sou · GZB33 · 2011-01-26 00:00:00 — Betänkande av Utredningen om ett administrativt sanktionssystem inom trygghetssystemen SOU och Ds kan köpas från kundtjänst. För remissutsändningar av SOU och Ds svarar på uppdrag av . Beställningsadress: kundtjänst 106 47 Orderfax: Ordertel: E-post: Internet: Svara på remiss. Hur och varför. Statsrådsberedningen (SB PM 2003:2, reviderad ) – En liten broschyr som underlättar arbetet för den som ska svara på remiss. Broschyren är gratis och kan laddas ner eller beställas på Textbearbetning och layout har utförts av , FA/kommittéservice. Regeringen beslutade att tillkalla en särskild utredare med uppdrag att utreda behovet av, och lämpligheten i, att införa ett administrativt sanktionssystem i syfte att motverka att sådana bidrag och ersättningar för personligt ändamål som enligt lag eller förordning beslutas av , , (), , Arbetsförmedlingen, kommunerna eller arbetslöshetskassorna utbetalas på felaktiga grunder eller med för högt belopp. Om utredaren fann ett sådant system lämpligt skulle förslag på utformningen av ett administrativt sanktionssystem lämnas. Till särskild utredare förordnades hovrättsrådet . Att som experter biträda utredningen förordnades verksjuristen , CSN, vice överåklagaren , , försäkringsjuristen , Arbetslöshetskassornas samorganisation, verksamhetsområdeschefen , , numera enhetsrådet , Brå, chefsjuristen , Arbetsförmedlingen och enhetschefen , Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen. Att som sakkunniga biträda utredningen förordnades rättssakkunnige , , departementssekreteraren , , departementssekreteraren , , rättssakkunnige , , departementssekreteraren , , numera kanslirådet , och rättssakkunnige , . entledigades och ersattes av verksamhetsområdeschefen . förordnades kommissarien , i , att som expert biträda utredningen. entledigades och ersattes av rättssakkunnige . entledigades och ersattes av försäkringsjuristen . förordnades senior rådgivaren , , att som expert biträda utredningen. entledigades och ersattes av verksamhetsutvecklaren . Som sekreterare anställdes numera hovrättsrådet . Arbetet har bedrivits i nära samråd med experter och sakkunniga. Utredningen (S 2009:05) överlämnar betänkandet Sanktionsavgifter på trygghetsområdet (SOU 2011:3). Uppdraget är härmed slutfört. Utredningens uppdrag och arbete ................................ Förmåner inom trygghetssystemen ............................... Förmåner som handläggs av .................... Förmåner som handläggs av .............. 2.3Förmåner som handläggs av Centrala Förmåner som handläggs av ...................... Förmåner som handläggs av kommunerna............................. Förmåner som handläggs av Arbetsförmedlingen................. Förmån som handläggs av arbetslöshetskassorna.................. Administrativa sanktioner på yrkesfiskets område................ Sanktioner enligt marknadsföringslagen................................. 3.6Administrativa sanktioner på produktsäkerhetslagens Bör sanktionsavgifter införas inom trygghetssystemet?.... Behövs det ett system med sanktionsavgifter?....................... 4.3Sanktionsavgift bör inte förutsätta uppsåt 4.4 Ett sanktionssystem, som omfattar även inte straffbelagda handlingar, bör införas ............................... 4.5Vilka bidragsbrott bör leda till sanktionsavgift i stället för till straffansvar? Vilka ekonomiska förmåner bör omfattas av Studiehjälp och studiemedel .................................................. Aktivitetsstöd och utvecklingsersättning ............................. 6.3Bristande fullgörelse av anmälningsplikt avseende Bör en sanktionsavgift förutsätta utbetalning?.................... Vilka bör kunna påföras sanktionsavgift? bidragsbrottslagen och förbud mot dubbla sanktioner ....... 