sou · GYB390d2 · 2011-01-01 00:00:00 — Såväl den s.k. beloppsspärren som den s.k. försiktighetsregeln i 13 kap. 3 § ska därför tillämpas. Vid bestämmandet av vad som är tillgängligt för insatsemission måste hänsyn också, enligt 13 kap. 3 §, tas till redan genomförda värdeöverföringar eller till sådana förändringar i fören- ingens bundna egna kapital som har skett efter den senaste års- stämman. Om insatsemissionen ska beslutas vid årsstämman, kan utrymmet för insatsemissioner bedömas på grundval av den årsredovisning som där läggs fram. Ska beslutet om insatsemission fattas vid någon annan stämma, fordras att det tas fram ytterligare material. I 11 kap. 5 § föreskrivs därför att det i ett sådant fall i förslaget ska anges hur mycket av det enligt 13 kap. 3 § disponibla beloppet som finns kvar efter det senast fattade beslutet om värdeöverföring (jfr 14 kap. 6 §). 11 kap. 6 § I det fall som avses i 5 § ska det till förslaget också fogas följande handlingar: 1.en kopia av den årsredovisning som innehåller de senast fastställda balans- och resultaträkningarna, och 2.en redogörelse, undertecknad av styrelsen, för händelser av betydelse för föreningens ställning, vilka har inträffat efter det att årsredovisningen läm- nades med uppgift om värdeöverföringar som har beslutats och om förändringar i föreningens bundna kapital som har skett efter balans- dagen. Om föreningen har en revisor, ska det till förslaget även fogas 1.en kopia av revisionsberättelsen som årsredovisningen enligt första stycket 1 avser, och 2.ett yttrande över den redogörelse som avses i första stycket 2, under- tecknat av revisorn, med uttalande om huruvida föreningsstämman bör be- sluta i enlighet med förslaget. Paragrafen, som bara är tillämplig om förslaget om insatsemission ska behandlas på extra föreningsstämma, ställer krav på att visst ytterligare material i så fall ska fogas till förslaget (jfr de överens- stämmande bestämmelserna 14 kap. 7 §). 11 kap. 7 § Styrelsen ska hålla förslaget enligt 3 § tillgängligt hos föreningen för medlemmar och innehavare av förlagsandelar närmast före den föreningsstämma där frågan om insatsemission ska prövas. I förekommande fall ska de handlingar som avses i 6 § hållas tillgängliga tillsammans med förslaget. Kopior av handlingarna ska genast och utan kostnad för mottagaren skickas till de medlemmar och innehavare av förlagsandelar som begär det och upp- ger sin adress. Kopiorna ska skickas med post eller med elektroniska hjälp- medel enligt bestämmelserna i 1 kap. 10 och 11 §§. Kopior behöver dock inte skickas, om handlingarna, i enlighet med vad som har bestämts i stadgarna, hålls tillgängliga på föreningens webbplats fram till föreningsstämman. Handlingarna ska läggas fram på föreningsstämman. Paragrafen saknar motsvarighet i nuvarande föreningslagen. Den överensstämmer med vad som föreslås i fråga om tillhandahållande av förslag om vinstutdelning (se 14 kap. 8 §). 11 kap. 8 § Kallelsen till den föreningsstämma som ska pröva förslaget enligt 3 § ska ange förslagets huvudsakliga innehåll. Paragrafen har inte någon motsvarighet i den nuvarande förenings- lagen. Den klargör att kallelsen till en stämma som ska pröva en fråga om insatsemission alltid ska ange förslagets huvudsakliga innehåll (jfr 14 kap. 9 §). 11 kap. 9 § Beslutet om insatsemission ska innehålla de uppgifter som framgår av 4 §. Av paragrafen framgår att beslutet om insatsemission ska innehålla dels uppgift om det sammanlagda belopp som ska tillgodoföras med- lemmarna genom insatsemissionen, dels uppgift om grunderna för fördelningen av beloppet och dels uppgift om vad som ska gälla i fråga om emissionsinsatsen vid en medlems avgång. Uppgifterna måste vara så exakta att de direkt kan läggas till grund för verk- ställighet av beslutet. 