sou · GZB330 · 2011-03-30 00:00:00 — Eftersom dessa skolor redan bedriver en form av Ekonomiska konsekvenser och finansiering m.m. deltidsverksamhet bedömer utredningen att verksamheten troligt- vis inte kommer att öka i någon större omfattning med de föreslagna författningsändringarna. Det kan däremot bli färre elever eftersom utredningens förslag medför andra krav på vem som kan vara deltidselev än vad skolorna gör . Den största ökningen av antalet deltidselever kan ske vid de skolor som inte bedriver sådan verksamhet. Det gäller huvud- sakligen Östervångsskolan, Manillaskolan, Birgittaskolan och . Som regionala specialskolor skiljer sig Östervångs- skolan och Manillaskolan från Vänerskolan och Kristinaskolan. De två första ligger båda i stora kommuner och har därför relativt stora upptagningsområden inom korta reseavstånd. Detta kan vara en faktor som gör att efterfrågan på deltidslösningar därför inte kommer att vara lika stor i dessa regioner. Detsamma kan till viss del också gälla för Birgittaskolan. har uttalat att de inte tror att de kommer att få deltidselever. En försiktig prognos är att antalet deltidselever kommer att bli dubbelt så många som det antal elever som deltar i liknande verksamhet. Detta skulle i sådana fall innebära cirka 60 deltids- elever, vilka skulle utgöra av det totala antalet elever i specialskolan. Eftersom antalet deltidselever bedöms bli få innebär det troligtvis att varje kommun som berörs enbart behöver planera deltids- undervisning för en enstaka elev. Utredningen bedömer att detta inte kommer att innebära något större merarbete för kommunen i relation till övriga ansvarsområden och uppgifter och i relation till det stöd kommunen ger eleven . Den största ekonomiska konsekvensen för hemkommunerna blir således den ersättning de blir skyldiga att betala till Specialpedagogiska skolmyndigheten. Hemkommunen kan också bli skyldig att ta emot en deltidselev som huvudsakligen går i specialskolan. Som det har beskrivits tidigare är det inte lika stor efterfrågan att som elev i specialskolan vara deltidselev i eller grundsärskolan. De ekonomiska konsekvenserna borde i dessa fall bli försumbara eftersom förslaget troligtvis kommer att beröra ett ytterst fåtal elever och kommuner. Utredningen har föreslagit att hemkommunens ersättning för en deltidselev ska beräknas utifrån ersättningen för en heltidselev i Ekonomiska konsekvenser och finansiering m.m. specialskolan för den tid som deltidseleven vistas i specialskolan, och vice versa vid en omvänd deltidslösning. Detta medför att hemkommunernas ersättning kommer att variera beroende på deltidsutbildningens omfattning. Kommunernas möjliga kostnad för en deltidselev som är vid en specialskola blir med nuvarande ersättningsnivå per läsår. Beräkningen är baserad ersättning för en elev i specialskolan.4 Med en ny ersättningsnivå enligt utredningens förslag skulle motsvarande kostnad bli (steg 1) eller (steg 2) och elev. Se vidare bilaga 7 för beräkningar. Det blir således relativt låga kostnader för en hemkommun med dagens ersättningsnivåer. Med utredningens förslag om höjda ersättningsnivåer kommer däremot kostnaden att bli märkbar. De totala kostnaderna för kommunala huvudmän kommer dock att bli mycket låga givet det troliga låga antalet framtida deltidselever. Om det totala antalet deltidselever i landet blir 60 stycken och tidsom- fattningen är per läsår för samtliga blir de totala kostnaderna för kommunsektorn mellan cirka 1,5 och , beroende på befintliga eller nya ersättningsnivåer. Specialskolans nuvarande verksamhet vid ett ökat antal deltids- elever kan påverkas på flera plan.5 Skolorna uppger att det kommer att krävas en gemensam fortbildning och ett kunskapsutbyte hos personal både i hemkommunen och i specialskolorna. Det kommer att ställas krav på nya arbetssätt och andra krav på skolans personal. Specialskolans boende uppges behöva en beredskap för att ta emot deltidselever. i specialskolan och för Rh- anpassad utbildning får också en ny uppgift; att ta ställning till om en elev som ansöker om att bli deltidselev tillhör specialskolans målgrupp. Det kan också handla om ett visst utökat personalbehov i form av samordnare för deltidselever, exempelvis i form av en kontakt- lärare för eleverna och hemskolorna. En sådan finns vid i ökat antal deltidselever ställer 4Förordning (SKOLFS 2010:254) om ändring i förordningen (SKOLFS 1997:1) om ersättning för elever i specialskolan. 