sou · GYB3106d2 · 2011-01-01 00:00:00 — Övervakning av djursmittor i landet görs också av SVA. Också SVA ansöker om medel för övervakning hos som också svarar för huvuddelen av den övervakning som äger rum. lämnade bidrag och upphandlade tjänster för organiserad hälsokontroll, övervakning, organisationsstöd m.m. från djurhälsoorganisationer för strax . Fördelningen av kostnad mellan stat och näring varierar för olika verksamheter. Utredningen har inte kunnat beräkna näringens kost- nader för programmet men enligt svarar staten för uppskattningsvis häften av den totala kostnaden. bidrag till djurhälsoorganisationer lämnas från olika anslag och olika anslagsposter. Bidrag med till synes samma 18 i villkoren till anslagsposterna 2 för anslaget 1.6 respektive 1.7. Verksamheter för djurhälsokontroll samt .. syfte kan komma från olika anslagsposter. Även rubriceringen av de olika anslagsposterna kan verka förvirrande. Det kan här nämnas att SVA, på uppdrag av , har sett över hur den riktade övervakningen bör vara utformad och vilka sjukdomar som ska ingå. Resultaten från den utvärderingen ska sedan ställas i relation till klinisk övervakning och obduktions- verksamhet. 11.5.1Statliga bidrag för att förebygga/bekämpa djursjukdomar Flera kontrollprogram pågår och de bidrag som ut- går kan avse åtgärder i produktionen för att minska eller utrota smittämnet, bidrag till veterinärer etc. Det handlar då mindre om att förebygga djursmittan än att bekämpa den. Ett sådant program är t.ex. den organiserade hälsokontrollen av BVD som har pågått . ansågs av nötkreatursbesätt- ningarna friförklarade. De besättningar som ännu inte var friför- klarade och som inte anslutit sig till det frivilliga kontrollpro- grammet, provtas och åtgärdas med stöd av föreskrift om obligatorisk hälsoövervakning av BVD. För övriga besättningar sker en regelbunden övervakning vilket huvudsakligen sker med stöd av bidrag. är friförklarad från EBL. Bidraget eller ersättningen som utgår till Svensk Mjölk bör följaktligen avse ersättning för övervakning. De i tabellen nedan redovisade medlen avser således delvis över- vakning som sker i anslutning till att en djursmitta bekämpas eller har bekämpats, dels bidrag för att bekämpa en djursmitta som t.ex. bidraget till Svenska Djurhälsovårdens maedi-visnaprogram. Bidraget till Svensk Fågels campylobakterprogram som drivs med stöd av föreskrift är i huvudsak att karakterisera som ett övervakningsprogram. Verksamheter för djurhälsokontroll samt .. SOU 2010:106 Tabell 11.1 anslag 1:7, anslagspost 2 Bidrag till bekämpande av djursjukdomar 2008 (tkr) Frivillig salmonellakontroll fjäderfä, slakt och avel Frivillig salmonellakontroll fjäderfä, värphöns Paratuberkulos nöt och får Tuberkulos hjort och hälsokontroll Kontroll av resistensutvecklingen – SVARMpat Kontroll av exotiska hovdjur och idisslare Provtagning på grisar och får vid slakt Djur och folkhälsa, FRISKKO-smittskydd Utredningen har summerat de statliga utgifterna för kontroll- och bekämpningsprogrammen till . Bidrag för bekämpning av BVD har uppgått till 103 milj- oner kronor, paratuberkulos hos nöt och får19 till och maedi-visna hos får till under tioårs- perioden. har utarbetat ett förslag till ett nytt hälso- program avseende Verotoxinbildande E.coli/Entherohemorragisk escherichia coli (EHEC/VTEC). Programmets syfte är att öka livs- medelssäkerheten och att minska risken för att människor infek- teras genom direktkontakt med infekterade djur eller indirekt via gödsel. Förslaget innehåller två delar. En för djurägare frivillig del där syftet är att identifiera besättningar med låg risk för att under- lätta för handel som medför liten risk för spridning av smittan. Av- sikten är att bistå djurhållare med smittade besättningar att utrota eller i vart fall stark reducera smittan i besättningen. Svenska Djur- hälsovården kommer tillsammans med Svensk Mjölk att ansvara för denna del av programmet. 