sou · GZB372 · 2011-11-14 00:00:00 — SFS 2010:2039 Gymnasieförordningen. , (2006), Redovisning av förslag till gymnasial lärlings- utbildning inför gymnasieskolan 2007. Soskice, , (1994), Reconciling Markets and Institutions: , i , ., (red), Trai- ning and the Private Sector. SOU 1986:2 En treårig yrkesutbildning. Riktlin- jer för fortsatt arbete. SOU 2009:85 Gymnasial lärlingsutbildning – hur blev det? Erfaren- heter av det första försöksåret? SOU 2010:75 Gymnasial lärlingsutbildning – Utbildning för jobb. Hur ska vi kvalitetssäkra den framtida gymnasiala lärlingsutbildningen för att säkra arbetsmarknadens behov? – Branscher & yrkesnämnder ger sin bild Nationella lärlingskommittén har i uppdrag att följa och bedöma försöksverksamheten med gymnasial lärlingsutbildning. Kommit- tén ska främja den arbetsplatsförlagda utbildningen inom försöks- verksamheten och därmed bidra till att höja kvaliteten inom den yrkesinriktade utbildningen. erfarenheter har Kommittén lämnat ett antal förslag som ska utveckla och förbättra förutsättningarna för gymnasial lärlingsutbildning. Från och med den nya gymnasieskolans införande 2011 kommer det att finnas två möjliga vägar till en yrkesexamen, där gymnasial lärlingsutbildning är en möjlig väg. Kommittén genomförde under sitt första verksamhetsår tre hearings (utfrågningar) med inbjudna branscher och yrkesnämn- der, där syftet var att ta reda på deras intresse för gymnasial lär- lingsutbildning. genomfördes ytterligare fyra bransch- och yrkesnämndsträffar i seminarieform. Då var syftet att diskutera och finna möjligheter på vilket sätt vi kan kvalitetssäkra den nya utbildningsformen gymnasial lärlingsutbildning. Företrädare för branschorganisationer och yrkesnämnder fick här möjlighet att till- sammans diskutera utbildningens upplägg och genomförande. Det stora intresset för försöksverksamheten visar att många företag i flera branscher är positiva till att bidra till en ökad kvalitet i det hänseendet. Det förekommer dock skillnader mellan branscher, vilket skulle kunna förklaras av olikheter i branschstrukturer och regionala och lokala skillnader i näringsliv och utbildningsutbud. Dessa skillnader innebär i förlängningen olika förutsättningar för utformningen av samverkan mellan skola och arbetsliv. För att för- bättra förutsättningarna har kommittén använt en ny metod för att stimulera företag och branscher till att utveckla samarbetet lokalt, regional och nationellt i utformningen av utbildningen. Målet med branschträffarna var att dels utreda branscherna och yrkesnämndernas synpunkter och behov om gymnasial lärlings- utbildning samt bedöma hur Kommitténs förslag kan möta arbets- livets behov gällande kvalitetssäkring av utbildningen. Syftet med branschträffarna var att diskutera och finna möjligheter på vilket sätt vi kan kvalitetssäkra den nya utbildningsformen gym- nasial lärlingsutbildning och det arbetsplatsförlagda lärandet. Bransch- företrädare och företag på nationell, regional och lokal nivå fick möjlighet att tillsammans hitta effektiva sätt att diskutera utbild- ningens upplägg och genomförande. Nationella lärlingskommittén kommer att beakta framförda synpunkter och göra bedömningar utifrån arbetslivets behov inför slutbetänkande . Den frågeställning som användes vid träffarna var: Hur ska vi kvalitetssäkra framtida gymnasiala lärlingsutbildning för att säkra arbetsmarknadens behov? Avsikten var att diskutera och utreda vilka behov av kvalitetssäk- ring och stöd det finns från olika aktörer på lokal, regional, natio- nell nivå samt vilka är de olika aktörernas roller och ansvar för pla- nering, genomförande och uppföljning av den gymnasiala lärlings- utbildningen. Vid vår första branschträff hade vi möjlighet att ha deltagare från både branschföreträdare nationellt och regionalt samt företag som var lokalt representerade. Vid de tre följande träffarna valde vi att bjuda in branschföreträdare och yrkesnämnder på nationell nivå och där det var möjligt fanns deltagare med från