sou · GYB3106d2 · 2011-01-01 00:00:00 — Det är i allmänhet inte möjligt att göra sådana jämförelser för andra sjukdomar som drabbar djur eftersom det saknas ett internationellt accepterat system för sjukdomsindikatorer. Sjukdomar som finns uppräknade på listor som innebär att de omfattas av statlig kontroll och bekämpningsåtgärder enligt landets regelverk brukar internationellt betecknas som listade sjukdomar. Vilka sjukdomar som är upptagna på en lista varierar mellan olika länder. Det förekommer att sjukdomarna på listan är kategoriserade 1 Djurprodukter avser sperma, ägg, embryo, kött och liknande produkter samt även gödsel m.m. Vilka produkter som omfattas beror på smittämne eller sjukdom. Djursjukdomar samt samhällskostnader för några sådana sjukdomar efter kriterier som farlighet, bekämpningsåtgärder m.m. I finns det tre lagar som reglerar bekämpningen av listade sjukdomar. En lista som omfattar 31 epizootiska sjukdomar, epizootilagen (1999:657), en lista som endast omfattar salmonella, zoonoslagen (1999:658)och en lista som omfattar tre bisjukdomar, bisjukdoms- lagen (1974:211). Den svenska lagstiftningen gör det emellertid också möjligt att med stöd av lagen (2006:806) om provtagning på djur, m.m. bekämpa sjukdomar som inte omfattas av listorna. I sambandet med beslutet om 1980 års epizootilag(1980:369) utök- ades lagens tillämpningsområde till att omfatta samtliga de djursjuk- domar som fanns upptagna på den A-lista på sjukdomar som fanns hos för djurhälsa (OIE). Därefter har emellertid vissa sjukdomar tillförts och andra strukits från epi- zootilagstiftningens tillämpningsområde, bl.a. medförde EU-inträdet att vissa nya sjukdomar fördes in på listan. OIE listar sjukdomar med betydelse för handeln med djur. Fram delades sjukdomarna in i en A- och en B-lista (det fanns också en uppräkning över sjukdomar som inte var med på dessa listor, ofta kallad C-listan). A-listan innehöll smittsamma sjukdomar med potential för mycket allvarlig och snabb spridning som kan få allvarliga samhällsekonomiska eller folkhälsokonse- kvenser och där sjukdomen har stor betydelse i den internationella handeln med djur eller produkter av djur2. A-listan bestod av 15 sjuk- domar hos djur. Dessa sjukdomar omfattas av reglering och bekämpas i de flesta länder. B-listan innehöll drygt 90 smittsamma djursjuk- domar som ansågs ha betydelse för ett lands samhällsekonomi eller folkhälsa och där sjukdomen har betydelse för internationell handel med djur eller produkter av djur3. (Bland B-listesjukdomarna återfinns bl.a. de sjukdomar som regleras i olika handelsdirektiv från EU och som omfattas av möjliga tilläggsgarantier). Övergången till en lista med sjukdomar gjordes för att få samstämmighet med WTO:s , varefter varje sjukdom på den nu aktuella listan fick samma betydelse för internationell handel. Kriterierna för listning av en djursjukdom av OIE är följande4: 2Transmissible diseases that have the potential for very serious and rapid spread, irrespective of national borders, that are of serious socio-economic or public health consequence and that are of major importance in the international trade of animals and animal products. 3Transmissible diseases that are considered to be of socio-economic and/or public health importance within countries and that are significant in the international trade of animals and animal products. 4Terrestial Animal Health Code art 1.2.1. Djursjukdomar samt samhällskostnader för några sådana sjukdomar Har internationell spridning av djursjukdomen visats vid tre eller fler tillfällen? Är fler än tre länder med populationer av mottagliga djur fria från sjukdomen eller på väg att friförklaras från den? Indikerar OIE:s årliga rapporter att ett större antal länder med populationer av mottagliga djur rapporterat frånvaro av sjuk- domen i följd? Har naturlig smittöverföring till människa visats och är infek- tion hos människor förenad med allvarliga konsekvenser (döds- fall eller långvarig sjukdom)? Orsakar sjukdomen