sou · GZB330 · 2011-03-30 00:00:00 — I en studie som har genomförts av Specialpedagogiska skol- myndigheten om elever med hörselskada i skolan tillfrågades 2 000 lärare i grundskola, grundsärskola och gymnasieskola om deras kompetens och behov av stöd till elever som är döva eller hörselskadade.54 Studien visade att mer än hälften av de tillfrågade lärarna ansåg att de behövde mer utbildning kring huvudsakligen pedagogiska strategier och kunskap om elever som är döva eller hörselskadade och har ytterligare funktionsnedsättning. Special- pedagogiska skolmyndigheten har utifrån sina erfarenheter pekat på att pedagoger som undervisar elever med hörselskada behöver grundläggande kunskaper i audiologi, hörselteknik och pedagogik. De skolor som har döva elever behöver också enligt myndigheten en akademisk nivå på undervisning i teckenspråk.55 Utredningen vill här också lyfta fram de behov som den personal inom Specialpedagogiska skolmyndigheten som arbetar med stöd till skolhuvudmän har betonat.56 Myndighetens rådgivare pekade på att det statliga stödet till skolhuvudmän bör stärkas eftersom allt fler elever som är döva eller hörselskadade väljer att gå 54Specialpedagogiska skolmyndigheten (2008), Om elever med hörselskada i skolan. 55Specialpedagogiska skolmyndigheten (2008), Måluppfyllelse för döva och hörselskadade i skolan, s. 54. 56Utredningens samtal med Specialpedagogiska skolmyndighetens personal vid intern kompetensutvecklingsdag, Hörseldagarna, . De poängterade också att det inte finns ett samlat ansvar för målgruppen och att kommunernas kompetens varierar. De viktigaste frågorna för det framtida statliga stödet som betonades av gruppen var teckenspråksutbildning för huvudmännens personal, pedagogiskt ämnesstöd till kommunala lärare som undervisar elever med hörselskada, stärkt samverkan med universitet och högskolor, en satsning på distansutbildning i teckenspråk för pedagoger och elever samt att staten bör ta ansvar för utbildning av pedagoger med särskild kompetens inom döv/hörselområdet. Det finns en brist på hörselpedagogisk kompetens Specialpedagogiska skolmyndigheten har genomfört kartläggningar av kommunernas hörselpedagogiska stöd i myndighetens östra och södra region.57 Kartläggningarna har visat att det hörselpedagogiska stödet i kommunerna varierar stort och att det kommer att uppstå en brist på personal med specialpedagogisk utbildning med inriktning mot dövhet eller hörselskada. I den södra regionen visade kartläggningen att det i 44 av regionens 58 kommuner fanns ambulerande hörsellärare, med varierande erfarenhet och kompe- tens. Av personalen i kommunala verksamheter hade av de som arbetade med barn och unga som är hörselskadade antingen specialpedagog-döv/hörselutbildning eller en påbyggnadskurs om minst 15 högskolepoäng utöver sin pedagogiska grundutbildning.58 Den resterande andelen hade lägre utbildning. Den kartläggning som har genomförts i i Specialpedagogiska skol- myndighetens östra region visade att sexton av länets tjugosex kommuner uppgav att de hade en hörselpedagog. Hörselpeda- gogerna i de sexton kommunerna gav stöd till av de integrerade eleverna. Tio av de sexton hörselpedagogerna var äldre än och flera av dem skulle uppnå pensionsålder . Myndigheten konstaterade att det saknas utbildningar som leder till hörselpedagogexamen eller speciallärarexamen inom hörsel/dövområdet.59 57Karläggningarna är genomförda och med olika metoder. 58Specialpedagogiska skolmyndigheten (2009), Regionalt resurscenter döv/hörsel i Södra regionen (RRC), 2007–2009, projektrapport, , s. 8. 