5Utredningens enkät till specialskolor om deltidselever, se bilaga 5. 6Utredningens samtal med Kristinaskolan, . Ekonomiska konsekvenser och finansiering m.m. också krav på skolornas beredskap för verksamheten. Beroende på hur deltidsverksamheten organiseras kan alla lärare på skolan bli delaktiga. Även personal som arbetar med resesamordning, boende, kök m.m. kommer att påverkas. Alla dessa konsekvenser är under förutsättning att deltidsverksamheten blir omfattande. För Specialpedagogiska skolmyndigheten kommer en reglerad deltidsverksamhet att innebära ökade intäkter från kommunerna. Givet samma tänkbara scenario som ovan med 60 deltidselever skulle det innebära ökade intäkter med cirka 1,5 till . Ett tänkbart scenario är också att staten kan få lägre intäkter eftersom nuvarande heltidselever kan övergå till att bli deltidselever. Det är också möjligt att färre elever väljer att bli heltidselever . Om 60 heltidselever i stället blir deltids- elever skulle det innebära minskade intäkter för staten med beroende på befintlig eller ny ersätt- ningsnivå. Beräkningen är baserad på att staten får intäkter för deltidselever som går i specialskolan per läsår. Utredningen bedömer dock att det förväntade antalet deltidselever kommer att bli relativt få, åtminstone i ett inledande skede. Det innebär att de ekonomiska konsekvenserna för Special- pedagogiska skolmyndigheten kommer att vara mycket begränsade vad gäller ökade kostnader för verksamheten. De, jämfört med nuvarande, betydligt högre intäkterna för deltidsverksamheten bedöms också täcka eventuella ökade kostnader för myndigheten. Utredningens bedömning är således att det finns ett ekonomiskt utrymme i specialskolorna att använda i en framtida utökad deltidsverksamhet. Myndighetens ekonomiska förutsättningar att bedriva verksamheten bör dock följas upp om tillströmningen av deltidselever ökar drastiskt. 12.3Teckenspråk i och grundsärskolan Utredningens bedömning: En rätt till undervisning i tecken- språk kan innebära ökade kostnader för kommunsektorn med mellan tre och . De huvudmän som blir skyldiga att erbjuda undervisning i teckenspråk blir de som huvudsakligen berörs ekonomiskt. Ekonomiska konsekvenser och finansiering m.m. Huvudmän med möjlighet att sälja teckenspråkskompetens berörs också till viss del. Målgruppen elever i behov av teckenspråk för sin kommunika- tion kan delas in i två grupper: den första gruppen är barn och unga som har behov av teckenspråk för sin kommunikation på grund av funktionsnedsättning och den andra gruppen är syskon till barn och unga i den första gruppen och barn till teckenspråkiga föräldrar. Utredningen har utifrån en tidigare kartläggning av barn i behov av teckenspråk för sin kommunikation7 och utifrån till- gänglig statistik uppskattat möjliga volymer. Den första gruppen, barn och unga som är döva, hörselskadade eller har en grav språkstörning i behov av teckenspråk för sin kommunikation, kan uppskattningsvis omfatta cirka 110 barn per årskull och således cirka 1 000 barn i grundskoleålder. Uppskatt- ningen baseras på en bedömning genomförd av landstingens hörselvård och den inkluderar inte syskon eller barn till föräldrar som är döva. Utredningen är medveten om att dessa uppgifter är gamla och att beräkningarna är relativt osäkra, men det är ändå de mest tillförlitliga uppgifter som finns tillgängliga för en beräkning av de ekonomiska konsekvenserna. Enligt förarbetena till den nya språklagen är det den person som har en funktionsnedsättning av nu angett slag som avgör om han eller hon