sou · GZB368 · 2011-10-21 00:00:00 — Det finns för närvarande2 inte något försäkringsföretag i som bedriver livförsäkringsverksamhet med sparandeinslag och som uppfyller kraven för att få tillämpa de nu föreslagna särreglerna . Det kan dock inte uteslutas att sådana försäkringsföretag bildas , särskilt om det finns ett anpassat regelverk som uppfat- tas som attraktivt. Som framgått ovan föreslår utredningen att målet med regleringen ska vara att skyddsnivån ska vara densamma för försäkringstagare i mindre försäkringsföretag som i övriga för- säkringsföretag. De kapitalkrav som utredningen föreslår är enkelt utformade men bör enligt utredningen i genomsnitt leda till vare sig högre eller lägre kapitalkrav jämfört med Solvens II-direktivet. Mot denna bakgrund anser utredningen att det inte finns något skäl att förhindra att även livförsäkringsföretag som tillhandahåller för- säkringar med sparandeinslag, t.ex. tjänstepension som bedrivs inom ramen för försäkringsrörelse, ska ha möjlighet att följa sär- regleringen för mindre försäkringsföretag. Den definition av captivebolag för försäkring som föreslås i avsnitt 6.4.2 innebär att captivebolag för försäkring är försäk- ringsföretag. Särregleringen för mindre försäkringsföretag kan därför tillämpas även av captivebolag för försäkring som uppfyller kraven för att vara ett mindre försäkringsföretag. När det däremot gäller captivebolag för återförsäkring är dessa definierade som återförsäkringsbolag. Eftersom artikel 4 i Solvens II-direktivet endast gäller för försäkringsföretag, och alltså motsatsvis inte för återförsäkringsföretag, kan captivebolag för återförsäkring inte tillämpa den nu föreslagna särregleringen. Utredningens förslag: Särregleringen ska omfatta bestämmelser om försäkringstekniska avsättningar, kapitalkrav, placeringsregler, företagsstyrning och rapportering. Skäl för utredningens bedömning: Målsättningen med utredning- ens förslag är att särreglerna ska ge ett lika gott konsumentskydd 2 Av information från FI om vilka försäkringsföretag som är så små att de kan tillämpa särreglerna framgår att det inte fanns något sådant företag som tillhandahåller produkter med sparande. Reglering av mindre försäkringsföretag som de generella bestämmelserna, men vara enklare att tillämpa. I grunden bör reglerna i FRL tillämpas också för de mindre företa- gen. De nya särreglerna för mindre försäkringsföretag bör framför allt gälla för de områden där Solvens II-direktivet ställer nya eller starkt förändrade krav. Utredningen har granskat de områden där Solvens II-direktivet ställer nya eller starkt förändrade krav och övervägt om mindre försäkringsföretag ska följa de nya bestämmelserna eller om sär- skilda särregler ska införas. Utredningen har funnit att särregler bör införas avseende försäkringstekniska avsättningar, kapitalkrav, placeringsregler, företagsstyrning och rapportering. Regleringen av försäkringstekniska avsättningar i Solvens II- direktivet skulle visserligen kunna tillämpas av mindre försäk- ringsföretag, särskilt med tanke på den flexibilitet som finns i direktivet när det gäller dessa beräkningar. kan det kon- stateras att en avsättningsberäkning i linje med dagens reglering är tillräcklig, särskilt mot bakgrund av att en sådan beräkning också används i den externa redovisningen och att det kapitalkrav som utredningen föreslår för mindre försäkringsföretag inte behöver bygga på en Solvens II-beräkning av avsättningarna. Regleringen av kapitalkrav i Solvens II-direktivet är alltför kom- plex för att vara lämplig för mindre försäkringsföretag. Den särre- glering av kapitalkraven som utredningen föreslår kan dock sägas bygga på grundtankarna om riskkänslighet i Solvens II-direktivet, och utfall från tillsynsverktyg trafikljuset. Utredningen anser vidare att det ska finnas en särreglering kring de mindre försäkringsföretagens placeringar. Solvens II-direktivet innehåller en i huvudsak principbaserad reglering av försäkringsfö- retagens