sou · GZB383 · 2011-12-14 00:00:00 — av data –2009 presenterades den första rapporten där jämförbara uppgifter från tolkcentralerna ingår.15 Rapporten avser och beskriver verksamheten utifrån ett antal olika faktorer och nyckeltal, däribland tolkuppdrag, kostnader, resurser, intäkter och personal. I följande avsnitt redovisas vissa uppgifter från rapporten i sammanfattning. 14Helsplan , Rapport , kompletterande uppgifter. 15Nyckeltal 2010, Rapport (2011). Tolkanvändning inom olika samhällsområden – en översikt Som framgår av redovisningen nedan erbjuder fem tolkcentraler taltjänst. Tjänsten erbjuds därutöver i ytterligare fem landsting/regi- oner via habiliteringsverksamheterna. Taltjänst är en service för personer med en funktionsnedsättning som innebär tal- eller språk- problematik. Tjänsten kan ge personer stöd som talar otydligt, har svårt att hitta ord, har svårt att förstå tal eller har svårt att läsa eller skriva. Taltjänst är också en service för personer som kommer i kontakt med människor med tal- eller språkproblematik. Taltjänst och de målgrupper som nyttjar denna omfattas inte av utred- ningens uppdrag. Under utredningens arbete har det dock blivit uppenbart att tjänster för personer med tal- eller språkproblematik bör kommenteras av utredningen. I de uppgifter och i den statistik som redovisas i detta kapitel ingår dock inte taltjänst (om detta inte särskilt anges). Tolkcentralernas placering i landstings-/regionorganisationen varierar. Det vanligaste förefaller vara att tolkcentralen är en del av habiliter- ings- eller hjälpmedelsverksamheten. Vissa landsting har s.k. handi- kappenheter, inom vilka tolkverksamheten är inordnad. I ungefär en tredjedel av landstingen tillhör tolkcentralen öronkliniken/hörsel- vården. I något fall () bedrivs verk- samheten som intraprenad. Tolkcentralernas uppdrag är i huvudsak förmedling och utför- ande av teckenspråkstolkning, skrivtolkning, TSS-tolkning och döv- blindtolkning. I fem landsting ansvarar tolkcentralen även för Taltjänst som vänder sig till personer med tal- eller språkproblematik. Andra uppdrag som förekommer i tolkcentralernas verksamhet, förutom tolktjänst, är kuratorsfunktion, information och deltagande i dövblindteam. 3.3.3Tillgänglighet, beredskapstolkning m.m. Tolkcentralernas öppettider varierar. De flesta har öppet ordinarie kontorstider och endast vardagar. Cirka hälften av tolkcentralerna har öppen mottagning för besökstolkning eller besökstolkning efter bokning. När det gäller akuta beställningar samarbetar de flesta tolkcentraler med SOS Alarm som själva vid behov ringer in Tolkanvändning inom olika samhällsområden – en översikt tolkar enligt en telefonlista som de erhållit av tolkcentralen. I något fall (läns landsting) vänder sig tolkanvändaren till lands- tingets växel som söker tolk via personsökare, i något annat fall () används mobiltelefonnummer för brådsk- ande ärenden. Flera landsting/regioner skickar regelbundet listor över tolkar till akutmottagningar m.m. Det är endast några få landsting/regioner som har särskilda beredskapstolkar i tjänst utanför kontorstid. har ett system med två beredskapstolkar i tjänst dygnet runt. Den vanligaste modellen är att tolken själv vid förfrågan från SOS Alarm avgör om han eller hon kan eller vill ta uppdraget. I vissa landsting utgår extra ersätt- ning för akuta uppdrag. Akuta uppdrag under kontorstid hanteras som vanliga beställningar men ges högsta prioritet. En viktig tillgänglighetsaspekt är vilka alternativ som finns när en tolkanvändare vill göra en beställning. I tolv landsting är det möjligt att göra en tolkbeställning via tolkcentralens webbsida. Telefon, texttelefon, fax, brev och personligt besök är alternativ som erbjuds i samtliga landsting/regioner. Beställning via sms kan göras i alla utom två och beställning via bildtelefon kan göras i alla utom sex landsting/regioner. Intresseorganisationerna har i kontakterna med utredningen lyft frågan om tolk vid utlandsresor. Organisationerna