sou · GZB351 · 2011-06-13 00:00:00 — Vanligast är att den ensamstående mamman har alla barnen mer än halva tiden, i har mamman alla barnen mer än halva tiden. I de ombildade familjerna är det mer vanligt att barnen bor växelvis. Bland de pappor som har barn boende hos sig är det enbart som har alla barnen mer än halva tiden. Det är vanligare att pappor som i hög utsträckning bor med sina barn, har barnen av papporna som har barn boende hos sig, har alla sina barn boende halva tiden. Det bör också nämnas att det är vanligast att alla barn i en syskonskara bor halva tiden om något av barnen inom hushållet bor halva tiden, dvs. man delar inte upp hel-, halv- eller styvsyskons boende på olika sätt. Tabell 4 Särlevande barnhushåll uppdelade efter hur mycket barnet bor i hushållet, procent, 2006/07 Barn som bor både halva/mer än * Tabellen baseras endast på särkullbarn, ej nytillkomna gemensamma barn i det ombildade hushållet. 7.1.3Barns boende utifrån ålder och kön En uppdelning av pojkars och flickors boendeform visar att pojkar i mindre utsträckning bor enbart hos mamman och något oftare hos pappan, alternativt bor växelvis.7 Störst är skillnaden mellan pojkar och flickor i gruppen 6–. Bland dessa bor av pojkarna enbart hos mamman, jämfört av flickorna. I samma åldersgrupp bor mer än hälften av pojkarna, , växelvis hos båda föräldrarna. Motsvarande uppgift för flickorna är . När barnen är yngre syns ingen sådan skillnad mellan pojkars och flickors boende och mönstret är heller inte lika tydligt då barnen är äldre. I gruppen 6–9 åriga pojkar är det också mer än dubbelt så vanligt att de bor växelvis hos föräldrarna än bor enbart med sin mamma, jämfört . Ju äldre bar- net är desto vanligare är det att det bor enbart med en av föräld- rarna, och då oftast med mamman. En slutsats av detta är att pojkar tycks ha större tillgång till båda sina föräldrar än flickor.8 7Enligt SCB:s ULF-undersökningar. Av studien framgår inte barnets kön. 8Jfr avsnitt 6.3 ovan om barnULF-undersökningen som visar hur barn i olika hushåll mår. Diagram 4 Boendeform för pojkar och fickor med särlevande föräldrar, andel i procent, 2006 P r o c e n t F l i c k o r P o j k a r B o r m e s t B o r m e s t e n b a rt e n b a rt vä x e l vi s m a m m a , p a p p a , l i k a m a m m a p a p p a l i te m e d l i te m e d m yc k e t p a p p a m a m m a b å d a f ö rä l d ra r Källa: SCB, ULF-undersökningar. Det växelvisa boendet har ökat inom alla åldersgrupper även om det skiljer sig åt mellan olika åldersgrupper. Det är minst vanligt bland de äldsta barnen i åldern 16–och mest vanligt i ålders- gruppen 6–. I förstnämnda grupp bor växelvis och i sistnämnda så pass många som . Tabell 5 visar utveck- lingen av andel barn som bor växelvis. Tabell 5 Andel barn i procent som bor växelvis fördelat i olika ålders- grupper, 1992/93, 2001/01 respektive 2006, samt Jämställt föräldraskap 2010 0–17 år 0–6*/0–5 år 7–9*/6–9 år 10–12 år 13–15 år 16–17 år *Annan åldersuppdelning 1992/03 och 2001/02 jämfört med . **Siffror från enkätstudien , 2010. Även i enkätstudien har SCB frågat om hur barnets boende fördelar sig beroende på barnets ålder. Även här framkommer att det är vanligare att barnet bor mest hos bara en av föräldrarna när barnet blivit äldre. Det kan bero på att det har blivit vanligare med växelvis boende och de äldre barnen helt enkelt är för gamla för att ha börjat bo växelvis, dvs. för dem har det ännu inte blivit lika mycket en norm att bo växelvis. Det kan också bero på att när barnen blir äldre orienterar de sig i större utsträckning mot kamrater/vänner och fritidssysselsättning och det kan då bli mer besvärligt att flytta mellan två hushåll. Föräldrarna kan då vara lyhörda och anpassa boendet i enlighet med barnets önskemål. Tabell 6 Barns boende beroende på ålder, procent, enkätstudien Mest hos den ena Källa; Enkätstudien , 2010. 