59Specialpedagogiska skolmyndigheten och (2010), Kart- läggning av kommunernas hörselpedagogiska stöd till barn och elever med hörselnedsättning i , projektrapport, , s. 20. Utredningen har även tagit del av kommuner och landstings årliga befattningsstatistik för att ge en bild av före- komsten av hörselpedagogisk kompetens hos kommunala skol- huvudmän. I tabell 2.3 redovisas även förekomsten av talpedagoger för att möjliggöra en jämförelse. Utredningen vill påpeka att statistiken bör tolkas med viss försiktighet. I Specialpedagogiska skolmyndighetens kartläggningar och i utredningens samtal med kommuner har det framkommit att antalet hörselpedagoger eller specialpedagoger med inriktning mot döv/hörsel är större än vad som framgår nedan. Den mycket låga siffran beror troligtvis på att många kommunala specialpedagoger arbetar under en del av sin tjänst med stöd till elever som är döva eller hörselskadade. Det är ett rimligt antagande att sådana tjänster i liten utsträckning har inrapporterats till befattningsstatistiken. Trots dessa reservationer ger underlaget indikationer på att kommunala huvudmän har mycket få specialpedagoger med inriktning döv/hörsel. Det är betydligt vanligare med talpedagoger, eller specialpedagoger med inriktning mot tal- och språk. Det finns också fler hörselpedagoger i landsting än i kommuner enligt befattningsstatistiken, vilket framgår av avsnitt 2.3.3. Antal hörselpedagoger i kommuner 2005, 2008 och 2009 Källa: kommuner och landsting (2010). 2.3.3Landstingen stödjer individerna genom habilitering Landstingen har ett tydligt uppdrag riktat mot enskilda individer. Både kommuner och landsting har långtgående skyldigheter att samordna habiliterande insatser för barn som är döva eller hörselskadade. Staten har inte något ansvar för samordning av insatser riktade mot enskilda individer. Enligt hälso- och sjukvårdslagen ansvarar landstingen för medicinsk, pedagogisk, teknisk och psykosocial habilitering till de som är bosatta i . Landstingen ansvarar också till viss del för hjälpmedel för individer med funktionsnedsättning samt tolk- tjänst för vardagstolkning för barndomsdöva, dövblinda, vuxen- döva och hörselskadade. Landstingen är skyldiga att planera habilitering, rehabilitering och tillhandahållande av hjälpmedel i samverkan med den enskilde.60 Landsting och kommuner ska också utforma och genomföra vård och behandling så långt det är möjligt i samråd med patienten. Olika insatser för patienten ska samordnas på ett ändamålsenligt sätt.61 Landstingen erbjuder ett visst specialpedagogiskt stöd till barn som är döva eller hörselskadade. Av kommuner och landstings årliga befattningsstatistik framgår att antalet hörsel- pedagoger i landstingen har ökat . I tabell 2.4 redovisas det totala antalet årsarbetskrafter för tjänsterna som hörselpedagog och hörsel/talpedagog i landstingen. Antal hörselpedagoger i landsting 2005, 2008 och 2009 Källa: kommuner och landsting (2010). Som framgår av statistiken har antalet ökat . I detta avsnitt ger utredningen en bild av hur undervisningen för elever som är döva eller hörselskadade utformas i grannländerna och . 2.4.1I är det en rättighet att lära sig teckenspråk Utredningen har valt att belysa exemplet eftersom det där pågår en översyn av utbildning för elever i behov av särskilt stöd, vilken även omfattar hur staten bör organisera sitt special- pedagogiska stöd. Nedanstående beskrivning redogör för hur specialundervisning generellt är utformad i , hur tillgången till teckenspråk är reglerad och hur statens stöd är utformat. Det finns ett antal områden som utredningen finner relevanta att peka på vad gäller det norska systemet. 603 b § hälso- och sjukvårdslagen (1982:763). 612 a § hälso- och sjukvårdslagen (1982:763). Undervisning i och på teckenspråk är en rättighet för elever i den kommunala grund- och gymnasieskolan. Någon sådan motsvarande rättighet finns inte i . Den statliga stödorganisationen påminner om den svenska. Specialpedagogiska skolmyndigheten har en regional organisation med kompetens för flera olika funktions- nedsättningar samlade i varje region. I planeras för denna typ av organisation. Den norska regeringen har fattat beslut om att lägga ned tre av fyra statliga skolor för elever som är döva eller hörselskadade.62 Motivet är att föräldrarna inte längre efterfrågar verksamheten. De norska statliga skolorna för elever som är döva eller hörselskadade erbjuder