betydande dödlighet (mortalitet) bland djur inom ett land eller område? Orsakar sjukdomen ett betydande antal sjukdomsfall (mor- biditet)bland djur inom ett land eller ? Är det en emerging disease som har tydliga/eller/visar tecken på zoonotiska egenskaper eller som sprider sig snabbt? Baskriteriet för att föra upp en sjukdom på listan är uppfyllt om en av frågorna besvaras jakande. OIE:s aktuella lista () omfattade 120 sjukdomar hos olika djurslag. Orsaken till infektiösa sjukdomar kan hänföras till bakterier (t.ex. salmonella och campylobakter), virus (t.ex. blåtunga och influensa), parasiter (t.ex. trikiner och echinococcus) samt prioner (t.ex. BSE [den s.k. galna kosjukan[ och scrapie). Generellt går det att säga att virus innefattar de mest smittsamma sjukdomarna. Inom alla smitt- typerna finns både allvarliga och mindre allvarliga sjukdomar. Ett specialfall av smittor utgörs av det tjugotalet bakterier som har utvecklat antibiotikaresistens. Spridningen av sådana bakt- erier varierar mellan djurslagen och återfinns i främst bland hund, katt och häst5 även om fall påvisades hos grisar och kycklingar. gäller anmäl- ningsplikt till för infektioner hos djur när det gäller två av dessa antibiotikaresistenta bakterier, meticillin- 5 Tabell AP6 III, s. 58 i SVARM 2008. Djursjukdomar samt samhällskostnader för några sådana sjukdomar resistenta Staphylococcus aureus (MRSA) och meticillinresistenta koagulapositiva stafylokocker utom Staphylococcus aureus (MRSP). Vissa sjukdomar är mycket smittsamma och kan snabbt spridas över stora områden om inte åtgärder vidtas. Exempel på sådana sjukdomar är mul- och klövsjuka samt svinpest. Sådana smitt- samma sjukdomar hos djur brukar benämnas epizootiska sjuk- domar eller bara epizootier. En del av sjukdomarna hos djur kan också spridas på ett naturligt sätt mellan djur och människor. Dessa sjukdomar är zoonoser. En del av dessa zoonoser är också anmäl- ningspliktiga enligt smittskyddslagen(2004:168) som behandlar smitt- skyddet för människor. De sjukdomar som – oavsett smittsamhet eller smittväg – är naturligt förekommande i ett område karaktäriseras som endemiska sjukdomar. Det uppstår också nya sjukdomar eller sjukdomar som inte varit kända. har mycket uppmärksamhet riktats mot sådana s.k. emerging diseases vid diskussioner om framtida hot. Emerging diseases kan vara av skilda slag och smitta mellan djur, enbart mellan människor eller vara zoonoser. Normalt dyker en eller flera nya infektionssjukdomar upp globalt . Två exempel från senare tid är sjukdomen SARS som har sitt ursprung i djurvärlden men där smittspridning sker från människa till människa och BSE (galna ko-sjukan) som betraktades som mycket allvarlig när det slogs fast att den var en zoonos och en variant av den död- liga sjukdom. Att spridningen av nya sjuk- domar kan vara snabb exemplifierar fågelinfluensan, orsakad av influ- ensaviruset H5N1 som snabbt spreds från till och . En lagstiftning om smittsamma djursjukdomar måste ta hänsyn till risken för nya eller förändrade smittor. Enligt OIE har av existerande human- patogener6 sitt ursprung från djur. För de patogener som till- kommit är andelen . Begreppet epizooti används främst om sjukdomar eller smittor som normalt inte finns inom ett visst område men som när de dyker upp kan smitta många djur inom loppet av . Det före- kommer också att begreppet används för att beskriva det som benämns epidemi bland människor (ung. klart fler fall än förväntat 6 Humanpatogen = smittämne med förmåga att orsaka sjukdom hos människor. Djursjukdomar samt samhällskostnader för några sådana sjukdomar i en definierad grupp eller i ett geografiskt område). I används begreppet dock oftast för att beskriva de sjukdomar som omfattas av epizootilagen. För det område som utredningen omfattar innebär detta att begreppet epizooti har använts om vad som i epizootilagen (1999:657) kallas allmänfarliga djursjukdomar. De allmänfarliga djursjukdomarna ska vara sådana som bedöms kunna utgöra