11 kap. 10 § Obligatoriska insatser får inte överlåtas. Överinsatser och emissionsinsatser får endast överlåtas till annan med- lem. Rätten att överlåta överinsatser och emissionsinsatser får begränsas genom bestämmelser i stadgarna. I stadgarna får det också bestämmas att sådana överlåtelser enbart får ske på visst i stadgarna angivet sätt. En överlåtelse av överinsatser eller emissionsinsatser har rättsverkan mot föreningen när styrelsen har underrättats om den. Om något annat har be- stämts i stadgarna, gäller dock detta. Paragrafen, som saknar motsvarighet i den nuvarande föreningslagen, behandlar överlåtelse av medlemsinsatser. Frågan har behandlats i avsnitt 12.6.2. Såsom indirekt framgår av 5 kap. kan en medlem inte överlåta sitt medlemskap på annan. Däremot kan hans eller hennes andel i föreningen (om detta begrepp, se 1 kap. 4 § andra stycket) över- låtas eller på annat sätt övergå på annan. Bestämmelserna i 5 kap. 9 och 10 §§ tryggar emellertid att medlemskap och andel inte förblir splittrat på olika personer. I denna paragraf behandlas en särskild form av övergång av eko- nomiska rättigheter, nämligen överlåtelse av medlemsinsatser mellan medlemmar. Sådan överlåtelse kan enbart ske i begränsad utsträck- ning. I första stycket har för tydlighets skull tagits in ett förbud mot överlåtelse av obligatoriska insatser. Den rätt som den obligatoriska insatsen ger – t.ex. rätt till återbetalning av insatsbeloppet vid av- gång ur föreningen och rätt till insatsränta – kan alltså inte övergå på annan annat än i samband med en övergång av hela andelsrätten. Av andra stycket framgår att det däremot finns ett utrymme för överlåtelse av överinsatser och emissionsinsatser i föreningen (om dessa begrepp, se 1 kap. 4 § första stycket och 11 kap. 2 §) men att sådana överlåtelser enbart kan ske till andra medlemmar i fören- ingen. Rätten att överlåta överinsatser och emissionsinsatser till andra medlemmar är dessutom inte ovillkorlig utan kan begränsas genom bestämmelser i stadgarna. En sådan begränsning kan innefatta ett absolut förbud mot överlåtelser av överinsatser och emissions- insatser. Den kan också ytterligare begränsa den krets till vilken insatserna får överlåtas, t.ex. så att överlåtelse får ske enbart till så- dana medlemmar som redan har betalat fulla beloppet av sina obliga- toriska insatser. En överlåtelse som står i strid med en sådan be- gränsning kan ha vissa obligationsrättsliga verkningar men den gäller inte mot föreningen. Utgångspunkten i förslaget är att överlåtelse av överinsatser och emissionsinsatser sker enligt allmänna förmögenhetsrättsliga regler. I stadgarna kan emellertid bestämmas att överlåtelsen ska ske i viss form, t.ex. i ett av föreningen inrättat handelssystem. Sådana form- föreskrifter kan innebära t.ex. att överlåtelsen måste ske i före vissa återkommande transaktionstidpunkter (avstämnings- dagar). I den mån sådana bestämmelser har införts kommer över- låtelser som sker i annan form visserligen att kunna ha viss verkan mellan parterna men de kan inte åberopas mot föreningen. Såsom framgår av tredje stycket får en överlåtelse av överinsatser och emissionsinsatser inte rättsverkan mot föreningen förrän fören- ingen genom sin styrelse har underrättats om överlåtelsen. Det inne- bär bl.a. att föreningen alltid med befriande verkan kan betala ut insatsränta o.d. med utgångspunkt i vad som är känt om storleken av medlemmarnas insatser. I stadgarna kan tas in bestämmelser om att rättsverkan ska inträda , t.ex. vid utgången av löpande räkenskapsår. Effekten av att en överinsats eller emissionsinsats överlåts är att insatsens belopp i fortsättningen ska tillgodräknas förvärvaren. Be- loppet kan därvid komma att avräknas som betalning av förvärvarens obligatoriska insats men kommer annars att utgöra förvärvarens överinsats respektive emissionsinsats i föreningen. Detta kan i sin tur påverka förvärvarens rätt till insatsränta, hans eller hennes rätt till återbetalning vid avgång ur föreningen samt vad han eller hon har rätt att få ut vid föreningens likvidation. Inlösen av andel vid avgång ur föreningen Hur mycket som kan betalas ut 11 kap. 11 § En medlem som har