sou · GYB322d3 · 2011-01-01 00:00:00 — en tredje konventionsstat, för att observera hur inspektionen på uppfordran genomförs, b)den inspekterade konventionsstaten skall sedan bevilja observa- tören tillträde i enlighet med verifikationsbilagan, c)den inspekterade konventionsstaten skall som regel godkänna den föreslagna observatören, men om den inspekterade konventionsstaten vägrar detta skall slutrapporten innehålla en uppgift om detta. 13.Den begärande staten skall inge en begäran om inspektion på uppfordran till Verkställande rådet och till general- direktören för omedelbar åtgärd. 14.Generaldirektören skall säkerställa att begäran om inspektion uppfyller de krav som anges i del X, punkt 4, i verifikationsbilagan och vid behov bistå den begärande staten med att inge sin begäran. När begäran om inspektion uppfyller kraven, skall förberedelserna för inspektion på uppfordran inledas. 15.Generaldirektören skall överlämna begäran om inspektion till den inspekterade konventionsstaten minst före inspektionsgruppens planerade ankomst till platsen för inresan. 16.Sedan Verkställande rådet har mottagit begäran om inspek- tion, skall det ta del av generaldirektörens åtgärder beträffande denna begäran och hålla uppsikt över ärendet under inspektions- förfarandet. Dess överläggningar skall dock inte försena inspek- tionsprocessen. 17.Verkställande rådet får, timmar efter att ha mottagit begäran om inspektion, med tre fjärdedels majoritet av alla sina medlemmar besluta att inte genomföra inspektion på uppfordran, om det anser begäran om inspektion vara grundlös, oriktig eller klart utanför ramen för denna konvention i enlighet med punkt 8. Varken den begärande eller den inspekterade konven- tionsstaten skall delta i ett sådant beslut. Om Verkställande rådet beslutar mot inspektion på uppfordran, skall förberedelserna avbrytas, ytterligare åtgärder inte vidtas beträffande begäran om inspektion och de berörda konventionsstaterna informeras om detta. 18.Generaldirektören skall utfärda ett inspektionsmandat för genomförandet av en inspektion på uppfordran. Inspektionsman- datet skall utgöras av den i punkt 8 och 9 angivna begäran om inspektion omvandlad till operationella termer och skall stämma överens med begäran om inspektion. 19.Inspektion på uppfordran skall genomföras i enlighet med del X eller, då det rör sig om påstådd användning, i enlighet med del XI i verifikationsbilagan. Inspektionsgruppen skall ledas av principen att inspektionen på uppfordran skall genomföras på minsta möjliga inkräktande sätt och så att uppdraget fullgörs effektivt och inom angiven tid. 20.Den inspekterade konventionsstaten skall under hela inspektionen på uppfordran bistå inspektionsgruppen och under- lätta dess uppgift. Om den inspekterade konventionsstaten, i enlig- het med del X, avsnitt C, i verifikationsbilagan föreslår arrange- mang för att demonstrera efterlevnad av konventionen som alter- nativ till fullt och komplett tillträde, skall den genom samråd med inspektionsgruppen göra varje rimlig ansträngning för att nå en överenskommelse om de närmare villkoren för framtagning av fakta för att demonstrera sin efterlevnad. 21.Slutrapporten skall innehålla de faktiska observationerna samt en av inspektionsgruppen gjord bedömning av graden och arten av tillträde och samarbete som beviljats för ett tillfreds- ställande genomförande av inspektionen på uppfordran. General- direktören skall genast överlämna inspektionsgruppens slutrapport till den begärande konventionsstaten, den inspekterade konven- tionsstaten. Verkställande rådet och alla andra konventionsstater. Generaldirektören skall därutöver till Verkställande rådet genast överlämna den begärande konventionsstatens och den inspekterade konventionsstatens bedömningar samt andra konventionsstaters synpunkter som i detta syfte överlämnats till generaldirektören, och sedan lämna dem till alla konventionsstater. 