vittnar om att praxis varierar avsevärt mellan landstingen/regionerna, men att detta i de flesta landsting/regioner endast beviljas i begränsad utsträckning. Skillnaderna bekräftas av de uppgifter tolkcentralerna lämnat inom ramen för utvecklingsarbetet med nyckeltal. Det vanligaste förfarandet är att den enskilda beställningen prövas av en högre chef inom landstings-/regionorganisationen. Det är i regel på en chefsnivå över enhetschefen för tolkverksamheten – förvalt- ningschef, sektions- eller divisionschef – som beslutet fattas. I ett fall () har det fattats ett principbeslut att inte bevilja tolk utomlands, med undantag för . Ett annat landsting () har valt att likställa uppdrag inom med uppdrag i . Gemensamt för samtliga landsting/regioner är att det görs en prioritets- och behovsbedöm- ning utifrån gällande prioriteringslistor samt en bedömning av kostnaderna i relation till tolkverksamhetens resurser vid tillfället för Tolkanvändning inom olika samhällsområden – en översikt kan tjäna som exempel på omfattningen i ett större landsting. Tolkcentralen utförde sammanlagt 91 tolkuppdrag utomlands till en kostnad av 750 000 kronor.16 I finns det, enligt tolkcentralen, ingen formulerad begränsning av hur många utlandsuppdrag tolkcentralen får utföra. Dock tas alltid hänsyn till faktorer som uppdragets omfattning, karaktär och budgetförutsättningar innan beslut om beviljande fattas. Någon form av prioriteringsordning eller praxis som styr vilka tolkbeställningar som beviljas finns i samtliga landsting/regioner som deltagit i utvecklingsarbetet med nyckeltal. genomförde 2008, som ett led i uppdraget att utreda begreppet vardagstolkning, en enkätundersökning där tolkcentralerna bl.a. tillfrågades om prioriteringslistor. Resultatet visade att det fanns prioriteringslistor i 17 landsting/regioner, varav ett betonade att prioriteringslistan ännu så länge enbart var preliminär. I sju landsting/regioner var priori- teringslistan politiskt förankrad, i lika många var den inte det. Tre landsting/regioner kunde inte svara på om prioriteringslistan var politisikt förankrad eller inte. Landstingen/regionerna ombads skicka in sina prioriteringslistor till , vilket resul- terade i att elva listor inkom till . Vissa av de elva prioriteringslistor som tagit del av finns i ett dokument som enbart innehåller en förteckning över prioriterings- kategorier och exempel på uppdrag inom respektive kategori. Andra prioriteringslistor förekommer i ett dokument med komp- letterande information om prioriteringsgrunder m.m. Det kan handla om styrande principer för bedömningsgrunder eller andra faktorer som kan ha betydelse vid bedömning (t.ex. om uppdraget är akut, om det berör tolkanvändarens integritet eller om det är en viss brukargrupp som ska prioriteras). Prioriteringslistorna innehåller ofta tre eller fyra prioriteringsnivåer. Vissa listor är endimen- sionella, dvs. olika typer av tolkningsuppdrag, såsom tolkning vid sjukvårdsbesök och myndighetsbesök, är placerade i en priori- 16 landstings redovisning av statistik till . I redovisningen av tolkning utomlands motsvarar ett uppdrag, tre uppdrag osv. Tolkanvändning inom olika samhällsområden – en översikt I andra listor tas hänsyn till om uppdraget är akut eller brådskande. Tolkning vid sjukvårdsbesök kan på så vis hamna i olika prioriteringsgrupper beroende på hur akut besöket bedöms vara. Det fanns vid tiden för enkät en överensstäm- melse när det gällde huvudprinciper för prioriteringar. Tolk vid t.ex. sjukvårdsbesök och begravningar brukade vara högst priori- terat, tolk vid fritidsaktiviteter brukade vara lägst prioriterat och arbetsplatstolkning brukade ges medelhög prioritet. Rapporten från visar att användningen av prioriteringslistor huvudsakligen fungerade likadant 2010 som det gjorde 2007. Något fler landsting/regioner (18) uppger att de har en fastställd, nedtecknad och beslutad prioritetsordning. Ett landsting som inte haft en officiell lista uppger att en sådan kommer