avgått ur föreningen har rätt att få ut sina inbetalda eller genom insatsemission tillgodoförda medlemsinsatser. I stadgarna för en förening som kännetecknas av att medlemmarna är anställda eller på liknande sätt deltar med egen arbetsinsats får det bestämmas att en avgående medlem har rätt att få ut ett belopp som överstiger hans eller hennes medlemsinsatser. I 7 kap. 35 § andra stycket finns särskilda föreskrifter om införandet av sådana stadgebestämmelser. Det belopp som betalas ut enligt första eller andra stycket får inte överstiga medlemmens andel av föreningens eget kapital. I det sammanhanget ska fören- ingens eget kapital beräknas enligt den fastställda balansräkning som hänför sig till tiden för avgången, dock att reservfonden, uppskrivningsfonden och förlagsinsatserna inte ska räknas med i föreningens eget kapital. Vad medlemmen har rätt till enligt första–tredje styckena får inte betalas ut tidigare än efter medlemmens avgång. Paragrafen behandlar, tillsammans med de följande, återbetalning av medlemsinsatser och andra utbetalningar i anslutning till en med- lems avgång ur föreningen. Bestämmelser av liknande slag finns i 4 kap. 1 § första stycket i den nuvarande föreningslagen (jfr prop. 1986/87:7 s. 94). Frågan har behandlats i avsnitt 12.5.4. Huvudregeln, som kommer till uttryck i första stycket första meningen, innebär att en avgången medlem har rätt att få ut dels vad han eller hon har betalat in som obligatorisk insats, dels vad han eller hon har tillgodoförts genom insatsemission (emissionsinsats), dels förekommande överinsats. Har medlemmen betalat in som obligatorisk insats, betalat en överinsats om och senare tillgodoförts sammanlagt genom insatsemission uppgår alltså, enligt huvudregeln, det belopp som han eller hon har rätt att få ut till . Detta gäller även om medlemmens andel i föreningen har representerat ett högre värde; föreningen äger alltså inte – utom i det särskilda fall som avses i andra stycket – betala ut något av detta övervärde till den avgående medlemmen (se dock nedan om utbetalning med samtliga medlemmars samtycke). Rätten till utbetalning begränsas dessutom genom bestämmelserna i tredje stycket och kan även begränsas genom bestämmelser i stadgarna (se 11 kap. 13 §). Av andra stycket framgår att det i stadgarna för vissa slag av föreningar kan bestämmas att en avgången medlem har rätt att få ut ett högre belopp än vad som följer av första stycket. Bestämmelsen om detta saknar tidigare motsvarighet i nuvarande föreningslagen. Skälen för bestämmelsen har redovisats i avsnitt 12.5.4. Det har överlämnats till föreningarna att själv bestämma vilken beräknings- grund som därvid ska tillämpas. Ett tänkbart alternativ är att i stad- garna bestämma att en avgående medlem har rätt att få tillbaka ett belopp som motsvarar hans eller hennes andel i föreningens eget kapital, ett annat att föreskriva att medlemmen har rätt att få till- baka de inbetalda och emitterade medlemsinsatserna, uppräknade på visst sätt, t.ex. genom ett index. Även andra för medlemmen förmånliga beräkningsgrunder kan tillämpas. Också i dessa fall be- gränsas dock rätten till återbetalning genom bestämmelserna i tredje stycket. Såsom redan har konstaterats kan andra stycket tillämpas enbart i vissa slag av föreningar, nämligen föreningar som kännetecknas av att medlemmarna är anställda eller på liknande sätt deltar med egen arbetsinsats. Med detta avses s.k. arbetskooperativ, där det finns ett anställningsavtal eller liknande avtal, t.ex. konsultavtal, mellan föreningen och de enskilda medlemmarna. Skälet till denna begränsning har redovisats i avsnitt 12.5.4. Det är inte nödvändigt att samtliga medlemmar står i anställningsförhållande eller mot- svarande till föreningen. Det kan således finnas medlemmar som deltar i föreningen på annat sätt och det kan även finnas invester- ande medlemmar. Föreningen ska emellertid kännetecknas av att medlemmarna är anställda eller på motsvarande sätt knutna till