7.1.4Barns umgänge och kontakt med en frånlevande förälder Av alla de barn som inte bor med båda sina föräldrar, träffar av dem den frånlevande föräldern åtminstone och ungefär en fjärdedel av barnen träffar föräldern varje vecka.9 Man tillbringar mindre tid tillsammans ju äldre barnen blir och det är ingen större skillnad mellan flickor och pojkar. Bland barn som bor huvuddelen av tiden med sin mamma är det något vanligare att de ofta träffar den frånlevande föräldern, jämfört med barn som bor med sin pappa. Av Barnombuds- mannens , framgår dock att av de barn i åldrarna 10–som bor med sin mamma uppger av flickorna och av pojkarna att de träffar sin frånlevande pappa minst varannan vecka.10 Barn som bor i ombildade familjer träffar också mer sällan sin frånlevande förälder än barn som bor med en ensamstående föräl- der.11 I företagarhushåll och i viss mån tjänstemannahushåll, är det mer vanligt att man träffar den frånlevande föräldern jämfört med arbetarhushåll. 9Enligt SCB:s undersökningar av barns levnadsförhållanden, s.k. barn-ULF 2005. 10Barnombudsmannen rapporterar 2010:01, Upp till 18 – fakta om barn och ungdom, s. 49. På grund av att antalet barn som bor med sin pappa är litet kan inte jämförelser göras med hur ofta dessa barn träffar sin frånlevande mamma. 11Enligt SCB:s ULF-undersökning 2005. SOU 2011:51 Barns boende Barnets kontakt med den frånlevande föräldern*, 2005 andel i Alla barn 0–18 år 0–6 år 7–12 år 13–18 år Barnet ingår i: * I tabellen ingår även barn som bor växelvis, med frånlevande förälder avses då den förälder som barnet inte är folkbokfört hos. Källa: SCB Undersökningarna av levnadsförhållanden (). Statistiken visar således att barn har en relativt omfattande kontakt med båda sina föräldrar även om de inte bor tillsammans. Det kan mycket väl vara så att det också har betydelse att föräldrar anpassar sig och att de som förr kom överens om ett omfattande umgänge med den frånlevande föräldern, väljer ett växelvis boende. En förutsättning för att barn regelbundet ska kunna träffa sin frånlevande förälder är att de inte bor för långt ifrån varandra. av barnen har den andra föräldern mindre än . Yngre barn bor oftare än tonåringar nära den andra föräldern. av barnen upp till bor mindre än bort. Bor barnet i en ombildad familj med en styvförälder är det vanligare att det är långt till den frånlevande föräldern. Diagram 5 Avstånd till frånlevande förälder efter barnets ålder, andel i 50-199 200-499 500 - km Källa: SCB, I gruppen uppgift saknas ingår barn vars frånlevande förälder inte är folkbokförd i samt de barn där uppgift om far saknas. 7.1.5Boendeform beroende på föräldrars inkomst och utbildning Det finns anledning att ställa frågan om inkomsten eller inkomst- skillnader har något samband med hur barnen bor. Av diagrammet nedan framkommer att föräldrar med barn som bor halva tiden hos varje förälder har en högre inkomstprofil jämfört med andra boen- deformer. Diagram 6 Olika boendeformer efter månadsinkomstnivå i intervall, andel i procent, Jämställt föräldraskap 2010 Mest hos en förälder Halva tiden hos båda Av diagram 6 ovan kan man utläsa att de som har barnet boende mest hos sig, relativt sett, oftare har lägre månadsinkomster, medan inkomstnivån är ganska jämt fördelad för dem som bor med barnet i mindre omfattning. Den högsta inkomsten har föräldrar vars barn bor växelvis. Denna grupp har också en inkomstfördelning som är mest lik den genomsnittliga i landet. Tabell 8 Inkomstskillnader i förhållande till den andra föräldern per boendeform för pappor i procent, Jämställt föräldraskap 2010 Hur bor barnet? I likhet med flera andra studier uppvisar även studien äldraskap stora skillnader mellan pappors och mammors inkoms- ter.12 Ungefär hälften av papporna tjänar mer, eller mycket mer, än den andra föräldern. Motsvarande andel för mammorna är cirka var femte. 