19 Endast nöt till och omfattades . Verksamheter för djurhälsokontroll samt .. Programmet har också en obligatorisk del som beräknas starta efter det att det frivilliga programmet startat. Den obligatoriska delen av programmet innebär att provtagning av besättningen ska göras före det att djur flyttas till en annan besättning. Djurägaren kommer att stå för kostnaden för att provta besättningen. har ansökt om medfinansiering från EU. Av redovisningen framgår att programmet ska löpa och att den sammanlagda kostnaden för perioden uppskattas till ca 140 milj- oner. 11.5.2Bidrag till djurhälsovård och hälsokontroll lämnar också bidrag till djurhälsoorganisationer som delvis är att betraktas som organisationsstöd och som inte har stöd i föreskrifter. Vissa bidrag är förbundna med att en angiven verksamhet ska genomföras som förebyggande hälsokontroll, djurhälsovård och djurskyddsfrämjande insatser. Det kan handla om avelsfrågor, seminverksamhet, informationsinsatser eller studier av någon djurhälsofråga. För andra bidrag är ändamålet mer allmänt. med nötkreatur, svin, får och getter samt hästdjur20 seminverksamhet med nötkreatur, svin, får och getter, hästdjur samt med hund och katt21 regleras dock genom före- skrifter och bedrivs med stöd av lagen om provtagning av husdjur m.m. Fördelningen av anslaget till djurhälsoorganisationer presenteras i tabell 11.2. 20Statens jordbruksverks föreskrifter och allmänna råd (SJVFS 1994:83) om nötkreatur som används till avel; Statens jordbruksverks föreskrifter (SJVFS 1994:79) om svin som används i avel; Statens jordbruksverks föreskrifter (SJVFS 1994:87) om får och getter som används till avel; Statens jordbruksverks föreskrifter och allmänna råd (SJVFS 2009:26) om hästdjur som används till avel och om identifiering av hästdjur. 21Statens jordbruksverks föreskrifter (SJVFS 2004:41) om seminverksamhet med nöt- kreatur; Statens jordbruksverks föreskrifter (SJVFS 1999:112) om seminverksamhet med svin; Statens jordbruksverks föreskrifter (SJVFS 1999:114) om seminverksamhet med får och getter; Statens jordbruksverks föreskrifter (SJVFS 1999:113) om seminverksamhet med hästdjur; Statens jordbruksverks föreskrifter (SJVFS 2000:26) om seminverksamhet med hund och katt. Verksamheter för djurhälsokontroll samt .. SOU 2010:106 Tabell 11.2 Djurhälsovård och djurskyddsfrämjande åtgärder , (kronor) Svensk Mjölk (SHS) Utbildning och kunskapsförmedling i djurhälsoomådet Hälsovård för grisar, kalvar och slaktnöt Hälsovård för exotiska hovdjur/idisslare har gett Svenska Djurhälsovården:s obduktions- verksamhet i uppdrag att övervaka och kontrollera smittsamma djur- sjukdomar. Obduktioner är ett verktyg för veterinärer att ställa diagnos i en besättning och är en viktig åtgärd för den enskilde djurägarens möjlighet att bedöma orsaken till att ett djur insjuknar och avlider. Obduktionsverksamheten kan också ingå i den nationella över- vakningen av smittsituationen i landet, och utgöra en del av under- laget för rapporteringen till OIE och EU. har lämnat bidrag till Svenska Djur- hälsovårdens obduktionsverksamhet. har Jordbruks- verket betalat till Svenska Djurhälsovården för denna tjänst. har godkänt Svenska Djurhälsovårdens plan och riktlinjer för obduktionsverk- samheten. I beslutet anges att Svenska Djurhälsovården är huvud- man för den nationella obduktionsverksamheten. Verksamheter för djurhälsokontroll samt .. 11.5.3Bidrag till utveckling och genomförande av övervakning Den övervägande del av övervakningen av djursmittor inom animalie- produktionen genomförs för att uppfylla krav enligt EU:s regel- verk. Viss övervakning sker också av andra smittämnen som BVD och porcine reproductive and respiratory syndrome (PRRS). Huvud- delen av övervakningen görs av SVA på uppdrag av Jordbruks- verket. Några djursmittor övervakas emellertid av djurhälsoorganisa- tioner på uppdrag av , tabell 11.3. finansierar övervakningen från anslaget Bidrag till utveckling och genomförande av sjukdomskontroller. Som kon- staterats tidigare är gränsdragningen mellan de medel som används för