investeringar. Utredningen har valt att föreslå att det för de mindre försäkringsföretagen även fortsättningsvis ska finnas tydliga ramar för placeringarna. Den nuvarande regleringen i FRL bygger på ett kapitalkrav som beräknas med fokus på försäkringsriskerna, med en buffert i beräk- ningen. Riskerna på tillgångssidan hanteras genom stränga placer- ingsregler för de tillgångar som motsvarar de försäkringstekniska tillgångarna. Solvens II-direktivet innebär att kapitalkravet beräk- nas utifrån risker på såväl tillgångs- som skuldsidan, utan buffert men med en riskmarginal. Det innebär att placeringsreglerna kun- nat göras friare i Solvens II-direktivet då höga risker i placeringarna resulterar i högre kapitalkrav. Utredningens förslag till särregler för mindre försäkringsföretag innebär att risker på placeringssidan till Reglering av mindre försäkringsföretag en del, men inte fullt ut, reflekteras i höga kapitalkrav. Det finns därför behov av att även fortsättningsvis begränsa manöverutrym- met i placeringsverksamheten. Utredningens förslag innehåller en uppräkning av vilka till- gångsslag som får användas för att täcka belopp som svarar mot de försäkringstekniska avsättningarna och kapitalkravet. I utredning- ens förslag definieras alltså begreppet skuldtäckningstillgångar på ett annat sätt än . Annorunda uttryckt föreslås placeringsreg- lerna omfatta en större andel av samtliga tillgångar i ett försäk- ringsföretag, jämfört med dagens reglering. Förslaget innebär bl.a. att förmånsrätten för försäkringstagare och andra ersättningsberät- tigade kommer att gälla för en större mängd tillgångar, jämfört med dagens reglering. Utredningen föreslår även vissa kvantitativa begränsningar när det gäller placeringen av skuldtäckningstillgångarna. Med begrän- sade placeringsmöjligheter när det gäller dessa tillgångar skapas bättre förutsättningar för en god kontroll över placeringsriskerna i mindre försäkringsföretag, som ofta har en liten organisation och begränsad kompetens inom kapitalförvaltningsområdet. Utredningen har valt att behålla begreppet placeringsregler i särregleringen, för att markera att regleringen av tillåtna tillgångar för mindre försäkringsföretag är en form av äldre kvantitativ detalj- reglering som skiljer sig från den principbaserade regleringen i Solvens II-direktivet. I den reglering som införs till följd av Solvens II-direktivet har utredningen valt att använda termen investerings- regler. När det gäller särregleringen kring företagsstyrning gör utredningen bedömningen att de nuvarande regleringen, som i princip utgår från en kombination av bestämmelser i och allmänna råd om intern styrning och kontroll (FFFS 2005:1), inte är det bästa alternativet för mindre försäk- ringsföretag. Istället bygger utredningens förslag i grunden på bestämmelserna i med principen om en god företagsstyrning inklusive riskhantering. Kraven som föreslås har dock anpassats till att det är mindre försäkringsföretag som ska följa de nya reglerna. Ett litet försäkringsföretag har andra utma- ningar, och måste enligt utredningen ges ännu större möjligheter att flexibelt utforma sin organisation. Utredningen föreslår att det för dessa företag införs dels ett övergripande krav på verksamheten bedrivs med en för rörelsens omfattning och beskaffenhet tillfreds- ställande soliditet, företagsstyrning och riskkontroll, så att åtagan- dena mot försäkringstagare och andra ersättningsberättigade kan Reglering av mindre försäkringsföretag fullgöras, dels krav på två olika riktlinjer. Den ena riktlinjen ska behandla företagets interna regler kopplade till soliditeten i verk- samheten och den andra riktlinjen ska behandla företagets interna regler kopplade till de mer kvalitativa delarna i god styrning och riskhantering. Slutligen föreslår utredningen särregler när det gäller rapporte- ring till . Särreglerna innehåller en väsentligt mindre administrativ rapporteringsbörda, jämfört med vad som gäller enligt Solvens II-direktivet. 