22.Verkställande rådet skall, i enlighet med sina befogenheter och uppgifter, granska inspektionsgruppens slutrapport så snart denna framläggs och utreda varje farhåga om a)huruvida icke-efterlevnad ägt rum, b)huruvida begäran har skett inom ramen för denna konvention, c)huruvida rätten att begära inspektion på uppfordran har missbrukats. 23.Om Verkställande rådet i enlighet med sina befogenheter och uppgifter kommer fram till slutsatsen att ytterligare åtgärder kan krävas med hänsyn till punkt 22, skall det vidta lämpliga åtgärder för att rätta till situationen och säkerställa efterlevnad av denna konvention, inbegripet särskilda rekommendationer till konferensen. I fall av missbruk skall Verkställande rådet undersöka huruvida den begärande konventionsstaten skall åläggas att stå för samtliga eller en del av kostnaderna i samband med inspektionen på uppfordran. 24.Den begärande konventionsstaten och den inspekterade konventionsstaten skall ha rätt att delta i granskningsförfarandet. Verkställande rådet skall underrätta konventionsstaterna samt konferensens nästa session om resultatet av granskningen. 25.Om Verkställande rådet har avgivit särskilda rekommenda- tioner till konferensen, skall denna ta ställning till åtgärder i enlighet med artikel XII. BISTÅND OCH SKYDD MOT KEMISKA VAPEN 1.I denna artikel avses med bistånd samordning av och åtgärder för konventionsstaternas skydd mot kemiska vapen, vari bland annat inbegrips följande: indikeringsutrustning och alarm- system, skyddsutrustning, saneringsutrustning och saneringsmedel, medicinska motmedel och behandlingar samt rådgivning om dessa skyddsåtgärder. 2.Ingenting i denna konvention skall tolkas så att det hämmar konventionsstaternas rätt att bedriva forskning om skyddsmedel mot kemiska vapen samt att utveckla, producera, förvärva, överföra eller använda skyddsmedel mot kemiska vapen för ändamål som inte är förbjudna enligt denna konvention. 3.Varje konventionsstat åtar sig att underlätta, och skall ha rätt att delta i, ett så omfattande utbyte som möjligt av utrustning, material samt vetenskaplig och teknisk information om skydds- medel mot kemiska vapen. 4.För att öka insynen i nationella program för skyddsrelaterade ändamål skall varje konventionsstat förse Tekniska sekretariatet med information om sitt program, i enlighet med de förfaranden som skall tas upp till behandling och godkännas av konferensen i enlighet med artikel VIII, punkt 21 i). 5.Tekniska sekretariatet skall dagar efter denna konventions ikraftträdande upprätta och administrera en databas, som får användas av varje begärande konventionsstat och skall innehålla fritt tillgänglig information om olika former av skydd mot kemiska vapen samt sådan information som kan lämnas av Tekniska sekretariatet skall också, med de resurser som står det till buds och på begäran av en konventions- stat, tillhandahålla expertrådgivning och bistå konventionsstaten med att genomföra sina program för utveckling och förbättring av möjligheten att skydda sig mot kemiska vapen. 6.Ingenting i denna konvention skall tolkas så att det hämmar konventionsstaternas rätt att bilateralt begära och lämna bistånd samt att träffa individuella avtal med andra konventionsstater om brådskande bistånd. 7.Varje konventionsstat åtar sig att genom organisationen lämna bistånd och att i detta syfte välja att vidta en eller flera av följande åtgärder: a)bidra till den frivilliga fond för bistånd som skall upprättas av konferensen vid dess första session, b)ingå avtal, om möjligt dagar efter det att denna konvention träder i kraft för konventionsstaten ifråga, med organisationen om tillhandahållande av bistånd på begäran, c)dagar efter det att denna konvention träder i kraft för konventionsstaten i fråga deklarera vilket slag av bistånd den skulle kunna lämna på begäran av organisationen. Om en konventionsstat är förhindrad att i fortsättningen lämna det bistånd som förutses i dess deklaration, är den dock skyldig att lämna bistånd i enlighet med denna punkt. 