6.7Ingen återrapporteringsmöjlighet från polis En minsta sanktionsavgift?.................................................... En högsta sanktionsavgift?.................................................... Finns det situationer där sanktionsavgift inte bör tas ut trots att förutsättningarna är uppfyllda? Bör det införas regler om möjlighet till befrielse från sanktionsavgift?.............................................................. Beslut om sanktionsavgift ......................................... Krav på gemensam handläggning? ska beslut fattas? 8 Handläggning av ärenden om sanktionsavgift 8.1Förvaltningslagen bör tillämpas i alla ärenden Kommunicering och delgivning ............................................ Erläggande av sanktionsavgift .................................... Handlingsoffentlighet och sekretess i ärenden om sanktionsavgift hos arbetslöshetskassorna..................... Vilket skydd ger de nuvarande Sekretess på andra områden?................................................. Avvägning mellan sekretessintresse och insynsintresse ...... Behandling av personuppgifter................................... Krävs författningsändringar för handläggning av ärenden om sanktionsavgifter? Bör det införas ett gemensamt register Ikraftträdande och övergångsbestämmelser ................. Ekonomiska och administrativa konsekvenser .................... Konsekvenser för enskilda .................................................... Konsekvenser för jämställdheten.......................................... Konsekvenser för det kommunala självstyret ...................... Effekter på brottsligheten ..................................................... Utredningen har fått i uppdrag att överväga om det finns behov av och är lämpligt att införa ett administrativt sanktionssystem i syfte att motverka att sådana bidrag och ersättningar för personligt ändamål som enligt lag eller förordning beslutas av , , (), , Arbetsförmedlingen, kommunerna eller arbetslöshetskassorna utbetalas på felaktiga grunder eller med för högt belopp. Därvid ska särskilt övervägas om det är lämpligt att vid sidan av bidragsbrottslagen (2007:612) införa ett administrativt sanktionssystem, som innebär att den som lämnar oriktiga uppgifter vilka kan leda till att en förmån betalas ut felaktigt eller med ett för högt belopp kan bli skyldig att betala en avgift. Om utredningen skulle finna att det finns behov av och är lämpligt att införa ett administrativt sanktionssystem, ska utredningen lämna förslag på utformningen av ett sådant system. En utgångspunkt för uppdraget har varit att såväl avgifter som straffansvar inte ska kunna komma i fråga för ett och samma fall av oriktigt uppgiftslämnande. Ytterligare en utgångspunkt har varit att en sanktionsavgift i första hand ska komma i fråga vid felaktigheter som är mindre allvarliga. Om ett administrativt sanktionssystem föreslås ska utredningen utforma de förutsättningar som ska vara uppfyllda för att en person ska bli avgiftsskyldig, liksom gränsdragningen mellan de fall där det blir fråga om en administrativ sanktion och de fall som blir föremål för vidare utredning hos polismyndighet. Utredningen ska vidare överväga på vilka grunder befrielse från avgift ska medges samt om det finns skäl att undanta vissa förmåner från regleringens tillämpningsområde. Utredningen ska då även överväga en reglering som gör det möjligt att underlåta att besluta om avgift vid särskilt Särskilt ska övervägas om det är lämpligt att arbetslöshetsförsäkringen, inklusive utvecklingsersättning och aktivitetsstöd, omfattas av regleringen. Utredningen ska eftersträva ett så enkelt, effektivt och förutsebart system som möjligt. Slutligen har det varit en utgångspunkt för uppdraget att de statliga förvaltningsmyndigheter, kommuner eller arbetslöshetskassor som beslutar om respektive förmån också ska fatta beslut om sanktionsavgift. Ett sanktionssystem bör införas Antalet polisanmälningar för bidragsbrott är mycket litet i förhållande till det skattade antalet oriktiga uppgifter. Det hänger bl.a. samman med att det straffrättsliga ansvaret förutsätter uppsåt eller grov oaktsamhet. I praktiken får därför