18.2.4Nuvarande bestämmelser om dispens Utredningens förslag: Vissa av de nuvarande bestämmelserna om undantag från FRL:s tillämpningsområde och bestämmelsen som ger möjlighet till nedsättning av garantibelopp slopas. Skäl för utredningens förslag: Utredningens förslag i avsnitt 6.2 till delvis nya bestämmelser om vilken verksamhet som är undanta- gen från bestämmelserna i och utredningens förslag till sär- reglering av mindre försäkringsföretag innebär att de nuvarande bestämmelserna om undantag i 1 kap. 19 och 20 §§ ska slopas. Även möjligheten till nedsättning av garantibelopp, som regleras genom en bestämmelse i 7 kap. 20 §, ska slopas, eftersom utredningens förslag till reglering av garantibelopp för mindre för- säkringsföretag har utformats med hänsyn till de dispenser som meddelats med stöd av 7 kap. 20 §. Utredningens förslag: Samtliga meddelade dispenser från bestämmelserna i försäkringsrörelselagen som har sin grund i att företaget bedriver begränsad verksamhet ska upphöra att gälla, efter en övergångsperiod . Skäl för utredningens förslag: De försäkringsföretag som uppfyl- ler kraven för att vara mindre försäkringsföretag och som för när- varande har dispens från FRL har ofta tidsbegränsade dispenser, men det finns också dispenser som inte är tidsbegränsade. Reglering av mindre försäkringsföretag finns bl.a. dispenser som avser all form av rapportering, vilket medför att det är okänt för hur stor verksam- het ett sådant företaget har. De tidsbegränsade dispenserna har normalt en tydlig koppling till en särskild bestämmelse i FRL, och upphör att gälla när tiden för dem går ut eller när de underliggande bestämmelserna i inte längre finns kvar. De dispenser som inte är tidsbegränsade kan vara utformade på olika sätt och är ofta inte lika tydligt knutna till en särskild bestämmelse i FRL. Utredningen anser att även dispenser som inte är tidsbegränsade bör upphöra att gälla när hela det underliggande regelverket förändras i grunden. Mot bakgrund av att det är många mindre försäkringsföretag som har dispens så bör de ges möjlighet att inordna sin verksamhet under de nya bestämmelserna. Utredningen föreslår därför att de försäkringsföretag som har dispens medges en övergångstid för anpassning. Utredningen gör bedömningen att en övergångsperiod är tillräcklig. 18.3Avgränsning av mindre försäkringsföretag 18.3.1Tillträde till särreglerna genom ansökan och tillstånd Utredningens förslag: Försäkringsföretag som bedriver verk- samhet av mindre omfattning får, efter ansökan, ges tillstånd att tillämpa särreglerna för mindre försäkringsföretag. Med ett mindre försäkringsföretag avses ett försäkringsföretag som har fått ett sådant tillstånd. som inte längre uppfyller kraven för att vara ett mindre försäkringsföretag ska anmäla detta till . Med stöd av en sådan anmälan ska Finans- inspektionen ompröva företagets tillstånd att bedriva försäk- ringsrörelse, med tillämpning av bestämmelserna om bedrivande av försäkringsrörelse i allmänhet. Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om det närmare innehållet i ansökningar och anmälningar. Skäl för utredningens bedömning: Av artikel 4.5 i Solvens II- direktivet framgår att bestämmelserna om undantag från tillämp- ningsområdet på grund av storlek inte ska hindra något försäk- Reglering av mindre försäkringsföretag ringsföretag från att ansöka om att få, eller fortsätta att ha, tillstånd enligt bestämmelserna i direktivet. framgår det av artikel 4.4 att direktivet ska upphöra att gälla för försäkringsföretag när tillsynsmyndigheten har slagit fast att de aktuella tröskelbeloppen i artikel 4 inte har överskridits under de tre föregående på varandra följande åren, eller förväntas överskridas . Utredningen har övervägt hur företag, och övriga intressenter ska kunna känna till att ett försäkringsföretag följer särreglerna, hur befintliga företag som uppfyller kraven för att vara mindre försäkringsföretag ska hanteras, hur nystartade