12 Mer om de särlevande föräldrarnas inkomstnivåer finns att läsa under avsnitt 5.4. Barns boende SOU 2011:51 Inkomstskillnader i förhållande till den andra föräldern per boendeform för mammor i procent, Jämställt föräldraskap 2010 Hur bor barnet? Utöver de redan kända inkomstskillnaderna mellan kvinnor och män verkar det dock inte finnas några samband mellan inkomst- skillnader mellan särlevande föräldrar och deras val av boende för barnen. Det kan dock vara av intresse att enkätstudien visar att det är vanligt att inte känna till vad den andra föräldern har för inkomst. I enkätstudien har frågor även ställts om de särlevande föräld- rarnas utbildningsnivå eftersom det är relevant att efterforska om detta påverkar barnets boende. I diagrammet nedan motsvarar låg utbildningsnivå grundskola som förälderns högsta utbildning. Mellannivå motsvarar gymnasieutbildning och hög utbildningsnivå är högskole- eller forskarutbildning. Utbildningsnivå hos föräldrar utifrån barnets boendeform, andel i procent, Jämställt föräldraskap 2010 Barnet bor alltid hos Barnet bor mest hos Bland föräldrar vars barn alltid bor hos den ena föräldern, har rela- tivt sett en större andel av föräldrarna enbart grundskola som utbildning. Dubbelt så många av de föräldrar vars barn alltid bor hos den ena föräldern har endast grundskoleutbildning, jämfört med de föräldrar vars barn bor ungefär halva tiden. Liksom vid inkomstnivå är utbildningsnivån för föräldrar vars barn bor växel- vis, mycket lik nivån för föräldrar som är sambor eller gifta. Vid de forskarsamtal som utredningen arrangerade uppmärksammades att barn med särlevande föräldrar som endast bor med en av sina föräldrar och som har liten eller ingen kontakt med den andra föräldern, riskerar bli mer marginaliserade . Detta är en grupp barn som uppvisar mer negativa resultat än andra i förhållande till såväl ekonomisk standard och utbildning som fysiskt och psykiskt välmående.13 uppvisade barn med separerade föräldrar generellt sett sådana negativa effekter men i takt med att barn bor växelvis i en allt större utsträckning uppvisar dessa barn i olika undersökningar positiva resultat utifrån flera olika aspekter som i det närmaste kan jämstäl- las med barn som växer upp i kärnfamiljer. I vissa fall uppvisar dessa barn t.o.m. mer positiva resultat än barn i kärnfamiljer (se mer om detta i kapitel 6 ovan). 7.2Hur resonerar föräldrar om barns boende och umgänge? I enkätstudien ställdes frågan till alla sär- levande föräldrar om anledningen till varför de valt en viss boen- deform för sitt/sina barn. Föräldrarna hade möjlighet att välja mer än ett alternativ och det fanns även möjlighet att ange fria svar under alternativet annat. Det absolut vanligaste skälet är att det valda boendet passar bar- net bäst. Över hälften av de föräldrar vars barn bor växelvis har angett detta som skäl och det är, av naturliga skäl, mer vanligt som skäl för den förälder där barnet bor mest. När föräldrarna har upp- gett att det är långt mellan föräldrarnas bostäder bor barnet, täm- ligen förväntat, mest hos en av dem. Den minst vanliga anledningen till varför man valt det aktuella boendet är ekonomi. Anledningarna barnets val, nära till skola/förskola eller kamrater, arbetssituationen 13 Se mer om utredningens forskarsamtal i bilaga 11, samt om barns välmående m.m. i kapitel 6 ovan om Barn med särlevande föräldrar, som baseras på s.k. barnULF- undersökning. samt avståndet mellan föräldrarnas bostäder är ungefär lika vanliga. Ju äldre föräldrarna är – och förmodligen därmed även ju äldre barn – desto fler är det som anger att det är barnet själv som bestämt boendeformen. Samma bild finns för skälet nära till skola/kamrater, dvs. det är ett vanligare skäl ju äldre barnet är. Anledning till valt boende, samtliga särlevande föräldrar, procent, Jämställt föräldraskap 2010 Vilka skillnader finns det då mellan mammor och pappor i förhål- lande till valet av barnets boende? När barnet bor växelvis är det vanligaste skälet att det passar barnet bäst. Det är också en ganska överensstämmande uppfattning mellan mammor och pappor om vilka anledningar som är de mest framträdande, dvs. mammors och pappors uppfattning om skälen till barnets boende stämmer relativt väl överens. Tabell 11 