandlingen av känsliga personuppgifter inom EU (se avsnitt 11.2) och svensk rätt (se avsnitt 11.3). Därefter följer våra förslag till ändringar i svensk rätt med anledning av dataskyddsrambeslutets bestäm- melser om känsliga uppgifter. Bestämmelser angående registerförfattningarnas ändamål, se kap. 10. I artikel 6 i Rådets rambeslut /977/RIF av om skydd av personuppgifter som behandlas inom ramen för polissamarbete och straffrättsligt samarbete (dataskyddsram- beslutet) anges följande angående behandling av särskilda kategorier av uppgifter. Behandling av personuppgifter som avslöjar ras eller etniskt ursprung, politiska åsikter, religiös eller filosofisk övertygelse eller medlemskap i fackförening samt uppgifter som rör hälsa och sexualliv får endast förekomma när detta är absolut nödvändigt och om det i den nationella lagstiftningen tillhandahålls tillräckliga skyddsåtgärder. Artikel 6 i dataskyddsrambeslutet reglerar således behandling av vad som brukar kallas känsliga personuppgifter. Med detta avses personuppgifter som avslöjar uppgifter som rör ras eller etniskt ursprung, religiös eller filosofisk övertygelse, medlemskap i fackförening, samt hälsa eller sexualliv. Enligt artikeln får sådana uppgifter behandlas endast när det är absolut nödvändigt och om det tillhandahålls tillräckliga och adekvata skyddsåtgärder i den nationella lagstiftningen. och rådets direktiv /46/EG av om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter (dataskyddsdirektivet) innehåller bestämmelser om känsliga uppgifter med följande innehåll Uppgifter som på grund av sin natur kan kränka grundläggande fri- och rättigheter eller privatlivets helgd får inte behandlas utan samtycke av den registrerade. Dock måste det finnas en uttrycklig möjlighet att tillgodose särskilda behov, i synnerhet när behandlingen av uppgifterna utförs för ändamål som har samband med hälso- och sjukvården av personer som är underkastade tystnadsplikt eller för att genomföra berättigade åtgärder av vissa föreningar eller stiftelser vilkas syften är att skydda utövningen av vissa grundläggande fri- och rättigheter. Behandlingen av särskilda kategorier av uppgifter 1.Medlemsstaterna skall förbjuda behandling av personuppgifter som avslöjar ras eller etniskt ursprung, politiska åsikter, religiös eller filosofisk övertygelse, medlemskap i fackförening samt uppgifter som rör hälsa och sexualliv. 2.Punkt 1 gäller inte om a)den registrerade har lämnat sitt uttryckliga samtycke till en sådan behandling, utom när det enligt medlemsstatens lagstiftning anges att förbudet i punkt 1 inte kan upphävas genom den registrerades samtycke, eller b)behandlingen är nödvändig för att fullgöra de skyldigheter och särskilda rättigheter som åligger den registeransvarige inom arbetsrätten, i den omfattning detta är tillåtet enligt en nationell lagstiftning som föreskriver lämpliga skyddsåtgärder, eller c)behandlingen är nödvändig för att skydda den registrerades eller någon annan persons grundläggande intressen när den registrerade är fysiskt eller rättsligt förhindrad att ge sitt samtycke, eller