föreningen, dvs. normalt ska flertalet medlemmar delta på detta sätt. – I lagtexten har även tagits in en erinran om det mycket stränga pluralitetskrav som enligt 7 kap. 35 § andra stycket gäller för införandet av stadgebestämmelser av det aktuella slaget; beslutet måste biträdas av samtliga röstberättigade. Såsom framgår av tredje stycket är medlemmen inte garanterad att få tillbaka hela det belopp som framräknas enligt första respek- tive andra stycket. Det framräknade beloppet ska sålunda alltid ställas i relation till medlemmens andel i föreningens sammanlagda eget kapital enligt den balansräkning som hänför sig till tiden för av- gången. Vid beräkningen av eget kapital ska man bortse från belopp som ingår i reservfonden, uppskrivningsfonden och förlagsinsatserna. Hur denna bestämmelse slår kan illustreras med två exempel, där det första avser det fallet att frågan om utbetalning inte är särreg- lerad i stadgarna och det andra avser ett fall där medlemmen enligt stadgarna ska ha rätt att få ut mer än enbart sina insatser. Det sammanlagda insatskapitalet (inbetalda medlems- insatser samt emissionsinsatser) i föreningen uppgår till . Den avgående medlemmen har betalat i obligatorisk insats och i överinsats och har tillgodoförts genom insats- emission; medlemmens andel i insatskapitalet uppgår alltså till . Vid en beräkning enligt paragrafens första stycke uppgår det belopp som han eller hon har rätt att få ut till . Fören- ingens eget kapital enligt den aktuella balansräkningen uppgår emellertid till endast , varav avser reservfond, uppskrivningsfond och förlagsinsatser. Begränsningsregeln i tredje stycket får därför till följd att medlemmen inte kan få ut av (120 000 ./. 20 000 =) , dvs. Det sammanlagda insatskapitalet i föreningen uppgår till . Den avgående medlemmen har betalat i obligatorisk insats och överinsats (emissionsinsatser förekommer inte) och hans eller hon andel i insatskapitalet uppgår därför även i detta fall till . Enligt föreningens stadgar har en av- gående medlem rätt att få ut ett belopp som motsvarar inbetald medlemsinsats, uppräknat enligt ett visst index. En sådan index- uppräkning leder i den aktuella medlemmens fall till att det belopp som han eller hon enligt stadgarna ska få ut uppgår till . Föreningens eget kapital uppgår emellertid – sedan uppskrivnings- fonden, reservfonden och förlagsinsatserna har räknats bort – endast till . Som en följd av detta har den avgående medlemmen inte rätt att få tillbaka av , dvs. Bestämmelsen i första stycket är uppställd i medlemmarnas intresse. Oavsett vad som har bestämts i stadgarna, kan därför, med samtliga berörda medlemmars samtycke, återbetalning ske med högre belopp än vad som följer av första stycket. Bestämmelserna i tredje stycket syftar däremot primärt till att skydda föreningens borgenärer och de kan därför inte frångås ens om samtliga med- lemmar samtycker till det. Om återbetalning likväl sker till högre belopp än vad som följer av det tredje stycket, inträder återbärings- skyldighet och bristtäckningsansvar enligt bestämmelserna i 11 kap. 18 och 19 §§. Såsom framgår av 11 kap. 13 § får medlemmens rätt till återbetal- ning också begränsas genom bestämmelser i stadgarna. I paragrafens fjärde stycke regleras tidpunkten för återbetalning. Där sägs att det belopp som den avgående medlemmen har rätt att få ut inte får betalas ut tidigare än efter avgången (beträffande tidpunkten för avgången, se 5 kap. 11 §). Lagen med- ger alltså inte att beloppet betalas ut tidigare. Bestämmelsen är upp- ställd till bl.a. borgenärernas skydd och kan därför inte åsidosättas ens om samtliga medlemmar går med på det. Däremot är det möj- ligt att förlänga tiden för återbetalning genom bestämmelser i stad- garna, se 11 kap. 13 §. 