sou · GYB315 · 2011-01-01 00:00:00 — Det är givetvis av central betydelse att det brottsförebyggande arbetet tar sin utgångspunkt i barns och ungas behov och förutsättningar och att deras intressen och synpunkter beaktas. 6.1Tidiga, tydliga och samordnade insatser Bedömning: För att samhället ska lyckas minska nyrekryte- ringen till kriminella grupperingar krävs tidiga, tydliga och samordnade insatser mot ungas brottslighet och beteenden som innebär en risk för brottslighet. Det har under utredningens arbete återkommande konstaterats att tidiga, tydliga och samordnade insatser är grundförutsättningar för att samhället ska lyckas minska nyrekryteringen till kriminella nätverk. Det har däremot inte framkommit några entydiga önskemål om att straffmyndighetsåldern bör sänkas från nuvarande . Synpunkter vad gäller tidsfrister vid ungdomsärenden och vem som bör leda förundersökningar i sådana ärenden, har dock kommit upp i samtal med företrädare för polis och åklagare. I likhet med vad Riksrevisionen1 konstaterat i en rapport har många påtalat att handläggningstiderna i ungdomsärenden är alltför långa. redovisade åtgärdsplan för riktade insatser mot ungdoms- brott. I rapporten konstateras att förundersökningsledning och samverkansinsatser ska tillmätas ett större värde än vad som har gjorts. Det innebär bl.a. att åklagare ska ge polisen utredningsdirektiv och fortlöpande följa utredningsarbetet. En aktiv förundersökningsledning innefattar uppgiften att svara för att skyndsamhetskravet och frister som gäller i ungdomsärenden följs. Utredningen vill i detta sammanhang lyfta fram frågan om hur samhället på bästa sätt bör hantera unga lagöverträdare. Av stor vikt är att utredningar av ungas brottslighet sker så nära den unges 1 Hantering av unga lagöverträdare – en utdragen process RiR 2009:12. Överväganden och förslag – nyrekrytering hemort som möjligt och att centrala personer i den unges nätverk involveras. Det juridiska system som träder in när straffmyndiga personer misstänks för brott är inte alltid ändamålsenligt för att uppnå en snabb och tydlig reaktion. Den absoluta åtalsplikten kan vara en bidragande faktor till att rättsväsendets handläggningstider blir långa. Ett system med en relativ åtalsplikt och större möjligheter till s.k. diskretionära beslut, exempelvis rapport- eftergift och förundersökningsbegränsning, i kombination med de förslag som lämnas i detta betänkande, skulle medföra att insatser för unga lagöverträdare blir tydligare och mer lokalt förankrade. Det får emellertid anses lika utanför utredningens uppdrag att föreslå ändringar av den straffprocessuella ordningen. Utredningen har fått höra att det behövs ett forum där åtgärder mot ungdomsbrottsligheten kan samordnas. Särskilt mot bakgrund av att de satsningar som görs mot den organise- rade brottsligheten kan leda till att de kriminella grupperingarna intensifierar sina rekryteringsförsök, är det viktigt att arbetet mot nyrekryteringen samordnas för att få bästa effekt. I arbetet mot ungas brottslighet i allmänhet och insatserna för att minska nyrekryteringen till kriminella grupperingar i synnerhet, krävs uthållighet och en samverkansform där man arbetar lång- siktigt och strukturerat. Dessutom har framförts att det behövs reguljära former där socialtjänst, skola och polis kan samordna sina insatser. Dessa myndigheter behöver även möta det övriga samhället, såsom fritidsgårdar, näringsliv och organisationer, för att planera gemensamma åtgärder. Traditionella och landsomfattande organisationer som idrottsrörelsen, trossamfund och ungdoms- föreningar är exempel på organisationer vars resurser skulle kunna tas tillvara mycket bättre i arbetet mot rekrytering till kriminella nätverk. 