att fastställas . I några landsting/regioner har intresse- organisationerna via brukarråd eller liknande medverkat i utvecklandet av prioriteringslistorna. Tolkcentralernas resurser för information och uppsökande verk- samhet varierar beroende på /regionens storlek och verksamhetens omfattning. har en heltids- anställd informatör och informerar via regionala och lokala brukarråd, hemsida, nyhetsbrev och broschyrer. I några andra landsting/regioner ingår information i administrativa tjänsters arbetsbeskrivning. Informationsbroschyrer och information via hemsidan är i övrigt de vanligaste kanalerna för tolkcentralernas informationsverksamhet. Återkommande informationsträffar och riktad information till myndigheter och vårdenheter förekommer också på flera håll. De flesta tolkcentraler kan göra besök, föreläsa eller informera om detta efterfrågas av intresseorganisationer, myndigheter eller andra verksamheter. Samtliga landsting/regioner utom två redovisar någon form av samverkan med företrädare för tolkanvändarna. De forum som finns kallas tolkråd, brukarråd eller, i något fall, samrådsforum. Dessa forum samlas vanligen två till . I vissa län har de olika kategorierna av tolkanvändare egna brukarråd, i andra är representanterna samlade i ett gemensamt råd. Det förekommer även att representanter för hörselvården ingår i dessa organ. Tolkanvändning inom olika samhällsområden – en översikt Allmänt om statistik från tolkcentraler har på utredningens uppdrag bearbetat delar av den statistik som tolkcentralerna redovisat i syfte att kunna beskriva verksamheten på nationell nivå, dvs. med genomsnitts- siffror för hela riket. Två landsting (och ) har inte rapporterat in data . Övriga 19 landsting/regioner har rapporterat in data i olika omfattning. För att få fram totalsiffror har krävts beräkningar utifrån schabloner där data saknas. För och har tidigare års inrapporterade data använts som underlag vid beräkning av totalsiffror. Dessa tolkcentraler är relativt små och eventuella differenser jämfört med bedöms inte ha stor inverkan på totalsiffrorna för riket. Även för andra tolkcentraler saknas vissa data, främst för särredovisning av totalposter. Antal tolkanvändare i riket Totalt antal tolkanvändare i riket baserat på landstingens/regionernas uppgifter om folkbokförda i eget län är 6 223 personer. Där uppgift saknas har andelen tolkanvändare folkbokförda i det egna länet beräknats med faktor av genomsnitt för landsting/regioner med kompletta data. Värt att notera är att uppgift saknas från län, vilket är ett län med hög andel folkbokförda tolkanvändare. För läns landsting har alltså ovan nämnda schablon baserad på faktor av genomsnitt för landsting/regioner med kompletta data ersatt faktisk uppgift. Enligt beräkningar fanns det då 868 folkbokförda tolkanvändare i län, vilket var den tredje högsta siffran i riket (det totala antalet tolkanvändare var enligt 5 312 personer). Andelen barndomsdöva tolkanvändare är (4 107 individer), andelen vuxendöva tolkanvändare är (1 867 individer) och andelen tolkanvändare med dövblindhet är (249 individer). Ålderfördelningen bland registrerade tolkanvändare ser ut på följande sätt: 0–19 år (498 individer) 20–34 år (871 individer) SOU 2011:83 Tolkanvändning inom olika samhällsområden – en översikt 35–64 år (2 676 individer) 65–79 år (1 431 individer) (747 individer) Det bör noteras att gruppen hörselskadade inte är en kategori som används i den statistik som landstingen/regionerna redovisat. skriver i sin rapport att denna grupp redovisas under de övriga tre grupperna, dvs. barndomsdöva, vuxendöva och personer med dövblindhet, beroende på tolkanvändarens eget önskemål om tolkmetod vid beställningen.17 Fördelning av beställda uppdrag i olika tolkanvändargrupper I den statistik som redovisats av tolkcentralerna för har uppdragen delats in i tre kategorier av primära tolkanvändare (oavsett vem som gjort beställningen), nämligen barndomsdöva, vuxendöva och personer med dövblindhet. Andel