sou · GZB340 · 2011-04-20 00:00:00 — etablering i arbets- och samhällslivet, 1 § lagen om etablerings- insatser för vissa nyanlända invandrare. Lagen gäller enligt 2 § en nyanländ invandrare som har fyllt 20 men inte och som har beviljats uppehållstillstånd som kan ligga till grund för folk- bokföring.3 När en nyanländ invandrare tillsammans med har upprättat en s.k. etableringsplan har han eller hon rätt till viss etableringsersättning. När planen är upprättad och den nyanlände deltar i aktiviteter erhålls ersättning med ett visst högre belopp. Av 2 kap. 3 § förordningen om ersättning till vissa nyanlända invandrare framgår att om den nyanlände har ett förvärvsarbete som omfattas av etableringsplanen lämnas etable- ringsersättning endast i den omfattning som den nyanlände inte förvärvsarbetar. Om den nyanlände har inkomster av förvärvs- arbete som inte omfattas av etableringsplanen och inkomsten av arbetet överstiger ska etableringsersättningen minskas. Ansökan om etableringsersättning ska enligt 3 kap. 1 § förord- ningen om ersättning till vissa nyanlända invandrare ges in till Arbetsförmedlingen. Uppgifterna i ansökan ska lämnas på heder och samvete. Arbetsförmedlingen prövar frågor om etablerings- ersättning. Enligt 3 kap. 5 § nämnda förordning betalar ut etableringsersättning. Ersättningen betalas ut i efterskott.4 En mottagare av etableringsersättning är återbetalningsskyldig om han eller hon genom att lämna oriktiga uppgifter eller på något annat sätt har orsakat att ersättning har lämnats på felaktig grund eller med för högt belopp. Om en ersättningsmottagare är åter- betalningsskyldig ska den myndighet som beslutat om ersättningen 3Lagen kan också gälla en nyanländ som har fyllt 18 men inte , förutsatt att han eller hon saknar föräldrar här i landet. 4Etableringsersättning för medverkan till upprättandet av en etableringsplan får dock betalas ut i efterskott eller oftare. SOU 2011:40 Gällande regler och praktisk hantering besluta att återkräva det felaktigt utbetalda beloppet, 3 kap. 15– 16 §§ förordningen om ersättning till vissa nyanlända invandrare. ska i vissa fall vid beslut om strafföreläggande besluta om dagsböter. Dagsböter är ett bötesstraff där böternas antal bestäms efter hur grovt brottet är. Storleken på varje dagsbot fastställs med hänsyn till den dömda personens ekonomiska förhållanden. Antalet dagsböter kan vara minst 30 och högst 150. Minsta totala bötesbelopp är . beslutar dels om dagsbotens storlek och dels hur många dagsböter som ska utdömas. Dagsbotens storlek bestäms enligt Riksåklagarens riktlinjer, RåR 2007:2, utifrån den misstänktes beräknade årsinkomst när dagsboten ska bestämmas. Med årsinkomst avses inkomst före skatt med avdrag för kostnader för inkomstens förvärvande. Som inkomst räknas också mer kontinuerligt utgående ersättning eller bidrag till den misstänkte. Det gäller t.ex. arbetslöshetsersättning, ekonomiskt bistånd, studiebidrag, bostadsbidrag och underhålls- bidrag. Hur själva beräkningen går till framgår av nämnda riktlinjer. Av riktlinjerna framgår vidare att den misstänktes egna uppgifter om sina ekonomiska förhållanden i allmänhet bör godtas. En kontroll bör dock göras om det finns anledning anta att uppgifterna är felaktiga eller ofullständiga i en omfattning som kan antas påverka dagsbotsbeloppet. Enligt uppgift från kontrolleras då den misstänktes taxerade inkomst. får i de flesta fall underlag för beräkning av dagsböter från polisen. Uppgifterna har då vanligtvis lämnats av den misstänkte vid förhör i samband med förundersökning och tagits in i förundersökningsprotokollet. Enligt uppgift från lagras inte dessa uppgifter hos Åklagar- myndigheten. När ärendet är avslutat arkiveras förundersöknings- protokollet hos polisen. Gällande regler och praktisk hantering 4.6.9Länsstyrelserna i samband med utbetalning av statlig lönegaranti Enligt lönegarantilagen (1992:497) utgår statlig lönegaranti till anställda som förlorat arbetsinkomst vid ett företag i samband med konkurs