sou · GZB36 · 2011-02-01 00:00:00 — tidsepokerna gradvisa, snarare än dramatiska och påverkar olika ung- domsgrupper i samhället olika mycket. Men även om inte alla ung- domar kopierar de nya idealen är dessa något de måste förhålla sig till. Striden mellan skiftande ideal kan ses som en balansgång mellan det hedonistiska och det puritanska, mellan fest och utsvävningar å ena sidan och disciplin och skötsamhet å andra sidan (jfr Lalander 1999). Rusmedlen symboliserar uppbrottet från självdisciplin och en alltför rigid kontroll, men livsstilar som präglas av festandet har sitt pris för dem som deltar. Efterhand blir dessa beteendemönster allt mindre attraktiva för nya generationer. På individnivå kan man tänka sig att människor som festat kraftigt efter festen lovar sig att från och med nu ska jag leva ett skötsamt liv. Jag skall dricka mindre, äta sund mat och börja träna. Men då de levt i detta sunda liv ett tag börjar de längta efter utlevelse och fest igen. Precis som lagstiftningen sätter tidsandan en ram för i vilken utsträckning illegala rusmedel sprids i en befolkning. När nästa hedonistiska epok inträffar kommer förbrukningen av alkohol och narkotika att öka, oavsett om lagstiftningen är oförändrad. På samma sätt har puritanska perioder bidragit till att narkotika- missbruket har hållits nere i . Förmodligen har denna inverkan varit mer betydelsefull än olika preventionskampanjer, vårdinsatser och åtgärder från tull och polis. 7.3.1Utbudet av droger har varierat inträffade inte några heroinöverdoser i . Skälet var enkelt – det fanns inget heroin att köpa i landet. För att en potentiell efterfrågan på ett rusmedel ska kunna sättas i verket krävs att detta är tillgängligt. Tillgången till olika illegala narkotiska preparat har ökat undan för undan . Men ännu har inte narkotikaanvändningen fått motsvarande utbredning som amfetaminet hade under de tidiga åren av ! I den svenska narkotikahistorien framträder två perioder där narkotikaanvändningen ökade drastiskt – dels perioden –1943 då amfetamin fick en stor spridning bland vuxna i breda folklager. Dels av då cannabis, LSD och även amfetamin spreds bland ungdomar och unga vuxna. Narkotika i ett framtidsperspektiv narkotikavågor illustrerar några av de faktorer som är betydelsefulla för spridningen av narkotika. För att förklara sambandet mellan tillgång och efterfrågan intro- ducerar jag tre begrepp drug, set och setting som han använder för att skapa förståelse av narkotika- användningen (Zinberg 1984). Drogen, the drug har egenskaper i sig som påverkar användningen. Begreppet set står för individen och hans/hennes egenskaper och livssituation. Setting är den sociala omgivning där drogen intas. Alla tre begreppen samverkar för att skapa den individuella upplevelse som narkotikaintaget ger. Under den första expansiva perioden är det the drug som står i centrum. Amfetamin introducerades i i slutet av 1930- talet. Inledningsvis fick preparatet en snabb spridning, som astma- medicin men också som uppiggande medicin och bantningsmedel. En bidragande orsak var att Benzedrin såldes på apotek utan recept 1938–1939 och att drogen beskrevs i positiva termer i dags- press och veckopress. Man beräknar att –1943 av den vuxna befolkningen, det vill säga omkring 200 000 personer, hade använt amfetamin. Efter att Medicinal- styrelsen 1943 utfärdat en allvarlig varning och året efter sett till att preparatet narkotikaklassades sjönk förbrukningen drastiskt. tycks de som använde amfetamin ha upphört med sitt bruk utan större dramatik och utan att några speciella vård- insatser behövde sättas in (1968). Den australiske vetenskapshistorikern (2008) har i boken amfetaminets historia. En av hans huvud- poänger är att drogen har ett mycket brett användningsområden och därmed en mycket stor potentiell marknad. Men amfetamin, precis som alla andra droger som har lanserats som mirakel- mediciner, har omfattande skadeverkningar. Ändå fanns det många skäl till amfetaminets stora spridning i fram till slutet av 1960-talet.3 1.Preparatet hade mycket attraktiva effekter – det ansågs hjälpa mot depressioner, gav eufori, reducerade trötthet och minskade aptiten. 