ett all- varligt hot mot människors eller djurs hälsa eller medföra stora eko- nomiska förluster för samhället7. Sjukdomar av det slaget har under långt omfattats av särskild lagstiftning. Vilka sjuk- domar som lagstiftningen har omfattat har varierat över tiden och en sammanställning över denna variation finns i bilaga 6, Det svenska smittskyddets historia t.o.m. . Vilka sjukdomar som anses vara epizootier varierar också mellan olika länder men där de 15 sjukdomar som tidigare utgjorde OIE:s A-lista finns normalt med i uppräkning av epizootier. De 15 s.k. A-listesjukdomarna har likheter och skillnader. Mul- och klövsjuka, vesicular stomatit och Swine Vesicular Disease har samband därför att de två senare kliniskt har snarlika symtom med mul- och klövsjuka, även om de två sjukdomarna inte är lika all- varliga. Eftersom de tre vid misstanke kan vara likartade omfattas alla av hårda bekämpningsregler. Boskapspest och Peste des petits ruminants har också likartade symtom. Boskapspest bedöms vara utrotat i hela världen eller under inledningen av enligt ett pressmeddelande från . Flera av sjukdomarna kan få snabba och våldsamma förlopp med mycket hög dödlighet bland djuren. Två av dessa är afrikansk svin- pest och mjältbrand. Andra sjukdomar kan uppvisa allt från mycket milda symtom till akuta dödsfall. Några av dessa är aviär influensa och Newcastlesjuka hos fjäderfä. Vissa sjukdomar uppvisar variation mellan unga djur och äldre djur, där unga djur kan ha hög dödlighet medan vuxna djur kan få mycket lindriga symtom. Generellt drabbas yngre djur hårdare av sjukdom än äldre djur. Ett exempel på detta är Aujeszkys sjukdom hos gris. Sjukdomar som sprids via insektsbett kan etablera sig i nya områden om en infekterad insekt kommer dit och det finns mottagliga djur där. Samma gäller om ett infekterat djur kommer till en plats där det finns arter av insekter som där kan sprida smittan vidare. Det finns flera sådana sjukdomar, t.ex. blå- tunga och afrikansk hästpest. 7 I tidigare epizootilagstiftning var smittspridning ett uttalat kriterium för att omfattas av lagstiftningen. Djursjukdomar samt samhällskostnader för några sådana sjukdomar De sjukdomar hos djur som () omfattas av epizootilagen är sammanlagt 31 sjukdomar hos fiskar och landlevande djur8. I tabell 2.1 finns en sammanställning över förekomsten av de epi- zootier som bekämpas med stöd av epizootilagen. De 15 första, som är markerade med kursiv stil, är de s.k. A-listesjukdomarna9. Tabell 2.1 2009-års listade epizootiska sjukdomar i och dess senaste förekomst i landet Peste des petits ruminants TSE-sjukdomar (BSE, Scrapie, Nor98) (BSE), 1986 (Scrapie), aldrig (CWD), 8Statens jordbruksverks föreskrifter (SJVFS 1999:102) om epizootiska sjukdomar m.m. 9Den tidigare indelningen i A- och B-lista beskrivs i inledningen. 10Avser vildfågel för utsättning, enligt EU klassat som fjäderfä. Ytterligare 63 fall av fågel- influensa H5N1 kunde konstateras på vilda fåglar och ett fall på en vild mink. Källa SVA:s årsredovisning 2007. Djursjukdomar samt samhällskostnader för några sådana sjukdomar *Bekräftade infektioner men vanligen utan kliniska symtom. **Samtliga fall gäller tuberkulos hos elefant eller giraff. Som framgår av tabellen har flera av sjukdomarna aldrig påvisats i . har det förekommit utbrott av 10 olika epi- zootiska sjukdomar. Fyra smittor, aviär influensa H5NI, PRRS, blå- tunga och , påvisades i landet . Tabell 2.2 Antal fall av epizootiska sjukdomar fördelade och sjukdom (djurslag)11 11 Statens jordbruksverks årsredovisningar 2003-2008. Djursjukdomar samt samhällskostnader för några sådana sjukdomar Uppgift om antalet fall avser antal besättningar i vilka berört smitt- ämne har påvisats. Detta behöver dock inte innebära att djuren uppvisat kliniska symtom på sjukdomen. Av tabellen framgår att det endast är två sjukdomar som åter- kommer med viss regelbundenhet, Newcastlesjuka hos fjäderfä och TSE-smittan 98 hos får. Den senare smittan är en form av atypisk scrapie