deltidsundervisning och är resurs- center för kommunerna. Denna utveckling har diskuterats länge i . De norska kommunerna ansvarar för av kostnaderna för de statliga skolorna. I är motsvarande andel . Den norska är tioårig och då inkluderas förskole- klassen. Eleverna börjar i skolan det år de fyller . bygger på en likvärdig och anpassad utbildning för alla, i ett skolsystem med en samlad läroplan. Det finns cirka 3 200 skolor och cirka 620 000 elever i . av grundskolorna är privata och här går av eleverna.63 Staten har det övergripande ansvaret för lagar, föreskrifter och finansieringen av . Fylkesmännen är länken mellan staten och kommunerna. De ansvarar för tillsyn, överklaganden, kvalitetsutveckling, information, vägledning och vissa förvalt- 62Utdanningsdirektoratet, Inntaksstopp ved tre statlige grunnskoler for hørselshemmede, /Artikler/_Tjenester/Statped---direktoratets-spesialpedagogiske- verktoy/Inntaksstopp-ved-tre-statlige-grunnskoler-for-horselshemmede, sidan hämtad: . 63Kunnskapsdepartementet (2007), Utdanning – fra barnehage til voksenopplæring, s. 9. Kommunerna har ansvar för drift och administration av grundskolorna.64 Utgångspunkten är att elever i behov av särskilt stöd så långt som möjligt ska erbjudas stöd inom ramen för den ordinarie under- visningen. Undervisningen i skolan ska anpassas efter den enskilde elevens behov och förutsättningar.65 Elever som inte har eller som inte kan få tillfredsställande stöd i ordinarie undervisning har rätt till specialundervisning.66 Utformningen av undervisningen ska så långt som möjligt bestämmas i samråd med eleven och föräldrarna. Ett beslut om specialundervisning ska föregås av en pedagogisk- psykologisk utredning.67 Denna ska genomföras av kommunens pedagogisk-psykologiska tjänst, en tjänst som varje kommun är skyldig att ha. Tjänsten ska arbeta med utredning och kompetensutveckling. I har elever som har teckenspråk som förstaspråk eller som efter utredning bedöms ha behov av det rätt att få undervisning i ämnet och även på teckenspråk. Kommunen kan bestämma att denna undervisning ska vara på en annan skola än den eleven söker till.68 Denna rätt gäller också i gymnasieskolan.69 Undervisning i och på teckenspråk anses inte vara specialundervisning. Den garanterade undervisningstiden för elever som har behov av teckenspråk är högre än för hörande elever, 8 767 undervis- ningstimmar. Eleverna har rätt till totalt 2 737 undervisnings- timmar i ämnet norska och norskt teckenspråk fördelat på årskurser.70 I övriga ämnen ska eleverna ha samma garanterade undervisningstid som hörande elever. Det innebär att elever i behov av teckenspråk har mer undervisningstid, 967 tim- 64Kunnskapsdepartementet (2007), Utdanning – fra barnehage til voksenopplæring, s. 9. 651 kap. 1–3§§ Lov om grunnskolen og den vidaregående opplaeringa, LOV-1998-07-17-61. Lov om grunnskolen og den vidaregående opplaeringa, LOV-1998-07-17-61. 675 kap. 5–3§§ Lov om grunnskolen og den vidaregående opplaeringa, LOV-1998-07-17-61. 682 kap. 2–6§§ Lov om grunnskolen og den vidaregående opplaeringa, LOV-1998-07-17-61. 693 kap. 3–9§§ Lov om grunnskolen og den vidaregående opplaeringa, LOV-1998-07-17-61. 70Utdanningsdirektoratet, Fag- og timefordelingen i grunnopplæringen – Kunnskapsløftet, Vedlegg 1 til rundskriv Udir-08-2010, s. 7 och 12. mar, än hörande elever. Varje skola väljer hur undervisningstiden ska fördelas lokalt. Det finns särskilda laereplaner/kursplaner i ämnena norskt teckenspråk, norska, engelska och drama och rytmik. I ansvarar det Statliga specialpedagogiska stödsystemet (Statped) för statens stöd till kommuner. Statped är ett nätverk av specialpedagogiska kompetenscenter som styrs av Utdannings- direktoratet. Statped har i uppdrag att erbjuda tjänster till kom- muner i arbetet med att uppnå skollagens mål om likvärdig, anpassad och inkluderande utbildning för barn, unga och vuxna i behov av särskilt stöd. Kompetenscentren ska utveckla kompetens och förmedla kunskap om specialundervisning