6.2Samordnade insatser mot nyrekrytering Förslag: Sociala insatsgrupper med socialtjänst, polis och skola bildas på lokal nivå. ska ha huvudansvaret för dessa insatsgrupper. I de sociala insatsgrupperna ska åtgärder mot nyrekrytering till kriminella nätverk koordineras på individnivå. Överväganden och förslag – nyrekrytering Vid behov ska även representanter från Statens institutions- styrelse (SiS), Kriminalvården, missbruksvården och psykiatrin kopplas till insatsgruppernas arbete. Även ideella organisationer och näringslivet ska kunna bidra till verksamheten. Det finns ett klart behov av att stärka samverkan kring unga som riskerar att dras in i kriminella nätverk. Samhällets insatser beträffande dessa ungdomar måste koordineras och följas upp. Huvudansvaret för arbetet måste även fortsättningsvis vila på i den kommun där den unge bor. står det klart att det är polisen, men också personal inom skolan, som först får kännedom om unga som riskerar att rekryteras till kriminella nätverk. Därför är polis och skola viktiga att ha med tidigt i arbetet mot nyrekryteringen. Unga som har äldre syskon som är kriminellt belastade bör särskilt uppmärksam- mas av de sociala insatsgrupperna. Många ungdomar som riskerar att dras in i allvarligare kriminalitet har problem med missbruk av beroendeframkallande medel. Ofta finns även en bakomliggande psykisk problematik som bidragit till att man befinner sig i en risksituation. Utöver socialtjänst, skola och polis måste därför en myndighetsöver- skridande samverkan vid behov kunna breddas till att omfatta både missbruksvård och psykiatri. Även Kriminalvården respektive (SiS) är viktiga samarbetsparter om den unge är klient hos dessa myndigheter. Förutom myndigheter har även ideella organisationer och det lokala näringslivet resurser som kan mobiliseras för att hjälpa unga som riskerar att dras in i kriminella nätverk. Det är utredningens uppfattning att det behövs en lokal samarbetsform där insatser för unga i risksituationer kan koordineras på individnivå. Därför föreslås att det bildas sociala insatsgrupper där hjälp och stöd från ovannämnda myndigheter m.fl. kan samordnas under ledning av . Det är även av största vikt att den unge, dennes föräldrar och eventuellt andra anhöriga görs delaktiga i detta arbete. Syftet med insatsgrupperna ska vara att motverka nyrekrytering till kriminella nätverk. Framför allt ska detta ske genom att underlätta för den unge och hans föräldrar under den ofta turbulenta tonårsperioden. Målgruppen är i huvudsak unga . Som redovisas i kapitel 9 kan de sociala insatsgrupperna i vissa fall även komma att användas i Överväganden och förslag – nyrekrytering arbetet för att underlätta för personer som är motiverade att lämna kriminella grupperingar.2 En social insatsgrupp bör finnas i varje kommun. I socialt utsatta områden eller stora kommuner kan det behövas flera sociala insatsgrupper. De sociala insatsgrupperna ska inte ersätta de åtgärder som görs för den absoluta majoriteten av unga lagöverträdare. Insatsgrupperna ska särskilt fokusera sitt arbete på den begränsade grupp av unga som riskerar att dras in i kriminella nätverk. Enligt utredningens uppskattning handlar det om ca 5 000 personer , varav 1 200 i , 600 i och 400 i Stormalmö.3 De samverkande myndigheterna ska vardera utse en kontakt- person som ska ingå i insatsgrupperna. I det följande redovisas närmare strukturen för och verksamheten i de sociala insats- grupperna. I figuren nedan ges en sammanfattande beskrivning av en social insatsgrupp. 2De sociala insatsgrupperna kan även fånga upp hot och trakasserier från personer med kopplingar till kriminella grupperingar mot socialsekreterare, andra myndighetspersoner eller företagare och enskilda. Som redovisades i avsnitt 5.4 har den myndighetsgemensamma satsning mot gängbrottsligheten som görs i () också i uppgift att ge stöd till brottsoffer och vittnen. 