8.Varje konventionsstat har rätt att begära och, med beaktande av de förfaranden som anges i punkterna 9,10 och 11, ta emot bistånd och skydd mot användning eller hot om användning av kemiska vapen, om den anser att den a)utsatts för användning av kemiska vapen, b)utsatts för användning av ämnen för kravallbekämpning som krigföringsmetod, c)hotas av någon stats åtgärder eller verksamhet som är förbjuden för konventionsstater enligt artikel I. 9.Begäran, dokumenterad genom relevant information, skall inges till generaldirektören, som skall överlämna den till Verkställande rådet och till samtliga konventionsstater. Gene- raldirektören skall sända begäran vidare till de konven- tionsstater som i enlighet med punkt 7 b) och c) har erbjudit sig att lämna brådskande bistånd, vid bruk av kemiska vapen eller av ämnen för kravallbekämpning som krigföringsmetod, eller humani- tär hjälp, vid allvarligt hot om bruk av kemiska vapen eller allvarligt hot om bruk av ämnen för kravallbekämpning som krigförings- metod, till den berörda konventionsstaten timmar efter mottagandet av begäran. Generaldirektören skall timmar efter mottagandet av begäran inleda en undersökning som kompletterande åtgärder kan grundas på. Han skall inom 72 tim- mar avsluta undersökningen och överlämna en rapport till Verk- ställande rådet. Om ytterligare tid krävs för att avsluta under- sökningen, skall en interimsrapport avges inom samma tidsram. Den förlängda tidsfristen för undersökningen får omfatta högst . Den kan dock förlängas ytterligare med lika långa tidsfrister. Vid utgången av varje tidsfrist skall rapporter lämnas till Verkställande rådet. Undersökningen skall på lämpligt sätt och i enlighet med den begäran och den information som åtföljer begäran fastställa relevanta fakta beträffande begäran samt vilken typ av kompletterande bistånd och skydd som behövs och omfatt- ningen av detta. 10.Verkställande rådet skall sammanträda timmar efter det att det mottagit en rapport om undersökningen för att ta ställning till situationen och skall med enkel majoritet fatta beslut inom de följande huruvida Tekniska sekretariatet skall lämna kompletterande bistånd. Tekniska sekretariatet skall omedel- bart till alla konventionsstater och relevanta internationella organi- sationer överlämna rapporten om undersökningen samt Verkstäl- lande rådets beslut. När Verkställande rådet så beslutar, skall generaldirektören lämna bistånd . I detta syfte får generaldirektören samarbeta med den begärande konventions- staten, andra konventionsstater samt relevanta internationella orga- nisationer. Konventionsstaterna skall i största möjliga utsträckning anstränga sig för att lämna bistånd. 11.Om den information som är tillgänglig från den pågående undersökningen eller andra tillförlitliga källor skulle bevisa till- räckligt klart att det finns offer för bruk av kemiska vapen och att omedelbara åtgärder oundgängligen krävs, skall generaldirektören underrätta alla konventionsstater och vidta omedelbara bistånds- åtgärder med tillgripande av de resurser som konferensen ställt till hans förfogande. Generaldirektören skall hålla Verkställande rådet underrättat om åtgärder som vidtagits enligt denna punkt. Konvention om skydd av personal i FN-insatser och därtill anknuten personal, beslutade att upprätta en särskild kommitté för utarbetandet av en konvention för att öka skyddet för dem som verkar inom eller till stöd för olika typer av FN-insatser. FN:s generalsekreterare hade tidigare lagt fram en rapport i frågan och föreslagit att säker- hetsfrågor skulle göras till en integrerad del av planeringen inför fredsbevarande insatser. antog även ett enhäl- ligt säkerhetsråd resolution 868 om säkerheten för FN-personal och annan personal som ingår i FN-insatser. Grunden till arbetet var en oroande utveckling i form av en ökning av medvetna angrepp mot FN- insatser och dess personal, och detta med många skador och dödsfall som följd. FN-uppdragen hade börjat bli komplexa med inslag, inte bara av traditionellt fredsbevarande, utan också av konfliktförebyggande, fredsbyggande