ska anses vara teckenspråkig eller inte.8 Med denna definition kan antalet barn och unga med funktionsnedsättning i behov av teckenspråk i grundskoleåldern vara alla barn som är döva eller hörselskadade. En övre gräns för antalet barn i grundskole- åldern i behov av teckenspråk kan då rimligen vara de som är i behov av habiliterande åtgärder, det vill säga cirka 5 000 individer. Den andra gruppen som kan vara i behov av teckenspråk för sin kommunikation i grundskoleålder är syskon till barn och unga i den första gruppen och barn till teckenspråkiga föräldrar. Denna grupp erbjuds teckenspråksutbildning av Specialpedagogiska skolmyndigheten. deltog 565 barn och unga i denna verksamhet. Antalet har varierat runt 600 elever – 2010.9 Utredningen bedömer att det främst är elever i den grupp som läser vid specialskolorna som kommer att utnyttja möjligheten att läsa teckenspråk i och av dessa skulle 7SOU 2006:54 Teckenspråk och teckenspråkiga – översyn av teckenspråkets ställning, bilaga 5. 2008/09:153 Språk för alla – förslag till språklag, s. 50. 9Specialpedagogiska skolmyndigheten, Årsredovisning 2010, s. 94. Ekonomiska konsekvenser och finansiering m.m. en del vara hörande barn till döva föräldrar och således ha rätt att läsa teckenspråk som modersmål. Sammantaget kan utredningens förslag beröra mellan 1 600 och 5 600 barn och unga i grundskoleålder oavsett skolform. Intervallet blir cirka 1 200 elever till 5 200 elever om elever i specialskolan exkluderas. Den högre siffran förutsätter att alla barn och unga som är döva och hörselskadade eller har en grav språkstörning och är i behov av teckenspråk väljer att läsa teckenspråk i . En sådan utveckling är dock inte trolig bl.a. eftersom möjligheter att läsa teckenspråk för hörande i inte utnyttjas i stor utsträckning. Bland elever t.o.m. årskurs 5 är språkval ovanliga. Enligt statistik läste noll procent av eleverna i årskurser 6–9 teckenspråk som alternativ till språkvalet.10 läste 226 elever teckenspråk som alternativ till språkvalet.11 Vad gäller teckenspråk som modersmål finns inte någon uppgift från . läste 51 elever teckenspråk inom elevens val. Det går inte att få fram uppgifter om ämnet eventuellt läses inom skolans val. Här bör också en jämförelse med göras. De elever som där utnyttjar rätten till undervisning i och på teckenspråk utgör av det totala antalet elever i grundskoleålder i behov av hörselhabiliterande åtgärder.12 I antalet finns elever som går i statlig eller skola. Översatt till svenska förhål- landen skulle det innebära cirka 1 250 barn. Den troliga elevgrupp som huvudsakligen kommer att utnyttja rätten till teckenspråk är de elever som går i kommunala eller fristående hörselklasser eller i särskilda undervisningsgrupper inom kommuner. Dessa huvudmän har viss kompetens för att erbjuda undervisning i teckenspråk. Utöver denna elevgrupp kan en rimlig bedömning också vara att de elever som går integrerat och som av landstingen bedöms (se ovan) vara i behov av teckenspråk kommer att begära att få läsa detta. Det skulle i sådana fall innebära en grupp om cirka 200 till 300 integrerade elever som skulle utnyttja rätten. Antalet baseras på att cirka 700 till 800 av de 1 100 elever som landstingen bedömde ha behov av teckenspråk går i specialskola eller i kommunala eller fristående hörselklasser. 10Skolverket (2009), Beskrivande data 2009 – Förskoleverksamhet, skolbarnsomsorg, skola och vuxenutbildning, rapport nr 335, s. 42. 11Uppgift från , . 