regional nivå. Kommittén har valt metod och arbetssätt som syftar till att före- trädare för branschorganisationer och yrkesnämnder ska få möjlig- het att använda en metod i kreativa processer som bygger på analys-session-resultat, där de förväntas att: få en gemensam värdegrund tänka i nya banor fokusera och komma framåt Grunderna i den kreativa processen är att generera en stor mängd idéer och välja ut de allra bästa. Genom handledning och metod- stöd har förslag och idéer tagits fram på ett effektivt sätt genom processtöd från företaget , även Kommitténs sekretariat har bistått med processtöd och expertkunskap. Crearum har en metod och arbetssätt för att arbeta systematiskt med att lösa problem och möjligheter där de både drar nytta av gruppens erfarenheter och kunskaper för att ta fram idéer på lös- ningar, men också använder verktyg för att tänka ut helt nya idéer och lösningar. Metoden har sin bäring i forskning kring problem- lösning och är ett systematiskt ramverk där de kompletterar med väl anpassade verktyg beroende av både frågeställningens art och gruppens sammansättning. Nedan görs en generell beskrivning av metoden. Bilaga 4 SOU 2011:72 1.Frågeställning: för övningen är att enas kring det område som skall utvecklas. Detta görs i samråd med be- ställaren och arbetsgruppen. Att nå koncensus kring vad som avses med frågeställningen är centralt och ger en viktig riktning inför fortsatt arbete. 2.Fokuspunkter: Förutsättningar för kreativitet är att fokusera ett område i taget och bearbeta det på djupet. Därför är det bra att fokusera på olika centrala delar, såsom t.ex. vilka förutsättningar som gäller, vilka möjligheter som finns, vilka hinder och pro- blem som är centrala. 3.Finna idéer: Utifrån prioriterade fokuspunkter tar vi fram idéer. Vi skiljer på erfarenhetsbaserade idéer och idéer som är helt nya. Genom av olika verktyg hjälper vi deltagarna att tänka i nya banor och mönster. 4.Finna lösningar: En idé står sig ofta inte helt själv utan kombi- nationer av idéer brukar oftast bli en relevant lösning. I detta steg försöker vi se till helheten igen för att finna intressanta kombinationer för att lösa frågeställningen. 5.Filtrering: Av alla idéer och förslag till lösningar görs urval för att kunna arbeta med de som ses som mest relevanta. 6.Fastslå: Framtagande av handlingsplan för idéer och lösningar, vem gör vad, hur när och varför. De fyra branschträffarna/seminarierna har haft lite olika karaktär beroende av möjligheter att få lokala företrädare att delta. Vid hälften av träffarna har det funnits representanter både från lokal, regional samt nationella företrädare. Vilket har gett oss erfaren- heter som är värdefulla i vår sammantagna bedömning och analys. Det har varit 13 medverkande branscher och yrkesnämnder med 40 deltagare från: hotell- och restaurangföretagare () Vård & omsorg (SKL) Transportfackens (). Seminarierna inleddes med en genomgång av Kommitténs arbete och förslag, bakgrunden till den politiska ambitionen med en gym- nasial lärlingsutbildning, Kommitténs sammansättning samt de olika uppdragen som kommittén arbetar med. Fokus handlar om att utgå ifrån den lärlingsutbildning som kommer att starta och se hur vi bäst kan stödja de aktörer som ska arbeta med lärlingsutbildning. En övning genomfördes kring kreativitet och innovation och kopp- lingar till nödvändigheten i nya arbetssätt och kvalitativa lärlings- utbildningar. Branschföreträdarnas erfarenheter av lärlingsutbildning togs upp. ; – Hur ska vi kvalitetssäkra framtida lär- lingsutbildning för att säkra arbetsmarknadens behov? Företrä- darna fick arbeta i grupper med utgångspunkt från kommitténs för- slag och utvecklade förslag till dessa. Arbetet avslutades med en upp- summering kring gemensamma tankar och frågor kring förslagen specifikt och frågeställningen generellt. Branscherna och yrkesnämnderna fick möjlighet att diskuterade kring sina erfarenheter av lärlingsutbildning, goda exempel men också generella synpunkter och