eller i något fall fredsframtvingande verksamhet. Humanitärt arbete hade också blivit ett allt vanligare inslag. Ofta genomfördes insatserna i farliga miljöer och deltog allt fler personer med olika nationella tillhörigheter och olika arbetsuppgifter i insatserna. Skillnaderna i organisatorisk hemvist och anställningsförhål- landen inom personalen var därmed stora. Arbetet med dessa frågor utmynnade i konventionen om skydd av personal i FN-insatser och därtill anknuten personal (). och den trädde i kraft . Konventionen är inte tillämplig på sådan verksamhet som inte anses vara en FN-insats i konventionens mening, såsom verksamhet som genomförs för att lämna humanitär eller politisk hjälp eller utvecklingshjälp i fråga om fredsbyggande, eller för att lämna humanitär hjälp i nödsituationer. Det krävs att eller säkerhetsråd från fall till fall förklarar att det föreligger en utomordentlig risk för personalens säkerhet för att konventionen ska vara tillämplig. För att bl.a. åtgärda detta problem skapades ett fakultativt protokoll som komplement till konventionen. beslutade att underteckna och ratifi- cera fakultativa protokoll till . Protokollet har dock inte ännu () trätt i kraft då de 22 ratificeringar som krävs inte har uppnåtts. I samband med svensk ratificering av konventionen ansågs existerande bestämmelser i bl.a. 3–4 och 22 kap. motsvara konventionens krav. Konventionen trädde i kraft och ratificerades av . Riksdagsbehandling: prop. 1995/96:132, 1995/96:UU16, rskr. 1995/96:236 Publicering: SÖ 1996:20 Protokollet, som ännu inte () trätt i kraft, ratificerades av . Publicering: SÖ 2006:42 De till denna konvention anslutna staterna, som är djupt oroade över det växande antalet dödsfall och skador på grund av uppsåtliga angrepp mot personal i FN-insatser och därtill anknuten personal, som erinrar om att angrepp eller andra övergrepp mot personal som handlar för räkning är oförsvarliga och oacceptabla, oberoende av vem som begår dem, som erkänner att FN-insatser utförs i världssamfundets gemen- samma intresse och i enlighet med principerna och ändamålen i stadga, som bekräftar det viktiga bidrag till ansträngningar inom områdena förebyggande diplomati, freds- skapande, fredsbevarande, fredsbyggande och humanitära och andra insatser som ges av personal i FN-insatser och därtill anknuten personal, som är medvetna om de gällande arrangemangen för att trygga säkerheten för personal i FN-insatser och därtill anknuten personal, inklusive de åtgärder som vidtagits av Förenta natio- nernas huvudorgan i detta avseende, som icke desto mindre erkänner att existerande åtgärder till skydd för personal i FN-insatser och därtill anknuten personal är otillräckliga, som bekräftar att effektiviteten och säkerheten för insatser ökas när sådana insatser utförs med värd- landets medgivande och samarbete, som uppmanar alla stater till vilka personal i FN-insatser och därtill anknuten personal utsänts och alla övriga som sådan personal kan vara beroende av att tillhandahålla allomfattande stöd i syfte att underlätta FN-insatsernas utförande och fullgöra deras uppgifter, som är övertygade om att det föreligger ett trängande behov av att vidta lämpliga och effektiva åtgärder för att förebygga att angrepp riktas mot personal i FN-insatser och därtill anknuten personal och för att bestraffa dem som gör sig skyldiga till sådana angrepp, har kommit överens om följande: I denna konvention avses med a)Personal i FN-insatser i)personer förordnade eller utsända av generalsekreterare som medlemmar av de militära, polisiära eller civila komponenterna av en FN-insats, ii)andra företrädare eller experter med uppdrag för eller dess fackorgan eller som i officiell egenskap befinner sig inom det område där en FN-insats är under utförande, b)Därtill anknuten personal i)personer utsedda av en regering eller en mellanstatlig organisation i överenskommelse med vederbörande FN- organ, ii)personer förordnade av generalsekreterare eller av ett fackorgan