3För storstadsområdena innebär det i genomsnitt 45 unga per kommun. Överväganden och förslag – nyrekrytering Figur 6.1 Social insatsgrupp Samverkan kommun, polis m.fl. Ingripanden PL 12 § Ideella organisationer Idrottsföreningar Näringsliv - livsstilshus X-Cons/Passus Överväganden och förslag – nyrekrytering 6.2.2Den strategiska nivån för de sociala insatsgrupperna Förslag: Befintlig chefssamverkan ska i möjligaste mån användas för att besluta omfattningen och inriktningen av de sociala insatsgruppernas verksamhet. Den strategiska nivån ska också följa upp arbetet i insatsgrupperna. Vid utredningens möten med olika experter har de flesta påtalat behovet av ett särskilt forum som arbetar mot nyrekrytering till kriminella nätverk. har personer som arbetar inom social- tjänsten, skolan och polisen framfört att de redan samverkar, på ett övergripande plan, i brottsförebyggande frågor. Många har uttryckt att de inte är i behov av ytterligare en strategisk samverkansgrupp utan snarare av att samverkan ska fyllas med konkret innehåll. En utgångspunkt vid genomförandet av förslaget med sociala insats- grupper är därför att så långt som möjligt utnyttja redan befintliga samverkansstrukturer i stället för att uppfinna nya. Handlingsplanen Samverkan Polis och kommun En redan befintlig samverkansstruktur beskrivs i handlingsplanen Samverkan Polis och kommun, som överlämnade till i januari 2008.4 Handlingsplanen innehåller dels förslag till hur polisen ska effektivisera samverkan med landets kommuner, dels förslag till konkreta åtgärder för att skapa en effektiv och lokalt förankrad polisverksamhet. Enligt handlingsplanen ska en överenskommelse om samverkan mellan polis och kommun tecknas på strategisk nivå av länspolismästaren och kommunstyrelsens ordförande eller representanter som utsetts att företräda polis- respektive kommunledning. I de tre storstads- myndigheterna kan andra nivåer förekomma. Vidare kan en överenskommelse med grupper av små glesbygdskommuner och en polismyndighet vara att föredra. I överenskommelsen förbinder sig båda parter skriftligen att i samverkan, utifrån sina samhällsuppdrag, arbeta brottsförebygg- 4 Handlingsplan Samverkan Polis och kommun – för en lokalt förankrad polisverksamhet i hela landet, , dnr PoA-480-5788/06. Överväganden och förslag – nyrekrytering ande mot ett eller flera problemområden. Den strategiska överens- kommelsen ligger sedan till grund för det fortsatta operativa brottsförebyggande arbetet i lokala brottsförebyggande råd eller motsvarande samverkansformer som finns i kommunen. Utgångspunkten för en fungerande samverkan är att polisen och kommunen kan enas kring en gemensam uppfattning om vilka problem som finns lokalt. För att skapa en sådan gemensam lägesbild behöver polisen och kommunen beskriva sin uppfattning om det rådande läget utifrån det faktaunderlag som var och en av parterna förfogar över. Den gemensamma lägesbilden utgör grunden för att i en gemensam överenskommelse kunna prioritera inom vilka områden samverkan ska ske samt vilka åtaganden var och en ska göra i detta arbete. , Kommuner och Landsting och har inlett ett samarbete för att omsätta handlingsplanen Samverkan Polis och kommun till praktisk verksamhet. har enligt uppgift ca 150 samarbetsavtal slutits mellan polisen och kommunerna. En annan samarbetsstruktur är modellen med samhällsråd, som finns beskriven i promemorian Nationell mobilisering mot den grova organiserade brottsligheten – överväganden och förslag (Ds 2008:38). Till skillnad från handlingsplanen Samverkan Polis och kommun har samhällsråden i första hand till uppgift att arbeta mot den grova organiserade brottsligheten. En annan skillnad är att samhällsråden ska ha en sammansättning som speglar att de är forum för ett brett samhällsengagemang. I samhällsråden kan därför utöver polis och kommun även fasta eller adjungerade representanter från bl.a. , , , , , , , , näringslivet och arbetstagar- föreningar finnas. Flera polismyndigheter har startad samhällsråd, t.ex. i och . Överväganden och förslag – nyrekrytering Handlingsplanen Samverkan Polis och kommun har fått ett stort genomslag. Därför kan den överenskommelse på strategisk nivå som tecknas mellan polis och kommun enligt handlingsplanen även avse beslut om att bilda sociala insatsgrupper. I avtalet kan parterna också bestämma omfattningen av insats- gruppernas arbete. Enligt utredningen bör den strategiska sam- verkan mellan polis och kommun utvecklas, i linje med förslaget om samhällsråd, så att fler parter omfattas än enbart polis och kommun. Ett exempel på en sådan bredare strategisk samverkan är de s.k. chefssamråden i (se avsnitt 5.1). När väl en social insatsgrupp bildats blir en central uppgift för den strategiska nivån att följa upp verksamheten. 