bidragsbrottslagen ett begränsat genomslag. Om få fall av oriktigt uppgiftslämnande leder till sanktion utöver återkrav finns det en risk för att benägenheten att lämna oriktiga uppgifter ökar. har utredningen konstaterat att de kontroller som görs vid de handläggande organisationerna inom trygghetssystemen inte fångar upp alla felaktigheter och att det därför är av stor betydelse att enskilda lämnar korrekta uppgifter. Utredningen har mot den bakgrunden funnit att det finns ett behov av ett system med sanktionsavgifter på trygghetssystemens område. Ett sådant system, som kan förväntas leda till att sannolikheten ökar för att den enskilde drabbas av en sanktion – utöver återkrav – vid lämnande av oriktiga uppgifter eller vid underlåtenhet att fullgöra anmälningsplikt, visar att samhället värnar om trygghetssystemen. Den upplevda risken för att drabbas av en sanktionsavgift kan förväntas förmå enskilda att lämna korrekta uppgifter och bli mer noggranna beträffande de uppgifter de lämnar. De sanktionsavgifter som finns är i många fall konstruerade utan något krav på uppsåt eller oaktsamhet. Utredningen gör bedömningen att en stor del av de felaktiga utbetalningarna beror på ett agerande från den enskilde som kan bedömas som i vart fall oaktsamt. Detta talar för att sanktionsavgift bör kunna påföras utan krav på uppsåt eller oaktsamhet. Det finns dessutom flera fördelar med en sådan lösning, som innebär att det i praktiken råder en presumtion för avgift om en oriktig uppgift lämnats eller om anmälningsplikt åsidosatts. En sådan ordning bidrar till att göra systemet mer effektivt eftersom den handläggande statliga förvaltningsmyndigheten, kommunen eller arbetslöshetskassan i utgångsläget kan begränsa sin utredning till att undersöka om en uppgift som lämnats är riktig eller inte, eller om anmälningsplikt åsidosatts. Härtill kommer att ju färre frågeställningar som ska bedömas under handläggningen av ett ärende desto lättare har ett sådant system att leva upp till kraven på likformighet och rättvisa mellan de enskilda. Det blir också enklare för den enskilde att förutse konsekvenserna av sitt handlande om regelverket utformas så att det räcker med en enda förutsättning – att en oriktig uppgift lämnats eller att en anmälningsplikt inte följts – för att avgiftsskyldighet ska inträda. Det blir med andra ord tydligt för den enskilde vad han eller hon ska rätta sig efter för att undgå avgiftsskyldighet. Sammantaget har utredningen funnit att en sanktionsavgift inom trygghetsområdet lämpligen bör konstrueras så att den inte förutsätter vare sig uppsåt eller oaktsamhet. En sådan ordning är också förenlig med oskuldspresumtion. Utredningen har funnit att ett sanktionssystem skulle innebära flera fördelar, bl.a. att samhällets reaktion kommer snabbare än vad som är fallet . För att motverka felaktiga utbetalningar bör enligt utredningens mening ett sådant system införas. Samtliga de ekonomiska förmåner som omfattas av bidragsbrottslagen – således sådana bidrag, ersättningar, pensioner och lån för personligt ändamål som enligt lag eller förordning beslutas av , , , , Arbetsförmedlingen, kommunerna eller arbetslöshetskassorna – bör omfattas av sanktionssystemet. Sanktionssystemet bör utformas som ett generellt system för samtliga dessa förmåner. Utredningen föreslår att bestämmelser om sanktionsavgift tas in i en särskild lag. Sanktionssystemet bör omfatta i princip samtliga fall av oriktigt uppgiftslämnande eller underlåtenhet att fullgöra anmälningsplikt. Såväl straff som sanktionsavgift ska dock inte påföras för samma oriktighet. För ringa bidragsbrott och vårdslösa bidragsbrott föreslås sanktionsavgift vara huvudregeln. För bidragsbrott av den s.k. normalgraden och för grova bidragsbrott däremot, bör sanktionsavgift inte komma i fråga. Genom reglering i såväl den föreslagna lagen om sanktionsavgift som i bidragsbrottslagen, säkerställs att både ett straffrättsligt förfarande och en sanktionsavgift