och likvärdig, anpassad och inkluderande utbildning till sina målgrupper. Insats- erna ska utgå ifrån de nationella styrdokumenten. Statped ansvarar för statens stöd till kommuner som har elever som är döva eller hörselskadade. Organisationen har följande mål för verksamheten: att erbjuda specialpedagogiska tjänster av god kvalitet i rätt tid på individ- och systemnivå på områden där man inte kan förvänta sig att kommunen har kompetensen att säkerställa förskole- och skolalternativ för barn som är döva eller hörselskadade i för-, grund- och gymnasieskola genom avtal med uppdragsgivare att eftersträva lika tillgång till myndighetens tjänster i hela landet att utveckla hög specialpedagogisk kompetens och att förmedla dokumenterad kunskap. Statped omfattar tolv statliga kompetenscenter spridda över hela landet. I nätverket ingår också två privata center från vilka staten upphandlar tjänster och därutöver ingår två resurscenter vid . Statped arbetar uppdragsbaserat. Upp- dragen kommer från företrädare för kommuner, företrädesvis från kommunens pedagogisk-psykologiska tjänst. En offentlig utred- ning har sett över Statpeds uppdrag och föreslagit en ny organisation med fyra regioner i landet.71 Förslaget innebär att ett stort antal kompetenscenter ska slås ihop. I behandling av statsbudgeten för beslutades det att Statped ska organi- seras i regioncenter med tvärvetenskaplig kompetens. Kunnskaps- departementet arbetar med att föreslå utformningen av den nya organisationen . Syftet med omorganisationen är att Statpeds resurser ska utnyttjas mer effektivt genom att kunskaper om flera funktionsnedsättningar samlas inom färre kompetenscenter och att stärka helheten i kompetensen och tjänsteutbudet så att centren kan utvecklas till att ge bästa möjliga service till brukarna.72 Fyra statliga skolor för elever som är döva eller hörselskadade ska bli en Den , genom Statped, driver fyra skolor för elever som är döva eller hörselskadade. Beslut har fattats om att avveckla tre av dessa fyra skolor. Staten kommer att fortsätta ansvara för en skola med rikstäckande intag. Motivet till avveck- lingen är att elevutvecklingen i de statliga skolorna har varit nedåtgående , dvs. föräldrar och elever efterfrågar inte verksamheten längre; vilket framgår av tabell 2.5. Tabell 2.5 Antalet elever i de statliga skolorna för döva och hörselskadade i (1997–2010) Källa: Statped Vest (2010). Elevutvecklingen kan huvudsakligen förklaras av det ökade antalet barn med cochleaimplantat och de lagstadgade rättigheterna till 71NOU 2009:18 Rett till laering, s. 182 ff. 72Utredningens samtal med företrädare för Kunnskapsdepartementet, Utdannings- direktoratet och Statped Vest, , . teckenspråk i grund- och gymnasieskolan som infördes . En elev i den statliga skolan kostar och kommunen betalar av dessa, det vill säga av den totala kostnaden. Kom- munernas ersättningar till staten går dock inte till Statped, utan de omfördelas tillbaka till kommunerna i det allmänna bidraget för grundskolan.73 Vid de statliga skolorna har elever möjlighet att läsa , s.k. deltidsundervisning. Antalet deltidselever har som ovan varierat mellan cirka 110 till 250 elever, utöver ovanstående heltidselever. har antalet deltids- elever minskat varje år.74 2.4.2I har hemkommunen hela ansvaret I genomfördes en omfattande reformering av kommunsektorn. Landets landsting (amter) lades ner och 260 kommuner blev 98. I samband med denna reform överfördes också ansvaret för viss specialundervisning från landstingen till kom- munerna. Utredningen har valt att belysa exemplet eftersom där har genomförts denna omfattande förändring av styrningen av kommunsektorn. Förändringarna har även påverkat specialundervisningen och därmed undervisningen för elever som är döva eller hörselskadade. Nedanstående beskrivning behandlar huvudsakligen hur specialundervisning generellt är utformad i efter kommunreformen. Utredningen redo- gör även kortfattat för vissa aspekter av undervisningen för döva och hörselskadade, bland annat om undervisning i teckenspråk. Det finns ett antal områden som utredningen finner relevanta att peka på vad gäller hur utbildning för elever i målgruppen som motsvarar den svenska specialskolans är utformad i . Den danska regeringen har ett tydligt uttalat politiskt mål att barn i behov av särskilt stöd bör få stöd i sin hemmiljö. Antalet elever som går i specialklasser och specialskolor bör minska. 