försäkringsföretag ska hanteras samt hur ett försäkringsföretag som inte längre uppfyller kraven för att få tillämpa särreglerna ska hanteras. Särskilt tillstånd att tillämpa särreglerna för mindre försäkringsföretag Utredningen har övervägt hur , allmänheten och övriga intressenter ska kunna känna till om ett försäkringsfö- retag följer särreglerna eller de generella bestämmelserna. Utred- ningen har stannat för ett förslag som innebär att det ska krävas särskilt tillstånd från för att få tillämpa särreg- lerna för mindre försäkringsföretag. Genom att införa ett särskilt tillstånd för mindre försäkringsföretag blir det tydligt för alla berörda vilket regelverk som är tillämpligt. Förslaget kommer bl.a. att underlätta löpande tillsyn. En ordning med generella tillstånd att bedriva försäkringsrö- relse i kombination med särreglering, som inte bygger på Solvens II-direktivet för vissa försäkringsföretag skulle kunna öppna en genväg till den gemensamma marknaden inom . De rät- tigheter som tillkommer försäkringsföretag skulle kunna miss- brukas av mindre försäkringsföretag. Om det av Finansinspek- tionens beslut om tillstånd att bedriva försäkringsrörelse framgår att det är ett avgränsat tillstånd minskar risken för missbruk. Via bl.a. kan det göras allmänt känt vilka försäkringsföretag som inte tillämpar de generella bestämmelserna, och då exempelvis inte heller har rätt att bedriva verksamhet över gränserna med stöd av 3 kap. FRL. Reglering av mindre försäkringsföretag Utredningen har övervägt hur de försäkringsföretag som uppfyller kriterierna för att vara ett mindre försäkringsföretag ska hanteras när de nya bestämmelserna träder i kraft. Av artikel 4.5 i Solvens II-direktivet framgår att reglerna om undantag inte ska hindra försäkringsföretag från att ansöka om att få, eller fortsätta ha, auktorisation och därmed följa kraven i Solvens . Samtliga försäkringsföretag kommer när Solvens II-direktivet trä- der i kraft att omfattas av dess bestämmelser. Eftersom det inte får finnas något hinder för mindre försäk- ringsföretag att välja det generella regelverket som införs till följd av Solvens II-direktivet, anser utredningen att det inte är lämpligt att ha en övergångsregel där det anges att alla företag som vid lagens ikraftträdande uppfyller kraven för att vara mindre ska följa särregleringen. Det torde visserligen vara enklare för ett mindre företag att följa de nya särreglerna jämfört med den generella regleringen som införs till följd av Solvens II-direktivet, men för- säkringsföretaget går då miste om fördelarna med att följa den mer flexibla generella regleringen samt möjligheten att följa särskilda regler för verksamhet i ett annat land inom EES. Mot denna bak- grund anser utredningen att beslutet om val av regelverk bör ligga hos företaget. Utredningen föreslår därför att det ska krävas en aktiv handling från försäkringsföretaget för att det ska få följa sär- reglerna för mindre försäkringsföretag. Utredningen föreslår att de försäkringsföretag som, kan och vill, tillämpa särreglerna ska ansöka om tillstånd för detta hos Finansin- spektionen. Genom att det krävs en aktiv handling uppfylls kraven i artikel 4.4 i Solvens II-direktivet, där det framgår att tillsynsmyn- digheten ska slå fast att försäkringsföretaget har en så liten verk- samhet att det uppfyller kraven för att vara undantaget på grund av storlek. Utredningen har särskilt övervägt om det ska krävas en ansökan om tillstånd att få tillämpa särreglerna för mindre försäkringsföre- tag, eller om det ska vara tillräckligt med en anmälan. Eftersom måste göra en prövning av förutsättningarna för tillstånd ska det krävas en ansökan. Reglering av mindre försäkringsföretag som redan bedriver försäkringsverksamhet när de nya bestämmel- serna träder i kraft anser utredningen alltså att det krävs en ansökan till tillsynsmyndigheten. Om förutsättningar för tillstånd finns ska ge försäkringsföretaget tillstånd att tillämpa särreglerna för