hos får som påvisades i . Den fördes upp på listan över sjukdomar som omfattas av epi- zootilagen . Det första fallet i uppträdde 2003 och där- efter har det förekommit fall . Övriga sjukdomar förekommer mer tillfälligt och endast ett fåtal ger upphov till större utbrott. Blåtunga har påvisats i flera besättningar men inte medfört behov av långtgående åtgärder i form av avlivning och saner- ing. Eftersom blåtunga sprids via vektorer (svidknott), bekämpas den inte genom stamping-out utan genom vaccinering. En översiktlig beskrivning av olika sjukdomar som omnämns i utredningen finns i del A, bilaga 5. Beskrivningar av olika sjukdomar finns också på SVA:s, SMI:s och hemsidor. Beskrivningar av sjukdomar på engelska finns på flera webbplatser, bl.a. på OIE:s hemsida. Epizootiska sjukdomar under 60 år svarade mul- och klövsjuka och mjältbrand för av utbrotten. Efter ett större mul- och klövsjuke- utbrott följde några enstaka fall, det sista 1966. Mjält- brand hade minskat successivt och åren 1956–1957 inträffade i det sista större utbrottet. Nedgången fort- gick . Smittämnet har dock , , påvisats i en besättning i . Som framgår av figur 2.1 har antalet fall av epizootiska sjuk- domsutbrott minskat kraftigt som följdes av en ur epizootisk synvinkel mycket lugn period under 1970- och 1980- talen. Djursjukdomar samt samhällskostnader för några sådana sjukdomar Figur 2.1 Antal fall av epizootisjukdomar varje tioårsperiod 1950-1959 1960-1969 1970-1979 1980-1989 1990-1999 2000-2009 ökade återigen antalet bekräftade fall av epi- zootier. Ökningen var framförallt koncentrerad till de tre . Detta kan delvis sättas i samband med den ökade prov- tagning som genomfördes inför EU-inträde. I förhand- lingarna inför medlemskapet ansökte om tilläggsgarantier för 28 sjukdomar, se vidare del B, kapitel 3. Regelverket om tilläggsgarantier innebär att det ska finnas övervakning som säkerställer att förekomsten av sjukdomen i fråga är så låg att landet kan anses vara fritt från en viss smitta. Den systematiska övervakning som genomfördes för dessa olika sjukdomar innebar att smittade djur upptäcktes. Kontrollen visade på förekomst av IBR och paratuberkulos hos nötkreatur. Båda sjukdomarna ansågs utrotade men upptäcktes 39 besättningar med paratuberkulos vid kontroll av importerade djur eller vid smittspårning och 19 besättningar med IBR. Paratuberkulos omfattades av epizootilagen medan IBR först fördes upp på listan över sjukdomar som omfattas av lagen. Även om man inte beaktar dessa två sjukdomar innebar emellertid ett trendbrott jämfört med innan. Djursjukdomar samt samhällskostnader för några sådana sjukdomar , 2000–2009, har varit lugnare även om sjuk- domsläget inte har kommit tillbaka till läget som – 1990. Att göra en jämförelse baserat på antalet besättningar som har smittats av en epizootisk sjukdom är ett alltför trubbigt instrument för att kunna dra några mer långtgående slutsatser om sjukdomsläget . Mätinstrumenten förbättras liksom diagnostiken och det som observeras som en försämring kan likaväl vara ett uttryck för att tekniken har förbättrats. Nya sjukdomar uppträder också. Förekomst av sjukdomar och smittor i och i andra länder Kunskapsläget om smittor och sjukdomar i och i andra länder grundar sig på rapportering och övervakning av sjukdomar och smittor. Rapportering kan grunda sig på anmälningsplikt för enskilda per- soner, djurägare, veterinärer, läkare, laboratorier eller andra beroende på typ av smitta, produktionsslag och om smittan avser människor eller djur. Övervakning kan vara återkommande eller tillfällig. Krav på rapportering finns från OIE, EU och nationella myndigheter. Utred- ningen vill understryka att jämförelser om antalet fall av sjukdomar mellan olika länder får göras med försiktighet. Huruvida en sjuk- dom förekommer eller inte i ett land är en säkrare jämförelse även om skillnader kan finnas beroende på om sjukdomen är anmäl- ningspliktig eller inte, alternativt om den övervakas eller inte. Jäm- förelser