12Statped Skådalen kompetansesenter (2010), Elever med horselshemming i skolen – En kartleggningsundersokelse om laeringsutbytte, Del en: Kortrapport, s. 28. Ekonomiska konsekvenser och finansiering m.m. omfattning stämmer väl överens med de ovan beskrivna norska förhållandena. Utredningen bedömer därför att en rättighet att läsa teckenspråk inte kommer att leda till en markant ökning av antalet elever som läser teckenspråk som språkval. Denna bedömning bygger också på samtal med företrädare för kommunala hörsel- klasser. Vid de kommunala hörselklasserna väljer inte alla elever teckenspråk, trots att dessa elever sannolikt har närmare till ett sådant val än integrerade elever. Alla kommuner kan teoretiskt sett ha en enstaka elev som kan begära att få läsa teckenspråk. Utredningens beräkning bygger på antagandet att de 5 300 tänkbara eleverna fördelar sig jämnt i landets kommuner utifrån befolkningsmängd. I de flesta kom- muner kommer dock antalet potentiella elever att vara lågt. Enligt utredningens beräkningar kommer cirka 50 kommuner att ha färre än fem elever i den berörda målgruppen. De tjugo största kommunerna kommer att ha mellan 50 och 400 barn i den poten- tiella målgruppen. Utredningen bedömer att en rätt till teckenspråk främst kommer att påverka antalet elever som väljer teckenspråk som språkval. Gruppen elever med döva föräldrar som med utred- ningens förslag får rätt till modersmålsundervisning är mycket liten. För huvudmännen kan bristen på teckenspråkskompetens bli det största hindret. Utredningen bedömer dock att en satsning på fortbildning av lärare i teckenspråk och möjligheter att köpa kompetens till viss del kan undanröja detta hinder. De ekonomiska konsekvenserna för huvudmännen av förslagen om en rätt till teckenspråk bedöms bli mycket begränsade. Beräkningen utgår ifrån medianlönen för en grundskollärare i årskurs 1–7 och antagandet att kompetens kan köpas per under- visad timme.13 Språkvalet omfattar enligt timplanen för grund- skolan och erbjuds vanligtvis under årskurs 6–9, vilket motsvarar per läsår. Under förutsättning att alla kommuner erbjuder teckenspråksutbildning inom språkvalet blir det totala antalet timmar per läsår 23 200 för alla kommuner. En grundskollärare i årskurs 1–7 hade en medianlön på 13 , Lönedatabasen – Grundskollärare – 2009. Ekonomiska konsekvenser och finansiering m.m. Det motsvarar en tim- kostnad på . Den totala kostnaden för kommunala huvudmän skulle således maximalt kunna bli eller per kommun och år. Beräkningen förutsätter också att teckenspråk erbjuds vid en skola per kommun. En lägsta nivå av kostnader för kommunerna kan utgå ifrån den grupp på 200 till 300 elever som landstingen bedömde har behov av teckenspråk för sin kommunikation och som inte går i specialskola eller i hörselklass. En grupp på 300 elever, jämnt fördelad på kommunala huvudmän i relation till befolkningsmängd, innebär att cirka 150 kommuner kommer att ha en elev som förväntas utnyttja sin rätt till teckenspråk. Detta skulle med samma beräkning som ovan innebära samma kostnad per kommun men i stället en total kostnad på för kommunsektorn. En alternativ beräkning kan också visa på den totala maximala kostnaden. Detta alternativ baseras på att alla kommuner i stället anställer en teckenspråksutbildad lärare på till samma kostnad som ovan. Den totala kostnaden för alla kommuner skulle i sådana fall bli . Det senare alternativet bedöms dock inte vara rimligt. /10 gick av alla elever i i fristående grundskolor.14 Det saknas undersökningar om före- komsten av elever som är döva eller hörselskadade, deras syskon eller hörande barn till döva föräldrar i fristående skolor. Enligt vad utredningen erfarit finns det /11 endast en fristående grundskola med särskild teckenspråkig profil, i . Hemkommunens bidrag till enskilda skolhuvudmän ska bestämmas efter samma grunder som hemkommunen tillämpar vid fördelning av resurser till den egna grundskolan.15 Ett tilläggsbelopp ska lämnas för elever som har ett omfattande behov av särskilt stöd eller ska erbjudas modersmålsundervisning.16 Kostnaden för att erbjuda undervisning i teckenspråk bör således inkluderas i kommunens bidrag för eleven via tilläggsbeloppet, 14Skolverket, Skolor och elever läsåren 2004/05-2009/10, , sidan hämtad: . 1510 kap. 38 § skollagen (2010:800). 1610 kap. 39 § skollagen (2010:800). Ekonomiska konsekvenser och finansiering m.m. varför förslaget inte får direkta ekonomiska konsekvenser för enskilda huvudmän. 