sou · GYB322d3 · 2011-01-01 00:00:00 — Bestämmelserna gäller både för enskild krigsman och för hans eller hennes förman (befälsansvar). Är brottet grovt är straffet fängelse eller på livstid. 6 a och b §§ förbjuder användning, utveckling, produktion och innehav av kemiska vapen respektive antipersonella minor (truppminor) och är en följd av den svenska anslutningen till C-vapenkonventionen respektive . Bestämmelserna aktualiseras p.g.a. sin delvis generella karaktär i förhållande till flera av de konventioner som presen- terats i denna samling, och även i förhållande till gällande sedvanerätt. Särskild hänvisning till dessa bestämmelser har därför inte gjorts under varje enskild konvention där de utgör en del av det svenska genomförandet av konventionen. Med anledning av tillträde till Romstadgan föreslog Internationella straffrättsutredningen i sitt betänkande Interna- brott och svensk jurisdiktion (SOU 2002:98) att det, med bestämmelserna i som förebild, borde införas en ny svensk lag om internationella brott. Utredningen föreslog att det i den lagen ska införas nya straffbestämmelser om folkmord, brott mot mänskligheten och krigsförbrytelser samt att svensk domstol ska vara behörig att döma för dessa brott oberoende av var eller av vem de begåtts. Enligt förslaget ska brotten vidare undantas från reglerna om preskription. Översynen föranledde också förslag till upphävande av lagen (1964:169) om straff för folkmord och ändring av bestäm- melsen om folkrättsbrott i 22 kap. 6 § . Föreslagna författningsändringar har dock inte genomförts (november 2009) utan bereds ännu inom . Se även för- ordet till Romstadgan. 22 kap 6 § Riksdagsbehandling: prop. 1962:10, bet.1LU 1962:42,43; 1962:390, ändringar i prop. 1985/86:9, prop. 1994/95:7 och prop. Publicering: SFS 1962:700. Senast ändrad genom SFS 2009:396 22 kap. 6 a § Riksdagsbehandling: prop. 1993/94:120, ändringar i prop. 2008/09:11 Publicering: SFS 1994:119. Senast ändrad genom SFS 2009:396 22 kap. 6b § Riksdagsbehandling: prop. 1997/98:175, ändringar i prop. Publicering: SFS 1998:1703. Senast ändrad genom SFS 2009:396 UTDRAG – från 22 kapitlet 22 kap. Om landsförräderi m.m. 6 § Den som gör sig skyldig till en svår överträdelse av något sådant avtal med främmande makt eller någon sådan allmänt erkänd grundsats, som rör den internationella humanitära rätten i väpnade konflikter, döms för folkrättsbrott till fängelse i högst . Sådana svåra överträdelser är bland andra 1. att använda stridsmedel som är förbjudna enligt folkrätten, 2.att missbruka kännetecken, kännetecken som avses i lagen (1953:771) om skydd för vissa internationella sjukvårdsbeteckningar m.m., parlamentära flaggor eller andra inter- nationellt erkända kännetecken eller att med hjälp av förrädiskt förfarande av något annat slag döda eller skada en motståndare, 3.att anfalla civilpersoner eller den som är försatt ur stridbart skick, 4.att inleda ett urskillningslöst anfall med vetskap om att anfallet kommer att förorsaka synnerligen svåra förluster eller skador på civilpersoner eller civil egendom, 5.att inleda anfall mot anläggningar eller installationer som åtnjuter särskilt folkrättsligt skydd, 6.att tillfoga av folkrätten särskilt skyddade personer allvarligt lidande, att tvinga krigsfångar eller civilpersoner att tjänstgöra hos deras motparts väpnade styrkor eller att i strid mot folkrätten beröva civilpersoner friheten, 7.att, i andra fall än som anges i 1–6, godtyckligt och i stor omfattning förstöra eller tillägna sig egendom som åtnjuter ett särskilt folkrättsligt skydd. Är brottet grovt, döms till fängelse i högst eller på livstid. Vid bedömande av om brottet är grovt ska särskilt beaktas om det har förövats genom ett stort antal skilda handlingar eller om många människor dödats eller skadats eller omfattande egen- domsförlust uppkommit på grund av brottet. Om ett folkrättsbrott har begåtts av den som är krigsman, döms också hans eller hennes förman i den mån förmannen haft möjlig- het att förutse brottet men inte gjort vad som ankommit på honom eller henne för att förhindra detta. 6 a § Den som 1.utvecklar, producerar eller på annat sätt förvärvar, lagrar eller bibehåller kemiska vapen eller överför, direkt eller indirekt, kemiska vapen till någon, 2.använder kemiska vapen, 3.deltar i militära förberedelser för användning av kemiska vapen, eller 4.använder ämnen för kravallbekämpning som en metod för krigföring döms, om gärningen inte är att bedöma som folkrätts- brott, för olovlig befattning med kemiska vapen till fängelse i högst . Som kemiska vapen enligt första stycket 1–3 ska anses sådant som definieras som kemiska vapen i konven- tion om förbud mot utveckling, produktion, innehav och använd- ning av kemiska vapen samt om deras förstöring. Är brottet grovt, döms till fängelse i högst eller på livstid. Vid bedömande av om brottet är grovt ska särskilt beaktas om gärningen varit ägnad att i väsentlig grad bidra till utveckling, produktion eller spridning av kemiska vapen eller till att sådana vapen används mot människor. 