reflektioner se nedanstående samman- ställning: -Det finns olika erfarenheter från branscherna – tydligt att olika branscher har olika behov, tradition och inställning till lärlings- utbildning. -Frågor om skillnaden mellan teori och praktik lyfts och diskute- ras. Det är inte alltid lätt att särskilja teori från praktik och det behöver inte vara så att teori endast fås i skolbänken. -Viktigt att skolor (i huvudsak fristående skolor) tar ansvar för den arbetsplatsförlagda utbildningen och inte släpper ansvaret och kammar hem pengarna, viktigt också att lärlingsutbild- ningen inte blir en slasktratt för elever som har svårt att nå upp till målen i gymnasieskolan. -Flera branscher upplever att kommunala skolor är bättre på branschkontakter än fristående skolor. Det räcker inte alltid med kontakt med lokala arbetsplatser utan det behövs ofta en kontakt med en mer aktör med ett mer övergripande bransch- perspektiv. -Viktigt att betona skillnader mellan olika lärlingar – lärlingar som är kollektiv-avtalsreglerade och lärlingsutbildning som ett sätt att organisera lärlingsutbildningen. -Etableringsfrågan tas upp – 2000 frisörer för mycket utbildas exempelvis . Saknas en styrning där efterfrågan på kom- petens styr. Kvaliteten blir då lidande och systemet utarmas. -Handledarkompetensen är avgörande för god lärlingsutbildning. -Nedbrytningen av kursplaner till arbetsmoment är en nyckel för en framgångsrik utbildning. Skolan behöver också organiseras så att de har möjlighet att vara närvarande i elevernas utbildning trots att utbildningen bedrivs ute på arbetsplatserna. -Kvalitet handlar om många saker såsom att utbildningen knyter till arbetsmarknadsbehovet, både vad gäller innehåll och omfatt- ning, det handlar om kontakter med näringslivet, tydliga roller mellan arbetsplats och skola vem som gör vad, gemensam syn på mål och planering. Att ersättning är kopplat till krav t ex genom handledarutbildning, former för APL perioder så det passar i första hand branschen inte skolan – lära sig hur branschen fun- gerar. Kvalitet innebär också att saker ska få ta tid. 3 Resultat från branschträffarna Resultatet från samtliga fyra bransch- och yrkesnämndsträffar redovisas efter Nationella lärlingskommitténs olika förslag samt med tillägg av deltagarnas ytterligare synpunkter och idéer. Vi har i resultatet koncentrerat oss på att redovisa synpunkter som är både gemensamma för flera branscher, men även delade. I övrigt är redo- visningen en sammanvägning av samtliga branschträffars resultat. 3.1Behov av tydligare struktur i lärlingsutbildning Hur ska skolans ansvar och medverkande arbetsplatsernas åtagande förtydligas? Branscherna anser att bör ha ansvar för att sätta tyd- ligare roller och ansvar på ett generellt plan. Det är viktigt att föra dialog med både arbetstagar- och arbetsgivarorganisationer. På nationell nivå behövs en ökad tydlighet i vissa frågor för att säkra en mer rättvis konkurrens såsom ersättning, konkretisering av kursplaner, säkerhetsfrågor, stöd för bedömning, krav på yrkeslära- res insatser samt utbildningskontraktens innehåll m.m. Dessutom bör det finnas tydligare riktlinjer nationellt för vad som behövs t.ex. vid besök på arbetsplats samt nedbrytning av olika utbild- ningsmoment. Det bör även finnas fastslagna kriterier för vad som ska utföras regionalt och lokalt. Regional samordning av lärlings- platser är viktig. Tydliggör mandat och beslutsvägar för lärlings- rådens arbete (lokalt). Det behövs en nationell enhetlig och tydlig information och marknadsföring kring lärlingsutbildningen dels till företag, skola, elever och föräldrar. Skolan har huvudmannaansvar för att genomföra gymnasial lär- lingsutbildning och i utbildningskontraktet ska roller och ansvars- fördelningar förtydligas. Det är viktigt att roll- och ansvarsfördel- ningen är tydlig mellan skolan och företaget. Det måste finnas sär- skilda krav och förutsättningar uppfyllda innan en skola får påbörja en utbildning (t.ex. säkrade