sou · GZB351 · 2011-06-13 00:00:00 — Ett sådant verktyg kan även underlätta för olika professioner som arbetar med familjeekono- miska frågor, t.ex. handläggare på , kommunala budget- och skuldrådgivare, samtalsledare inom den kommunala familjerätten eller privatekonomer för att åskådliggöra för föräld- rarna hur de kan fördela försörjningsansvaret för barnet mellan sig. För att underlätta åtkomst för alla berörda bör därför ett sådant verktyg vara webbaserat, och med fördel kunna kopplas till den föräldraportal som utredningen anser bör etableras. Så vitt utredningen känner till finns det inget offentligt budget- stöd eller hjälpmedel som är anpassat för föräldrar i olika typer av hushåll. har i och för sig olika budgetverktyg och publikationer för både enskilda individer och kommunernas budget- och skuldrådgivare, men inget av dem tar sikte på olika typer av föräldrahushåll.165 Utredningens undersökningar ger anledning att anta att sär- levande föräldrar skulle kunna vara hjälpta av ett administrativt verktyg där olika intäkter och kostnader som rör barnet, såsom barnbidrag, studiebidrag, underhållsbidrag eller underhållsstöd, vård- bidrag, kostnader för förskola samt andra kostnader för att täcka barnets behov, kan åskådliggöras för föräldrarna på ett samlat sätt. Ett sådant verktyg – en barnbudget – skulle helt enkelt kunna bidra till att synliggöra barnets behov och kostnader samt vilka ekono- miska medel som finns eller behövs för att täcka barnets behov. En barnbudget skulle kunna vara ett hjälpmedel för föräldrar att sam- arbeta och samtala om frågor som rör barnets ekonomi. Utred- ningen anser dock inte att en barnbudget bör hantera insättning och uttag av faktiska ekonomiska medel. Barnbudgeten kan fram- för allt tjäna som underlag för diskussion, och eventuella överens- kommelser mellan föräldrarna, om fördelning av försörjningsansvar för barnet vid exempelvis samarbetssamtal eller vid eventuellt fram- 165 Även från bankväsendets sida ges i vissa fall information till föräldrar. Exempelvis gör hos beräkningar för olika typer av hushåll. För särlevandehushållen finns emellertid ingen specifik information eller budgethjälp. Förslag till åtgärder för förbättrat föräldrasamarbete i ekonomiska och andra frågor . tida besök hos för råd och stöd i upprättande av avtal om underhållsbidrag (se närmare härom i avsnitt 13.4.1). Det är dock nödvändigt att såväl behovet av en barnbudget som dess struktur, innehåll och funktion undersöks och konkretiseras närmare. Vilka poster som ska ingå i budgeten, vilka som ska ha tillgång till den, vilka funktioner som ska vara kopplade till den, är frågor som behöver utredas närmare. De aktörer som närmast har förutsättningar för att utveckla och realisera ett barnbudgetsystem är och . Utredningen anser därför att får i uppdrag att, i samråd med För- säkringskassan, pröva behovet av ett administrativt barnbudget- verktyg, och om behov bedöms föreligga, utveckla ett webbaserat verktyg för att åskådliggöra ekonomiska frågor rörande barnet. Del III Vissa statistikfrågor 13.11Brister i den officiella statistiken då barn bor växelvis Utredningens bedömning: Statistiken bör på ett bättre sätt än återspegla hushållens faktiska sammansättning. I den offici- ella statistiken framgår inte hushållens faktiska sammansättning då barn bor växelvis hos föräldrarna. Uppgifter om barns växel- visa boende bör därför framgå av såväl den officiella statistiken som annan statistik där det kan anses relevant. Hushållens fak- tiska sammansättning bör även framgå av den nya folk- och bostadsräkningen. Vid presentation av hushållens ekonomiska situation, t.ex. avseende både inkomster och utgifter, bör hus- håll med barn som bor växelvis kunna särredovisas. I statistiken bör man i så hög grad som möjligt använda en enhetlig defini- tion av växelvis boende. Utredningen kan konstatera att det har blivit allt mer vanligt att barn till särlevande föräldrar bor växelvis hos dem båda.166 I en enkätundersökning som () har genom- fört bland särlevande föräldrar uppges att av barnen år 166 I vägledning (2001:9) Underhållsstöd anges att umgänge färre än () inte anses vara växelvis boende och om vistelsen är mellan kan det eventuellt röra sig om växelvis boende (s. 33). SOU 2011:51 Förslag till åtgärder för förbättrat föräldrasamarbete i ekonomiska och andra frågor . 