beställda tolkuppdrag av eller för gruppen barndomsdöva var . Motsvarande siffra för gruppen vuxendöva var och för gruppen personer med dövblindhet . Tolkbrist och inte utförda uppdrag m.m. Andel av beställda uppdrag där tolkcentralen inte kunnat tillhand- hålla tolk uppgår till i genomsnitt i riket. Siffrorna varierar stort mellan länen – från lägsta i län och till i län. I statistik- underlaget finns även uppgifter som kan illustrera tolkcentralernas planeringsförutsättningar när det gäller tolkbeställningar. Exempelvis var andelen avbokade av beställda tolkuppdrag . Andel sent avbokade (före) av de avbokade upp- dragen var . Av de avbokade uppdragen var inställda på plats. En annan aspekt av planeringsförutsättningarna är den genomsnittliga restiden för tolkuppdrag. Denna uppgår för riket totalt. Värt att notera är att norrlandslänen inte har redovisat längre restid än andra mer tätbefolkade län. Exempelvis redovisar en genomsnittlig restid medan motsvarande siffra från är . 17 , Nyckeltal 2010 Rapport tolkcentraler s. 5. Tolkanvändning inom olika samhällsområden – en översikt Antal tolkuppdrag och antal tolktimmar Antalet utförda tolkuppdrag uppgår till 75 016. Antalet utförda tolktimmar uppgår till 201 151. Där uppgift saknas har antalet tolk- uppdrag för tolkanvändare folkbokförda i det egna länet beräknats med faktor av genomsnitt för landsting/regioner med kompletta data. Det innebär att ett tolkuppdrag i genomsnitt omfattar 2,7 tolk- timmar (). Siffran påverkas av om partolkning tillämpats samt tolkuppdragets faktiska längd. Andel utförda tolktimmar vardagstolkning av andel totalt utförda timmar är i riket som helhet. Det innebär att av tolktimmarna utförts vid tolkuppdrag som andra huvudmän än /regionen bekostat. I genomsnitt utgörs av landstingens/regionernas intäkter för verksamheten av landstingsanslag. utgörs av statsanslag, är sålda tjänster till andra landsting och övriga sålda tjänster (ej bildtelefoni). Tolkcentraler- nas totalnettokostnader var . Total- nettokostnaden har justerats för externa intäkter, dvs. intäkter från andra landsting och övriga sålda tjänster. Det innebär att utgörs av landstingsanslag och utgörs av statsbidrag. Av den egna anställda personalen utgörs av tolkar och av administrativ personal. Detta motsvarar 250 årsarbetskrafter tolkar och 60 årsarbetskrafter administrativ personal. Detta ska dock inte uppfattas så att en fjärdedel av tolk- centralens verksamhet utgörs av administration, eftersom det är vanligt att arvodestolkar och upphandlade tolkar utför tolkning på uppdrag av tolkcentralen och i den meningen ingår i den verk- samhet som nyttjar de administrativa funktionerna. Tolkanvändning inom olika samhällsområden – en översikt När det gäller typer av tolkuppdrag har tolkcentralerna inom ramen för utvecklingsarbetet med nyckeltal ombetts redovisa fördel- ningen i kategorierna hälso- och sjukvårdsrelaterade uppdrag Med hälso- och sjukvårdsrelaterade uppdrag avses bl.a. psykiatrisk och somatisk medicinsk behandling, paramedicinska behandlingar, rehabilitering, habiliteringsinsatser, operationer, patientinforma- tionsmöten, tandvård, fotvård och optikerbesök. Även ledarhund- kurser ingår i denna kategori. Till samhällsservicerelaterade uppdrag räknas bl.a. kontakter med socialtjänst, Arbetsförmedling, juridisk rådgivning vid med- borgarkontor, samtal med god man, bank- och försäkringsärenden, utvecklingssamtal, föräldramöten och sociala aktiviteter i skolan, kontakter med polis, rättsväsendet och kriminalvården, rikstolk- tjänst, arrangemangstolkning, kontakter med , kontakter med , akuta händelser som inte är hälso- och sjukvård, exempelvis vid behov av låssmed, vid rörläckage eller för ett veterinärbesök. I kategorin fritidsrelaterade uppdrag ingår dop, konfirmation, vigsel, begravning, bemärkelsedagar, idrott, kulturevenemang, religiösa aktiviteter, studieförbundsaktiviteter, ridlektioner, hundkurser, film och teater, s.k. säljpartyn, större inköp samt körlektioner. Med