Anledning till valet av växelvis boende när barnen bor på detta sätt, procent, Jämställt föräldraskap 2010 Det passar barnet bäst Långt mellan föräldrarnas bostäder Nära till skola/förskola/kamrater När barnet bor mest hos mamman anger hon betydligt oftare än pappan att det passar barnet bäst. Inställningen är dock annorlunda när barnet bor mest hos pappan, då anser mamman nära nog aldrig att det är för att det passar barnet bäst. av pap- porna instämmer i påståendet att det är för att det passar barnet bäst som det bor mest hos mamman. Arbetssituationen anges oftast som skäl när barnet bor mest hos mamman. SOU 2011:51 Barns boende Anledning till valet av att barnet bor mest hos mamman när barnen bor på detta sätt, procent, Jämställt föräldraskap 2010 Det passar barnet bäst Långt mellan föräldrarnas bostäder Nära till skola/förskola/kamrater När barnet bor mest hos pappan är det på motsvarande sätt som i tabellen ovan, vanligare att pappan anser att det är för att det passar barnet bäst. Det är också vanligare att de anger att det är barnet som själv fått välja. Arbetssituationen är en obetydlig anledning. När barnets boende har styrts av närhet till skola/förskola eller kamrater, är det vanligast bland dem som uppgett att barnet bor hos den andra föräldern, och betydligt vanligare bland mammor där barnet enligt uppgift bor mest hos pappan Tabell 13 Anledning till valet av att barnet bor mest hos pappan när barnen bor på detta sätt, procent, Jämställt föräldraskap 2010 Det passar barnet bäst Långt mellan föräldrarnas bostäder Nära till skola/förskola/kamrater I enkätundersökningen har föräldrarna även getts möjligheten att lämna öppna svar på frågan om valet av boendeform för barnen. Ungefär en tredjedel av de särlevande föräldrarna som svarat på enkäten har angett annat än de färdiga svarsalternativen som anledning till varför man valt det aktuella boendet. Nedan följer en redovisning av vilka anledningar föräldrarna lämnat som öppna svar. I sammanhanget är det viktigt att hålla i minnet att det inte är rimligt att jämföra omfattningen på de öppna svaren med de för- tryckta alternativen. Många fler föräldrar skulle kanske kryssat i de öppna svarens alternativ om de funnits där. Citat från föräldrar som deltagit i enkätstudien raskap om anledning till växelvis boende: -Barnet ska få tillgång till och växa upp med båda föräldrarna. -Vi föräldrar vill träffa barnen lika mycket och det är en självklarhet att vi båda tar ansvar. -känns naturligt. Generellt är det mycket färre pappor som har lämnat något öppet svar; drygt var fjärde mamma medan det var drygt var tionde pappa. Anledningen till varför barnet bor mest hos mamman ger ut- ifrån mammors respektive pappors öppna svar två helt olika bilder. Mammorna anger att barnet bor mest hos henne för att pappan inte vill eller inte har möjlighet, medan pappan anger att barnet bor mest hos mamman för att hon vill det eller bråkar om frågan. Citat från boföräldrar som deltagit i enkätstudien äldraskap om anledning till att barnet bor hos en av föräldrarna: -Andra föräldern vill inte träffa sin son. -Pappans ostabila förhållanden med bostad, partners etc. -Mammans psykiska mående. Citat från umgängesföräldrar som deltagit i enkätstudien om anledning till att barnet bor hos en av föräldrarna: -Hon vägrar låta mig ha barnen mer. -Jag tycker att de behöver sin mamma mest. -Jag får inte träffa barnet. SOU 2011:51 Barns boende Angiven anledning till varför barnet bor mest hos mamman enligt fria svar, procent, Jämställt föräldraskap, 2010 Den andra vill inte När barnet bor ungefär halva tiden hos föräldrarna (växelvis) finns det ett större inslag av samsyn mellan mammor och pappor i frågan om varför barnet bor på detta sätt. Det är vanligast att det är båda föräldrarnas önskan att barnet bor på det sätt det gör. Tabell 15 Angiven anledning till varför barnet bor halva tiden hos båda föräldrarna enligt öppna svar, procent, Jämställt föräldraskap 2010 Enbart av de pappor som har barnet boende mest hos sig angav något annat skäl i det öppna svaret. De svarande är såle- des mycket få till antalet. De anledningar som de trots allt angav var oftast relaterade till något problem med mamman, här i fallande storleksordning; hälsa, instabila förhållanden, dödsfall, bådas öns- kan samt domstol. 