73Utredningens samtal med företrädare för Kunnskapsdepartementet, Utdannings- direktoratet och Statped Vest, , . 74Utredningens samtal med företrädare för Kunnskapsdepartementet, Utdannings- direktoratet och Statped Vest, , . I har kommunerna hela ansvaret för special- undervisning. Det är hemkommunen som beslutar om en elev ska få specialundervisning eller gå i specialskola. Det är också hemkommunen som står för kostnaden för eleven, oavsett vilken kommun eleven går i. I beslutar hemkommunen om en elev som vill gå i kommunala hörselklasser i eller utanför hemkommunen. Däremot är det staten, genom Specialpedagogiska skolmyndigheten, som formellt beslutar om en elev ska tas emot i den statliga specialskolan. Tillgången till undervisning på teckenspråk är mycket begränsad i . Det finns ett fåtal skolor som erbjuder undervisning i teckenspråk som ämne och enligt vad utredningen erfar finns inte någon skola som erbjuder undervisning på teckenspråk. I likhet med det svenska systemet finns det flera huvudmän för specialskolor i . I är det dock kom- muner och regioner som är anordnare och inte kommuner och staten. De danska regionala specialskolorna kan liknas vid de svenska statliga specialskolorna. Det finns ingen motsvarighet till den svenska Special- pedagogiska skolmyndigheten. Det danska Videns- og spe- cialrådgivningsorganisation kan närmast likna de svenska nationella resurscentren inom Specialpedagogiska skolmyn- digheten. Den danska (folkeskolen) består av en ettårig för- skoleklass (børnehaveklasse), en grundskola för årskurserna 1–9 och därutöver ett frivilligt tionde skolår. Undervisningsplikten, som inleds med förskoleklassen, gäller det år barnet fyller . Kommunerna ansvarar för utbildningen i . Undervisningsplikten är ingen skolplikt, vilket innebär att elever kan välja att läsa vid en fristående grundskola eller välja hem- undervisning. Det finns cirka 700 000 elever i den danska . Av dessa går huvuddelen, , i den kommunalt finansierade folkeskolen. fristående skolor och resterande del i den s.k. efterskolen, det frivilliga tionde året.75 Barn i behov av särskilt stöd har enligt den danska folkeskoleloven rätt till specialundervisning eller annat specialpedagogiskt stöd.76 Specialundervisning ska ges till de elever som inte kan få stöd inom ramen för den ordinarie undervisningen.77 Beslutet om att en elev ska få specialundervisning fattas av hemskolans rektor om det specialpedagogiska stödet kan ges i hemskolan. Kommunstyrelsen fattar beslut om specialundervisning om eleven ska få ta del av denna vid en annan skola än hemskolan, exempelvis specialklass eller i specialskola i kommunen. Kommun- styrelsen kan också, efter överenskommelse med annan kommun besluta om att eleven ska få specialundervisning i specialklass eller i specialskola i en annan kommun. Styrelsen har också möjlighet att besluta att eleven ska hänvisas till en regional specialskola.78 Beslut om specialundervisning ska föregås av en pedagogisk-psykologisk utredning och det ska ske efter samråd med föräldrarna och eleven. Skolalternativ för barn i behov av särskilt stöd Specialundervisning kan ske i olika former: eleven får särskilt stöd några eller alla timmar i sin hemklass eleven tillhör sin hemklass, men får särskilt stöd i ett eller flera ämnen utanför ordinarie skoltid eleven får all undervisning i en specialklass vid en grundskola eller på en eller regional specialskola, och tillhör inte längre hemskolan 75Undervisningsministeriet, , , sidan hämtad: . 