11 kap. 12 § i likvidation från tidpunkten för med- lemmens avgång ur föreningen eller meddelas beslut om att försätta föreningen i konkurs, ska den avgångna medlemmens rätt att få ut medlemsinsatser och annat belopp som avses i 11 § bedömas enligt grunderna för reglerna om skifte av föreningens tillgångar. Paragrafen överensstämmer i sak med 4 kap. 1 § tredje stycket i den nuvarande föreningslagen (jfr prop. 1986/87:7 s. 94). 11 kap. 13 § En medlems rätt enligt 10 och 11 §§ får begränsas genom bestämmelser i stadgarna. Sådana begränsningar gäller dock inte i de fall som avses i 4 kap. 8 § och 17 kap. 28 §. Paragrafen överensstämmer i sak med 4 kap. 1 § fjärde stycket i den nuvarande föreningslagen (jfr prop. 1986/87:7 s. 95). De begräns- ningar som kan uppställas i stadgarna kan avse såväl storleken av det belopp som ska återbetalas som tidpunkten för återbetalning. Paragrafen ger utrymme för mycket långtgående begränsningar, även begränsningar som innebär att någon rätt till återbetalning av insatser över huvud taget inte ska föreligga. Oskäliga begränsningar kan dock jämkas enligt 36 § avtalslagen. – Av 7 kap. 35 § följer att det vid införandet av sådana stadgebestämmelser som avses i denna para- graf gäller särskilda pluralitetskrav. Såsom framgår av lagtexten gäller stadgebegränsningar av det aktuella slaget inte i de fall som avses i 4 kap. 8 § och 17 kap. 28 §, dvs. när en medlem går ur föreningen därför att han eller hon har motsatt sig vissa slag av ingripande stadgeändringar eller därför att han eller hon har motsatt sig en fusion. Detta överensstämmer med gällande rätt. Den avgående medlemmen har i dessa båda situationer rätt att få ut hela det belopp som tillkommer honom eller henne enligt 11 kap. 11 §. Det gäller även det belopp som en avgående medlem kan vara tillförsäkrad enligt sådana stadgebestämmelser som avses i 11 kap. 11 § andra stycket. Begränsningar som i själva verket utgör en del av sådana – för den avgående medlemmen för- månliga – stadgebestämmelser kan dock alltid åberopas mot den av- gående medlemmen. Om det t.ex. i stadgarna har bestämts att en avgående medlem har rätt att få ut sin andel i föreningens fria egna kapital men att det belopp som utbetalas inte får överstiga ett visst genom indexuppräkning framräknat belopp, gäller således den sist- nämnda begränsningen alltid gentemot den avgående medlemmen. Skyldighet att efter föreningens konkurs betala tillbaka utbetalt belopp 11 kap. 14 § Om föreningen i konkurs på en ansökan som har gjorts från tidpunkten för en medlems avgång, är den avgångne medlemmen skyldig att betala tillbaka det som han eller hon har fått ut enligt 11 § i den ut- sträckning det behövs för att föreningens skulder ska kunna betalas. Paragrafen överensstämmer i sak med 4 kap. 2 § i den nuvarande föreningslagen (jfr prop. 1986/87:7 s. 95). Den innebär att en med- lem som har fått en betalning enligt bestämmelserna i 11 kap. 11 § kan bli skyldig att betala tillbaka det utbetalda beloppet, om fören- ingen försätts i konkurs efter ansökan som har gjorts från medlemmens avgång och en återbetalning är nödvändig för att föreningens skulder ska betalas. Lagtexten har utformats så att en medlem i ett arbetskooperativ kan bli skyldig att betala tillbaka, ut- över återbetalda medlemsinsatser, det ytterligare belopp som han eller hon kan ha mottagit enligt bestämmelser i stadgarna (jfr 11 kap. 11 § andra stycket). Avgången medlems rätt till vinstutdelning 11 kap. 15 § En avgången medlem har rätt att i samma utsträckning som övriga med- lemmar få ut sin andel av beslutad vinstutdelning. En medlems rätt enligt första stycket får begränsas genom bestämmelser i stadgarna. Sådana begränsningar gäller dock inte i de fall som avses i 4 kap. 8 § och 17 kap. 28 §. Paragrafens första stycke överensstämmer i huvudsak med 4 kap. 1 § andra stycket i den nuvarande föreningslagen (jfr prop. 1986/87:7 s. 94). Innebörden av första stycket är att en medlem som avgår vid utgången av ett visst räkenskapsår har rätt att få del av den vinst- utdelning som beslutas på grundval av resultat- och balansräkning- arna för det räkenskapsåret (och tidigare räkenskapsår). Uttrycket i samma