2.Läkemedelsföretagen genomförde en effektiv marknadsföring både till allmänheten genom dagspress och veckopress och till läkare genom fackpress och riktad reklam. 3 Den snabba inbromsning av konsumtionen som skedde i –44 inträffade i och . Narkotika i ett framtidsperspektiv 3.Snöbollseffekter genom att användare rekommenderade prepa- ratet till andra användare. 4.Preparatet var legalt, vilket innebar en noggrann produktkontroll och att det var relativt lättillgängligt. Det såldes visserligen endast i särskilda butiker (apotek) men var från början inte receptbelagt. 5.Preparatet hade ett pris som var överkomligt. 6.Skadeverkningarna uppmärksammades inte på ett systematiskt sätt. Amfetaminanvändningen var en individuell handling som handlade om medicinering och skedde diskret. Amfetamin var inte ett preparat som användes i grupp som en del i en kollektiv handling. Inte heller var amfetaminanvändningen en livsstilsmarkör och den var inte kopplad till socialt belastade subkulturer.4 I den andra stora narkotikavågen är det flera illegala droger som florerar även om i cannabis domi- nerar, främst i form av hasch. Bland Zinbergs tre begrepp är det the Setting, den sociala omgivningen, som står i centrum. Att röka hasch är i stor utsträckning en kollektiv handling. Man röker hasch tillsammans med sina vänner eller med människor som man vill bli vän med. Haschrökandet sker under rituella former vilket förstärker upplevelsen och den symboliska betydelsen (1971). Till ritualen kopplas föremål som får karaktären av identitetsskapande markörer, exempelvis haschpipan. Många som förespråkar haschrökning följer ett gemensamt klädmode, från början lanserat av amerikanska hippies. Det rör sig om färgstarka kläder som är inspirerade av österländsk design. Man smyckar sig med halsband och knappar med fredsymboler. Frisyrerna är långhåriga för både män och kvinnor. Många män har skägg. Även om hippiemodet även anammas av personer som ställer sig kall- sinniga till att använda narkotika är sannolikheten ganska stor att de som vill markera sin sympati med hippilivsstilen både följer modet och de droger som är förknippade med hippies – cannabis och LSD. 4 Att de amerikanska myndigheternas bild av vilka som var de typiska opiummissbrukarna förändrades var en viktig anledning till att införde hårda straff för opiumhantering. När opium användes av kvinnor från medelklass var det inget socialt problem, men när missbruket bland fattiga kinesiska arbetare uppmärksammades skedde en snabb kriminali- sering av hanteringen av opium (Davenport-Hines 2002). Narkotika i ett framtidsperspektiv Under denna spridningsvåg är narkotikaanvändningen i hög grad förknippad med en hedonistisk livsstil. Slagord som make love, not war och i någon mån turn on, tune in, drop out impor- teras från och blir en del av den svenska ungdomskulturen. Haschrökningen marknadsförs i ungdomskulturen som ett sundare alternativ till alkoholdrickande. är ett etniskt relativt homogent land. Självfallet går det inte att tala om en enda ungdomskultur, men det finns en tidsanda eller trend som påverkar stora ungdomsgrupper. Den trenden handlar om ett avståndstagande från den dominerande vuxenkulturen som beskrivs med termer som kommersialism, indi- vidualism, statusjakt och puritanism. I många ungdomars beskrivning är föräldragenerationens enda andningshål helgens alkoholberusning. Den alternativa livsstil som förs fram är i stället präglad av närhet till naturen, ointresse för materialistiska symboler och incitament, kollektiv solidaritet mellan människor och en friare syn på sexu- alitet. Som berusningsmedel för man fram hasch som kommer från växtriket och gör användarna lugna, meditativa och solidariska mot omgivningen, till skillnad från den aggressionsframkallande alkoholen. Både 1940-talets legala amfetaminvåg och 1960-talets illegala haschvåg sänkte ribban rejält för den enskildes beslut att våga pröva okända preparat. Ju fler som använder ett preparat, desto mindre av normbrott är det