7.2.2Erfarenheter från utredningens fokusgruppssamtal TNS har på uppdrag av utredningen genomfört fokusgrupps- samtal med särlevande föräldrar om hur de samarbetar i frågor som rör försörjning, boende och omsorg om barnet samt på vilka grun- der de fördelar ansvar för barnet mellan sig. Uppdraget har även inkluderat vilka möjligheter och hinder som kan finnas för att sam- arbeta. Fokusgrupperna har fördelats i tre undergrupper; en med föräldrar som har barn boende större delen av tiden hos sig (boför- äldrar), en med föräldrar vars barn bor växelvis (växelvisföräldrar) och en med föräldrar som enbart har umgänge eller liten kontakt med barnet (umgängesföräldrar). Fokusgruppssamtalen följde en guide där på förhand bestämda frågeställningar diskuterades. Sam- manlagt deltog 24 föräldrar i fokusgruppssamtalen. TNS återrapportering finns att läsa i sin helhet i bilaga 9. De föräldrar som har deltagit i fokusgrupperna har uppgett att den vanligaste förklaringen till varför barnet bor som det gör efter en separation är att man vill ge barnet möjlighet att bo kvar i samma område och att man tror att det är det bästa för barnet. Det innebär att barnet får gå kvar i samma skola, har tillgång till sina vänner, kan fortsätta med fritidsaktiviteter i närområdet och också ha tillgång till det som barnet vant sig vid i det egna fysiska hem- met. Utifrån detta resonemang kan man också se att växelvis boende underlättas om den föräldern som lämnar barnets ursprungshem flyttar in någonstans i närområdet. Jag bor kvar i min lägenhet för det var min lägenhet från början. I samma område. Och sen bytte han inte skola och pappan jobbar mest obekväm arbetstid så därför bor barnet hos mig. (boförälder/mamma) Andra förklaringar till barnets boende rör arbetssituationen, sjuk- dom, ny familj, barnets egen önskan, kön, möjlighet att uppbära bidrag samt upplevt ansvarstagande och engagemang (se mer om respektive orsak nedan). Arbetssituationen avser både arbetets omfattning och arbetstidens förläggning. Föräldrar med kortare och mer flexibel arbets- tid anser sig ha större förutsättningar för att ha barnet boende hos sig större delen av tiden. Ett annat exempel är föräldrar som studerar – även detta anses medge större flexibilitet när det gäller när och hur länge barnet kan vistas i hemmet. Jag jobbar nätter ibland och då jobbar jag ganska intensivt. Så den veckan jag har sonen hos mig jobbar jag . (mamma med växelvis boende barn) Man måste ju ha ett jobb också. En ny familj kan både tala för och emot ett visst boende. Om den nya familjen innehåller en vuxen som stödjer sitt bonusbarn så kan det gynna ett boende i det hemmet. Om den nya familjen där- emot innehåller en vuxen som inte kommer överens med barnet kan detta tala emot att förlägga merparten av boendet där. Det tog och sen blev jag ihop med en kvinna. Och det blev en jättekonflikt med min 11-åriga dotter. Det blev aldrig bra. (pappa med växelvis boende) Barnets egen önskan innebär att föräldrarna låter barnet få välja var det vill bo. Det kan också innebära att barnet ändrar uppfattning och att fördelningen av boendet mellan de båda föräldrarna förändras. I mitt fall är det så att min son har bott men är han så stor och då valde han att bo hos sin mamma. Jag har oregelbundna arbetstider och åker iväg i jobbet och då passar det inte att han är hemma själv. Det skulle bli orättvist mot henne och jag sa att hon skulle ha till bara för jag reser iväg. Kön innebär att vissa fäder har ansett att mödrar historiskt sett automatiskt har tilldelats vårdnaden, om inte starka skäl talat mot det. Att uppbära bidrag är en uppfattning som främst umgänges- fäder framför och innebär att de anser att