2010 bor halva tiden hos vardera föräldern.167 Även Försäk- ringskassan har i en enkätundersökning frågat föräldrar om barns boende.168 I den undersökningen har använt en vidare definition av växelvis boende än SCB. frågade föräldrarna om barnen bor ungefär lika mycket hos båda föräldrarna. svarade att så var fallet. I SCB:s undersökningar om levnadsförhållanden (s.k. ULF-undersökningar) har andelen barn som bor växelvis varierat . ULF- undersökningarna baseras dock på ett betydligt mindre urval av föräldrar än vad undersökningen Jämställt föräldraskap och Försäk- ringskassans undersökning gör. Detta torde innebära att ULF- undersökningen i detta avseende är statistiskt mer osäker. Utvecklingen av barns växelvisa boende har varit kraftig. I undersökningar /93 var andelen växelvis boende barn , jämfört år 2010.169 I den officiella statistiken finns inga uppgifter om barn som delar sitt boende mellan särlevande föräldrar. ska en ny folk- och bostadsräkning genomföras med hjälp av det nya lägenhets- registret. Med tanke på att den ska återspegla befolkningens fak- tiska boende bör den enligt utredningen också samla in uppgifter om barns växelvisa boende. I annat fall måste sådan statistik erhål- las genom andra undersökningar. 13.12 Mätproblem då barn bor växelvis Utredningens förslag: får i uppdrag att utveckla en mätmetod som tar hänsyn till barns växelvisa bo- ende. Mätningarna bör göras och ingå som en naturlig del i den officiella statistiken. Utredningens bedömning: De statistiska mätmetoderna har inte förändrats i takt med det senaste årtiondets kraftiga ut- veckling av växelvis boende för barn. Det leder till att de statis- tiska uppgifterna avseende ekonomisk standard för såväl föräld- rar som barn blir missvisande. För att visa den verkliga ekono- 167SCB har på uppdrag av genomfört en enkät- och registerstudie om jämställt föräldraskap 2010. Se bilaga 8. 168Försäkringskassan, Socialförsäkringsrapport 2011:5, Särlevande föräldrar och deras barns boende och underhåll. 169Enligt SCB:s undersökningar om levnadsförhållanden, () 1992/93 respektive under- sökningen Jämställt föräldraskap 2010. Förslag till åtgärder för förbättrat föräldrasamarbete i ekonomiska och andra frågor . miska situationen för hushållen bör den officiella statistiken också återspegla barns växelvisa boende hos särlevande föräldrar. Det sätt som i allmänhet används för att mäta ekonomisk standard bland olika hushållsstyper är utvecklat då barns växel- visa boende hos föräldrarna var förhållandevis ovanlig. Det finns därför inget vedertaget sätt att mäta ekonomisk standard där hän- syn tas till att barnet enbart bor i hushållet. Föräldrarnas fördelning av det gemensamma försörjningsansvaret hänger nära samman med hos vem av föräldrarna barnet bor. I SCB:s befintliga datamaterial antas emellertid hela försörj- ningsbördan ligga enbart på den förälder där barnet(n) är folk- bokfört. Dessutom tillförs den förälder hos vilken barnet är folk- bokfört (boföräldern) i vissa statistiska datamaterial, bl.a. i data- materialet avseende hushållens ekonomi, ett underhållsbelopp mot- svarande beloppet i underhållsstödsystemet, även om föräldern inte har uppgett att denne har mottagit något underhåll.170 Detta är med all sannolikhet felaktigt i de fall då barnen bor växelvis eftersom föräldrarna utifrån familjerättsliga principer om föräldrars under- hållsskyldighet i dessa fall antas ha fullgjort sin underhållsskyldig- het genom att ha barnet boende hos sig. Sammanfattningsvis uppkommer två mätfel då barnen bor växel- vis hos föräldrarna. För det första antas boföräldern ha hela för- sörjningsbördan trots att