12.3.3Huvudmän som kan sälja teckenspråkskompetens Möjligheten att sälja utbildning i teckenspråk kommer troligtvis främst att utnyttjas av den statliga specialskolan samt av vissa kommunala hörselklasser. Att staten säljer teckenspråksunder- visning förekommer , utan författningsstöd, vid flera regionala specialskolor. Det kan ske till kommuner som erbjuder tecken- språksundervisning som språkval eller som modersmål. Special- skolan kommer med författningsstöd att kunna få intäkter från verksamheten, vilket bör kunna finansiera den till stor del. Utredningen bedömer att en möjlighet för specialskolan att erbjuda teckenspråksundervisning på entreprenad bör ske inom ramen för myndighetens nuvarande ekonomiska ramar. Vidare är det en möjlighet att erbjuda entreprenad, inte en skyldighet. Förslaget medför således inga tvingande kostnader i denna del. 12.4Ett ökat finansiellt ansvar för hemkommuner Utredningens bedömning: Hemkommuner med elever i specialskolan får ökade kostnader med (steg 1) i jämförelse med dagens ersättningsnivåer. De ökade kostnaderna för hemkommuner blir därefter (steg 2) . Utredningen redovisar nedan konsekvenserna av de två föreslagna stegen för att höja ersättningsnivåerna. Det bör än en gång påpekas att de föreslagna förändringarna rör ett mycket litet antal elever per kommun och de får inga märkbara samhällsekonomiska kon- sekvenser. Höjda ersättningsnivåer får i första hand ekonomiska konsekvenser för kommuner med elever i specialskolan. Beräk- ningarna är baserade på att 126 kommuner hade 503 elever i specialskolan hösten år 2010.17 17 Underlag från Specialpedagogiska skolmyndigheten, . Ekonomiska konsekvenser och finansiering m.m. 12.4.1Steg 1 – höjd ersättning för alla kommuner I detta första steg är det främst värdkommunerna med elever i specialskolan som får ekonomiska konsekvenser av förslaget. Sammanlagt innebär utredningens förslag att statens intäkter för specialskolan skulle öka med från nuva- rande . De åtta värdkommunerna skulle få ökade kostnader med och de övriga cirka 120 kommunerna med elever i specialskolan skulle få ökade kostnader med . Eftersom de flesta kommuner endast har ett fåtal elever i specialskolan får eventuella förändringar enligt det första steget relativt liten effekt för en majoritet av landets kommuner. Av de cirka 130 kommuner som har elever i specialskolan /11 skulle få ökade kostnader med mindre än med utredningens förslag. Dessa kommuner har en till sex elever i specialskolan. Störst påverkan får utredningens förslag på de fem värdkommunerna för regionala specialskolor. De får ökade kostnader med . I kom- muner med riksskolor är antalet elever ofta så lågt att skillnader i ersättningsnivåer inte bedöms påverka den kommunala verksam- heten i stort. 12.4.2Steg 2 – ett nytt ersättningssystem Vid införandet av ett nytt system skulle kommunernas ersättning för elever i specialskolan öka med från nuvarande . De åtta värdkommunerna skulle få ökade kostnader med och de övriga cirka 120 kommunerna med elever i specialskolan skulle få ökade kostnader med . Av de cirka 130 kommuner som har elever i specialskolan /11 skulle få ökade kostnader med eller lägre med utredningens förslag. Dessa kommuner har en till fem elever i specialskolan. Störst påverkan får utredningens förslag på de fem värdkommunerna för regionala specialskolor. De får med förslaget ökade kostnader med mellan cirka 6 och . Ekonomiska konsekvenser och finansiering m.m. 12.5Förstärkt statligt stöd för bättre resultat och ökad kvalitet Enligt utredningens förslag kommer den nationella samordnaren och de föreslagna utvecklingsinsatserna att omfatta totalt 140 mil- joner kronor –2014. föreslås 32 miljoner avsättas och under de två följande åren . Satsningen ger kommuner och enskilda huvudmän möjlig- heten att förstärka sin pågående verksamhet. Den är dock inte tvingande och den medför inga negativa ekonomiska konsekvenser för dessa huvudmän. Däremot får staten en ökad kostnad . Den permanenta förstärkningen av statens specialpedagogiska stöd till elever som tillhör specialskolans målgrupp bör, som har redovisats, ske genom en omfördelning av resurser från Specialpedagogiska skolmyndighetens skolverksamhet till råd- och stödverksamheten. Omfördelningen bör ske genom en förväntad effektivisering av myndighetens skolverksamhet. 