modern motiveras av bidrag när det gäller att få barnet skrivet hos sig. Ingen av föräld- rarna har dock personligen valt att skriva sitt barn hos sig primärt för att få tillgång till olika bidrag. Men när barnet väl lever huvud- delen av sitt liv hos en förälder av andra skäl, anser man sig däremot ha rätt till dessa bidrag. Upplevt ansvarstagande framförs främst av mödrar i gruppen föräldrar som har barn boende större delen av tiden hos sig. Det innebär att de anser att fadern lever ett oansvarigt eller oorganiserat liv som gör dem mindre lämpliga som vårdnadshavare. Det kan vara en far som ofta byter partners och boende, eller någon som är dålig på att sköta sitt eget hushåll och sin egen ekonomi. Det kan också vara någon som inte visar intresse för något större umgänge med sitt barn, trots att andra förutsättningar för umgänge finns. Sjukdom har i fokusgruppssamtalen främst avsett psykiska sjuk- domar eller sociala svårigheter som exempelvis alkoholism eller Om den ena föräldern brottas med detta anses denne som mindre lämplig för barnets huvudsakliga boende. För mig är det så att han har fått en kronisk sjukdom så han har svårt att klara av att vara ensam. Plus att vi ville bor kvar i samma område. Och sen lite också att pappan har valt bort att engagera sig. (boföräl- der/mamma) Som det har framgått av den statistik som presenterats ovan (se avsnitt 6.1.2–6.1.5) bor de flesta barnen fortfarande hos sin mamma efter det att föräldrarna har separerat. I vilken utsträckning sär- levande föräldrar är nöjda med barnets boendeomfattning hos respektive förälder finns det ingen utvecklad statistik om i . I den enkätundersökning som har genomfört om särlevande föräldrar och deras barns boende och underhåll, har dock av föräldrarna uppgett att det i mycket liten utsträckning uppstår konflikter om barnets bo- ende.14 SCB:s enkätstudie Jämställt föräldraskap antyder också att bland de föräldrar som inte bor med barnet, anser en tredjedel att samarbetet kring barnets boende fungerar dåligt.15 Detta kan för- modligen tolkas som att föräldern inte är nöjd med barnets boen- defördelning. Även en fjärdedel av de föräldrar vars barn alltid bor hos dem, har uppgett att samarbetet kring boendet fungerar dåligt. Av de föräldrar vars barn bor växelvis har svarat att samarbetet kring boende fungerar dåligt. I en norsk undersökning från forskningsinstitutet om umgängespappors situation svarade av papporna att de önskade en annan fördelning av barnets boende än det som de fak- tiskt praktiserade.16 Av dessa önskade ha barnet fast boende hos sig och önskade ett växelvis boende. Samma undersökning visar att av papporna gärna skulle ha mer umgänge med barnet samt att trodde att barnet önskade mer umgänge. Bland de föräldrar i fokusgruppssamtalen som valt att låta sina barn bo växelvis, har de flesta valt en lösning där barnet bor varan- nan vecka hos respektive förälder och där storhelger och semestrar 14Försäkringskassan Socialförsäkringsrapport 2011:5, s. 61. 15Se avsnitt 9.2 nedan där det redogörs för enkätstudien i detta hänseende. 16Anne Skevik och , Samværsfedrenes situasjon – rapport fra en spørre- undersøkelse, 15/2002. I bor barn växelvis i något mindre utsträck- ning och det är också något mer vanligt att mammor är boföräldrar än i . I övrigt finns en relativt stor samstämmighet vad avser regelverk och familjebildning som gör att en jämförelse är motiverad. också delas varannan. Det innebär att den ena föräldern har det fulla ansvaret till söndag för att därefter vara barnfri veckan därpå. Har man haft barnet på julen, kanske man inte har det till påsk och så vidare med och varannan semestrar. Grundförutsättningen för att få detta att fungera uppges vara att man både kan samarbeta med den andra föräldern och att man vill tillbringa maximalt med tid med sitt barn. Många fram- häver också att de får mer fritid för sig själva som de får en stor del av tiden med barnet med denna boendeform. Jag hinner vila. Jag vill vara en bra förälder.