barnet enbart bor hos boföräldern halva tiden. Detta leder till att boförälderns ekonomiska standard under- skattas eftersom denne antas stå för hela barnets försörjning. I och med att boföräldern antas stå för hela barnets försörjning tillförs boföräldern även felaktigt ett underhåll motsvarande per barn och månad, vilket i sin tur leder till att den ekonomiska standarden överskattas. Sammantaget kommer i allmänhet den ekonomiska standarden underskattas för boföräldern.171 För det andra antas på motsvarande sätt den förälder som inte har barnet folkbokförd hos sig inte ha någon försörjningsbörda för barnet, förutom att ett belopp motsvarande underhållsstödet dras från denna förälders inkomst trots att inget underhållsstöd lämnas. 170Att detta görs beror på att underhållsstödet alltid garanterar föräldrarna och alla boföräldrar antas få minst detta i underhåll. Att så sker är ett resultat av att statistiken inte tar hänsyn till att barn kan bo växelvis hos föräldrarna. 171Detta beror på att försörjningsbördan som uppskattas med hjälp av konsumtionsvikten oftast blir mer än de som föräldern antas få i underhåll. SOU 2011:51 Förslag till åtgärder för förbättrat föräldrasamarbete i ekonomiska och andra frågor . Denna förälders ekonomiska standard kommer därmed i allmänhet överskattas. Ett annat problem i statistiken är dessutom att de föräldrar som inte har barnet folkbokfört hos sig sällan presenteras som barn- familjer trots att de har barn boende hos sig halva tiden. Cirka 2/3 av barnen som bor växelvis är folkbokförda hos mamman. Även ur ett barnperspektiv blir mätningen av barnets ekono- miska standard förmodligen fel. Barnet har med all sannolikhet del av båda föräldrarnas ekonomiska standard och inte enbart del av den ekonomiska standarden i det hushåll där barnet är folkbokfört. Om barnet t.ex. är folkbokfört hos en mamma som har en mycket låg inkomst räknas den ekonomiska standarden för barnet enbart utifrån mammans ekonomiska situation. Om pappan däremot har hög ekonomisk standard har barnet i realiteten hos pappan förmodligen en mycket högre ekonomisk standard än vad statistiken anger. Utvecklingen av det växelvisa boendet för barn har med tiden medfört att detta mätproblem har blivit allt större. Om mellan av alla barn till särlevande föräldrar bor hos dem båda ger antagandet att alla barn enbart bor hos en förälder en miss- visande bild av både särlevande föräldrars och barns ekonomiska standard. Detta är inte tillfredställande ur vare sig ett barn- eller jämställdhetsperspektiv. I detta avsnitt fokuseras på de barn som uppges bo halva tiden hos vardera föräldern eftersom det är bland dessa barn de största mätfelen uppkommer och de utgör den största gruppen av de barn som inte enbart bor hos en förälder.172 Det är viktigt att poängtera att mätproblem även finns då barn bor i en annan omfattning än halva tiden, men det borde då inte vara lika stort. Särlevande föräldrars fördelning av försörjningsansvar för gemensamma barn som bor växelvis är ett relativt outforskat om- råde. har tidigare gett SCB i uppdrag att under- söka möjligheterna att mäta separerade föräldrars och barns ekono- miska standard mer korrekt i de fall då barn bor växelvis. Upp- draget återrapporterades i rapporten, Ekonomisk standard för sepa- rerade föräldrar och deras barn, . I avsnittet nedan sammanfattas dels en del av SCB:s slutsatser, dels utredningens vidareutveckling av detta arbete. 172 Växelvis boende är ett något vidare begrepp än att bo halva tiden men i insamlad statistik finns endast uppgift om boende avseende halva tiden. Förslag till åtgärder för förbättrat föräldrasamarbete i ekonomiska och andra frågor . 