sou · GYB376d2 · 2011-01-01 00:00:00 — Om det finns särskilda skäl får beslutsmyndigheten ompröva ett beslut som har fattas genom automatiserad behandling och som avser vem som är registrerad ägare även om begäran om omprövning inkommit senare än för beslutet. Behovet av en ny bestämmelse Det är ett problem att det finns två olika regelverk som ska tillämpas vid en prövning av om de personuppgifter som är registrerade i vägtrafikregistret är riktiga, dels PUL, och dels FVTR. Genom hänvisningen i LVTR till PUL:s rättelsebestämmelse har den registrerade fordonsägaren tillförsäkrats en "evig" rätt att hos Bestämmelser i vägtrafikdatalagen om enskildas rättigheter myndigheten begära att få personuppgifterna om honom eller henne som ägare till ett visst fordon ändrade. Omprövnings- bestämmelser i , varigenom den enskilde kan begära omprövning av sådana beslut som tillkommit genom automatiserad behandling av uppgifter i vägtrafikregistret, kan endast begäras från beslutet. Genom att bestämmelsen om rättelse enligt PUL gäller före bestämmelserna om omprövning i FVTR har emellertid de särskilda omprövningsbestämmelserna i 18 kap. 6 § FVTR kommit att sakna verkan. har således tagit över omprövningsinstitutet när det gäller uppgift om registrerad ägare (beträffande fysiska personer) i vägtrafikregistret. Den möjlighet som avsågs införas med 18 kap. 6 § FVTR att avvisa en begäran om utredning av registrerade ägaruppgifter finns alltså i praktiken inte i dessa fall. inkommer cirka 3 000 ärenden med begäran om omprövning eller rättelse av registrerade ägaruppgifter. Av dessa ärenden är vissa sådana där den registrerade påstår sig aldrig ha ägt fordonet. Det förekommer i ett antal av dessa ärenden att Transportstyrelsen beslutar att den tidigare registrerade ägaren ska återinföras som ägare för fordonet, trots att han eller hon sannolikt har avyttrat fordonet. Transportstyrelsen företar inte någon utredning av de anmälda ägaruppgifterna innan registrering av en fordonsägare och registreringen har inte heller någon civilrättslig rättsverkan (prop. 2000/01:95 s. 44–45). Eftersom registreringen har stor ekonomisk betydelse för den som är registrerad som ägare har i rättspraxis (RÅ 2002 ref. 85) fastslagits att den registrerande myndigheten inom ramen för ett omprövningsärende ska företa viss utredning beträffande de civilrättsliga förhållandena. Räckvidden av det utredningsansvar som registreringsmyndigheten har är svår att fastställa. Transportstyrelsen saknar resurser och kompetens att på samma sätt som en allmän domstol ta ställning till t.ex. frågor om den sakrättsliga giltigheten i ett förvärv eller av ett påstått godtrosförvärv. I PUL:s mening har det ansetts att en uppgift i registret är felaktig om det visar sig att den som är anmäld som ägare till ett fordon inte är det civilrättsligt. Den praxis som har utvecklats på området har inneburit att samma prövning görs i ett ärende om rättelse som i ett omprövningsärende. Möjligheten att begära rättelse – och i praktiken få till stånd en omprövning av beslutet – av registreringar som skett långt bakåt i tiden öppnar upp för manipulationer av Bestämmelser i vägtrafikdatalagen om enskildas rättigheter registret, eftersom den registrerade kan bli avförd som ägare under påstående att denne aldrig ägt fordonet. Den som anmäler sig som ägare till ett fordon kan således senare begära rättelse av uppgifterna och det är då svårt för myndigheten att bevisa att han eller hon verkligen är eller varit fordonets civilrättslige ägare. Den som t.ex. har tagit på sig att vara registrerad ägare för ett stort antal fordon (s.k. bilmålvakter) kan därigenom i efterhand undkomma ansvaret för obetalda skatter och avgifter för fordonen under påstående att han eller hon aldrig ägt fordonet. Transportstyrelsen ska då utreda ägarförhållandena för samtliga fordon (det kan röra sig om flera hundra fordon) och också besluta om vem som eventuellt i bilmålvaktens ställe ska vara registrerad som ägare för