övervakning och medel för att begränsa smittspridning inte helt tydlig. Tabell 11.3 anslag, 1:7 Anslagspost 4 Bidrag till utveckling och genomförande av sjukdomskontroller 2008 (tkr) inkl renibakterios och VHS-V Svensk Mjölk övervakar infektiös bovin rinotrakeit (IBR), EBL och BVD på uppdrag av . Övervakningen är samordnad för mjölkkor och sker genom ett årligt tankmjölksprov. Därutöver sker övervakning i slakten från 2 300 slumpvis utvalda djur. Ersätt- ningen till Svensk Mjölk uppgick till för övervakningen. Sannolikt ingick i beloppet en viss ersättning till djurbönder anslutna till de frivilliga BVD-programmet. 11.5.4Näringens kostnader för hälsovård Som framhålls i det föregående beräknas näringens, dvs. animalie- produktionens, kostnader för hälsovård uppgå till ungefär lika mycket som de statliga bidragen till djurhälsoorganisationerna, dvs. Vad som ingår i beloppet är inte känt men sannolikt har animalieproduktionen kostnader därutöver för smittskyddsåtgärder. Verksamheter för djurhälsokontroll samt .. För att täcka djurhälsoorganisationernas kostnader för olika hälso- program tas avgifter ut dels av de djurhållare som är anslutna till programmen, dels genom avgifter bl.a. i slakten. De djurägare som omfattas av obligatoriska åtgärder får i allmänhet stå för kostnaderna själva. Svenska Djurhälsovården uppger att de – med stöd av före- skrifter22 – tillämpar ett system för kollektivt uttag av djurhälso- avgifter på 3–3,från varje slaktdjur. Avgiften har införts för att få en rättvis kostnadsfördelning eftersom de som väljer att inte ansluta sig till ett hälsoprogram ändå drar nytta av djurhälso- arbetet. Avgiften tas ut i slakten. Avgiften är inte kopplat till ett pro- gram utan går in som ett generellt bidrag till Svenska Djurhälso- vårdens verksamhet och betalas av alla som levererar till de berörda slakterierna, oavsett medlemskap i eller inte. Svenska Djurhälsovården har även försökt förmå slakterier som inte är delägare i bolaget att ta ut en slaktavgift med varierande framgång, särskilt slakterier inom fårsektorn har valt att ställa sig utanför. Djurägarna bär kostnaderna för anpassningar av driftsförhåll- anden till följd av kraven i programmen (salmonellaprogrammet), provtagningar, transport av döda djur (obduktionsverksamheten), delbetalning för analys (maedi-visnaprogrammet) och för anslutnings- avgifter. För anslutning till hälsoprogrammen tas det ut en årlig anslutningsavgift som beslutas , t.ex: Svinhälsovård, avgift per besättning och antal suggor Salmonellaprogram för grisar, 1 100– Nöthälsovård, stora paketet , lilla paketet Fårhälsovård, stora paketet , lilla paketet Maedi-visna, 400–beroende på besättningsstorlek Svensk Mjölks program finansieras också av avgifter. Salmonella- programmet bekostas helt av anslutna djurägare. Årsavgiften är samt en besökskostnad enligt husdjursföreningarnas taxa. Den statliga finansieringen av BVD-programmet har utgjort ca hälften av programmets finansiering. Djurägaren betalar för den 22 6 § lagen om kontroll av husdjur. Verksamheter för djurhälsokontroll samt .. arbetsinsats som görs i fält. Analyskostnader och årsavgifter har subventionerats i olika grad . har staten tagit på sig en ledande roll för att be- kämpa allvarliga djursmittor som funnits i animalieproduktionen. Efter det att svåra sjukdomar som tuberkulos och brucellos fram- gångsrikt har bekämpats genom omfattade insatser från staten, kom statens roll i olika hälsokontrollprogram att ifrågasättas av stats- makterna. Från statsmakternas sida ansågs det att ansvaret för hälso- kontrollen i ökad utsträckning borde övertas av animalieproducent- erna själva. Staten släppte dock inte helt taget. Den djurägare som deltog i program för att förbättra hälsoläget hos sina djur fick möjlighet att sälja sina djur under särskild beteckning som angav att djuren var fria från vissa sjukdomar som hälsokontrollen avser. Möjligheten att sälja djur under särskild beteckning gav vissa garantier för djurens hälsotillstånd men