att börja använda. Men det faktum att den stora majoriteten av den vuxna befolkningen inte använde amfetamin visar att det även fanns många människor som var skeptiska till denna typ av psykofarmaka och som därför inte kunde tänka sig att ta en medicin när de behövde hålla sig vakna under pressade situationer, som långa bilresor eller tentamensläsande. Haschvågen hade andra förtecken. Hasch var förbjudet och narkotikaklassat, även om straffsatserna för både smuggling och försäljning var ganska låga och innehav för eget bruk var något som polis ofta såg genom fingrarna på. var medvetenheten liten i ungdomsgruppen om haschets skadliga effekter. Preparatet sågs av många som harmlöst, särskilt i jämförelse med alkoholen som förknippades med våld och otrevliga berusningsupplevelser. Både när det gäller amfetamin och cannabis blev skadeverkningarna uppenbara efter hand. Medicinhistorikern (2008) fram- håller att 1960-talets amerikanska alternativkultur var skeptisk till amfetamin och såg preparatet som en lömsk drog som gjorde människor egoistiska och hänsynslösa. Narkotika i ett framtidsperspektiv gestalter bidrog genom sin kritiska inställning till att amfetaminet tappade i popularitet inom ungdomsgruppen i . När det gäller cannabis finns det en ständigt pågående debatt mellan olika forskare om preparatets skadeverkningar, men knappast någon forskare skulle hävda att cannabis enbart har positiva effekter. Även i ett land som , där cannabis i prak- tiken är legaliserat, avstår den stora majoriteten av ungdomar från att använda drogen, vilket bland annat bygger på en bedömning av drogens negativa effekter överväger de positiva eller att andra rusmedel – främst alkohol är att föredra. Ett aktuellt exempel på sambandet mellan tillgång, efterfrågan och användning är GHB. Preparatet har sedan det introducerades i huvudsak haft en lokal spridning, främst städerna i Norrlands kustland och . I har däremot få ungdomar använt GHB (Jfr 2008). För att drogen ska spridas i en viss kommun krävs dels att den är tillgänglig, dels att det finns personer som är intresserade av att introducera drogen bland vänner och bekanta. Journalisten (1987) har i boken kom till stan i reportageform beskrivit just hur introduk- tionen av en ny drog – cannabis – gick till i . En avgörande betydelse hade en grupp unga män med kriminell bakgrund som etablerade sig i staden. Genom deras förmedling spreds kunskaper om drogens användning och männen etablerade sig om lokala försäljare. Ett liknande scenario beskriver den engelske forskaren (1988) i en studie av hur heroin introducerades i grannstad . Även här hade etablerandet av ett nätverk av användare i staden en avgörande betydelse för sprid- ningen av heroinmissbruket. Den engelska forskaren har gjort ett försök att formulera ett generellt förlopp. Enligt henne följer narkotika- spridningen ett cykliskt mönster där en viss drog introduceras på en ort, sprids till allt fler och röner inledningsvis en stor upp- skattning vilket skapar intresse hos nya proselyter. Sedan börjar skadeverkningarna synas, de försiktiga hoppar av och det epidemiska förloppet stannar upp. Men kvar finns en restgrupp som håller fast vid drogen och upprätthåller en drogmarknad. När de negativa effekterna glöms bort och nya ungdomsgrupper kommer till kan epidemin sätta fart igen. kallar denna process minnesförlust och återupptäckande (1997:307). Narkotika i ett framtidsperspektiv 7.4.1Tillgången på vård förändras Den svenska narkomanvården började byggas upp och expanderade mycket snabbt då rädslan för att HIV-skulle spridas i befolkningen, via de intravenösa narkotika- missbrukarna, ledde till kraftfulla statliga, regionala och kom- munala satsningar på missbruksvård. Under dessa decennier satsade man främst på institutionell vård, ofta med långa vårdtider. Behandlingshem som arbetade utifrån det terapeutiska samhällets principer (dvs. hela miljön på institutionen skulle användas tera- peutiskt) växte upp på landsbygden i stor utsträckning. Efter den kraftiga ekonomiska nedgången kom stora nedskärningar av den offentliga