13.12.1 Att mäta ekonomisk standard – en metodbeskrivning För att kunna jämföra inkomsten för hushåll med olika samman- sättning bör hänsyn tas till både stordriftsfördelar och till att exempelvis barn antas ha andra behov än vuxna. Stordriftsfördelar innebär att i hushåll som består av fler än en vuxen kan vissa kost- nader delas mellan de vuxna, exempelvis bostadskostnaden. Även då det finns fler än ett barn i hushållet antas kostnaderna bli något lägre per person. Dessutom antas barn i allmänhet inte kräva lika mycket ekonomiska resurser för att upprätthålla en rimlig ekono- misk standard som vuxna. Ett enkelt sätt att beräkna hushållets ekonomiska standard vore att ställa inkomsterna i relation till antalet personer i familjen. Då skulle dock ingen hänsyn tas till vare sig stordriftsfördelar eller att barn i allmänhet kräver mindre än vuxna för att upprätthålla en rimlig standard. Detta skulle ge en missvisande bild då jämförelse görs mellan hushåll med olika sam- mansättning. För att ta hänsyn till detta har vikter konstruerats, presenterade i en s.k. konsumtionsenhetsskala/ekvivalensskala. Det finns olika syn på hur stora de ovan nämnda stordriftsfördelarna är och hur mycket barn kostar vilket gör att det finns flera olika ekvi- valensskalor. Utredningen har valt att använda SCB:s nya konsum- tionsenhetsskala från 2004173 som börjar med 1.0 för första vuxna person i hushållet. Om hushållet däremot består av två vuxna, dvs. ett sammanboende par utan barn, skulle detta hushåll enligt ekvi- valensskalan behöva 1,51 gånger högre disponibel inkomst än en ensamstående utan barn för att erhålla samma ekonomiska stan- dard. Nedan visas de olika konsumtionsvikterna som här används för att beräkna den ekonomiska standarden. Första barnet 0–19 år Andra och påföljande barn 173 Den redovisade skalan är en revidering av den konsumtionsenhetsskala, svensk konsum- tionsenhetsskala som föreslogs i delbetänkandet; Förbättrad statistik om hushållens in- komster (SOU 2002:73). Det finns även andra skalor som används, bl.a. i olika inter- nationella sammanhang. SOU 2011:51 Förslag till åtgärder för förbättrat föräldrasamarbete i ekonomiska och andra frågor . Ett hushåll som består av ett sammanboende par och två barn får således konsumtionsvikten 1,51 + 0,52 + 0,42 = 2,45. Hushållets totala disponibla inkomst174 divideras med den summerade vikt som gäller för hushållet och varje hushåll får därmed en disponibel inkomst per konsumtionsenhet (ke). Om hushållets disponibla inkomst är blir den disponibla inkomsten per ke 490 000/2,45 = . Den disponibla inkomsten per ke är ett mått på ekonomisk standard. I den officiella statistiken antas alla personer i hushållet ha samma ekonomiska standard, dvs. i detta fall . Redovisningen av ekonomisk standard ger en bild av vilken eko- nomisk välfärd personer som ingår i hushåll av olika typer förfogar över. Denna mätmetod används även inom EU och av andra natio- nella statistikbyråer. Inkomsten justerad med någon konsumtions- enhetsskala med dess olika vikter ger givetvis inte en (alltigenom) korrekt bild av den ekonomiska standarden i varje enskilt hushåll. Varje hushåll har, utöver storleken på den disponibla inkomsten och hushållets sammansättning, även andra egenskaper som påver- kar den ekonomiska standarden. Den uppmätta ekonomiska stan- darden ska främst ses som en indikator på skillnader mellan olika typer av hushåll och över hur inkomsten utvecklas . I den officiella statistiken redovisas inkomsten för barn och deras föräldrar med uppgifter från både dem som svarat på inter- vjufrågor och dem där endast registeruppgifter finns tillgängliga. Som tidigare nämnts saknas i den officiella statistiken uppgift om barn som delar sitt boende mellan särlevande föräldrar. Nedan redovisas tre olika typfall. Syftet är att åskådliggöra skillna- den i ekonomisk standard beroende på om hänsyn tas till barns växelvisa boende eller inte. Typfallen visar dels hur ekonomisk standard beräknas i den officiella statistiken, dels görs ett försök att beräkna ekonomisk standard då hänsyn tas till att barn bor halva tiden i vardera föräldrahushåll. Därefter jämförs utfallet av dessa olika beräkningssätt för vardera förälder samt för barnen. Typfall 1 visar ett hushåll med ett barn som bor halva tiden hos var och en av två ensamstående