mindre försäkringsföretag. För de försäkringsföre- tag som, kan och vill, tillämpa särreglerna redan i samband med ikraftträdandet av de bestämmelser som införs till följd av Solvens II-direktivet måste en ansökan lämnas in till innan de nya reglerna träder ikraft. som vill tillämpa särreglerna för mindre försäkringsföretag måste på sedvanligt sätt ansöka om till- stånd att bedriva försäkringsrörelse hos , och då anmäla att de vill tillämpa särreglerna för mindre försäk- ringsföretag. har då möjlighet att i tillståndsbe- slutet slå fast att verksamheten är så liten att försäkringsföretaget ska tillämpa särreglerna. Tillståndsprövningen ska då göras med tillämpning av särreglerna, jfr. 2 kap. 4 § 2. I samband med att ett försäkringsföretag ansöker om tillstånd att driva försäkringsrörelse ska företaget redan enligt nu gällande regler lämna in dokumentation om sin tilltänkta verksamhet till tillsynsmyndigheten, dvs. i princip en affärsplan. Det innebär att kommer att kunna kontrollera om ett försäk- ringsföretag bedriver verksamhet av begränsad omfattning eller inte, och även bedöma hur den tilltänkta verksamheten kommer att förhålla sig till de olika tröskelvärdena. Mindre försäk- ringsföretag vars verksamhet växer i omfattning Verksamheten i ett mindre försäkringsföretag kan med tiden komma att växa i omfattning på ett sådant sätt att tröskelvärdena överskrids. Mot denna bakgrund föreslår utredningen att mindre försäkringsföretag som inte längre uppfyller kraven för att vara ett mindre försäkringsföretag ska vara skyldiga att anmäla detta till . Med stöd av en sådan anmälan ska Finansin- spektionen ompröva företagets tillstånd att bedriva försäkringsrö- relse, med tillämpning av bestämmelserna om bedrivande av försäk- ringsrörelse i allmänhet.Bestämmelser om den närmare utform- ningen av ansökningar och anmälningar bör regleras på lägre nivå, och utredningen föreslår därför ett bemyndigande för regeringen Reglering av mindre försäkringsföretag eller den myndighet regeringen bestämmer att meddela sådana föreskrifter. 18.3.2Verksamhet av mindre omfattning Utredningens förslag: Ett försäkringsföretag ska anses bedriva verksamhet av mindre omfattning, om företagets 1.årligen tecknade bruttopremieinkomst inte överstiger , 2.försäkringstekniska avsättningar brutto inte överstiger tju- gofem miljoner euro, 3.verksamhet inte omfattar försäkrings- eller återförsäkrings- risker som täcker ansvars-, kredit- och borgensförbindelser såvida de inte är underordnade risker, och 4.verksamhet som inte omfattar mottagen återförsäkring med som överstiger eller av dess bruttopremieinkomst eller som har försäkringstekniska avsättningar brutto avseende mottagen återförsäkring som över- stiger två och eller av dess för- säkringstekniska avsättningar brutto. Om försäkringsföretaget ingår i en försäkringsgrupp enligt bestämmelserna i 10 kap. får gruppens försäkringstekniska avsättningar, inklusive de belopp som kan återvinnas brutto enligt återförsäkringsavtal och från specialföretag inte överstiga . Skäl för utredningens förslag: Bestämmelsen i artikel 4.1 i Solvens II-direktivet om undantag från tillämpningsområdet på grund av storlek bör tas in i lagtexten med vissa språkliga justeringar. Av utredningens förslag till särregler om rapportering för mindre försäkringsföretag i avsnitt 18.4.11, framgår att dessa ska rapportera vissa uppgifter till . Det medför att det finns en möjlighet för att kontrollera att mindre försäkringsföretag inte överskrider beloppsgränserna. Utredningens förslag: Försäkringsföretag som vid de nya reg- lernas ikraftträdande bedriver verksamhet med en premiein- Reglering av mindre försäkringsföretag komst som har understigit ska informeras om möjligheten att helt undantas från lagens tillämpningsområde (mikroföretag). Skäl för utredningens förslag: I avsnitt 6.3.4 har utredningen före- slagit att försäkringsföretag som har en mycket begränsad verk- samhet ska vara helt undantagna från