6 b § Den som använder, utvecklar, tillverkar, förvärvar, innehar eller överlåter antipersonella minor (truppminor), döms för olovlig befattning med minor till fängelse i högst , om gärningen inte är att bedöma som folkrättsbrott. Första stycket gäller endast minor som avses i konventionen om förbud mot användning, lagring, pro- duktion och överföring av antipersonella minor (truppminor) samt om deras förstöring. Sådan befattning med minor som är tillåten enligt den kon- vention som avses i andra stycket utgör inte brott. Är brottet grovt döms till fängelse i högst eller på livstid. Vid bedömande av om brottet är grovt ska särskilt beaktas om gärningen väsentligt bidragit till att minor kommit att användas på ett sätt som inneburit fara för många människors liv eller hälsa. Protection of Civilian Populations Against Bombing from the Air in Case of War (1938) (Resolution från om flygbombning) Denna resolution, som antogs av , NF (FN:s föregångare) , behandlar civil- befolkningens skydd mot flygbombning. Den tillkom som en direkt följd av de omfattande flygbombningar som genomfördes under bl.a. Abessinienkrisen och under det där civilbefolkningen var hårt drabbad av luftangrepp. Genom resolutionen slås fast att den s.k. distinktionsprin- cipen inom krigets lagar är tillämplig även på luftkriget. Detta innebär ett krav på att det i krigföringen ska göras åtskillnad mellan militära mål å ena sidan och civilbefolkningen och civil egendom å den andra; militära anfall får enbart riktas mot militära mål. Resolutionen slår vidare fast att anfall riktade mot legitima militära mål ska genomföras på ett sådant sätt att civil- befolkningen inom området inte utsätts för bombangrepp genom försummelse/vårdslöshet. När resolutionen antogs av NF uppfattades den i allmänhet vara en spegling av rådande sedvanerätt på området. Emellertid gick statspraxis under tvärs emot resolu- tionens innehåll främst genom terrorbombning mot vissa stor- städer exempelvis och vilket medförde att det sedvanerättsliga läget blev otydligt. Resolution från om flygbombning Det skulle komma att dröja ända till 1977 innan traktat- rättsliga regler formulerades, om skydd av civilbefolkning, som gäller även vid flyganfall genom tilläggsprotokoll I. anses distinktionsprincipen oomtvistat vara en central och sedvane- rättsligt förankrad princip inom den humanitära rätten. Resolutionen antogs av . Considering that on numerous occasions public opinion has expressed through the most authoritative channels its horror of the bombing of civilian populations; Considering that this practice, for which there is no military necessity and which, as experience shows, only causes needless suffering, is condemned under the recognized principles of interna- tional law; Considering, further, that, though this principle ought to be respected by all States and does not require further reaffirmation, it urgently needs to be made the subject of regulations specially adapted to air warfare and taking account of the lessons of expe- rience; Considering that the solution of this problem, which is of con- cern to all States, whether Members of the League of Nations or not, calls for technical investigation and thorough consideration; Considering that for the Reduc- tion and Limitation of Armaments is to meet in the near future and that it is for the to consider practical means of undertaking the necessary work under conditions most likely to lead to as general an agreement as possible: Recognizes the following principles as a necessary basis for any subsequent regulations: 1)The intentional bombing of civilian populations is illegal; 2)Objectives aimed at from the air must be legitimate military objectives and must be identifiable; 3)attack on legitimate military objectives must be carried out in such a way that civilian populations in the neigh- bourhood are not bombed through negligence; Resolution från om flygbombning Also takes the opportunity to reaffirm the that the use of chemical or bacterial methods in the conduct of war is contrary to international law, as recalled more particularly in the resolution of the General of the Conference for the Reduction and Limitation of Armaments of 23 1932, and the resolution of 1938. Affirmation of the Principles of International by the Charter of the Tribunal (1946) (FN:s resolution 95 (I) Nürnbergtribunalen) fastställde genom resolution 95 (I) de folkrättsliga principer som uttalats i den Internationella militärdomstolens i stadga och dom. Domstolen upprättades av de allierade för att rannsaka