arbetsplatsrelaterade uppdrag menas bl.a. fackliga möten, utbildning och fortbildning inom arbetet, information vid anställning, arbetsplatsträff, medarbetarsamtal, lönesamtal, personalfester och s.k. kickoffarrangemang. De uppgifter tolkcentralerna redovisat gäller utförda uppdrag, oavsett om det är vardagstolkning och därigenom /regio- nens ansvar, eller om annan huvudman varit ansvarig och bekostat tolkuppdraget. Av landets 21 landsting/regioner har dock endast 11 inkommit med uppgifter om typer av uppdrag. Enligt de uppgifter som redovisats utgörs av de beställda uppdragen av hälso- och sjukvårdsrelaterade uppdrag, av fritidsrelaterade uppdrag, av arbetsplatsrelaterade uppdrag och av samhällsservicerelaterade uppdrag. Tolkanvändning inom olika samhällsområden – en översikt 3.5Tolktjänst i vård och omsorg Begreppet vård omfattar hälso- och sjukvård och avser åtgärder för att medicinskt förebygga, utreda och behandla sjukdomar och skador. Till hälso- och sjukvården hör även sjuktransporter samt att ta hand om avlidna.18 Även tandvård ingår i vårdbegreppet, även om denna inte, såsom övrig hälso- och sjukvård, regleras i HSL. Begreppet omsorg brukar syfta på offentlig omsorg såsom barnomsorg, äldreomsorg och handikappomsorg. Tolkanvändning inom barnomsorg berörs i avsnitt 3.6. Socialtjänst är ett samlingsbegrepp för den vård, äldreomsorg, stöd till missbrukare, stöd och service till personer med funktions- nedsättning samt individ- och familjeomsorg som kommunerna ansvarar för. Tolkanvändare får genom landstingens vardagstolkning tolk vid besök inom såväl privat som offentlig sjukvård (t.ex. distrikts- sköterska, arbetsterapeut, sjukgymnast). Dessutom tillhandahåller landstingen tolk vid besök hos tandläkare. I tolkcentralernas prioriteringslistor har läkar- och sjukvårdsbesök högsta prioritet. Vardagstolkning regleras i 3 b § HSL. Besök hos kommunala myndigheter När det gäller tolk vid besök i ett ärende hos kommunala myndig- heter, t.ex. , är 8 § förvaltningslagen tillämplig. Av bestämmelsen framgår bl.a. att när en myndighet har att göra med någon som är allvarligt hörsel- eller talskadad, bör myndigheten vid behov anlita tolk. Regeln är inte inskränkt till ärenden som avser myndighetsutövning mot någon enskild. Regeln är således tillämplig även i ärenden som inte mynnar ut i något för den enskilde bindande beslut, t.ex. ärenden som avser endast rådgivning. Däremot täcker regeln inte den del av det allmännas verksamhet som består 18 1 § HSL. Tolkanvändning inom olika samhällsområden – en översikt av faktiskt handlande, exempelvis sjukhusvård eller undervisning.19 Regeln är utformad som en bör-regel vilket innebär att det är myndigheten som avgör om tolk ska anlitas. Ansvars- och finansieringsprincipen är vidare tillämplig vid en tolkanvändares kontakt med kommunala myndigheter. Ansvars- och finansieringsprincipen innebär att alla sektorer i samhället ska göra sin verksamhet tillgänglig för alla, även personer med en funktionsnedsättning. Ansvars- och finansieringsprincipen är tillämp- lig oavsett om det gäller ett ärende eller är faktiskt handlande hos den kommunala myndigheten. Tolktjänst vid kontakter med kommunala myndigheter kan även erhållas genom vardagstolkning. I förarbetena till bestämmelsen i HSL anges som en vägledning för vad som omfattas av vardags- tolkning bl.a. tolk vid besök hos organ samt olika myndigheter.20 Av om begreppet vardagstolkning framgår det att det ofta är oklart när myndigheter ska betala för tolkning och när något ska betraktas som vardagstolkning. Betal- ningsansvaret styrs ofta i praktiken av vem som ringer och beställer tolken. Om myndigheten beställer tolk är det myndigheten som står för tolkkostnaden men om det är en tolkanvändare som beställer tolk räknas det i stället som vardagstolkning och lands- tinget står för kostnaden.21 3.5.3Tolkanvändning i vård- och omsorg Kontakter med hälso- och sjukvården är en kategori tolkuppdrag som generellt sett ges hög prioritet