eller av , iii)personer utsända av en humanitär icke-statlig organisation eller annat sådant organ enligt överenskommelse med generalsekreterare eller med ett fackorgan eller med , för att utföra verksamhet till stöd för fullgörandet av en FN-insats uppgifter, c)FN-insats en insats upprättad av behörigt FN-organ enligt stadga och utförd under myndighet och kontroll i)där insatsen har till syfte att upprätthålla eller återupprätta internationell fred och säkerhet, eller ii)där säkerhetsrådet eller generalförsamlingen har förklarat, i vad avser denna konvention, att det råder en utomordentlig risk för säkerheten för den personal som deltar i insatsen, d)Värdstat en stat på vars territorium en FN-insats utförs, e)Transitstat en stat, annan än värdstaten, på vars territorium personal i FN-insatser och därtill anknuten personal eller deras ut rustning befinner sig i transit eller temporärt uppehåller sig med anledning av en FN-insats. 1.Denna konvention är tillämplig på personal i FN-insatser och därtill anknuten personal och på FN-insatser, som de definierats i artikel 1. 2.Denna konvention är inte tillämplig på en FN-insats, som bemyndigats av säkerhetsrådet såsom en tvingande insats enligt kapitel VII i , i vilken någon i personalen uppträder som kombattant mot organiserade väpnade styrkor och på vilken rättsreglerna för internationella väpnade konflikter är tillämpliga. 1.De militära och polisiära komponenterna i en FN-insats och dessas fordon, fartyg och luftfartyg skall vara försedda med urskiljbar identifikation. Annan personal och andra fordon, fartyg och luftfartyg som medverkar i FN-insatsen skall vara identifierade på lämpligt sätt om inte generalsekreterare beslutar annat. 2.All personal i FN-insatser och därtill anknuten personal skall bära vederbörliga identitetshandlingar. Artikel 4 Avtal om insatsens ställning Värdstaten och skall ingå ett avtal om FN-insatsens och all ingående personals ställning, inklusive bl.a. bestämmelser om immunitet och privilegier för insatsens militära och polisiära komponenter. En transitstat skall underlätta obehindrad transitering av personal i FN-insatser och därtill anknuten personal och deras utrustning till och från värdstaten. Artikel 6 Respekt för lagar och bestämmelser 1.Utan inskränkning av den immunitet och de privilegier de må vara berättigade till eller arbetsuppgifternas krav, skall personal i FN-insatser och därtill anknuten personal a)respektera värdstatens och transitstatens lagar och bestäm- melser, och b)avstå från varje handling eller verksamhet som är oförenlig med den opartiska och internationella karaktären av deras arbets- uppgifter. 2.Förenta nationernas generalsekreterare skall vidta alla veder- börliga åtgärder för att säkerställa att dessa förpliktelser iakttas. Artikel 7 Skyldighet att garantera skydd och säkerhet för personal i FN-insatser och därtill anknuten personal Personal i FN-insatser och därtill anknuten personal, deras utrustning och lokaler får inte bli föremål för angrepp eller någon handling som hindrar dem att fullgöra sina uppgifter. 2.De fördragsslutande staterna skall vidta alla vederbörliga åtgärder för att garantera skydd och säkerhet för personal i FN- insatser och därtill anknuten personal lämpliga steg för att skydda utsänd personal i FN-insatser och därtill anknuten personal på sitt territorium mot de brott som anges i artikel 9. 3.De fördragsslutande staterna skall samarbeta med och andra fördragsslutande stater, i förekommande fall, vid genomförandet av denna konvention, särskilt i sådana fall där värdstaten själv är oförmögen att vidta erforderliga åtgärder. Artikel 8 Skyldighet att frige eller återlämna tillfångatagen eller kvarhållen personal i FN-insatser och därtill anknuten personal Om inte annat gäller till följd av ett tillämpligt avtal om insatsens ställning, skall, om personal i FN-insatser och därtill anknuten personal tillfångatas eller kvarhålls under fullgörandet av sina uppgifter och dess identitet har