mellan länderna inom EU av de sjukdomar som omfattas av EU:s bekämpningsdirektiv och OIE:s sjukdomslista borde dock kunna ge en acceptabel jämförbarhet. I tabellen nedan redovisas senaste förekomst av sjukdomar som omfattas av direkta bekämpningsåtgärder i samtliga medlemsländer och andra sjukdomar som kan omfattas av särskilda EU-regler, exempelvis tilläggsgarantier. SOU 2010:106 Djursjukdomar samt samhällskostnader för några sådana sjukdomar Senaste förekomst av några av de sjukdomar som rapporteras till OIE12 (t.o.m. ) Swine Vesic D. *Bekräftade infektioner men utan kliniska symtom. **Fall i karantän. Utan att dra alltför långtgående slutsatser från sammanställningen visar tabellen att de tre nordiska länderna har en förhållandevis god situation. Exempelvis har och vardera rap- porterat förekomst av två sjukdomar, en, medan Tysk- land redovisat fyra och tre sjukdomar. Flera av länderna tycks också framgångsrikt ha bekämpat den allvarliga sjukdomen mul- och klövsjuka som bara förekommit i och av de sju länderna i tabellen. Det finns saknas samlad statistik över utvecklingen av antalet utbrott av djursjukdomar inom EU. Kommissionen har dock tagit fram uppgifter om hur antalet utbrott av klassisk svinpest och antalet fall av rabies bland vilda respektive tama djur utvecklats beträffande klassisk svinpest och för rabies. Utredningen har kompletterat med uppgifter från EFSA för fall av rabies . Redovisningen visar att som antalet medlemsländer har fyrdubblats uppgår antalet fall av utbrott av klassisk 12 Uppgifterna kommer från OIE:s databas (World Animal Health Information Database). Djursjukdomar samt samhällskostnader för några sådana sjukdomar svinpest för samtliga medlemsländer –2006 till av antalet fall för de dåvarande sex medlemsländerna . Tabell 2.4 Antalet utbrott av klassisk svinpest inom EU åren 1960-200613 1960-1969 (EU-6) 2000-2006 (EU-25) Ett förbättrat sjukdomsläge kännetecknar utvecklingen i de flesta väst- liga industriländer. Exempelvis har i inte ett enda fall av klassisk svinpest registrerats . Antalet fall av rabies inom EU åren 1990-200815 rapporterade 10 nya länder om sitt sjukdomsläge till EU. Det redovisade antalet fall av rabies steg därför markant . De åtgärder mot rabies som vidtagits i dessa 10 länder har snabbt gett goda resultat. En närmare redovisning av förekomst av rabies i de 10 nya medlemsländerna visar på en kraftig minsk- ning. 13Föredrag av A.Laddomada vid Generaldirektoratet för hälsa och konsumentskydd i . 142007 Animal Health report, Agriculture information Bulletin no. 15Se not 13. SOU 2010:106 Djursjukdomar samt samhällskostnader för några sådana sjukdomar Antal fall av rabies i de 10 nya medlemsländerna 2004-200816 * nötkreatur, svin, häst, får och get. 2007 redovisar EFSA positiva fall uttryckt i procent av redovisad provtagning (i tabellen har omräkning gjorts till antal). Även om statistiken sannolikt är behäftad med mätproblem och har förändrats samt enbart avser två sjukdomar är trenden tydlig. Djurhälsoläget förbättras successivt, liksom det har gjort i , och det har varit möjligt trots att antalet medlemsländer har fyrdubblats och fördubblats. Detta visar att det i alla EU-länder finns en ambition och förmåga att för- bättra djurhälsoläget. Jämfört med många EU-länder har utveck- lingen i legat före, t.ex. har inget fall av klassisk svinpest konstaterats i landet , men skillnaderna mellan och övriga EU inom djurhälsoområdet minskar. Det finns ett stort antal zoonoser, dvs. smittämnen som har den egen- skapen att de kan spridas mellan djur och människor. Zoonoser orsakas av skilda typer av smittämnen som virus, bakterier, svampar och parasiter. Överföringen av smittämnen från djur till människor kan ske på olika sätt. Zoonoser sprids i vårt land oftast via livs- medel, t.ex. EHEC, campylobakter och salmonella, och kan leda till mer eller mindre allvarligt sjukdomstillstånd hos människor. Över- föring genom direkt kontakt med smittbärande djur och indirekt genom