6.2.3Den operativa verksamheten i de sociala insatsgrupperna Förslag: De sociala insatsgrupperna ska arbeta med unga som riskerar att rekryteras till kriminella nätverk. För dessa personer ska individuella handlingsplaner upprättas. Insatsgrupperna ska även ha möjlighet att initiera generella åtgärder för att motverka att kriminella nätverk etableras. Vidare ska insatsgruppernas verksamhet redovisas till den strategiska nivån. De möten och hearingar som utredningen hållit har visat på ett påtagligt behov av att kunna arbeta med gemensamma individuella insatser för unga som riskerar att dras in i kriminella nätverk. Sam- verkan fungerar inte tillfredsställande och bristerna kan leda till att myndigheterna missar unga personer som riskerar att dras in i allvarligare brottslighet. Denna slutsats får också stöd av den redovisade promemorian Effektivare insatser mot ungdoms- brottslighet (se avsnitt 1.3). I promemorian konstateras att det finns få goda exempel på samverkan som syftar till att tidigt identifiera den förhållandevis lilla andel unga som löper risk att utveckla en vanekriminell livsstil. Det finns sammanfattningsvis ett uppenbart Överväganden och förslag – nyrekrytering behov av att samplanera individuella och långsiktigt uthålliga insatser. En central uppgift för de sociala insatsgrupperna blir att kartlägga och identifiera de ungdomar som mera är på väg in i gängkriminalitet och försöka stärka deras s.k. skydds- faktorer. För att ett sådant kartläggningsarbete ska kunna utföras föreslås dels en lättnad av socialtjänstsekretessen i förhållande till polisen (se vidare avsnitt 6.5), dels att en särskild riskbedömnings- manual utarbetas (se vidare avsnitt 6.6). Det nu beskrivna arbetet med individrelaterade insatser bör av sekretesskäl föras av och polisen. Men det är viktigt att skolan där den unge går involveras i arbetet. Insatsgruppen får i det enskilda fallet pröva om ytterligare myndigheter bör engageras. Som angetts tidigare lär ett nära samarbete med Kriminalvården, (SiS), missbruksvården och psykiatrin i vissa fall vara behövlig. Detta samarbete får ske inom de ramar som sekretessbestämmelserna sätter. I arbetet med att stärka ungdomars skyddsfaktorer är frivillig- organisationer och näringslivet mycket viktiga. Som exempel kan idrotts- och musikföreningar hjälpa till med att engagera den unge i fritidsaktiviteter. Företagare kan bidra med mentorskap på vägen mot yrkeslivet och erbjuda arbete eller praktikplatser. Individuella handlingsplaner, m.m. Samverkansparterna ska som tidigare nämnts representeras av kontaktpersoner som knyts till de sociala insatsgrupperna. Dessa kontaktpersonerna kan vara första linjens chefer på operativ nivå eller annars ha mandat att fatta beslut om faktiska insatser. Dessa kontaktpersoner bör träffas regelbundet, åtminstone en gång . Vid mötena ska individuella handlingsplaner utarbetas med tydliga mål om vad som behöver göras för att den unge ska upphöra med brott. Den unge och hans föräldrar ska delta vid utformningen av handlingsplanen. I planen ska anges vilka åtgärder som ska vidtas och av vem. Det bör givetvis följas upp att de planerade åtgärderna utförs och att planen justeras och utvecklas . En återkommande uppföljning ska göras för varje aktuell person. Överväganden och förslag – nyrekrytering ska som tidigare nämnts ha ett huvudansvar för de sociala insatsgrupperna. Detta innefattar även att utse en social- sekreterare som får fungera som lots för den unge. Lotsfunktionen innebär bl.a. att vara ett stöd för den unge och verka för att de beslutade åtgärderna i den individuella