fordonet. En sådan ändring av en registrerad ägaruppgift innebär oftast att den tidigare registrerade ägaren, som en gång korrekt registrerats, återinförs som ägare av fordonet. Att det är den tidigare ägaren som ska införas som ägare i registret, i avsaknad av uppgift om vem som i stället har förvärvat fordonet, har fastslagits av domstol i flera överklaganden.7 Den som åter registreras som ägare kan komma att i efterhand påföras ansvaret för t.ex. obetalda skatter, felparkeringsavgifter och trafikförsäkringsavgifter. Det kan röra sig om betydande belopp i de fall där återinförandet sker () efter att han eller hon en gång avförts som ägare till fordonet. Fordonet kommer också sannolikt i de flesta fall att vara registrerat på den denna person fram till dess att fordonet avregistreras. Betalningsansvar för t.ex. nya utfärdade felparkeringsavgifter, trängselskatter och kontrollavgifter kan då också uppkomma trots att han eller hon inte längre förfogar över fordonet. Transportstyrelsen blir skadeståndsansvarig enligt 48 § PUL, som stadgar ett strikt skadeståndsansvar med möjlighet till jämkning om det visar sig att felet inte berodde på styrelsen – för att vägtrafikregistret innehållit oriktiga uppgifter om registrerad ägare, trots att kontroll av anmälda uppgifter inte åligger Transportstyrelsen innan registrering. Det är inte rimligt att bestämmelserna om rättelse helt har tagit över bestämmelserna om omprövning. För den som varit registrerad ägare kan det uppstå stora ekonomiska konsekvenser av 7 T.ex. Kammarrättens i dom i mål 2825-04. Den tidigare ägaren återinfördes som ägare efter att efter en fullständig anmälan om ägarbyte från honom avfört honom som ägare till fordonet. Målet är närmare kommenterat i avsnitt 13.4.4. Bestämmelser i vägtrafikdatalagen om enskildas rättigheter att bli återinförd som ägare . Det finns därför enligt vår mening skäl att överväga en ändring av bestämmelserna. Rättelse av uppgift om vem som är registrerad ägare i fordonsdatabasen Bestämmelsen om rättelse i PUL tar sikte på skyddet av den personliga integriteten, medan bestämmelsen om omprövning snarare tar sikte på att i ett ekonomiskt hänseende skydda den som varit registrerad som ägare till ett fordon. Även om registreringen inte är civilrättsligt bindande har registreringen betydande rättsverkningar i form av skattskyldighet och betalningsansvar för trafikförsäkringsavgifter och felparkerings- avgifter. Den som registreras som ägare till ett fordon underrättas i normalfallet om detta direkt efter registreringen genom att han eller hon får ett registreringsbevis för fordonet. från beslutsdatumet debiteras också vägtrafikregisteravgiften och om fordonet är påställt även fordonskatt. Den tidsfrist som ställs upp för omprövning – för beslutet – är mot denna bakgrund rimlig. Härtill kommer att den tidigare ägaren också måste vara säker på att inte återinföras som ägare till fordonet. Att som är fallet – utan någon begränsning i tid- tillåta en prövning av de registrerade ägaruppgifterna kan medföra att fordonets tidigare ägare återinförs och att denne blir betalningsskyldig för skatter och avgifter på stora belopp som debiterats efter att han eller hon avhänt sig kontrollen över fordonet. Vi anser därför att bestämmelsen om omprövning ska gälla i stället för rättelse för uppgift om vem som är registrerad som fordonsägare. Den som är missnöjd med registreringen av honom eller henne som ägare är således i stället för rättelse hänvisad till att begära omprövning av beslutet . Detta ska gälla även i sådana fall där det i efterhand endast begärs att den registrerade dagen för ägarbytet ska ändras men utan att det påstås att uppgiften om nuvarande ägare är fel. Dagen för ägarbytet får anses vara en del av uppgiften om vem som är registrerad fordonsägare eftersom den anger från vilken tidpunkt den nuvarande ägaren registrerades. Även en sådan begränsad omprövning av ägarupp- gifterna måste alltså ha begärts . Bestämmelser i vägtrafikdatalagen