de europeiska axelmakternas grövsta krigsförbrytare. Resolutionen antogs av . Recognizes the obligation laid upon it by Article 13, para- graph 1, sub-paragraph (a), of the Charter, to initiate studies and make recommendations for the purpose of encouraging the progressive development of international law and its codification; Takes note of the Agreement for the of an International Military Tribunal for the prosecution and punish- ment of the major war criminals of signed in on 8 1945, and of the Charter annexed thereto, and of the fact that similar principles have been adopted in the FN:s resolution 95 (I) Nürnbergtribunalen Charter of the International Military Tribunal for the trial of the major war criminals in the , proclaimed at on 19 January 1946; Affirms the principles of international law recognized by the Charter of the Tribunal and the judgement of the Tribunal; Directs codification of international law established by the resolution of the General of , to treat as a matter of primary importance plans for the formation, in the context of a general codification of offences against the peace and security of mankind, or of an International Criminal Code, of the principles recognized in the Charter of the Tribunal and in the judgment of the Tribunal. Principles of International in the Charter of the Tribunal and in the Judgement of the Tribunal (1950) (Nürnbergprinciperna) Nürnbergtribunalen upprättades av de allierade för att rannsaka de europeiska axelmakternas grövsta krigsförbrytare. Under rättegången mot de tyska ledarna berördes flera viktiga frågeställningar av betydelse för tillämpligheten av krigets lagar, bl.a. individens ansvar, skyldigheten att lyda order, defini- tionen av krigsförbrytelse och innebörden av begreppet rättvis rannsakan. Trots de brister som fanns inbyggda i Nürnbergprocessen, främst genom att det var krigets segrare som ensidigt satte sig till doms över dess förlorare, lades genom processen likväl en grund för en överstatlig lagföring av krigsförbrytare och ett embryo till enhetliga internationella straffrättsliga regler. Krigsförbrytare som dömts före Nürnbergprocessen hade alla fått sin påföljd utmätt enligt nationella straffregler. Genom resolution nr 177 (II) paragraf a, gav FN:s general- församling FN:s (International , ILC) i uppdrag att analysera innehållet i Nürn- bergtribunalens stadga och dom för att därefter precisera dess folkrättsliga betydelse. Kommissionens arbete resulterade i att sju principer antogs under kommissionens möte 1950, de s.k. Nürnbergprinciperna som återges Principerna har betydelse när det gäller att dels närmare definiera begreppet "folkrättsbrott", dels skapa internationella straffrättsliga regler för dessa brott. FN:s engagemang i frågan grundar sig på artikel 13(1)(a) i som ålägger generalförsamlingen att ta initiativ till utredningar och framlägga förslag i syfte att främja den interna- rättens utveckling och kodifiering. För detta ändamål upprättades FN:s som rapporterar till generalförsamlingen. Nürnbergsprinciperna är sedvanerättsligt förankrade och har kommit att influera efterföljande ad hoc-tribunaler såsom Jugoslavien- och Rwandatribunalerna samt den Interna- brottmålsdomstolen. Principerna antogs av FN:s . person who commits an act which constitutes a crime under international law is responsible therefor and liable to punishment. The fact that internal law does not impose a penalty for an act which constitutes a crime under international law does not relieve the person who committed the act from responsibility under international law. The fact that a person who committed an act which constitutes a crime under international law acted as Head of State or responsible Government official does not relieve him from responsibility under international law. The fact that a person acted pursuant to order of his Government or of a superior does not relieve him from responsibility under international law, provided a moral choice was in fact possible to him. person charged with a crime under international law has the right to a fair trial on the facts and law. The crimes hereinafter set out are punishable as crimes under international law: (a)Crimes against peace: (i)Planning, preparation, initiation or waging of a war of aggression or a war in violation of international treaties, agreements or ; (ii)Participation in a common plan or conspiracy for the accomplishment of any of the mentioned under (i). (b)War crimes: Violations of the laws or customs of war which include, but are not limited to, murder, ill-treatment or deportation to slave labour or for any other purpose of civilian population of or in occupied territory, murder or ill-treatment of prisoners of war, of persons on the seas, killing of hostages, plunder of public or private