lärlingsplatser) behövs. Utbildnings- anordnare måste etablera en tidig samverkan med företag/lands- ting/kommun. Det är viktigt att även fördjupningar och inrikt- ningar förankras med arbetslivet. Företagens behov/definition av relevanta arbetsuppgifter måste vara utgångspunkten för en kvali- tativ, långsiktig lärlingsutbildning. Viktigt att också använda före- tagens möjlighet att bedöma andra kompetenser är de kursspecifika på arbetsplatsen, exempelvis handlingskompetens. För att en lärlingsutbildning ska fungera behövs en välstrukture- rad och genomarbetad samverkan och support mellan yrkeslärare och handledare. finns det strukturer för kvalitetssäkring av utbildning inom bl.a. vård och omsorgscollege som skulle kunna utgöra bra exempel. Nationella instrument för uppföljning och utvärdering och återkoppling bör finnas. En regional samordning för lärlingsplatser skulle vara en fördel och hur detta ska kommuni- ceras till lärlingarna är en viktig fråga. En introduktion skulle kunna ges på lokal nivå t ex en skola bjuder in handledare till skolan för att lära om studiemiljön, mål och elever. 3.2Styrdokumenten (utbildningens mål) ska kunna brytas ner till utbildningsmoment som kan genomföras på arbetsplatsen Hur ska ämnesplaner omsättas till utbildningsavsnitt på arbetsplatsen? Branscherna anser att en tydligare nedbrytning av kursplanernas mål behöver göras. Skolan/skulle kunna bryta ned kurs- planemålen till läromål utifrån branschen behov och detta skulle kunna omformas till en loggbok (branschspecifik). för varje yrke och bransch – skapar tydlighet över arbetsmoment. Logg- boken följer eleven och ställer krav samt förbereder på vilka arbets- moment som behövs för att uppnå målen. Det behövs bransch- specifika dokument för att öka likvärdigheten mellan olika utbildnings- Det är viktigt att avgränsa vad som ska ingå i gymnasie- utbildningen och vilka moment som är eftergymnasiala samt vilka utbildningsavsnitt som ska ske på företagen. Det behöver bli inbyggt i systemet att det ofta krävs flera lärlingsföretag för att alla moment (mål) ska uppnås för eleven. Då arbetsmomenten utveck- las mycket fort krävs det en kontinuerlig uppdatering av yrkeskun- skaperna. Den centrala branschorganisationen är en viktig aktör i att bryta ned kursplaner till arbetsmoment – bra om Nationella lärlingskommittén kan uppmuntra detta då företagen efterfrågar tydligare kravställning. Det finns behov av stödmaterial om hur nationella kursmål ska brytas ned, IT stöd för dokumentation och uppföljning bör ske på nationell nivå. Utveckla förslag till webbaserade verktyg för upp- följning av elevers lärande skapar möjligheter till bra tre-parts- samtal (elev, lärare, handledare) gällande tiden på arbetsplatsen. Ett annat förslag är att ha ett arbetande lärarråd som tar fram goda verktyg och material som kan användas lokalt. 3.3Obligatorisk handledarutbildning för företag Hur ska en handledarutbildning vara upplagd? Branscherna ser gärna en handledarutbildning som har en gemen- sam nationell grund med branschanpassad modul. De anser att handledarutbildningen ska bidra till gemensam syn på kvalitet, handledarens roll respektive skolans roll och innehålla bedöm- ningsgrunder samt branschspecifika frågor. Utbildningen ska vara likartad, ge pedagogisk kunskap och förståelse för rollen som hand- ledare. Handledare ska ha en obligatorisk utbildning som är god- känd (certifierad) av respektive bransch. Samtliga medverkande branscher var eniga att det ska finnas en obligatorisk handledar- utbildning, där svarar för vad en generell sådan ska innehålla och branscherna för den specifika utbildningen (både regionalt, lokalt). Skolan ansvarar för handledarutbildningen till företaget, där skolans roll är att förklara förståeligt vad kursmålen innebär. Här är det viktigt att det finns ämnesbehöriga yrkeslärare. Det finns behov av att på arbetsplatsen dela på handledarrollen och därigenom också att strukturera rollfördelningen mellan flera handledare samt öka tillgängligheten hos