om enskildas rättigheter Omprövning enligt FVTR syftar till att fastställa vem som ska vara fordonets registrerade ägare med beaktande av alla omständigheter i ärendet och har samma effekt som en prövning om rättelse enligt PUL. Den rättsförlust som den registrerade ägaren gör med detta förslag är att en ändring av de registrerade uppgifterna inte kan påkallas efter att tiden för att begära om- prövning av registreringen har passerats. Eftersom omprövnings- reglerna tillämpas i stället för reglerna om rättelse kommer det att vara den registrerade som har bevisbördan för att denna inte ska vara registrerad ägare till fordonet. Detta finner vi vara rimligt med hänsyn till att det inte åligger Transportstyrelsen att säkerställa anmälda uppgifters riktighet innan registrering. Det ligger dock i sakens natur, och avspeglar sig också i senare års praxis i registreringsärenden, att kravet på den enskilde att visa att han eller hon inte äger fordonet inte bör ställas särskilt högt t.ex. i de fall där en anmälan påstås vara förfalskad och där den enskilde reagerat mot registreringen relativt snabbt. Det bör dock finnas en möjlighet till omprövning av uppgifter om registrerad ägare även om ettårsgränsen har passerats, om det föreligger särskilda skäl för detta. Sådana skäl kan vara när den registrerade ägaren utan egen förskyllan bevisligen inte tidigare tagit del av beslutet att registrera honom eller henne som ägare. Som ett exempel kan nämnas att någon avhänder sig sina fordon för att sedan flytta utomlands. När denne återvänder sitt visar det sig att han eller hon felaktigt är registrerad som ägare till ett flertal bilar. Det ska alltså inte vara tillräckligt med ett påstående från den registrerade om att han eller hon inte tagit del av beslutet. Bestämmelsen om omprövning bör därför ändras så att en sådan prövning tillåts beträffande ägaruppgifter om det föreligger särskilda skäl. Dessa begränsningar i rättelse får anses vara förenliga med dataskyddsdirektivet. Enligt artikel 13 får omfattningen av rätten till rättelse begränsas med hänsyn till skyddet för den registrerades eller andras fri- och rättigheter. De begränsningar som finns när det gäller omprövning avser bl.a. att skydda den som varit registrerad ägare till ett fordon. Den omfattas därför av det angivna undantaget i direktivet. Enligt vår bedömning finns det således inte något hinder mot att införa en särskild bestämmelse för just uppgifter om vem som är registrerad ägare till ett fordon som avviker från den allmänna regleringen i dataskyddsdirektivet och PUL. Bestämmelser i vägtrafikdatalagen om enskildas rättigheter Skadeståndsansvar för felaktiga uppgifter om fordonsägare Vi anser att uppgifterna om fordonsägare i fordonsdatabasen inte heller ska omfattas av skadeståndsbestämmelsen i 48 § PUL. Det vore en orimlig ordning att Transportstyrelsen även i fortsätt- ningen skulle ha ett sådant strikt ansvar som Datainspektionen konstaterat föreligga när det gäller fysiska personer för att de registrerade uppgifterna om fordonsägare är civilrättsligt korrekta, trots att uppgifterna i sig inte omfattas av rättelsebestämmelsen i 28 § PUL. För att undvika att hänvisningen till 48 § PUL även fortsättningsvis kan komma att tolkas som att den omfattar personuppgifter i form av fordonsägaruppgifter – trots att dessa alltså inte omfattas av rättelseskyldigheten enligt PUL – bör det anges särskilt att 48 § PUL inte är tillämplig beträffande Transport- styrelsens behandling av personuppgifter om vem som är registrerad fordonsägare. I de fall fordonsdatabasen innehållit en felaktig uppgift om vem som är registrerad fordonsägare, och felaktigheten beror på fel eller försummelse hos Transportstyrelsen kan det dock alltjämt bli fråga om skadestånd enligt 3 kap. 2 § skadeståndslagen (1972:207). I dessa fall har dock inte Transportstyrelsen något strikt skade- ståndsansvar. Den enskilde kan, till skillnad från vad som gäller enligt 48 § PUL, i ett sådant fall inte tillerkännas