eller företagsrekonstruktion. Konkursförvaltaren/rekon- struktören beslutar om lönegaranti och länsstyrelserna betalar ut ersättningen. Det är av stor vikt att ersättningar betalas ut i nära anslutning till beslut eftersom syftet med garantin är att motverka försörjnings- svårigheter för de anställda. För att korrekt ersättning ska kunna betalas ut behöver konkursförvaltaren/rekonstruktören uppgifter om de tidigare anställdas löner. betalar sedan ut den av konkursförvaltaren beslutade ersättningen. Enligt 3 kap. 16 § studiestödslagen (1999:1395)får studiemedel med fullt belopp lämnas bara om den studerandes inkomst under ett kalenderhalvår inte är högre än ett visst belopp (fribeloppet). Den sökande ska i ansökan om studiemedel ange den beräknade inkomsten , fördelad per kalenderhalvår. Vid prövningen av rätt till studiemedel jämförs den lämnade inkomst- uppgiften med fribeloppet. Om inkomsten överskrider fribeloppet reduceras studiemedlen. Som inkomst räknas den studerandes överskott i inkomstslagen tjänst, näringsverksamhet och kapital. CSN genomför efterkontroller där den taxerade inkomsten jämförs med den inkomstuppgift den studerande har lämnat i sin ansökan. Om inkomsten varit högre än den studerande har angett återkrävs det belopp som har betalats ut för mycket. Enligt 4 kap. 1 § studiestödslagen ska den som har fått studielån betala tillbaka lånet. Lånet och räntan ska enligt 4 kap. 7 § samma lag betalas med ett visst belopp varje kalenderår (årsbelopp). En låntagare kan ansöka om att få årsbeloppet nedsatt under betalningsåret. CSN:s bedömning ska i ett sådant fall grunda sig på Gällande regler och praktisk hantering låntagarens inkomst av tjänst, näringsverksamhet och kapital för betalningsåret. Om grunderna för ett nedsättningsbeslut ändras ska låntagaren meddela detta till CSN. Prövning av rätten till tilläggslån Tilläggslån kan beviljas den som har haft en inkomst (överskottet i inkomstslagen tjänst och näringsverksamhet) kalenderåret före det år studierna påbörjas som uppgått till av det prisbasbelopp som gäller det år då studierna påbörjas, 4 kap. 14 § studiestödslagen. Rätten till tilläggslån prövas vid ansökanstillfället. Den sökande anger då vilken inkomst han eller hon hade det aktuella året. Beroende på när ansökan om tilläggslån görs finns det inte alltid tillgång till aktuell uppgift om taxerad inkomst. CSN grundar då beslutet på den studerandes egen uppgift. I detta kapitel ges en översiktlig bild av hur andra europeiska länder har hanterat frågan om månadsvisa kontrolluppgifter. Utredningen har besökt och för att få ytterligare information om vilka problem som uppkom vid införandet av månadsvisa kontrolluppgifter, vilka vinster som gjorts efter införandet och hur systemen fungerar . En redogörelse görs för de system som har införts i , , , och samt för det system som man överväger att införa i Norge1. infördes i en möjlighet till filöverföring av månadsuppgift till (Letlön). Intresset bland företagen för att ansluta sig var svalt liksom intresset från företagen som tillverkar lönesystem. Året därpå infördes ett webbgränssnitt som gjorde det möjligt för små företag att istället deklarera manuellt via webben. hade 1 200 företag anslutit sig. hade endast 4 000 av 200 000 företag anslutit sig till Initiativet att införa eIndkomst (obligatorisk månadsuppgift) kom från den danska regeringen. Syftet var dels att bekämpa missbruket av socialförsäkringssystemen, dels att minska den administrativa bördan för myndigheter, anställda och företag. Alla myndigheter fick ange sitt behov. Därefter skedde en harmonisering av begrepp och definitioner. För att kunna hämta in uppgifter för olika myndigheter i en och samma rapportering 1 Uppgifterna är huvudsakligen hämtade ur , Månadsuppgift och skattedeklaration. skapades ett gemensamt bruttoinkomstbegrepp. För att täcka inrapporteringsbehovet till alla deltagande myndigheter tillkom ytterligare informationskrav i månadsuppgiften jämfört med vad som lämnats i den årliga