yrkesläraren. Öka flexibi- liteten för genomförande av handledarutbildningen t ex med hjälp av webbstöd/distansutbildning, utbildning på arbetsplats. mixade grupper för handledarutbildningen. Viktigt att ta fram en form av kompetensprofil, så att handledaren har rätt förmågor, intresse, engagemang och kunskaper för att lära ut. Kontinuerligt stöd till handledaren är viktigt. Yrkeslärarens, chefens och arbets- lagets stöd är en nödvändighet. Innehållet måste vara tydligt strukturerat för att ge handledaren kompetens att hantera sina varierande roller: kvalitetssäkring, peda- gogik, bedömning, bemötande. Det finns även behov av att skapa forum/nätverk mellan handledare för erfarenhetsutbyte. Uppfölj- ning och kompetensutveckling bör ske på ett systematiskt och gemen- samt sätt. finns det universitetskurser som kan användas för hand- ledarutbildning om det anses finnas behov av att utveckla nivån beroende av branschbehov. Högskolepoäng för handledarutbild- ningar ger förhöjd status och attraktivitet. Att vara handledare ska innebär en viss status och vara en befattning på företaget och som ska löna sig gärna genom en ekonomisk ersättning. På regional nivå; Skulle man kunna se över vilka som tidigare genomfört en handledarutbildning för att på så sätt använda tidigare erfarenheter. Benchmarka därefter både nationellt och lokalt. Det är viktigt att det inte utformas någon light-handledar- utbildning p.g.a. rädsla för att avskräcka ett företag till att åta sig uppdraget! Vad ska/kan/hur ska ersättningen gå till? När det gäller ersättningsfrågan var inte alla branscher eniga, men det finns många förslag och idéer kring hur detta skulle kunna utvecklas. Vissa anser att det krävs nytänkande i frågan om ersätt- ningsformer behövs, t.ex. genom att del av arbetsgivaravgiften går tillbaka och kompenserar de företag som tar emot lärlingar, prakti- kanter m.m. Ett annat förslag till finansiering är att medlemsavgif- ter (via branscherna) kan stödja lärlingsutbildningen. Ekonomifrågan ska ses utifrån ett helhetsgrepp, belopp, former och från vilka kassor detta ska finansieras. Ersättningen skall vara kopplad till krav. Viktigt att ersättningen går till företagen. Det finns behov av att öppna upp diskussionen kring användning av skolpengen. När arbetslivet tar mer ansvar kanske de även bör ta en större del av ersättningen för att genomföra utbildningen. viktigt att en lärling inte blir ett billigt utbildningsalternativ för anordnare. Elevens ersättning kan även den vävas in i lärlings- systemet. Nuvarande ersättning ska vara nationellt reglerad för att undvika onödig konkurrens kring frågan och det bör vara lika för alla utbildningar oavsett bransch. Strukturen för pengen behöver ses över, får en del företag ersättning andra inte. Det är viktigt med långsiktighet i statens löften om lärling, detta skapar möjlig- heter till långsiktig samverkan mellan skolan och arbetslivet. En del branscher tycker att ersättning ska gå till verksamheten (arbetsplat- sen) ej till handledaren så att arbetsplatsen själv kan organisera sig så att det skapas utrymme för lärlingen. Inom andra branscher kan detta vara ett problem, eftersom det förväntas att handledaren ska utföra sina ordinarie arbetssysslor samt hinna handleda utan ersätt- ning vare sig eller pengar. Ersättning måste användas för att skapa TID för arbetslivet att bidra till lärande! Ett annat alternativ är att det betalas ut till lärlingsrådet som i sin tur fördelar för att öka vikten av rådet och dess samverkan. Skolpengen – finns det möjlighet till liknande peng för lärlings- utbildning eller att skolpengen även används för att ersätta företag? Kostnaden kan bestämmas till fasta nivåer för ökad likvärdighet. Del av skolpengen skulle kunna ges till företaget utifrån handledarinsats och utbildning, den ska ses som ersättning för ett uppdrag. Det bör vara branscherna som utser godkända företag som tar emot lärlingar. Det ska vara attraktivare att ta emot lärling i låg- konjunktur och på så sätt blir företagen bättre rustade och und- viker de största topparna och vid konjunktursvängningar. 