någon ersättning för kränkning av dennes personliga integritet. Vårt förslag: Ett beslut enligt vägtrafikdatalagen, enligt föreskrifter som har meddelats i anslutning till lagen eller ett beslut om rättelse eller information enligt PUL, får alltjämt överklagas hos Förvaltningsrätten i , om inte något annat följer av andra föreskrifter. Prövningstillstånd krävs alltjämt vid överklagande till kammarrätten. (SFS 2001:558, 2000/01:95). Förvaltningsrätten i i fråga om beslut om rättelser eller information enligt PUL. Övriga beslut som kan komma att bli aktuella för den enskilde att överklaga är Transportstyrelsens beslut Bestämmelser i vägtrafikdatalagen om enskildas rättigheter om vägrad direktåtkomst och beslut om vägrat utlämnande av uppgifter (jfr lagrådets yttrande i prop. 2000/01:33, s. 348). Prövningstillstånd ska alltjämt krävas vid överklagande till kammarrätten. I fråga om talerätt och överklagandetid m.m. finns bestäm- melser i förvaltningslagen (1986:223). () har till regeringen framställt önskemål om att uppgifter från taxameterbesiktningar ska registreras i en central databas. Regeringen har överlämnat denna framställan till utredningen. Det ingår således i vårt uppdrag att överväga om det är lämpligt att i någon av databaserna registrera uppgifter från besiktningen av taxametrar och i så fall vilka uppgifter som ska registreras samt vilka villkor i övrigt som ska gälla för detta. innehåller inte några uppgifter från taxameter- besiktningar. Yrkesmässig trafik får enligt 2 kap. 1 § YTL bedrivs endast av den som har trafiktillstånd. Trafiktillstånd kan meddelas antingen för godstrafik eller för persontransporter. Ett trafiktillstånd för persontransporter kan enligt 1 kap. 3 § YTL bl.a. avse taxitrafik. Innehavare av ett trafiktillstånd kan vara antingen en fysisk eller en juridisk person. Transportstyrelsen är prövningsmyndighet i fråga om utfärdande av trafiktillstånd (2 kap. 2 § YTL). I 8 kap. 2 § YTL finns ett bemyndigande för regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om taxameterutrustning samt användningen och kontrollen av sådan utrustning. Innan ett fordon får användas i yrkesmässig trafik enligt ett trafikstillstånd ska tillståndshavaren lämna skriftlig anmälan om fordonet till Transportstyrelsen. Anmälan behöver dock inte göras för släpfordon. Om det finns särskilda skäl, får Transportstyrelsen för viss trafik medge att fordon får användas enligt tillståndet utan att vara anmälda. Transportstyrelsen får medge att ett visst fordon får användas innan en fullständig anmälan har lämnats, se 5 kap. 1 § YTF. Transportstyrelsen ska enligt 5 kap. 3 § YTF i vägtrafik- registret kontrollera att ett fordon som har anmälts enligt 1 § uppfyller de villkor om registrering och om beskaffenhet och utrustning som föreskrivs i FVTR och samt i föreskrifter som har meddelats med stöd av för den fordonstyp och de trafikslag som trafiktillståndet gäller. Transportstyrelsen ska enligt samma lagrum även kontrollera att tillståndshavaren äger eller har nyttjanderätt till fordonet. För taxitrafik gäller enligt 7 kap. YTF särskilda bestämmelser. Ett fordon får enligt 7 kap. 1 § YTF användas i taxitrafik endast om det är försett med en taxameterutrustning som är av godkänd typ och som fungerar tillfredsställande i enlighet med de föreskrifter som meddelats enligt 11 kap. 1 § YTF. Taxameterutrustningen och dess fastsättning ska enligt 7 kap. 1 § andra meningen YTF vara kontrollerade och plomberade på det sätt som anges i föreskrifterna. Enligt 7 kap. 3 § samma förordning ska taxameter- utrustningen besiktigas senast från installationen eller den senaste besiktningen av ett godkänt kontrollorgan, varvid en kontrollrapport ska upprättas. Besiktning av taxameter- utrustningen ska således ske . Godkännande av besiktningsorgan sker genom ackreditering enligt lagen (1992:1119) om teknisk kontroll. I FL finns bestämmelser om rätten att kontrollera ett fordons taxameterutrustning samt provkörning av fordonet vid en sådan