inte kan komma i fråga för samma oriktiga uppgift eller samma underlåtenhet att fullgöra anmälningsplikt vid ändrade förhållanden. En inskränkning föreslås i de förmånshandläggande organisationernas nuvarande anmälningsskyldighet enligt bidragsbrottslagen. För att en sanktionsavgift ska kunna påföras ska en oriktig uppgift ha lämnats till ledning för ett beslut om en förmån. Med oriktig uppgift ska i stort sett jämställas att anmälningsplikt vid ändrade förhållanden har åsidosatts. Avgift ska dock inte kunna påföras om det inte återstår någon utbetalning efter det att anmälningsplikten uppkommit. Endast åsidosättande av sådan anmälningsplikt som följer av lag eller förordning ska kunna leda till sanktionsavgift. Befrielse från sanktionsavgift ska kunna ges om den enskildes handlande framstår som ursäktligt eller det annars skulle vara oskäligt att ta ut sanktionsavgiften. Befrielse ska kunna ges helt eller delvis. Endast den som själv lämnar en oriktig uppgift eller underlåter att följa en anmälningsplikt ska kunna påföras en sanktionsavgift. Exempelvis ska alltså inte en underårig kunna påföras en sanktionsavgift för en uppgift som förmyndaren har lämnat. Vårdnadshavare och förmyndare ska kunna påföras avgift. Särskilt förordnad vårdnadshavare enligt 6 kap. , särskilt förordnad förmyndare enligt 10 kap. , god man enligt 11 kap. och förvaltare enligt 11 kap. ska inte kunna påföras sanktionsavgift. Inte heller ska juridiska personer eller arbetsgivare kunna påföras sanktionsavgift. Sanktionsavgiften ska bestämmas till av det belopp som har eller kunde ha betalats ut felaktigt. Regeringen får fastställa ett minsta belopp för varje beslut om sanktionsavgift. Det beloppet bör i dagens penningvärde vara . En enskild ska för felaktigheter som ägt rum under ett kalenderår få påföras maximalt ett halvt prisbasbelopp i sanktionsavgift av varje statlig förvaltningsmyndighet, kommun eller arbetslöshetskassa. Sanktionsavgift ska inte tas ut då en felaktighet upptäcks vid kontroll som regelmässigt utförs före utbetalning. Sanktionsavgift ska inte heller tas ut vid rena skriv- eller räknefel, då frivillig rättelse skett, om någon annan fullgjort en anmälningsplikt, eller om det belopp som riskerat att betalas ut felaktigt är obetydligt. Ett beslut om sanktionsavgift ska få verkställas först när det har vunnit laga kraft. Sanktionsavgift ska tillfalla staten men inbetalning ska göras till den beslutande statliga förvaltningsmyndigheten, kommunen eller arbetslöshetskassan. Betalning av en sanktionsavgift ska inte kunna ske genom avräkning mot en förmån som den enskilde är berättigad till. Beslutande organisation och förfarandet Den statliga förvaltningsmyndighet, kommun eller arbetslöshetskassa som beslutar om respektive förmån ska fatta beslut om sanktionsavgift. Förvaltningslagen ska tillämpas på förfarandet. Beslutet får överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Om den som anspråket riktas mot inte har getts tillfälle att yttra sig från det att förutsättningarna för att besluta om avgift har uppfyllts, får avgift inte åläggas. De beslutande organisationerna får själva avgöra om frågan om sanktionsavgift ska handläggas gemensamt med frågan om förmånen eller återkrav. Det krävs inte att klagotiden för ett förmånsbeslut ska ha löpt ut eller ett överklagande prövats innan en sanktionsavgift får beslutas. lag om sanktionsavgift på trygghetssystemens område Härigenom föreskrivs följande. 1 § I denna lag finns bestämmelser om sanktionsavgift på trygghetssystemens område. Lagen gäller sådana bidrag, ersättningar, pensioner och lån för personligt ändamål (ekonomiska förmåner) som enligt lag eller förordning beslutas av , , , , Arbetsförmedlingen, kommunerna eller arbetslöshetskassorna. 2 § Beslut om sanktionsavgift fattas av den statliga förvaltningsmyndighet, kommun eller arbetslöshetskassa som beslutar om den förmån som sanktionsavgiften avser. 