också ekonomiska fördelar. Modellen tillämpas fortfarande. Med stöd av lagen (2006:807) om kontroll av husdjur, m.m. har utfärdat före- skrifter om att en huvudman (kontrollorganisation) kan få plan och riktlinjer godkända för att förebygga eller motverka sjukdomar hos husdjur samt att anslutna djurhållare kan få sälja sina djur under en beteckning som anges att de kommer från en hälsodeklarerad be- sättning eller från en besättning som är fri från en viss sjukdom. Modellen har många fördelar. Den lägger ansvaret för att förebygga sjukdomar och bekämpa vissa specifika djursmittor på djurägaren och en branschorganisation. Den ger organisationerna och djurägaren ett instrument för att hantera en del av de mer betydande riskerna i djurhållningen, nämligen inköp av djur. Genom att endast handla med djur som kommer från besättningar med dokumenterad god hälsa och med dokumenterad frihet från vissa bestämda sjukdomar förbättras djurhälsoläget allteftersom i samt- liga djurbesättningar. I praktiken tillämpas emellertid inte föreskrifterna som avsett. Flera hälsokontroller, utan godkända plan och riktlinjer, drivs som om sådana plan och riktlinjer hade godkänts. Slutsatsen att någon verksamhet ändå bedrivs framgår indirekt då be- talar ut bidrag till verksamheten. Verksamheter för djurhälsokontroll samt .. på att det bedrivs 16 program inom ramen för organiserad hälso- kontroll. Endast 6 av dessa tycks ha plan och riktlinjer godkända. De enda allmänna hälsokontrollprogram som har godkänts av är programmen om organiserad hälsokontroll av- seende odlad fisk och avseende odlade kräftor. Ansvarig organisa- tion för dessa program är . Det är rimligt att anta att djurägare fäster avseende vid om de djur som köps är friska. Det finns dock ingen samlad information om den betydelse enskilda djurägare lägger vid att handla med djur som säljs under beteckning av god hälsostatus eller frihet från en viss sjukdom, t.ex. uppgifter om hur stor andel av handeln sker med djur med en viss beteckning. Möjligheten att förbättra djurhälsotillståndet genom att upp- muntra handel med friska djur har dock aldrig getts möjlighet att verka fullt ut. Exempel kan hämtas från BVD-programmet. Det frivilliga BVD-programmet syftar till att genom förebygg- ande arbete förhindra spridning av sjukdomen23. Programmet finan- sieras av staten och näringen. Programmet startade som ett frivilligt program 1993 och hade 1996, bara efter starten, 14 000 an- slutna besättningar. Detta motsvarade då av nötkrea- tursbesättningarna. var andelen anslutna besättningar och 1999/2000 uppnåddes att så gott som samtliga besättningar var anslutna. Betydande statliga medel har bidragit till utvecklingen men det visar att också möjligheten att stödja handel med BVD-fria djur har varit framgångsrik. Trots programmets positiva utveckling i fråga om antalet an- slutna besättningar meddelade 2002 föreskrifter om ett obligatoriskt program för hälsoövervakning av BVD. Endast ett fåtal besättningar stod då utanför det frivilliga programmet. Staten iklädde sig därmed ett mycket långsiktigt åtagande för BVD-kontrollen och lyfte av näringen ansvaret för att förebygga och motverka BVD i djurhållningen. Det obligatoriska programmet har en högre ambitionsnivå och syftar till att samtliga svenska nöt- kreatursbesättningar ska blir fria från BVD24. BVD-programmet är också ett exempel på att det kan finnas ekonomiska fördelar för animalieproduktionen att förebygga och motverka produktionsnedsättande djursmittor. 2312 kap. 1 § Statens jordbruksverks föreskrifter (SJVFS 1993:42) om organiserad hälso- kontroll av husdjur. 