föräldrar. Typfall 2 och 3 visar hur 174 Med disponibel inkomst avses hushållets samtliga inkomster efter skatt. Samtliga inkoms- ter innebär i detta avseende arbetsinkomster, kapitalinkomster och transfereringar. Förslag till åtgärder för förbättrat föräldrasamarbete i ekonomiska och andra frågor . den ekonomiska standarden skulle ha blivit om samma föräldrapar skulle haft två respektive tre barn som bor växelvis hos dem båda. Hushåll 1 är det hushåll där barnen är folkbokförda och Hushåll 2 är det hushåll där barnen inte är folkbokförda. I alla tre typfallen bor barnen halva tiden i vardera hushåll. Inkomsterna som hushål- len har i typfallen är hämtade från medianinkomsten för ensamstå- ende mammor med ett barn folkbokfört hos sig samt ensamstående pappa som inte har ett barn folkbokfört hos sig. För hushåll med mer än ett barn, har samma disponibla inkomst använts förutom tillägg för barnbidrag och underhåll för barnen. Typfallen visar att föräldrarnas ekonomiska standard förändras relativt mycket om hänsyn tas till att barnet vistas i hushållen en- bart halva tiden jämfört med den hela tid eller ingen tid som stati- stiken utgår ifrån. För hushåll 1, där barnen är folkbokförda, ökar den ekonomiska standarden med mellan om hän- syn tas till att barnen enbart bor där halva tiden. För hushåll 2, där barnen inte är folkbokförda, hos pappan, minskar däremot den ekonomiska standarden med mellan beroende på antalet barn. Barnens ekonomiska standard ökar med i alla tre typfallen. Resultatet beror självfallet på vilka anta- ganden som görs, men oavsett antagandena, vilka presenteras under tabellerna, borde mönstret vara detsamma. Typfall 1: Ensamstående föräldrar med ett barn som bor växelvis Typfall 1 utan hänsyn till växelvis boeende 1 barn ej folkbokfört Typfall 1 med hänsyn till växelvis boeende Barnet beräknas ha del 1 barn ej folkbokfört SOU 2011:51 Förslag till åtgärder för förbättrat föräldrasamarbete i ekonomiska och andra frågor . Typfall 2: Ensamstående föräldrar med två barn som bor växelvis Typfall 2 utan hänsyn till växelvis boeende Typfall 2 med hänsyn till växelvis boeende Barnet beräknas ha del Typfall 3: Ensamstående föräldrar med tre barn som bor växelvis Typfall 3 utan hänsyn till växelvis boeende Typfall 3 med hänsyn till växelvis boeende Barnet beräknas ha del Förslag till åtgärder för förbättrat föräldrasamarbete i ekonomiska och andra frågor . Beräkningarna bygger på antagandet att den totala kostnaden för barnen är densamma även om de bor på två ställen. Detta kan i och för sig ifrågasättas eftersom barnen kan behöva dubbel uppsättning av olika saker, såsom exempelvis cykel, dator, träningsutrustning. Eftersom SCB i sin undersökning avseende hushållens utgifter inte särredovisar föräldrar som har barn boende växelvis, finns inte information om hur utgifterna för dessa hushåll skiljer sig från övriga hushåll. Dessutom har SCB ingen vetskap om hur många barn som faktiskt bor i hushållet då de mäter utgifterna. Exempel- vis uppstår ett mätfel då av de ensamstående mammorna egentligen har barn boende hos sig halva tiden fastän dessa mammor redovisas under gruppen ensamstående med barn, vilket innebär att barn antas bo i hushållet . Eftersom det inte har funnits någon information om den eventuellt ökade kost- naden vid växelvis boende, så antas i beräkningen att den totala kostnaden är densamma trots att detta med all sannolikhet inte stämmer. Om det är så att kostnaden för barnen är högre om de bor växelvis, innebär det att både föräldrarnas och barnets inkomst- standard i verkligheten är lägre än i typfallen och att ekvivalensska- lan i sådant fall skulle behöva justeras utifrån detta. Utredningen antar i typfallen att inget underhåll utges då barnet bor växelvis eftersom föräldrarna då anses fullgöra sin underhållsskyldighet genom att ansvara för barnets kostnader när det vistas i respektive förälders hushåll. Dessutom har SCB:s enkätundersökning om jäm- ställt föräldraskap visat att föräldrar oftast inte har kommit överens om något underhållsbidrag när barn bor växelvis.175 Vidare antas i typfallen föräldrarna få halva barnbidraget vardera då barnen bor växelvis. Detta bygger på ett antagande om att mamman, som oftast är den som får barnbidraget, också spenderar mer på barnet än vad den förälder som inte har barnbidraget gör. Om inte barn- bidraget delas på i ovanstående typfall antas barnbidraget som mamman får gå till annat än barnet, eftersom konsumtionsvikten antar att föräldrarna betalar lika mycket för barnet. 