kontrolluppgiften. är det obligatoriskt för arbetsgivare att rapportera till eIndkomst. Arbetsgivare registrerar nyanställda genom eIndkomst och lämnar där uppgifter på arbetstagarnivå. Systemet summerar inrapporterad skatt och avgift samt vidarebefordrar summorna till uppbörds- systemet där avstämning sker mot inbetalda belopp. Skatteavdraget gottskrivs den anställde först , inte löpande i takt med att månadsuppgifterna kommer in. Om arbetstagaren upptäcker fel i inrapporterad månadslön eller avdragen skatt måste han eller hon vända sig till arbetsgivaren som i sin tur ska se till att rätt belopp rapporteras in till skatteförvalt- ningen. Arbetstagaren har inte någon möjlighet att begära omprövning av lämnade månadsuppgifter. Genom tjänsten TastSelv (knappa själv) registrerar arbetsgivare, som inte använder filöverföring från lönesystem, månadsuppgiften manuellt. För att logga in krävs en pinkod eller en digital signatur. Med hjälp av den digitala signaturen kan företagen styra behörigheten för olika medarbetare och begränsa den beträffande funktion och/eller information. Till eIndkomst rapporteras ett produktionsenhetsnummer för varje anställd vilket anger var arbetet utförs. Med hjälp av detta beräknas bl.a. reseavdrag till och från arbetet automatiskt i samband med inkomsttaxeringen. När skatteförvaltningen har räknat ut skatten blir denna uppgift synlig för arbetsgivaren. Den enskilde har tillgång till sin egen skatteinformation på sidan Skattemappen. Kommuner kan ges tillstånd att läsa den enskildes skattemapp för att kontrollera inkomsten inför en bidragsutbetalning. För att kunna göra det krävs medborgarens godkännande. hade stora problem i samband med införandet av eIndkomst. Problemen bestod bl.a. i att införandet skedde i flera steg och inför varje nytt steg upphandlades en ny extern leverantör (se avsnitt 5.3.2. om de problem som uppstod i i samband med införandet av Filing). Detta medförde extra arbete eftersom det var svårt att få de olika delsystemen att kommunicera med varandra. De befintliga lönesystem som fanns på marknaden när eIndkomst infördes kunde inte registrera rättelser av tidigare redovisningsperioder. Programföretagen var ovilliga att korrigera detta. Därför träffades en överenskommelse mellan och arbetsgivarorganisationerna om att rättelse skulle få ske på en senare period. Systemet med eIndkomst fungerar bra enligt uppgift från företrädare för det danska , . Hanteringen av utmätning i lön har underlättats genom eIndkomst, vilket arbetsgivarna har varit positiva till. Utmätningsbeloppet slås samman med skatteavdraget och blir inte synligt för arbetsgivaren. Den anställdes integritet skyddas bättre och arbetsgivarens administration har minskat. Genom att löneutmätningen sker integrerat med preliminärskattebetalningen har man fått in ungefär hundra miljoner extra . Åren före införandet uppgick beloppet till . Genom eIndkomst har myndigheter och kommuner tillgång till uppgifter på arbetstagarnivå löpande . Detta ger förut- sättningar för en högre kvalitet på det underlag som ligger till grund för myndighetsutövningen. Månadsuppgiften kan också användas av skatteförvaltningen i samband med kontroll- verksamhet t.ex. vid oanmälda besök. Inom socialförsäkringsområdet har dock inte data kommit till stor användning . Orsakerna är flera. Det handlar bl.a. om att datainnehållet inte är sådant att det utan kompletteringar kan användas i handläggningen. En analys av hur eIndkomstsdata kan användas i automatiserade processer har dock påbörjats. Även frågan om genomförandet av regelförenkling har inletts. De differenser som tidigare uppkom mellan vad som deklarerats och den information som lämnas i den årliga kontroll- uppgiften uppkommer inte längre. Det nederländska systemet, Filing, , som infördes , innebär att företag ska lämna information om socialavgifter och avdragen skatt till en myndighet. Elektronisk inlämning av uppgifter är obligatorisk (viss möjlighet till dispens finns om en arbetsgivare eller hans ombud saknar dator). infördes digital signatur. För att ta sig in på skatteförvaltningens webgränssnitt används ett lösenord och för att skriva under deklarationen används elektronisk signatur. 