241 § Statens jordbruksverks föreskrifter (SJVFS 2002:31) om obligatorisk hälsoövervakning avseende sjukdomen bovin virus diarré (BVD) i nötkreatursbesättningar. SOU 2010:106 Verksamheter för djurhälsokontroll samt .. vid SVA tyder på att utan BVD-programmet skulle avkastningen i animalieproduktion –2005 varit lägre. Den lägre produk- tiviteten uppskattas motsvara cirka 1,2 miljarder kronor25. Kostnaderna för programmet beräknas till varav hälften faller på staten och hälften på deltagande djurägare. Den sammanlagda vinsten för näringen –2005 beräknas till . Avsikten med lagen om kontroll av husdjur m.m. är att över- lämna ansvaret för hälsokontrollen till djurägarna själva. Den har urholkats på flera sätt. Utöver vad som anförs ovan vill utred- ningen peka på följande. De föreskrifter som har meddelat om hälsokontroll avseende specifika djursmittor för olika djurslag ställer betydligt större krav på statlig styrning av verksam- heten än i tidigare föreskrifter. Föreskrifterna innehåller detaljerade anvisningar till kontrollorganisationen som i praktiken gör det över- flödigt för kontrollorganisationen att utarbeta egna plan och rikt- linjer. Det visar sig också att för samtliga sex sjukdomsspecifika kontrollprogram har kontrollorganisationerna godkända plan och riktlinjer. Både BVD-programmet och EBLprogrammet startade i anslut- ning till medlemskapsförhandlingarna med EU. Smittämnet leukos får inte förekomma i handeln med levande djur inom gemenskapen. Ett medlemsland har möjlighet att ansöka om status som fri- förklarad från smittämnet vilket ger fördelar på den inre mark- naden. För BVD är det inte möjligt att få status som friförklarad. blev friförklarad från EBL och därmed under- lättades försäljningen av levande djur till andra medlemsländer. export av levande nötkreatur uppgick i genomsnitt till 1 200 djur –2008. Den statliga ut- giften för övervakning av smittämnet uppgick således till per exporterat djur . Det kan finnas andra värden för djurhållningen med att bekämpa EBL i djurbesättningarna men om dessa motiverar den statliga satsningen är tveksamt. Den kontrollorganisation som avser att starta organiserad hälso- kontroll ska inrätta en rådgivande nämnd till vars möten ska kallas , SVA och andra myndigheter. Detta krav fanns inte i tidigare föreskrifter men det ställs som villkor i de sjukdoms- specifika föreskrifterna. I princip finns det sjukdomsspecifika 25 Rapport från SVA. Verksamheter för djurhälsokontroll samt .. nämnder för varje djurslag men den faktiska organisationen är oklar. Inom Svenska Djurhälsovården finns en djurhälsonämnd som arbetar som om den hade inrättats med stöd av föreskrifterna. Nämnden tycks vara gemensam för Svenska Djurhälsovården och Svensk Mjölk men den tycks inte vara knuten till en föreskrift eller ett specifikt smittämne. En genomgång av protokollen från möten tyder allt på att djurhälsonämnden vid Svenska Djurhälsovården och Svensk Mjölk inte uppfattar sig som en speciellt hälso- program. Det skiljer sig från nämnderna för campylobakter och salmonella hos fjäderfä där dagordning och protokoll tyder på att frågor som har anknytning till de två smittämnen upptar huvud- delen av överläggningarna i respektive nämnd. Vid djurhälsonämnden som finns vid Svenska Djurhälsovården avhandlas däremot en mängd olika frågor. Det kan gälla kontrollorganisationens remissvar på olika statliga utredningar, begäran om medel från olika myndigheter m.m. I prin- cip deltar representanter för alla näringens grenar i nämnderna. Information utbyts om myndigheternas inställning i olika frågor och om eventuella förändringar i föreskrifter och program. De frivilliga kontrollprogrammen har stöd i lagstiftningen, vilket till- sammans med det stora statliga engagemanget ger nämnderna en officiell ställning. Nämnderna gör ibland uttalanden och ställnings- taganden vars status och återkoppling är oklar både vad gäller myn- digheternas roll och rollen för kontrollorganisationen. Det kan också ifrågasättas om myndigheter inom jordbruksområdet och livs- medelsområdet, som har ansvaret för att genomföra jordbruks- och livsmedelspolitiken, också ska göra gemensamma uttalande med företrädare för just jordbruksnäringen. Ett gemensamt uttalande som omfattar samtliga myndigheter som har ansvar inom djur- hälsoområdet och näringens egna experter får hög auktoritet. Nämnderna är rådgivande men