sektorn. Dessa drabbade missbruksvården hårt och många av de institutioner som byggts upp lades ner. Ett paradigmskifte genomfördes inom narkomanvården som innebar att det blev mycket svårare för den enskilde missbrukaren att få vård (, 2004). Från att försökte motivera alla aktiva missbrukare till vård, blev det nu missbrukarnas uppgift att försöka övertyga social- tjänsten om att just de skulle få tillgång till de knappa vård- resurserna. Särskilt svårt var det att få tillgång till institutionsvård, eftersom den var dyr och bedömdes som ineffektiv. Å andra sidan skedde en kraftig utbyggnad och metodutveckling inom öppen- vården. Den största förändringen har skett för heroinmissbrukare. Länge var det mycket svårt för dessa att få tillgång till underhålls- behandling (2005), men undan för undan har hindren minskat och har läkemedelassisterad underhålls- behandling en helt dominerande ställning när det gäller heroin- missbruk. Sannolikt kommer det nu att bli allt svårare att få institutionell, medicinfri vård för heroinmissbrukare. En sådan utveckling har man sett i (, Järvinen 2009). Få forskare ifrågasätter att behandlingsinsatser av olika slag minskar brottsligheten.5 Likaså är det rimligt att anta att spridningen av narkotika minskar när fler personer är i behandling. Personer med aktivt narkotikamissbruk har en framträdande roll när det gäller försäljning av narkotika, främst på gatuplanet (Bretteville 5 Treatment works and is cost-effective: for every £1 spent on treatment, at least £9:50 is saved in crime and health costs. Treatment breaks the links between drug misuse and crime. Denna slutsats framför den statliga engelska drugs changing lives Narkotika i ett framtidsperspektiv När dessa personer kommer in i exempelvis underhålls- behandling behöver de inte längre dra in för sitt missbruk. Därmed minskar deras brottslighet avsevärt även om den inte upphör helt. Tyvärr saknas än så länge beräkningar på samhällsnivå över effekterna för brottsligheten vare sig efter de stora nedskärningarna av missbruksvården (då brottsligheten rimligtvis steg) eller efter utbyggnaden av underhållsbehandling för opiat- missbrukare (vilket borde innebära en minskad brottslighet). 7.5.1Efterfrågan varierar mellan olika ungdomsgrupper I varje svensk kommun finns det ungdomar som har särskilt hög risk att hamna i ett narkotikamissbruk. Det är ungdomar som tidigt börjar med normöverträdelser av olika slag. De skolkar i skolan, börjar tidigt röka, har en tidig sexuell debut, startar kriminella karriärer redan i de lägre tonåren. Ofta har de en tung social belastning med föräldrar som själva haft bekymmer med rusmedel, har dålig psykisk hälsa och lever under fattiga förhållanden. De båda svenska forskarna (2002) hävdar exempelvis att det svenska amfetaminmissbruket främst har berört en grupp ungdomar som var mer eller mindre predestinerade för kriminalitet och tungt missbruk, tidigare i form av alkohol- missbruk. Introduktionen av amfetamin innebar inte att fler ungdomar blev kriminella. I stället var det som hände att personer som hade en tidig debut av sociala problem, avvikande beteende och hög alkoholkonsumtion gick över till att också använda amfetamin, vilket innebar att de fick ännu fler problem . Men förutom ungdomarna med tidiga beteendestörningar finns en grupp ungdomar som står och väger – i drogpositiva tider kommer de att använda narkotika. I puritanska epoker låter de bli och nöjer sig med högkonsumtion av alkohol. Även ekonomiska faktorer påverkar ungdomars intresse för att börja använda narkotika. I tider av hög ungdomsarbetslöshet ökar narkotikamissbruket (, a.a.). Om vägarna upplevs som stängda till arbetsmarknaden blir det mer attraktivt för några Narkotika i ett framtidsperspektiv unga människor att söka sig till illegala försörjningssätt och man har mer tid att ägna sig åt rusmedelsanvändning. I våra segregerade storstäder finns risken att unga män väljer att söka sig till kriminella nätverk om de upplever sig som chanslösa på den ordi- narie arbetsmarknaden eller om de gör bedömningen att livet som ung kriminell ger avsevärda fördelar, när det gäller materiell status och livsinnehåll (jfr Lalander 2001). 