5.3.1Beskrivning av det nederländska systemet Arbetsgivare ska lämna en deklaration som består av två delar; en del innehåller uppgifter om arbetstagare och en del totaluppgifter för arbetsgivaren. Månadsrapporteringen i är betydligt mer omfattande när det gäller mängden information som ska lämnas än de uppgifter som lämnas i en svensk kontrolluppgift. Reglerna för beräkning av sociala förmåner är mer heterogena än motsvarande svenska regler. Deklarationen lämnas genom filöverföring från lönesystem eller genom inregistrering. fattar inte något beslut om att debitera avgifter och skatt om de uppgifter som arbetsgivaren lämnat stämmer med inbetalade belopp. I finns inte samma krav som i på att arbetsgivaren måste meddela arbetstagaren om utbetald lön och gjorda skatteavdrag. hade stora problem i samband med införandet av . Problemen berodde bl.a. på att för mycket infördes på en gång (se avsnitt 5.2.2 om de problem som uppstod i i samband med införandet av eIndkomst). Man övergick från deklaration på papper till elektroniskt uppgiftslämnande, betalning av socialavgifter överfördes från den holländska motsvarigheten till till den holländska motsvarigheten till Skatte- verket, två organisationer slogs samman till en och innehållet i deklarationerna förändrades genom att betydligt fler uppgifter skulle lämnas. I den deklaration som ungefär motsvarar den svenska skatte- deklarationen, infördes uppgiftsskyldighet på individnivå (tidigare en gång ). Antalet uppgifter ökade dramatiskt (från ca 10 till ca 120 uppgifter). Införandet av allt för många uppgifter ledde till många fel (i början fel bestående både av formatfel och andra fel). Handläggarna hann inte rätta felen innan nästa månads uppgifter kom in. Tekniska problem uppstod i flödet av uppgifter mellan arbetsgivarna, skatte- förvaltningen, försäkringsadministrationen och andra användare. Återkopplingen till arbetsgivarna när felaktiga uppgifter hade lämnats skedde för sent eller inte alls. De viktigaste användarna av uppgifterna fick de uppgifter de behövde för sent eller inte alls. En problemanalys genomfördes . Det konstaterades att komplexiteten avseende teknik och effekterna av förändringar i organisationen hade underskattats. Omfattande lagstiftning avseende materiella regler inom socialförsäkrings- och socialavgiftsområdet trädde i kraft som utvecklades och infördes. De tekniska funktionerna för kontroll av formella fel var inte färdigutvecklade när togs i bruk. Problemanalysen resulterade i ett antal åtgärder. Det konstaterades att informationskravet i månadsuppgiften var alltför omfattande och en översyn för att begränsa informationskravet skulle göras. fick i uppgift att ge bättre service till arbetsgivarna beträffande inlämningen av månadsuppgift. Funktioner för en effektivare kontroll av formella och tekniska fel som uppkom tidigt i det tekniska informationsflödet skulle utvecklas. En återkoppling till arbetsgivaren avseende fel i lämnade uppgifter skulle ske snabbare än . Vid utredningens besök på i framkom att man hade genomfört förbättringar av . Man har minskat antalet uppgifter och man arbetar med ensning av begrepp tillsammans med andra inblandade departement. När det gäller dispenser är det väldigt få företag som har dispens från elektroniskt uppgiftslämnande och man överväger att avskaffa möjligheten till dispens. Genom har uppgiftslämnarbördan minskat för arbetsgivarna eftersom uppgifter ska lämnas endast en gång till en myndighet. Arbetstagarna har fått en ökad trygghet genom en löpande insyn i vad arbetsgivaren redovisar till skatteförvaltningen. påbörjades i ett utredningsarbete avseende förändrad rapportering av lön. Syftet med projektet var i första hand att underlätta för arbetsgivarna genom att de bara skulle behöva inrapportera samma uppgift . genomförde