t.ex. insektsbett förekommer också. Flera zoonoser orsakar inget sjukdomstillstånd hos djuren utan de är endast bärare av smittan. Av de sjukdomar som omfattas av epizootilagen är nio zoonoser (virala encefaliter, TSE-sjukdomen BSE, tuberkulos, rabies, mjält- 16 , , , , , , , , och Djursjukdomar samt samhällskostnader för några sådana sjukdomar brand, aviär influensa, Rift Valley Fever, brucellos och filovirus). Därutöver har det förekommit några fall där Aujeszkys sjukdom har smittat människor17. Fall av dessa sjukdomar bland människor i är, med undantag av tuberkulos, ovanligt. Andra zoonoser har större betydelse för människors hälsa. Tre zoonoser har varit de mest uppmärksammade nämligen,salmonella, campylobakter och EHEC/VTEC. upp- märksammas också de fästingburna sjukdomarna TBE och borelia. I tabellen redovisas uppgifter om förekomst hos djur för några av dessa zoonoser. I tabellen finns också tularemi (harpest) en bakt- eriesmitta som främst förekommer i och som medför att flera hundra personer måste uppsöka sjukvården. har även Q-feber uppmärksammats i . Det före- kommer också oro för echinococcer (dvärgbandmask). Förekomst av några zoonoser bland djur i år 200818 Smittan förekom i av de omgångar av fjäderfän som lämnades till slakt Avser fjäderfä, nöt- ~3 % på individnivå (träckprover) Vad gäller Q-feber genomförde SVA 2008 en studie som visade att av prover från tankmjölk var positiva för anti- kroppar mot bakterien, Coxiella burnetii, som orsakar sjukdomen. Undersökningen visade också på stora regionala skillnader, med högst förekomst på och . I en uppföljande studie 17SMI sjukdomsinformation på www.smittskyddsinstitutet 18Surveillance and control programs 2008, SVA, s. 35 (EHEC), s. 48 (campylobakter), s. 14f (salmonella), s. 67 (tularemi). Djursjukdomar samt samhällskostnader för några sådana sjukdomar kunde konstateras att besättningar som är antikroppspositiva med förhållandevis stor sannolikhet också är positiva för smittämnet19 . Antalet fall av zoonoser hos människor är i stor utsträckning beroende av faktorer som klimat och växtzoner, hygien, animalie- produktionens inriktning och industriell utveckling, kostvanor, inter- nationell handel och turism. riktades uppmärksamheten mot Q-feber som orsakade 1 011 sjukdomsfall bland människor i . Bakterien som orsakar Q-feber finns också i . I en studie i påvisades antikroppar mot Q-feber hos några olika yrkesgrupper. Hos personer som i sin yrkesutövning normalt hade kontakt med djur kunde man påvisa en högre andel anti- kroppar mot bakterien än i en kontrollgrupp. Smittämnet är zoo- notiskt men i de få fall som sjukvården har konstaterat att någon insjuknat i Q-feber, har i stort sett samtliga smittats utomlands. Det finns sannolikt ett mörkertal eftersom symptombilden kan vara otydlig och svår att skilja från andra sjukdomar, t.ex. influensa. Det saknas säkra uppgifter om antalet personer som smittats av zoonoser i olika länder. Detta beror bl.a. att sjukdomar rapporteras på olika sätt i olika länder. Oaktat detta rapporterar länder till OIE och ECDC om zoonoser i befolkningen. Antalet fall av en sjuk- dom ställs normalt i relation till befolkningens storlek och uttrycks som incidens, antal fall per visst antal personer, normalt 100 000. I tabellen nedan görs en jämförelse mellan , , , och för olika zoonoser . Tabellen innehåller också uppgifter om förekomst per 100 000 innevånare. 19 Sjukdomsrapportering , SVA, s. 17 f. Djursjukdomar samt samhällskostnader för några sådana sjukdomar Tabell 2.8 Rapporterade fall av människor smittade av vissa zoonoser samt uppgift om förekomst av zoonoserna per 100 000 invånare20 * Rapporteringen avser både E. granulosus och E. multilocularis. Med markeringen – avses att det inte finns något övervakningssystem för smittan. Det finns stora skillnader i den internationella rapporteringen som redovisas i olika forum. Internationella jämförelser av salmonella är t.ex. inte helt tydliga och måste göras med en viss försiktighet.