3 § Den som till ledning för ett beslut om en förmån lämnar en oriktig uppgift ska, om inte annat följer av 4 eller 6 §§, påföras en sanktionsavgift. En uppgift ska anses vara oriktig om det klart framgår att uppgiften är osann eller ofullständig. En uppgift ska inte anses vara oriktig om övriga lämnade uppgifter utgör ett tillräckligt underlag för ett riktigt beslut. En uppgift ska inte heller anses vara oriktig om uppgiften är uppenbart orimlig. Vad som sägs i första stycket ska också gälla när det klart framgår att någon före utbetalning av en förmån har underlåtit att fullgöra en anmälningsplikt avseende ändrade förhållanden som är föreskriven i lag eller förordning. Bestämmelserna i första och tredje styckena gäller inte juridiska personer. Bestämmelserna gäller inte heller den som lämnar uppgifter eller är anmälningspliktig i egenskap av 1.särskilt förordnad vårdnadshavare enligt 6 kap. , 2.särskilt förordnad förmyndare enligt 10 kap. , 3.god man eller förvaltare enligt 11 kap. , eller 4 § Sanktionsavgift får inte påföras om 1.den oriktiga uppgiften eller underlåtenheten har anmälts enligt 6 § bidragsbrottslagen (2007:612) eller beslut har fattats om att inleda förundersökning om bidragsbrott enligt bidragsbrottslagen eller brott mot 115 kap. 2 § socialförsäkringsbalken, 2.den oriktiga uppgiften eller underlåtenheten upptäckts vid en sådan kontroll som normalt sett sker före utbetalning av förmånen, 3.den oriktiga uppgiften är ett uppenbart skriv- eller räknefel, 4.den som har lämnat den oriktiga uppgiften frivilligt har rättat uppgiften före utbetalning av förmånen, 5.den som har åsidosatt sådan anmälningsplikt som avses i 3 § tredje stycket har fullgjort anmälningsplikten före utbetalning av förmånen, 6.det förmånsbelopp som har betalats ut eller hade kunnat betalas ut felaktigt är obetydligt, eller 7.anmälningsplikt som avses i 3 § tredje stycket har fullgjorts av någon annan. 5 § En sanktionsavgift ska bestämmas till tjugo procent av summan av den ekonomiska förmån som på grund av lämnande av oriktig uppgift eller underlåtenhet att fullgöra anmälningsplikt har betalats ut felaktigt. Första stycket gäller även när den oriktiga uppgiften eller underlåtenheten att fullgöra anmälningsplikt skulle ha lett till en felaktig utbetalning om uppgiften eller underlåtenheten hade lagts till grund för ett beslut om förmånen. Sanktionsavgiften får i dessa fall inte beräknas på mer än närmast följande utbetalning. En statlig förvaltningsmyndighet, en kommun eller en arbetslöshetskassa, får inte påföra någon mer än ett halvt prisbasbelopp enligt 2 kap. 6–7 §§ socialförsäkringsbalken i sanktionsavgift för ett kalenderår. Sanktionsavgift beräknas på summan av en förmån före avdrag för skatt. Regeringen får meddela föreskrifter om att sanktionsavgiften alltid ska uppgå till ett visst lägsta belopp. 6 § Hel eller delvis befrielse från en sanktionsavgift ska ges om den enskildes handlande eller underlåtenhet är ursäktlig eller om det annars skulle vara oskäligt att ta ut avgiften med fullt belopp. Delvis befrielse ges med 25, . 7 § Arbetslöshetskassorna ska tillämpa förvaltningslagen (1986:223) vid handläggning av ärenden enligt denna lag. 8 § Vad som föreskrivs i 21 § personuppgiftslagen (1998:204) hindrar inte att arbetslöshetskassorna behandlar personuppgifter om lagöverträdelser som innefattar brott eller domar i brottmål när behandlingen är nödvändig för att handlägga ett ärende enligt denna lag. 9 § En sanktionsavgift får inte beslutas, om den som avgiften riktas mot inte från det att den oriktiga uppgiften lämnades eller anmälningsplikten försummades har getts tillfälle att yttra sig. Ett beslut om sanktionsavgift faller bort om beslutet inte har verkställts från det att beslutet vunnit laga kraft. 10 § Betalning av sanktionsavgiften ska ske till den statliga förvaltningsmyndighet, kommun eller arbetslöshetskassa som har beslutat om avgiften. Avgiften tillfaller staten. 11 § Ett beslut om sanktionsavgift får verkställas enligt utsökningsbalken, när det har vunnit laga kraft. 