kontroll (se 7 kap. 3 a § YTF). Enligt 12 § föreskrifter om taxitrafik (VVFS 2006:85) ska den senaste kontrollrapporten enligt 7 kap. 3 § YTF i original medföras i fordonet och på begäran av polisman eller bilinspektör överlämnas av taxiföraren för kontroll. Det är Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll (SWEDAC) som meddelar föreskrifter om krav och kontroll av taxameterutrustning. SWEDAC får, efter samråd med Transport- styrelsen enligt 11 kap. 1 § första stycket YTF, meddela föreskrifter om krav på och kontroll av taxameterutrustning samt om fastsättning, installation och plombering av sådan utrustning. Styrelsens för ackreditering och teknisk kontroll (SWEDAC) föreskrifter och allmänna råd om installation och besiktning av taxameterutrustning, 2006:19, kompletterar 2006:17 och bestämmelserna i 7 kap. YTF. I 5 § anges att, förutom den besiktning som ska ske senast från installationen eller den senaste besiktningen av ett godkänt besiktningsorgan enligt 7 kap. YTF, ska besiktning även ske 1.efter installation av taxameterutrustning och efter reparation av taxameterenheter som enligt föreskrifterna ska vara plomberad enligt bilaga 1 till föreskrifterna, 2.efter ändring av fordonet som påverkar taxameterutrustningens föreskrivna funktion, taxameterutrustningens anpassning till taxifordonet eller andra förhållanden som påverkar taxameterutrustningens inställning (till exempel ägarbyte), 3.efter brytande av föreskriven plombering, 4.om det vid kontroll av taxifordon har konstaterats brister i taxameterutrustningens funktion eller större avvikelse än som anges i 8 § i föreskrifterna. Besiktningen ska bl.a. avse kraven i 2006:11, Styrelsens för ackreditering och teknisk kontroll (SWEDAC) föreskrifter och allmänna råd om taxametrar, och kraven i 2006:17, Styrelsens för ackreditering och teknisk kontroll (SWEDAC) föreskrifter och allmänna råd om tillsatsanordningar till taxametrar. Vid besiktningen ska en kontrollrapport upprättas enligt SWEDAC:s formulär Kontrollrapport innehåller bl.a. uppgift om det godkända besiktningsorganets namn, personnummer eller organisationsnummer, postadress, telefonnummer och ackrediteringsnummer. Vidare ska kontroll- rapporten innehålla uppgifter om datum, orsaken till besiktning eller brytande av plomberingar, fordons registreringsnummer, taxameterns fabrikat, typ och identifikationsbeteckning, taxi- företagets namn eller taxiföretagets hos registrerade firma, person- eller organisationsnummer och postadress, utskrift från taxameterutrustning av rapport avseende taxameterkontroll och anpassningskontroll samt föreskrivna plomberingars befintlighet, status och identifikationsmärke. ska intygas att taxametern besiktigats och plomberats och att den för plomberingen uppfyller kraven i föreskrifterna (2006:19, bilaga 3 p. 1 och 3). Den utskrift från taxameterutrustningen av rapport avseende taxameterkontroll som ska bifogas kontrollrapporten innehåller bl.a. uppgifter om taxameterns och tillsatsanordningens typgod- kännandebeteckning, identifikationsbeteckning för taxametern och tillsatsanordningen och programversionsbeteckning. Vidare innehåller den uppgift om taxiföretagets namn och adress, taxi- företagets person- eller organisationsnummer, fordonets registreringsnummer och förarkod. Utskriften innehåller även uppgift om innehåll i ackumulerade register, taxameterkonstant, datum för senaste besiktning och plombering samt det godkända besiktningsorganets namn, adress, organisationsnummer och ackrediteringsnummer. Den innehåller även uppgift om löpnummer på kontroll och plomberingsrapport enligt 9 § 2006:19, redovisning av samtliga i taxametern använda tariffvärden med avseende på benämning samt typ och tariffvärden. Slutligen innehåller den uppgift om datum och tidpunkt då körpass påbörjas, tidpunkt då köruppdrag påbörjas och under köruppdrag tillryggalagd sträcka (2006:17, bilaga 1 p. Utskriften från anpassnings- kontrollen, som även den ska bifogas kontrollrapporten, innehåller