2 Folkeskoleloven, lovbekendtgørelse nr. 77Kapitel 1, §1, Bekendtgorelse om folkeskolens specialundervisning og anden special- pedagogisk bistand, Bekendtgorelse nr. 78§5, Bekendtgorelse om folkeskolens specialundervisning og anden specialpedagogisk bistand, Bekendtgorelse nr. 79§3, Bekendtgorelse om folkeskolens specialundervisning og anden specialpedagogisk bistand, Bekendtgorelse nr. eleven får delvis undervisning i hemskolan och delvis i en specialklass.80 Av de ovanstående undervisningsformerna ansvarar kommuner för alla utom för de regionala specialskolorna. De regionala special- skolorna drivs av någon av de fem regionerna81: Huvudstaden (), , , och Nord- . Skolorna finansieras dock helt av kommunerna i regionen eller av de hemkommuner som har elever i en regional special- skola.82 Det finns följande specialskolor med regional huvud- man i Danmark83: Ålborgskolan – och hörselskada (Nord- ), ett rikstäckande undervisningscenter för dövblinda, döva och hörselskadade barn, unga och vuxna. Fredericiaskolan – (), ett regionstäckande undervisningscenter för döva och hörsel- skadade barn. Geelsgardsskolen (), ett rikstäckande under- visningscenter för barn och unga med svåra motoriska funktionsnedsättningar, hjärnskada eller dövblinda elever. Refsnaesskolen/Syncenter Refsnaes (), ett riks- täckande undervisningscenter för barn, unga och vuxna med synnedsättning. /10 hade de regionala skolorna 436 elever, vilket motsvarar av eleverna i den danska folkeskolen samma läsår.84 80§10, Bekendtgorelse om folkeskolens specialundervisning og anden specialpedagogisk bistand, Bekendtgorelse nr. 81Regionernas huvudsakliga uppdrag är inom hälso- och sjukvårdsområdet. 82Utredningens samtal med företrädare för , , 83Undervisningsministeriet m.fl. (2010), Specialundervisning i folkeskolen – veje till en bedre organisering og styrning, s. 48. 84Undervisningsministeriet m.fl. (2010), Specialundervisning i folkeskolen – veje till en bedre organisering og styrning, s. 48. Undervisning i teckenspråk erbjuds alla elever i folkeskolen som har en så grav hörselskada, oavsett tekniska hjälpmedel, att de inte kan eller har mycket stora svårigheter att utveckla en säker kommunikation med hjälp av talet.85 Syftet med undervisningen är att öka elevernas förståelse för och förmåga att använda tecken- språket så att eleverna kan kommunicera med andra teckenspråkiga eller med hörande genom tolk. Undervisningen ska bidra till den enskilda elevens allsidiga utveckling och till att folkeskolens mål uppnås för elever som är döva eller hörselskadade. Undervisning i teckenspråk är ett komplement till folkeskolens ämnen och den kan ges integrerat eller utöver ordinarie undervisning. Under- visningstiden för barn i förskoleklass eller elever 1–3 kan med föräldrarnas samtycke överskrida den maximala dagliga undervis- ningstiden . Det är rektor som beslutar om att erbjuda en elev undervisning i teckenspråk. Beslutet ska baseras på en pedagogisk-psykologisk utredning. Enligt vad utredningen erfar finns det få möjligheter för elever att läsa teckenspråk i en specialklass eller i en specialskola. Det är exempelvis möjligt vid de två regionala specialskolorna med rikstäckande upptagningsområde, Fredericiaskolan och Ålborgs- skolan. Det finns även en specialskola för döva och hörselskadade elever, på Kastelsvej i , som erbjuder undervisning i teckenspråk. Den senare skolan erbjuder undervisning i teckenspråk som ett ämne utöver ordinarie under- visning. Utvecklingen i har alltmer gått mot att utbildning för barn som är döva eller hörselskadade ska vara inriktad på talspråksutveckling och den auditiva miljön.86 Kommuner kan i samband med den pedagogisk-psykologiska rådgivningen (PPR) ansöka om hjälp av den statliga Videns- og specialrådgivningsorganisation (VISO). VISO ska ge kommunerna stöd med att utreda elever med komplexa behov. Kommunerna kan också vända sig till VISO om de inte har expertis i en specifik 85Undervisningsministeriet, Bekendtgørelse om folkeskolens undervisning i tegnsprog, Offentliggørelsesdato: 23-12-2005.