fastställts, sådan personal inte bli föremål för förhör, utan omgående friges och återlämnas till eller andra vederbörliga myndigheter. I väntan på frigivande skall sådan personal behandlas i enlighet med universellt erkända normer för mänskliga rättigheter och princi- perna och andan Genèvekonventioner. Artikel 9 Brott mot personal i FN-insatser och därtill anknuten personal a)mord, människorov eller annat angrepp på liv, hälsa eller frihet avseende personal i FN-insatser och därtill anknuten personal, b)våldsamt angrepp på tjänsteställe, privat bostad eller transport- medel för personal i FN- insatser och därtill anknuten personal, om angreppet är ägnat att äventyra sådan personals liv, hälsa eller frihet, c)hot om att företa sådant angrepp i syfte att tvinga en fysisk eller juridisk person att vidta eller avstå från att vidta viss handling, d)försök att företa sådant angrepp, eller e)gärning som innebär medhjälp till sådant angrepp, eller till försök att företa sådant angrepp, eller till att planlägga eller beordra andra att företa sådant angrepp, skall i varje fördragsslutande stat utgöra ett brott enligt dess nationella rätt. Varje fördragsslutande stat skall för de brott som anges i punkt 1 föreskriva lämpliga straff som skall beakta brottens allvar- liga art. Artikel 10 Införande av domsrätt 1.Varje fördragsslutande stat skall vidta erforderliga åtgärder för att införa domsrätt över de brott som anges i artikel 9 i följande fall a)när brottet begås på den statens territorium eller ombord på ett fartyg eller luftfartyg som är registrerat i staten, b)när den för brottet misstänkte är medborgare i den staten. 2.En fördragsslutande stat får också införa domsrätt över varje sådant brott när det begås a)av en statslös person vars hemvist är i den staten, eller b)mot en medborgare i den staten, eller c)i ett försök att tvinga den staten att vidta eller avstå från att vidta viss handling. 3.Varje fördragsslutande stat som har infört sådan domsrätt som anges i punkt 2 skall underrätta general- sekreterare. Om en sådan fördragsslutande stat sedermera upp- häver denna domsrätt skall staten underrätta generalsekreterare. 4.Varje fördragsslutande stat skall vidta erforderliga åtgärder för att införa domsrätt över de brott som anges i artikel 9 i fall då den för brottet misstänkte befinner sig på dess territorium och staten inte utlämnar denna person enligt artikel 15 till någon av de fördragsslutande stater som har infört domsrätt i enlighet med punkt 1 eller 2. 5.Denna konvention utesluter inte att straffrättslig domsrätt utövas enligt nationell rätt. Artikel 11 Förebyggande av brott mot personal i FN-insatser och därtill anknuten personal De fördragsslutande staterna skall samarbeta för att förebygga brott som anges i artikel 9, särskilt genom att a)vidta alla görliga åtgärder för att på sina territorier förebygga förberedelser till sådana brott på eller utanför deras territorier, och b)utbyta upplysningar i enlighet med nationell rätt och på lämpligt sätt samordna administrativa och andra åtgärder för att förebygga sådana brott. Artikel 12 Lämnande av underrättelser 1.En fördragsslutande stat på vars territorium ett brott som anges i artikel 9 har begåtts skall, om den har anledning att anta att en för brottet misstänkt person har flytt från dess territorium, på de villkor som följer av statens nationella rätt, underrätta generalsekreterare och, direkt eller genom general- sekreteraren, den stat eller de stater som är berörda om alla tillämpliga omständigheter beträffande det begångna brottet samt lämna alla tillgängliga upplysningar om den för brottet misstänktes identitet. 2.När brott som anges i artikel 9 har begåtts, skall varje fördragsslutande stat som förfogar över upplysningar om offret och omständigheterna kring brottet, med iakttagande av de villkor som anges i dess nationella rätt, bemöda sig om att lämna skynd- samma och utförliga upplysningar till general- sekreterare och till den stat eller de stater som är berörda.