den norska skatteförvaltningen en förstudie avseende den nya inrapporteringsordningen, LSA (lön, skatt och avgift). Förslaget är ännu inte genomfört. En skillnad mellan uppbörden i och i är att det i inte fattas något formellt beslut avseende arbetsgivaravgifter och skatt som ska betalas. En förstudie har genomförts, EDAG, elektronisk dialog med arbets- givarna, som syftar till att ge information om hur man ska gå vidare med utvecklingen av en gemensam rapporteringsordning för arbetsgivare. Förstudien har resulterat i en rapport. Syftet med projektet har varit att undersöka möjligheterna att gå något längre än LSA. Det som eftersträvas är förenklingar och besparingar för arbetsgivare som lämnar information, en förstärkt personlig integritet för arbetstagare, ett bättre genomförande och en lägre resursförbrukning hos dem som mottar och behandlar informationen. En förutsättning för att man ska kunna gå vidare är att processer, rutiner och system hos arbetsgivare och myndigheter ändras, att fördelningen av uppgifter inom och mellan myndigheter förändras och att nya regler utformas. Enligt uppgift från det norska Skattedirektoratet kommer att sända förslaget om ny rapporteringsordning på remiss . Sammantaget gör man i bedömningen att förändringen är samhällsekonomiskt lönsam då intäkterna beräknas överstiga kostnaderna. En tanke med projektet är att informationen ska överföras till skatteverket när utbetalningen till löntagaren sker. Det skulle innebära att verket får hålla reda på den önskade periodiseringen och att företagen kan ansluta till sin egen process. Genom krav på ökad periodicitet får företagen likviditets– och ränteförluster och det offentliga motsvarande vinster åtminstone vad gäller den preliminära skatten och troligen också vad gäller arbetsgivar- avgiften, eftersom man föreslår att arbetsgivaravgifterna ska betalas med den preliminära skatten. Allmänt anser man att de ökade kraven inte leder till nämnvärt ökade samhällskostnader till följd av den maskinella inlämningen av uppgifter. trädde en ny lag om elektroniskt inkomstbevis i kraft i (Gesetz zur Einrichtung des Verfahrens des elektronischen Einkommennachweis). I ett pressmeddelande från den tyska redogörs för förfarandet (, Verfahren des elektronischen Entgeltnachweises). Arbetsgivaren ska månatligen sända uppgifter om sina anställdas inkomst- förhållanden till en databas. Uppgifterna lagras där i krypterad form. Medborgaren godkänner användandet av informationen och legitimerade tjänstemän kommer åt informationen genom elektronisk signatur. Lagen handlar generellt om information om inkomst för att beräkna rätten till ersättning i olika delar av välfärdssystemet. Denna information ska kunna föras från arbetsgivaren till legitim myndighet. Genom införandet av särskilda signaturkort har man säkerställt rättssäkerheten för den enskilde. Bara om den enskilde medborgaren aktivt ger sitt godkännande kan informationen dekrypteras och hämtas ut av en myndighet för beräkning av bidrag. Man har haft två syften med övergången till elektroniska intyg. Det ena syftet har varit att minska företagens administrativa En bedömning som nämns är att de administrativa kostnaderna för de tyska företagen skulle kunna minska med . Det andra syftet är att i hela samhället stimulera en ökad användning av elektroniska signaturer på ett rättssäkert sätt. I är arbetsgivare skyldiga att månatligen sända in elektronisk uppgift om skatt, arbetsgivaravgift och alla typer av avgifter som gäller den anställde samt andra uppgifter som bestämts i lagstiftningen. Det finns möjligheter till korrigering av inlämnade uppgifter. Efter formella kontroller registreras beloppen från deklarationen automatiskt på skattekontot. Om deklarationen innehåller fel får arbetsgivaren ett elektroniskt meddelande om att deklarationen måste korrigeras. Arbetsgivaren kan själv rätta, begära omprövning eller på uppmaning av skatteförvaltningen korrigera inlämnad deklaration. Arbetsgivaren kan se balansen på skattekontot. Arbetstagarna kan få uppdaterade uppgifter om hur mycket avgifter som deklarerats avseende dem. Arbetsgivarna är skyldiga att lämna uppgifter om sociala avgifter . I anslutning till redovisning av arbetsgivaravgifter och skatteavdrag ska arbetsgivarna även lämna en specifikation av hur mycket som avser respektive arbetstagare. Detta kan ske elektroniskt eller på papper. Om informationsmängden i specifika- tionen överstiger en viss nivå ska uppgifterna lämnas elektroniskt. 