tillämpningsområdet för FRL. De försäkringsföretag som bedriver en sådan mycket begränsad verksamhet kommer troligen att föredra den administrativa lättnad som det innebär att bli helt undantagen från kraven i FRL. Samti- digt ska alla försäkringsföretag som har tillstånd ha möjlighet att – om förutsättningarna är uppfyllda – själva välja att följa de generella bestämmelser som införs till följd av Solvens II-direkti- vet, de föreslagna särreglerna för mindre försäkringsföretag eller vara helt undantagna från kraven i FRL. Utredningen föreslår att tillskriver de aktu- ella försäkringsföretagen och upplyser dem om att deras tillstånd kommer att upphöra att gälla vid en viss given tidpunkt och att de därefter kommer att vara helt undantagna från de rörelserättsliga reglerna i FRL. I samband med detta ska försäkringsföretagen ges möjlighet att aktivt begära att få behålla sitt tillstånd, dvs. att följa de rörelserättsliga reglerna som införs till följd av Solvens II-direk- tivet eller den särreglering som utredningen föreslår. Reglering av mindre försäkringsföretag 18.4Särregler för mindre försäkringsföretag Utredningens förslag: ska inte tillämpa bestämmelserna om 1.verksamhet i ett annat land inom EES, eller 2.offentliggörande och rapportering. ska tillämpa särregler istället för de generella bestämmelserna om 2.värdering av tillgångar och skulder inklusive försäkringstek- niska avsättningar, 6interna modeller, eller 7offentliggörande och rapportering. Skäl för utredningens förslag: För att skapa en lättillgänglig reglering bör det nya kapitlet för mindre försäkringsföretag, utöver särreglerna, innehålla en hänvisning till de bestämmelser i som inte gäller för mindre försäkringsföretag, och i vilka delar bestäm- melser i FRL ersätts av särreglering. Den uttömmande hänvis- ningen bör enligt utredningen placeras i början av det nya kapitlet. I avsnitt 18.2.3 redovisas de områden inom vilka utredningen före- slår att det införs särregler för mindre försäkringsföretag. I princip ersätter särreglerna de bestämmelser som införs i FRL till följd av Solvens II-direktivet. När det gäller bestämmelserna om verksamhet i ett annat land får dessa inte tillämpas av försäkringsföretag som följer en nationell särreglering. Det hindrar naturligtvis inte ett mindre försäkringsfö- retag från att ansöka i ett annat land om att där få utöva försäk- ringsrörelse. De bestämmelser som inte ska tillämpas av mindre försäkrings- företag finns i 3 kap., 4 kap. 1, 16–32 samt 38 §§, 5 kap. 1–13 och 17 §§ samt 6–9 och 16 kap. Resterande bestämmelser i gäller för mindre försäkringsföretag. Detta medför bl.a. att bestäm- melserna om förmånsrätt gäller också för mindre försäkrings- företag. Reglering av mindre försäkringsföretag Utredningens förslag: Ett mindre försäkringsföretag ska vär- dera sina tillgångar och skulder inklusive försäkringstekniska avsättningar enligt lagen (1995:1560) om årsredovisning i för- säkringsföretag och föreskrifter som meddelas med stöd av den lagen. Skäl för utredningens förslag: Utredningens utgångspunkt är att mindre försäkringsföretag inte ska behöva ha dubbla balans- och resultaträkningar, dvs. en balans- och resultaträkning för redovis- ningsändamål och en annan för solvensändamål. De mindre försäk- ringsföretagen ska inte behöva omvärdera sina tillgångar, skulder och avsättningar (inklusive försäkringstekniska avsättningar) för att kunna beräkna kapitalbas och kapitalkrav. Alla försäkringsföretag, utom de som har en viss dispens, ska följa lagen (1995:1560) om årsredovisning i försäkringsföretag (ÅRFL) och nuvarande föreskrifter och all- männa råd (FFFS 2011:28) om årsredovisning i försäkringsföretag, där det finns värderingsregler för tillgångar, skulder och försäk- ringstekniska avsättningar. När det gäller värdering av försäkrings- tekniska avsättningar finns endast en bestämmelse i ÅRFL, 4 kap. 9 §. Bestämmelsen infördes och medförde en frikoppling mellan redovisningsreglerna och rörelsereglerna3.