av landets tolkcentraler. Som framgår av redovisningen av prioritetsordningar har många tolk- centraler valt tolkuppdrag där tolkanvändarens personliga integritet berörs som ett kriterium för att ge uppdraget högsta prioritet. De allra flesta kontakterna med hälso- och sjukvården uppfyller detta kriterium. Det finns också en akutdimension som gör att sjuk- vårdsinsatser där det finns risk för liv och hälsa ges högsta prioritet. Även tolkuppdrag inom omsorg och socialtjänst ges generellt sett hög prioritet av tolkcentralerna. Det förefaller sällan uppstå gränsdragningsproblem när det gäller kontakter med hälso- och 19Hellners/, Förvaltningslagen med kommentarer s. 107. 1992/93:159 s. 202. 21Socialstyrelsens rapport vardagstolkning s. 43 f. Tolkanvändning inom olika samhällsområden – en översikt sjukvården eller omsorgsverksamheter. Andelen inte utförda tolk- uppdrag är också låg i denna kategori. När det gäller betalningsansvaret för tolkuppdrag med anknyt- ning till kommunala omsorgsverksamheter varierar praxis mellan olika tolkcentraler. Alltfler landsting/regioner väljer att debitera kommunen för tolkkostnaden med hänvisning till kommunens ansvar enligt 8 § förvaltningslagen. Vissa landsting/regioner betraktar fort- farande sådana situationer som vardagstolkning. Ofta görs en distinktion mellan situationer då en tolkanvändare på eget initiativ tagit en kontakt med exempelvis för att undersöka möjligheten att erhålla ett bidrag och situationer då kallat en person till ett möte. I det första fallet definieras tolk- uppdraget som vardagstolkning och i det andra fallet som ett av myndigheten initierat ärende, vilket innebär ett ansvar för myndig- heten att betala tolkkostnaden. Inom äldre- och handikappomsorgen finns på större orter i landet teckenspråkiga avdelningar eller gruppboenden. I dessa verk- samheter kan tolkbehov uppstå när personal som är tolkanvändare själva eller tillsammans med andra behöver kommunicera med icke teckenspråkiga, exempelvis vid en läkarkontakt eller en arbets- platsträff. Dessa uppdrag utförs och bekostas i normalfallet av landstingens/regionernas tolkcentraler i enlighet med bestämmel- serna om vardagstolkning. Enligt de uppgifter som redovisats av tolkcentralerna inom ramen för utvecklingsarbetet med nyckeltal, utgör hälso- och sjukvårdsrelaterade uppdrag av de uppdrag som utförs. Kommunala omsorgsverksamheter samt har dock i redovisningen kategoriserats som samhällsservicerelaterade uppdrag, vilket innebär att den totala siffran för hela vård- och omsorgsområdet bör justeras upp något. Dessutom baseras dessa siffror på endast 11 av 21 landsting/regioner. Beredskapstolkning och akuta tolkuppdrag är ett område där merparten av uppdragen är hälso- och sjukvårdsrelaterade. Som framgår av avsnittet 3.2.3. tillämpas olika modeller för akuta uppdrag och beredskapstolkning. Tolkar som utredningen varit i kontakt med upplever systemet med listor för akuta tolkuppdrag som otillfredsställande, eftersom tolken utan förvarning kan efter- frågas när som helst , även under tolkens lediga tid. Oklarheterna kring vad som förväntas av tolken kan upplevas som ett arbetsmiljöproblem. Tolkanvändning inom olika samhällsområden – en översikt Vid kontakter med företrädare för vården eller omsorgen som involverar få personer, såsom läkarbesök, tandläkarbesök eller möte med en biståndsbedömare kan förmedlingstjänsten eller andra tekniska lösningar vara ett alternativ. Det är också dessa situationer som intresseorganisationerna lyft fram som tänkbara utvecklingsområden för ökad teknikanvändning, även om flera organisationer betonar vikten av att tillämpningen av tekniska alternativ måste ske på tolkanvändarens eget initiativ eller efter tolkanvändarens uttryckliga godkännande. Sammanfattningsvis kan konstateras att tolktjänst inom området vård och omsorg huvudsakligen utförs som en del av landsting- ens/regionernas vardagstolkning och att dessa situationer hör till vardagstolkningens mest centrala områden.