handlingsplanen genomförs. Det har framkommit att många unga vill ha kontakt med en vuxen som de känner förtroende för och som de kan prata med om olika problem och funderingar. För unga som riskerar att dras in i allvarligare kriminalitet kan det antas att behovet av en fungerande vuxenkontakt är särskilt stor. Ofta kan lotsen fylla denna roll. I annat fall kan det bli aktuellt att även förordna en särskild stödperson för den unge enligt socialtjänstlagen (2001:453).5 En sådan stödperson behöver inte vara en socialtjänsteman utan kan lika väl komma från exempelvis polisen, skolan, kyrkan, en ideell organisation som exempelvis Unga eller , ett företag eller en idrottsförening. De sociala insatsgrupperna ska även kunna utföra arbete på en mer allmän nivå där utbyte av uppgifter om enskilda personer inte behövs. Det kan exempelvis handla om arbete mot rekrytering till kriminella nätverk eller gäng vid en viss skola eller fritidsgård. Ett sådant allmänt hållet arbete kan föras utan hinder av sekretess. Kommunen kan t.ex. genomföra riktade informationsinsatser i sina skolor och då mot både elever och deras föräldrar. En sådan informationsinsats kan med fördel samplaneras med polisen och organisationer som jobbar med kriminellt belastade ungdomar, t.ex. Unga , X-Cons och eller liknande verksamheter. Som exempel kan information behöva spridas om kriminella grupperingar, hur de rekryterar, vilken typ av brottslighet de ligger bakom och vad denna brottslighet får för följder. Även det ofta miserabla liv som medlemmarna i grupperingarna hamnar i är viktigt att tala om. Ofta poängteras vikten av att arbeta mot s.k. kriminella före- bilder, dvs. det fåtalet medlemmar i kriminella grupperingar som får 5 Det som avses är bestämmelserna om kontaktperson eller särskilt kvalificerad kontakt- person enligt 3 kap. 6 § tredje och fjärde stycket socialtjänstlagen. Överväganden och förslag – nyrekrytering ett reellt utbyte av verksamheten och som rör sig med mycket kontanter, fina klockor, dyra bilar m.m. Dessa personer har ofta stora skulder som är lämnade för indrivning. I arbetet med att komma åt de kriminella tillgångarna kan , och bidra med insatser i form av exempelvis utmätningar och skatterevisioner. Polisen har vad gäller dessa s.k. kriminella förebilder en självklar roll att spela, exempelvis genom att ha dessa personer under uppsikt. Ett sådant samlat och ökat tryck mot de s.k. kriminella förebilderna kan ha en avhållande effekt på den som överväger att ge sig in i ett kriminellt nätverk. För att polisen ska kunna inrikta sitt arbete mot unga som riskerar att rekryteras till kriminella grupperingar föreslås därför en ändring i polislagen (se vidare avsnitt 6.7). För att arbetet i de sociala insatsgrupperna ska kunna utvecklas positivt är det viktigt att det dels finns tillgång till professionell handledning och stöd, dels att ett kontinuerligt kunskapsutbyte mellan insatsgrupperna kan ske. Utredningen föreslår nedan att , i samverkan med andra centrala myndig- heter, får i uppdrag att stödja genomförandet av förslaget om sociala insatsgrupper. Detta bör leda till att goda exempel sprids och att en enhetlighet i arbetet uppnås. Det är av stor betydelse att den strategiska nivån, som består av höga chefer, kontinuerligt följer upp resultaten av de sociala insats- gruppernas arbete. De sociala insatsgrupperna ska därför i vart fall redovisa sitt arbete till den strategiska nivån. Lika viktigt är det att arbetet i insatsgrupperna kontinuerligt följs upp och utvärderas av kontaktpersonerna själva. Den övergripande målsätt- ningen är att unga som blir aktuella vid en social insatsgrupp ska komma på rätt köl. Hur detta ska ske ser sannolikt olika ut för olika personer. I de fall den unge återfaller eller fortsätter in i allvarlig brottslighet bör den sociala insatsgruppen ha någon form av för att utreda vad som gått fel. Överväganden och förslag – nyrekrytering Utvecklingen av de sociala insatsgrupperna ser utredningen att de sociala