175 SCB har på uppdrag av regeringen genomfört en enkät- och registerstudie om jämställt föräldraskap 2010. Se bilaga 8. SOU 2011:51 Förslag till åtgärder för förbättrat föräldrasamarbete i ekonomiska och andra frågor . 13.12.3 Slutsatser och överväganden En slutsats som kan dras av ovanstående typfall är att barn som bor växelvis hos sina föräldrar ofta ser ut att ha en sämre ekonomisk standard än de i verkligheten har. Dessutom underskattas ekono- min för den förälder där barnet är folkbokfört (oftast mamman) medan den andra förälderns (oftast pappan) ekonomi överskattas. Detta beror på att de statistiska mätmetoderna och därtill hörande hushållsindelning inte har förändrats i takt med förändringen av barns boende. Om utvecklingen av barns växelvisa boende fortsät- ter som den har gjort kan mätfelet snart komma att beröra hälften av alla ensamstående föräldrar med barn. Sett ur ett jäm- ställdhetsperspektiv blir nuvarande mätmetod också missvisande då en stor del av de särlevande papporna som faktiskt tar ansvar för sina barn inte syns i statistiken. Dessa pappor framstår i statistiken som att de är ensamstående utan barn och därmed överskattas deras ekonomiska standard. I SCB:s återrapportering till avseende upp- draget att bättre mäta barns växelvisa boende (se ovan) har ett av SCB:s förslag varit att en specialstudie är en lämplig metod för att täcka behovet av kunskap om den ekonomiska standarden för barn med delat boende. Den ekonomiska statistiken om hushållen och deras samman- sättning och ekonomiska standard utgör ett viktigt underlag för bl.a. politiska beslut om familjekonomiska stöd. Utredningen anser därför att statistiken i största möjliga mån bör visa den verkliga ekonomiska situationen för hushållen både avseende inkomster och utgifter och hushållens sammansättning. I annat fall riskerar exem- pelvis diskussioner om att införa nya stödformer eller ersättnings- nivåer att föras utifrån missvisande förhållanden.176 Utredningen vill framhålla att ju större gruppen barn som bor växelvis hos sina föräldrar är, desto större riskerar mätfelet att bli. Syftet med stati- stiken bör vara att så långt möjligt visa såväl korrekt hushållsindel- ning som korrekt ekonomisk information. Det finns ingen rimlig förklaring till att de föräldrar som har barnen växelvis boende hos sig inte framgår i statistiken. Följden blir att varken informationen om föräldrarnas eller barnets ekonomiska standard blir korrekt. 176 Ett exempel är bl.a. de diskussioner som har förts om s.k. ensamförälderstöd, en diskus- sion som förts mot bakgrund av att föräldrarna antingen bor med barnet , liten del av tiden eller inte alls. Jämför förslag om ensamförälderstöd i SOU 2001:24, Ur fattigdomsfällan. Förslag till åtgärder för förbättrat föräldrasamarbete i ekonomiska och andra frågor . förutsättning för att kunna följa utvecklingen är naturligtvis att det finns en statistisk definition av växelvis boende. Utredningen anser att SCB bör få i uppdrag att utveckla en metod där hänsyn tas till barns växelvisa bo- ende. Mätningarna bör göras och ingå som en naturlig del i den officiella statistiken/inkomstfördelningsundersökningen (HEK). Ett sådant uppdrag skulle bidra till att bättre återge verkligheten ur både ett barn- och jämställdhetsperspektiv. 14Balans mellan arbete och familjeliv Utredningen har i uppdrag att särskilt redovisa hur föräldrar upp- fattar förutsättningarna för balans mellan arbete och omsorg om barnet.