property, wanton destruction of cities, towns or villages, or devastation not justified by military necessity. (c)Crimes against humanity: Murder, extermination, enslavement, deportation and other inhuman acts done against any civilian population, or persecutions on political, racial or religious grounds, when such acts are done or such persecutions are carried on in execution of or in connexion with any crime against peace or any war crime. Complicity in the commission of a crime against peace, a war crime, or a crime against humanity as set forth in Principle VI is a crime under international law. UN Model Status of Forces Agreement for peace-keeping operations (1990) (UN ) I syfte att reglera bl.a. frågor rörande FN-truppernas status i värdstaten, deras rörelsefrihet samt de privilegier och immuni- teter som medlemmar i fredsinsatser åtnjuter, sluts i regel ett s.k. Status of Forces Agreement () mellan FN:s general- sekreterare och den stat på vars territorium fredsinsatsen upp- rättas (värdstat). I princip sluts ett för varje enskild fredsinsats. Olika insatser kan därför ha skilda SOFA- bestämmelser. Det har även kommit att visa sig att det tar tid att förhandla fram ett , med den olämpliga följden att FN-truppen är på plats i ett insatsområde innan ett trätt i kraft. Med detta som bakgrund tog FN:s generalsekreterare 1990 fram ett modellavtal. I detta modellavtal återfinns bl.a. principen om exklusiv straffrättslig jurisdiktion för den militära personalen. När det gäller skydd för FN-trupper är det allmänt vedertaget att det är värdstaten som har ett övergripande ansvar för FN-truppernas säkerhet. stadgar att värdstaten undertakes to respect the exclusively international nature of the United Nations operations. I detta hänseende komplet- terar modellavtalet genom att konventionen ålägger parterna att antingen straffa eller utlämna de som begår brott mot FN-trupperna. Genom resolution 44/49 bad generalsekreteraren att ta fram detta modellavtal som sedan utfärdades . Publicering: UN Doc. A/45/594 Draft model status-of-forces agreement between the United Nations and host countriesa 1.For the purpose of the present Agreement the following definitions shall apply:b II.APPLICATION OF THE PRESENT AGREEMENT 2.Unless specifically provided otherwise, the provisions of the present Agreement and any obligation undertaken by [Government]c or any privilege, immunity, facility or concession granted to the United Nations peace-keeping operation or any member thereof apply in [the area of operations/territory] only. aThis title corresponds to the terminology used in paragraph 11 of General resolution 44/49 dated . While it has been used for working purposes, the precise character of the agreement of course will vary according to the type of United Nations peace-keeping operation concerned. bThis section will contain definitions of the main terms used in the agreement such as: means a State contributing personnel to the military and/or civilian components of the United Nations peace operation. Convention means the Convention on the Privileges and Immunities of the United Nations adopted by the General of the United Nations on 13 February 1946. cThe term Government as used in the present Agreement will be defined to mean the Government of the host country or Administration having de facto authority over the territory and/or area of operations in question. III.APPLICATION OF THE CONVENTION 3.The Convention on the Privileges and Immunities of the United Nations of 13 February 1946 shall apply to the United Nations peace-keeping operation subject to the provisions specified in the present Agreement.d 4.The United Nations peace-keeping operation, its property, funds and assets, and its members, including the Special Representative/Commander, shall enjoy the privileges and immu- nities specified in the present Agreement as well as those provided for in the Convention, to which [host country] is a Party.e 5.Article II of the Convention, which applies to the United Nations peace-keeping operation, shall also apply to the property, funds and assets of participating States used in connection with the United Nations peace-keeping operation. 6.The United Nations peace-keeping operation and its members shall refrain from any action or activity incompatible with the impartial and international nature of their duties or inconsistent with the spirit of the present arrangements. The United Nations peace-keeping operation and its members shall respect all local laws and regulations. The Special Representative/Commander shall take all appropriate measures to ensure the observance of those obligations. 