insatsgruppernas verksamhet kan breddas ytterligare. Ett tänkbart utvecklingsområde är att insatsgrupperna blir lokala forum där åklagare som ska meddela en ung gärningsman åtalsunderlåtelse kan kalla den unge och dennes föräldrar tillsammans med polisen och till ett s.k. orossamtal. Vidare kan unga som dömts för brott kallas till insats- gruppen för att där gå igenom vad domen innebär. Avslutningsvis kan även kommunernas medlingsverksamhet för unga lagöverträd- are med fördel förläggas till en social insatsgrupp. Utgångspunkten är emellertid att de sociala insatsgrupperna inledningsvis ska fokusera verksamheten på unga som riskerar att rekryteras till kriminella grupperingar. 6.2.4Arbetet i en social insatsgrupp – ett exempel Nedan ges en närmare beskrivning av hur verksamheten i en social insatsgrupp skulle kunna se ut. , som är , bor i en förort tillsammans med sin mamma och två äldre bröder. De äldre bröderna har tillbaka varit brottsaktiva och båda är med i en kriminell gruppering på orten. Familjens sociala situation, som emellanåt är mycket besvärlig, är känd av . Enskilda punktinsatser har genomförts, dock utan långvarigt resultat. prövade alkohol redan som 11-åring. började han även använda hasch. Det var hans bröder som ordnade fram droger. I början klarade av skolan och mamman märkte inte av hans missbruk, men i årskurs 7 förändrades situationen påtagligt. började skolka och han hade stora samarbets- svårigheter, både med lärare och klasskamrater. sålde hasch till kamrater i skolan men ganska snabbt fick han skulder till sina bröder och deras kompisar. skulder ledde till att han ofta var hotad och ibland inblandad i våldssituationer på skolan. I ett underrättelse- uppslag från en kontaktpolis i skolan framkom bl.a. att allt oftare umgicks med äldre kriminella i området. Det fanns även tips om att varit delaktig i personrån. Inför ett möte i den sociala insatsgruppen får närpolischefen och skolans kontaktperson i uppdrag att sammanställa den information man har om situation. Vid mötet konstaterar att fokus och tidigare insatser har legat på bröder, vilket har medfört att han har kommit i skymundan. I skolan har situationen Överväganden och förslag – nyrekrytering varit mycket stökig och rektorn har övervägt att polisanmäla bl.a. för olaga hot. Mot bakgrund av relationer och sociala nätverk gör polisen och de övriga kontakt- personerna i den sociala insatsgruppen bedömningen att han löper stor risk att rekryteras till den kriminella grupperingen på orten. Vid mötet beslutas att den sociala insatsgruppen omgående ska kalla till ett möte med och hans mamma samt en lärare som har förtroende för. En individuell handlingsplan ska tas fram tillsammans med mamman och . Mamman kommer bl.a. att erbjudas föräldrastöd. Skolan får i uppgift att följa upp frånvaro och man kommer även att utse en lots åt honom samt diskutera förslag till fritidsaktiviteter och någon lämplig stödperson . Polis- kontoret i området kommer att informeras om handlingsplanen. Förslag: får i uppdrag att verka för att sociala insatsgrupper bildas i enlighet med utredningens förslag. Uppdraget ska utföras i nära samverkan med och Kommuner och Landsting. Brå ska även samråda med andra myndigheter som berörs av uppdraget. Samverkan mellan socialtjänst, skola och polis har en förhållandevis lång tradition i . Formerna för detta samarbete ser, av förklarliga skäl, olika ut i landet. Mot bakgrund av vad som redovisats ovan anser utredningen att ambitionsnivån för detta samarbete bör höjas. Genom att inrätta sociala insatsgrupper, särskilt i kommuner där förekomsten av kriminella grupperingar är mer påtaglig, får arbetet en tydlig och mer operativ fokusering. Brå har redan i uppdrag av regeringen att medverka till att arbetet på lokal nivå mot den grova organiserade brottsligheten mobiliseras runt om i landet (se bilaga 2). Brå fullgör detta uppdrag bl.a. genom att delta i arbetet med att omsätta handlingsplanen Samverkan Polis och kommun till praktisk verksamhet.