12.6Kommentarer till vissa övriga förslag 12.6.1Målgruppen - i förändring Konsekvensen av en ändrad formulering av målgruppen bedöms endast marginellt påverka antalet elever i specialskolan. Den formulering i skollagen som finns och den av utredningen föreslagna formuleringen skiljer sig mycket. Dock skiljer sig inte den prövning som i verkligheten görs av nämnden från den som utredningen föreslår. Därför är det inte fråga om en så stor förändring som det vid läsning av texten kan synas vara. Författ- ningsändringen bedöms inte förändra mottagandet i specialskolan från vad som sker . Utvecklingen mot att elever med behov av en tvåspråkig under- visningsmiljö har sökt sig till och mottagits i specialskolan har skett utan något egentligt författningsstöd. Enligt uppgift från Specialpedagogiska skolmyndigheten skulle en författ- ningsändring i detta avseende inte öka antalet elever i specialskolan – det legitimerar endast vad som redan beslutas av nämnden . För det allra mesta vill vårdnadshavare i första hand ha sina barn i hemskolan och de kommer troligtvis inte att välja specialskolan i Ekonomiska konsekvenser och finansiering m.m. större utsträckning än i dag.18 Utredningen ser därför att en ökning av antalet elever inte kommer att ske. Elever med grav språkstörning i behov av teckenspråk för sin kommunikation är en liten grupp som kan behöva samma slag av insatser som döva. Antalet elever med sådan grav språkstörning uppgår till cirka tjugo per årskull.19 Detta skulle maximalt innebära cirka 200 elever i grundskoleåldern. går ungefär tio elever med grav språkstörning vid regionskolorna. Med tanke på den faktiska efterfrågan bedömer utredningen att förslagen inte kommer att medföra en ökad tillströmning av denna elevgrupp. Förslaget bedöms därför inte få några ekonomiska konsekvenser för skolhuvudmän eller för Specialpedagogiska skolmyndigheten eftersom det inte bedöms medföra en ökning av antalet elever i specialskolan. Det blir således kostnadsneutralt i relation till nuvarande definition av målgruppen. 12.6.2Tillämpning av grundsärskolans kursplaner i specialskolan Förslagen bedöms inte få några ekonomiska konsekvenser för Specialpedagogiska skolmyndigheten eftersom de inte bedöms leda till större förändringar av undervisningens organisering. i specialskolan och för Rh-anpassad utbildning får dock en ny uppgift att pröva frågan om en elev ska tillämpa grundsärskolans kursplaner. Antalet nya beslut bedöms dock bli så få, cirka fem till tio per år20, att det inte kommer att kräva utökade ekonomiska resurser. Som en jämförelse föredrogs cirka 100 ansökningar till specialskolan för nämnden /10. Utredningens förslag ska finansieras på två sätt. De ökade intäkterna för staten genom höjda ersättningsnivåer för elever i specialskolan ska återföras till kommunsektor via det generella statsbidraget. Delar av de ökade intäkterna ska dock tillfälligt användas för att finansiera den föreslagna satsningen på ökad 18Utredningens samtal med Specialpedagogiska skolmyndigheten, . 19SOU 2006:54 Teckenspråk och teckenspråkiga – översyn av teckenspråkets ställning, s. 56. 20Utredningens samtal med Specialpedagogiska skolmyndigheten, . Ekonomiska konsekvenser och finansiering m.m. En förväntad effektivisering av specialskolans verksamhet ska finansiera de ökade kostnaderna av förslagen om rätt till teckenspråk och deltidsutbildning. De två lösningarna beskrivs nedan. Höjd ersättning ska tillfälligt finansiera en nationell satsning Förslagen om höjda ersättningsnivåer och den särskilda satsningen på en nationell samordnare och ett antal utvecklingsinsatser medför ökade kostnader för kommunen som staten får både ökade intäkter och kostnader.