utsträckning ersätter i samma ordning i den nuvarande lagen utan att någon ändring i sak är avsedd. Såsom framgår av andra stycket kan rätten till sådan vinstutdelning begränsas genom bestäm- melser i stadgarna men i två särskilt angivna situationer – samma som i 11 kap. 13 § – gäller sådana begränsningar inte mot den av- gående medlemmen. Särskild inlösen av överinsats 11 kap. 16 § En medlem, som deltar i föreningen med överinsatser har rätt att efter upp- sägning få tillbaka dessa utan att avgå ur föreningen. Ifråga om sådan återbetalning ska följande bestämmelser tillämpas: 11 § första, tredje och fjärde styckena och 12 § om hur stort belopp som får återbetalas, 13 § om begränsande stadgebestämmelser, 14 § om skyldighet att efter föreningens konkurs betala tillbaka utbetalat belopp, och 5 kap. 6 § tredje stycket om sättet för uppsägning. Sexmånadersfristerna enligt 11 och 12 §§ ska vid en uppsägning enligt första stycket räknas från det räkenskapsårsskifte som infaller näst från uppsägningen eller den , högst från uppsägningen, som har bestämts i stadgarna. Överinsatser som inte har stöd i stadgarna får återbetalas även efter upp- sägning från föreningen. Paragrafen behandlar återbetalning av överinsats utan samband med medlems avgång ur föreningen. Första–tredje styckena överens- stämmer i väsentliga delar med 4 kap. 3 § i den nuvarande fören- ingslagen (jfr prop. 1986/87:7 s. 95 och prop. 1996/97:163 s. 44). Det bör noteras att andra stycket inte hänvisar till bestämmelsen i 11 kap. 11 § andra stycket om att en medlem enligt stadgarna kan ha rätt att få ut även högre belopp än inbetalad insats. Det är alltså inte möjligt att i samband med återbetalning av överinsats, som sker utan samband med medlemmens avgång ur föreningen, även till- godoräkna medlemmen hans eller hennes del av föreningens fria egna kapital. Bestämmelsen i fjärde stycket saknar tidigare motsvarighet. Den behandlar den situationen då den insats som medlemmen har erlagt överstiger hans eller hennes obligatoriska insats (dvs. den insats som han eller hon är skyldig att delta med) och stadgarna inte ger något motsvarande utrymme för överinsatser. Så kan bli fallet när storleken av medlemmens obligatoriska insats är beroende av den omfattning i vilken han eller hon deltar i föreningen. Efter insatsomräkning kan det då visa sig att den inbetalda insatsen över- stiger den obligatoriska insatsen. Om stadgarna ger utrymme för överinsatser, övergår mellanskillnaden till att vara överinsatser. I annat fall är det normalt naturligt att mellanskillnaden betalas till- baka till medlemmen. Bestämmelsen i fjärde stycket möjliggör att sådan återbetalning sker, oavsett om medlemmen själv har sagt upp beloppet till återbetalning eller inte. Övriga bestämmelser i para- grafen – däribland hänvisningarna till betalningsbegränsningarna i 11 kap. 11 § – gäller dock även vid återbetalning av detta slag. Inlösen av medlemsinsats efter beslut om minskning av insatsskyldigheten 11 kap. 17 § Om föreningsstämman har beslutat om minskning av medlemmarnas insats- skyldighet, ska bestämmelserna i 16 § tillämpas också vid inlösen av den del av tidigare inbetald medlemsinsats som medlemmen är skyldig att delta med. Vid inlösen av detta slag krävs dock inte någon uppsägning och utbetalning får ske så snart den tid som anges i 4 kap. 7 § har löpt ut. Paragrafen, som saknar motsvarighet i den nuvarande förenings- lagen, reglerar en särskild situation som kan uppkomma när fören- ingsstämman har fattat beslut om lindrad insatsskyldighet. Ett så- dant beslut kan innebära att beloppet av den medlemsinsats som medlemmarna ska delta med (dvs. den obligatoriska insatsen) sätts till ett lägre belopp än tidigare, t.ex. i stället för tidigare . I den mån en medlem redan har betalat in ett belopp som överstiger det nya, lägre insatsbeloppet kan han eller hon ha rätt att få tillbaka det överskjutande beloppet. Därvid gäller i flertalet av- seenden bestämmelserna i 11 kap. 16 §.