6 Sekretess och integritet I detta kapitel redogörs för offentlighetsprincipen, begreppet allmän handling, offentlighets- och sekretesslagen (2009:400), förkortad OSL, och vilka sekretessregler som gäller för de myndigheter och organ som utredningen överväger ska få ta del av månadsvisa kontrolluppgifter om intäkt i inkomstslaget tjänst. I kapitlet behandlas också dataskyddsdirektivet, personuppgiftslagen (1998:204), förkortad PuL, begreppet personlig integritet, vilka avvägningar som måste göras inför ett utökat informationsutbyte mellan myndigheter samt vilka registerförfattningar som gäller för respektive myndighet och organ. Enligt 6 § förvaltningslagen (1986:223) ska varje myndighet lämna andra myndigheter hjälp inom ramen för den egna verksamheten. Möjligheten för myndigheter att utbyta uppgifter är av stor betydelse för denna samverkan. Detta kommer bl.a. till uttryck i 6 kap. 5 § OSL där det anges att en myndighet på begäran av en annan myndighet ska lämna uppgift som den förfogar över, om inte uppgiften är sekretessbelagd eller det skulle hindra arbetets behöriga gång. Om en s.k. sekretessbrytande bestämmelse är tillämplig på en uppgift som en annan myndighet begär att få ta del av (se vidare avsnitt 6.2.5) innebär 6 kap. 5 § OSL att den utlämnande myndigheten har en skyldighet att lämna ut uppgiften i fråga. I propositionen Utökat elektroniskt informationsutbyte (prop. 2007/08:160 s. 50) angav regeringen bl.a. följande. Den tekniska utvecklingen har medfört att det finns förutsättningar att på ett tekniskt säkert sätt överföra skiktad information, dvs. Den myndighet som har behov av vissa uppgifter i sin verksamhet kan på elektronisk väg få del av dessa uppgifter utan att de övriga uppgifter som finns lagrade elektroniskt i ärendet, t.ex. sjukdomsbild eller anledning till arbetslöshet, behöver lämnas ut. Enligt utredningens direktiv (dir. 2009:91) ska utredaren överväga om det aktuella behovet av ett ökat informationsutbyte går att förena med kraven på skydd mot oacceptabla intrång i den personliga integriteten. Utredaren ska särskilt beakta de möjlig- heter till att stärka skyddet för den personliga integriteten som erbjuds genom elektroniskt informationsutbyte i jämförelse med hantering. Det kan till exempel gälla att IT-stödet styr i vilka handläggningssituationer man kommer åt vissa uppgifter, dvs. vilka tekniska spärrar som kan byggas in. Utredaren ska vidare analysera om de aktuella uppgifterna kommer att omfattas av sekretess hos den myndighet till vilken de inrapporteras. Om så inte är fallet och utredaren, vid en avvägning mellan insynsintresset och ett eventuellt sekretessbehov, bedömer att viss sekretess bör gälla ska ändringar i sekretessregleringen föreslås. Offentlighetsprincipen innebär att allmänheten och massmedierna ska ha insyn i statens och kommunernas verksamhet. Offentlig- hetsprincipen kommer till uttryck på olika sätt, exempelvis genom yttrande- och meddelarfrihet för tjänstemän, genom domstols- offentlighet och genom offentlighet vid beslutande församlingars sammanträden. När det mer allmänt talas om offentlighetsprin- cipen åsyftas dock i första hand reglerna om allmänna handlingars offentlighet. Denna princip infördes genom tryckfrihets- förordning och regleras numera tryckfrihetsförordning, TF. Vad som avses med allmän handling framgår av 2 kap. TF. Med handling förstås framställning i skrift eller bild samt upptagning som kan läsas, avlyssnas eller på annat sätt uppfattas endast med tekniskt hjälpmedel.