7.The Government undertakes to respect the exclusively inter- national nature of the United Nations peace-keeping operation. dAs a general rule, the basic privileges and immunities of a United Nations peace-keeping operation consist of provisions that flow from the Convention on the Privileges and Immunities of the United Nations adopted by the General on 13 February 1946. However, while the Convention is in force with respect to 124 Member States, there are a number of States that are not a party to it and there may also be United Nations operations involving relations with entities other than States. Thus, in such cases, the Status Agreement itself must provide specifically for the application of the Convention. eProvision to be used where the host country is a party to the said Convention. United Nations flag and vehicle markings 8.The Government recognizes the right of the United Nations peace-keeping operation to display within [host country/territory] the United Nations flag on its headquarters, camps or other premises, vehicles, and otherwise as decided by the Special Representative/Commander. Other flags or pennants may be displayed only in exceptional cases. In these cases, the United Nations peace-keeping operation shall give sympathetic consi- deration to observations or requests of the Government of [host country]. 9.Vehicles, and aircraft of the United Nations peace- operation shall carry a distinctive United Nations identification, which shall be notified to the Government. 10.The United Nations peace-keeping operation shall enjoy the facilities in respect to communications provided in article III of the Convention and shall, in co-ordination with the Government, use such facilities as may be required for the performance of its task. Issues with respect to communications which may arise and which are not specifically provided for in the present Agreement shall be dealt with pursuant to the relevant provisions of the Convention. 11.Subject to the provisions of paragraph 10: (a)The United Nations peace-keeping operation shall have authority to install and operate radio sending and receiving stations as well as satellite systems to connect appropriate points within the territory of [host country/territory] with each other and with United Nations offices in other countries, and to exchange traffic with the United Nations global telecommu- nications network. The telecommunication services shall be operated in accordance with the International Telecommu- nication Convention and Regulations and the frequencies on which any such station may be operated shall be decided upon in co-operation with the Government and shall be communi- cated by the United Nations to . (b)The United Nations peace-keeping operation shall enjoy, within the territory of [host country/territory], the right to unrestricted communication by radio (including satellite, mobile and hand-held radio), telephone, telegraph, facsimile or any other means, and of establishing the necessary facilities for maintaining such communications within and between premises of the United Nations peace-keeping operation, including the laying of cables and land lines and the of fixed and mobile radio sending, receiving and repeater stations. The frequencies on which the radio will operate shall be decided upon in co-operation with the Government. It is understood that connections with the local system of telegraphs, telex and telephones may be made only after consultation and in accordance with arrangements with the Government, it being further understood that the use of the local system of telegraphs, telex and telephones will be charged at the most favourable rate. (c)The United Nations peace-keeping operation may make arrangements through its own facilities for the processing and transport of private mail addressed to or emanating from members of the United Nations peace-keeping operation. The Government shall be informed of the nature of such arrangements and shall not interfere with or apply censorship to the mail of the United Nations peace-keeping operation or its members. In the event that postal arrangements applying to private mail of members of the United Nations peace-keeping operation are extended to transfer of currency or the transport of packages and parcels, the conditions under which such operations are conducted shall be agreed with the Government. The United Nations peace-keeping operation and its members shall enjoy, together with its vehicles, , aircraft and equip- ment, freedom of movement throughout the [host country/territory]. That freedom shall, with respect to large movements of personnel, stores or vehicles through airports or on railways or roads used for general traffic within the [host country/territory], be co-ordinated with the Government. The Government undertakes to supply the United Nations peace- operation, where necessary, with maps and other infor-