3.5Ökat inflytande för arbetsmarknads- och branschorganisationer samt regional samverkan På vilket sätt vill ni kunna påverka? Hur kan samverkan kvalitetssäkra utbildningen? Branscherna ser det som viktigt att vara delaktiga och kunna på- verka den gymnasiala lärlingsutbildningens kvalitet. De ser att det finns goda möjligheter att arbeta smartare genom att samordna sig regionalt kring bland annat dimensionering och utbildningsinne- håll. Det är programråden/lärlingsråden som ska svara för kvalitets- säkring av yrkesutbildning och dess dimensionering. Samordning regionalt av APL platser krävs, då lärlingarna behöver flera praktik- platser. Säkra beslut och action bör ske på regional nivå. Det behövs tydligare koppling mellan programråden på olika nivåer. Det är även viktigt att hitta incitament för både kommunala som fristående skolor att samverka. En del av branschernas parter önskar kunna rekommendera utbildningar och lärlingsföretag för att garantera kvalitet, men på- pekar att det är även viktigt att få med ej branschanknutna sektorer. skulle kunna ta fram allmänna råd genom Nationella programråden och som då är utgångspunkt för skolinspektionen. Vård och Omsorg-collegekonceptet bygger på regional samver- kan och det är möjligt att använda den modellen där det fungerar eller delar av den. Beslut om certifiering tas enligt konceptet på nationell nivå (på önskemål av regionen). Utmaningar finns dock kring VAR det samordnande ansvaret ska vara och hitta vilken aktör som ska vara samordnande för VoO-college. College – ett bra sätt att styra och främja regional samverkan mellan privata och kommunala skolhuvudmän. Utgångspunkten ligger i skolans egen bedömning och analys av arbetsmarknaden lokalt/regionalt samt förutsätter en självreflek- tion – dvs. en analys av förbättringsområden och fortlöpande utveck- lingsarbete. Marknadsföring, validering och handledarutbildning kan göras regionalt. Lokalt viktigt med flexibla APL/APU perioder och över- huvudtaget platserna (logistik). Nationella programråden skulle kunna ha en mer operativ roll/budget att arbeta med att jobba mer direkt mot skolhuvudmän med information och marknadsföring utifrån ett identifierat arbets- marknadsbehov. Använda kompetensförsörjningsuppdraget som gymnasieskolan har! Programrådens arbetsfält skulle kunna vidgas till att innefatta andra utbildningsformer än de gymnasiala. Region- förbunden skulle möjligen kunna kopplas till programråden. Möj- ligheter att använda deras kompetens att exempelvis analysera regionala arbetsmarknader. Tips om att SKL är på gång med att samla branscher i regionala råd! Nationella programrådet skulle möjligen kunna vara värdar för årliga konferenser där regionala aktörer kan medverka och föra fram eller diskutera gemensamma frågor. Relevanta uppföljningar i programråden om målyrken för lärlingar vore intressant! Kan programråd önska eller ge uppdrag till Skolinspektionen att initiera kvalitetsgranskningar? Vilket ansvar och vika befogenheter ska gälla? De flesta branscherna tycker att det krävs tydligare direktiv från staten om vad programråden ska göra och innehålla. Varför inte inrätta nationella branschöverskridande programråd? Det bör vara krav på att företagen ska vara med i lärlingsråden. styr skolans schema för mycket och det är viktigt att hitta bättre samspel för form och struktur som passar både företagen och APL-perioderna och skolan. Tydliga mandat och uppgifter krävs för ett effektivt lärlingsråd. Råden bör även ta större ansvar för praktikanskaff- ningen. Det krävs en systematiserad samverkan på nationell och lokal nivå. De frågor man kan påverka på respektive nivå ska behandlas där. Kopplingen mellan Nationella programrådet och det lokala rådet bör förtydligas. Viktigt med uppföljning och konsekvenser vid avvikelser. Inom branschområdet vård och omsorg fungerar den regionala nivån genom vård- och omsorgscollege.