12 § Den som påförts en sanktionsavgift enligt denna lag får överklaga beslutet till allmän förvaltningsdomstol från den dag då han eller hon fick del av beslutet. Ett beslut av eller får, om sanktionsavgiften inte avser premiepension, överklagas av det allmänna ombudet enligt 2 kap. 2 § andra stycket socialförsäkringsbalken från den dag då beslutet meddelades. Även ett beslut som meddelats av allmän förvaltningsdomstol efter överklagande av ett beslut av eller får överklagas av det allmänna ombudet. Det allmänna ombudet får föra talan även till förmån för enskild part. Ett beslut av en arbetslöshetskassa får överklagas av Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen från den dag då beslutet meddelades. Även ett beslut som meddelats av allmän förvaltningsdomstol efter överklagande av ett beslut av en arbetslöshetskassa får överklagas av Inspektionen. Inspektionen får föra talan även till förmån för enskild part. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. 13 § Beslut om sanktionsavgift enligt denna lag överklagas till den förvaltningsrätt som prövar det förmånsbeslut som sanktionsavgiften avser. Centrala beslut om sanktionsavgift överklagas till den förvaltningsrätt som anges i 6 kap. 10 § studiestödslagen (1999:1395). 14 § I ett mål där en enskild överklagar en arbetslöshetskassas beslut om sanktionsavgift enligt denna lag är arbetslöshetskassan den enskildes motpart. Inspektionen för arbetslöshetsförsäkringen får överta en arbetslöshetskassas uppgift att i förvaltningsrätten och kammarrätten föra det allmännas talan. Inspektionen ska föra det allmännas talan i . 15 § Det allmänna ombudet enligt 2 kap. 2 § andra stycket socialförsäkringsbalken får uppdra åt en tjänsteman vid eller att företräda ombudet i allmän förvaltningsdomstol. Denna lag träder i kraft och tillämpas på regelöverträdelser som har ägt rum efter ikraftträdandet. lag om ändring i socialförsäkringsbalken Härigenom föreskrivs att 114 kap. 2 § och 115 kap. 2 § socialförsäkringsbalken ska ha följande lydelse. Detta kapitel tillämpas vid behandling av personuppgifter i behandling av personuppgifter i verksamhet som gäller förmåner verksamhet som gäller förmåner enligt denna balk, samt andra enligt denna balk, samt andra förmåner och ersättningar som förmåner och ersättningar som enligt lag eller förordning eller enligt lag eller förordning eller särskilt beslut av regeringen let tillämpas även vid För- dighetens behandling av person- lagen (2012:00) om sanktions- avgift på trygghetssystemens om- Kapitlet gäller endast om behandlingen är helt eller delvis automatiserad eller om uppgifterna ingår i eller är avsedda att ingå i en strukturerad samling av personuppgifter som är tillgängliga för sökning eller sammanställning enligt särskilda kriterier. Bestämmelserna i 7-16, 27, 28 och 31 §§ gäller i tillämpliga delar även uppgifter om avlidna personer. Den som vid användning av självbetjäningstjänster som avses i 111 kap. 2 och 3 §§ uppsåtligen eller av grov oaktsamhet lämnar oriktig uppgift eller förtiger sanningen döms till böter eller fängelse . Detta gäller endast om uppgifterna lämnas på heder och samvete enligt bestämmelse i författning och åtgärden innebär fara i bevishänseende. Om gärningen är belagd med straff i eller bidragsbrottslagen (2007:612) ska inte dömas till ansvar enligt första stycket. Talan om ansvar för brott enligt första stycket ska inte tas upp till prövning om det för gärningen har påförts en sanktionsavgift enligt lagen (2012:00) om sanktionsavgift på trygghetssystemens område. 1.Denna lag träder i kraft . 2.I fråga om lagöverträdelser som har skett före i kraftträdandet ska äldre bestämmelser tillämpas. lag om ändring i lagen (2002:546) om behandling av personuppgifter i den arbetsmarknadspolitiska verksamheten Härigenom föreskrivs att 10 § lagen (2002:546) om behandling av personuppgifter i den arbetsmarknadspolitiska verksamheten ska ha följande lydelse.