bl.a. uppgifter om taxameterns och tillsatsanordningens typ- godkännandebeteckning, identifikationsbeteckning för taxametern och tillsatsanordningen och programversionsbeteckning. Den innehåller även uppgift om taxifordonets registreringsnummer och förarkod, och inställd taxameterkonstant, uppmätt vägtal och taxameterkonstant dividerat med vägtal, uttryckt i procent (2006:17, bilaga 1, p. Enligt 2006:11, bilagan p. 15.1, ska en taxameter vara försedd med ackumuleringsregister som inte går att nollställa för följande värden: taxins totala färdsträcka, den totala färdsträckan när taxitjänsten togs i anspråk, det totala antalet körningar, det totala belopp som påförts som tilläggsavgifter och det totala belopp som påförts som färdavgifter. För de taxametrar som tillverkats enligt äldre regler, och som typgodkänts av , är inte registrens innehåll helt detsamma som i nyare taxametrar. De äldre taxametrarna som tagits eller kommer att tas i bruk innan respektive märkningstillstånd upphör kommer att förekomma parallellt med nyare taxametrar under När det gäller taxametrar som är godkända före gäller följande för de ackumulerade registren: a)Taxifordonets totala körsträcka med taxametern i samtliga funktionslägen (km), b)Taxifordonets totala körsträcka med taxametern i lägen LEDIG, TARIFF, och KASSA (km), c)Taxifordonets totala körsträcka med taxametern i lägen TARIFF och KASSA (km), d)Totalt antal köruppdrag e)Totalt registrerat belopp (SEK). Kontrollrapporten upprättas i två exemplar, varav ett original som överlämnas till taxiföretaget och en kopia som bevaras hos det godkända besiktningsorganet (2006:19, bilaga 3 p. Besiktningsorganet ska enligt bilaga 4 p. 7 på begäran av polisman eller bilinspektör visa upp kontrollrapporten. En tillståndshavare eller en förare som uppsåtligen eller av oaktsamhet använder ett fordon i strid mot vad som har föreskrivits i YTF om taxametrar, eller om användning och kontroll av sådana, eller i strid mot föreskrifter som har meddelats i dessa hänseenden med stöd av 11 kap. 1 § 1. YTF, döms till penningböter (9 kap. 4 § YTF). Detta innebär bl.a. att om besiktningsskyldigheten enligt 7 kap. 3 § YTF inte efterföljs eller om kontrollrapporten i original inte kan visas upp för polis eller bilinspektör för kontroll enligt 12 § i VVFS 2006:85, kan tillståndshavaren eller föraren dömas till penningböter. Om ett fordon framförs i strid mot YTL eller en föreskrift eller ett villkor som har meddelats med stöd av lagen får polisman eller tulltjänsteman hindra fortsatt färd, se 6 kap. 6 § YTL. I regeringsbeslut (N2007/4842/TR) uppdrog regeringen åt att utreda förutsättningarna för en central databas för taxameterbesiktningar och föreslå vilken myndighet som skulle ansvara för den. I redovisning av regeringsuppdraget (YT10A2008:4666) ansåg verket att det skulle vara av värde för kontrollen av taxitrafiken att vissa uppgifter om taxameter- besiktningen avseende taxameterutrustningen och dess funktion togs in i vägtrafikregistret. Däremot ansåg verket inte att vissa i kontrollrapporten förekommande uppgifter skulle registreras i vägtrafikregistret, såsom uppgifter hänförliga till de ackumulerade registren. De uppgifter som finns för kontroll mot deklarerad inkomst för rörelsen, såsom total färdsträcka, totalfärdsträcka när taxitjänsten togs i anspråk, det totala belopp som påförts som tilläggsavgifter och det totala belopp som påförts som färdavgifter, behövs för kontrollverksamhet. ansåg att det var lämpligt att den myndighet som har det huvudsakliga behovet av uppgifterna får ansvaret för lagringen av uppgifterna och därmed ansvaret för en eventuell databas. Därigenom blev det enligt en naturlig koppling mellan kostnaden för databasen och nyttan av lagringen av uppgifterna. kunde emellertid inte bedöma om nyttan av lagringen i en databas var så stor att den motiverade lagringen. var därför av den uppfattningen att frågan borde utredas närmare inom ramen för . 14.1.5Till utredningen framförda behov