ofta blir de ställningstaganden som görs i en nämnd kontrollorganisationens eller huvudmannens beslut. Det innebär att myndigheterna har å ena sidan att utöva offentlig kontroll av kontrollorganisationens verksamhet med orga- niserad hälsokontroll samt att bevilja medel till organisationen och å andra sidan att delta i ställningstaganden om hur hälsopro- grammen ska genomföras samt medverka i att ta fram underlag för organisationens ansökan om medel hos samma myndighet. Myndig- heterna får en dubbelroll vilket skapar osäkerhet och oklarhet om Verksamheter för djurhälsokontroll samt .. vem som faktiskt har ansvaret för att hälsoprogrammen drivs effek- tivt inom djurhållningen. Ett exempel som illustrerar detta är Svenska Djurhälsovården skrivelse till med förslag om att MV-programmet ska ges ett nytt mål, nämligen att smittämnet ska utrotas. I skriv- elsen åberopas att beslut om att ändra målsättningen tagits i Cen- trala djurhälsonämnden i vilken bl.a. ingår . Ett beslut om utrotning är liktydigt med att provtagningslagen ska tillämpas på de djurhållare som inte är anslutna till de frivilliga programmen och innebär ett långsiktigt åtagande för staten. Det är självklart av stor betydelse att myndigheter inom olika sektorer har kontakter med och ett gott förhållande till företag och organisationer verksamma inom respektive myndighets ansvars- område. Så också inom jordbruks- och livsmedelsområdet. Till utredningen har framförts att nämnderna främst ska uppfattas som ett nätverk och forum för experter att diskutera olika frågeställ- ningar kring djurhälsa och sjukdomsbekämpning. En sådan verksam- het behöver inget stöd i särskild lagstiftning. Utifrån de rapporter och protokoll som upprättas från nämnderna är det utredningens intryck att den uppgift som är prioriterad är att konstatera, följa och dokumentera smittläget för olika sjukdomar. Som utredningen konstaterar är sannolikt grunden för djurhälso- nämndens verksamhet föreskrifter om frivillig och förebyggande hälsokontroll avseende salmonella hos nötkreatur och svin. Genomgången av dagordningar och protokoll visar att andra smittämnen ofta behandlas men att salmonella sällan är före- mål för diskussion i nämnden. Frågan om förebyggande och incita- mentsskapande åtgärder avseende salmonella kommer långt ned på dagordningen. Rekryteringen till de frivilliga salmonellaprogrammen sköts av respektive djurhälsoorganisation och måste i stort sett betraktas som ett misslyckande förutom för delar av fjäderfänäringen. För övriga näringar är anslutning bland företag med följande inriktning (2008): Verksamheter för djurhälsokontroll samt .. De flesta företagen står således utanför de frivilliga salmonella- kontrollprogrammen. Utredningen gör den bedömningen att när det gäller mjölkkor är sannolikt merparten av heltidsföretagen med i programmen och det gäller sannolikt också för de större svinföre- tagen. När det gäller nötkött är praktiskt taget inga företag med i det frivilliga kontrollprogrammet. Nötkött- och mjölksektorn har kostat i statliga medel för salmonellautbrott. Beloppet kan exempelvis jämföras med den statliga kostnaden för BVD-programmet som uppgick till . Ett program som betecknas som mycket framgångsrikt. Detta reser emellertid frågan om hur användningen av statens resurser ska prio- riteras. Ur ett finansiellt perspektiv kan man fråga sig om det inte varit mer rimligt från sida att försöka öka an- slutningen till salmonellaprogrammen än att prioritera bekämpning av djursjukdomar som i första hand har produktionsnedsättande konsekvenser. I kontrollorganisationernas rapporter till myndigheterna redovisas sällan uppnådda resultat för folkhälsan. Det är också naturligt, eftersom de diskussioner om djursmittor som förs i nämnderna huvudsakligen handlar om produktionsnedsättande smittämnen med liten eller ingen betydelse för folkhälsan. Utredningen har inte sett att det sker någon direkt kontroll eller uppföljning av hur kraven i salmonellakontrollprogrammen uppfylls.