7.5.2Narkotikamissbrukets omfattning har förändrats under Utredningen om narkotikamissbrukets omfattning, () genom- förde 1979 en så kallade case-finding undersökning för att fastställa antalet tunga narkotikamissbrukare i . Undersökningar med liknande metodik genomfördes dessutom och 1998 av CAN. Som grund för bedömningen av det tunga missbruket låg en definition dagligt eller så gott som dagligt missbruk av narkotika och allt injektionsmissbruk, oavsett frekvens. Med denna defini- tion inkluderas också frekvent användning av cannabis som ett tungt missbruk, men eftersom de flesta cannabisanvändare inte är kända hos myndigheter fångas de inte upp i case findingunder- sökningarna, vilket är en svaghet för denna typ av undersökningar. Metodiken innebär att alla myndigheter som har kontakt med personer med narkotikamissbruk fyller i enkäter med uppgifter om dessa. Blanketterna sammanställs, dubbletter sorteras bort, en upp- räkning där man tar hänsyn till mörkertalet (det vill säga pesoner som inte är kända av myndighter) och en samlad beskrivning av gruppen görs. Beskrivningens relevans bygger på vilken precision de enskilda enkäterna har. Det har blivit ovanligare att uppgiftslämnarna kan ange dominerande medel. Exempelvis finns i 1998-års undersökning i av blanketterna över tungt missbruk ingen uppgift om dominerande preparat. Sannolikt beror detta, enligt forskargruppen, på ett ökat blandmissbruk samt en försämrad kunskap om missbrukarna hos dem som arbetar med frågorna på de rapporterande myndigheterna (et al. Med tanke på att 79 förmodligen var bättre på att fånga in cannabismissbruket än senare undersökningar skulle ökningen av det verkligt tunga missbruket och sedan till 1998 vara ännu större än vad som brukar redovisas i siffrorna. Under- sökningarna presenterar antalet missbrukare inom ett intervall men Narkotika i ett framtidsperspektiv jag har valt att utgå från ett värde mitt i intervallet, den så kallade punktskattningen (a.a.). 1979 – punktskattning 15 000 varav cannabis dominerar i , centralstimulantia (cs) i , opiater 1992 – punktskattning 19 000 varav cannabis dominerar i , cs i , opiater 1998 – punktskattning 26 000 varav cannabis dominerar i , cs i , opiater Dessa siffror pekar på en liten ökning av missbruket av heroin och amfetamin under de 13 åren mellan 1979–1992, men en rejäl ökning . Den blir ännu tydligare om man tar bort cannabismissbruket, vilket ger följande totalsiffror 1979 – 10 050, varav dominerande CS missbruk för 7 050, opiater 2 250 personer 1992 – 15 770, varav dominerande CS missbruk för 7 570, opiater 4 940 personer 1998 – 23 920, varav dominerande CS missbruk för 8 320, opiater 7 280 personer För varje undersökning ökar andelen personer för vilka domi- nerande preparat inte kan anges av uppgiftslämnarna. har inte några case-finding undersökningar genom- förts. I stället har utvecklat en modell att uppskatta det problematiska narkotikamissbruket utifrån sjukhusinläggningar. Utgångspunkten är den rapportering av diagnoser i samband med utskrivningar som svenska sjukhus är skyldig att göra till och . Enligt professor , som varit ansvarig för de tre svenska case-finding undersökningarna är beräkningsmetod godtagbar (2005). gjorde en skattning 2004 och kom till slutsatsen att missbruket uppgång nu åter var nere nivå. En ny uppskattning genomfördes för räkning. Det totala antalet problematiska missbrukare uppskattades då till 29 500 personer. Denna siffra kommer jag att använda när jag längre fram i texten gör ett försök att uppskatta den framtida missbruksutvecklingen i . undersökning är medelåldern både för män och för kvinnor. Den var 1979 och 1992. Kvinnornas andel i gruppen är , vilket är nästan exakt lika som vid de båda andra undersökningstillfällena. Orsaken till att medelåldern stiger är främst att en stor del av personer med narkotikamissbruk fortsätter med sitt missbruk (et al ). Narkotika i ett framtidsperspektiv Traditionellt har i amfetaminmissbruket varit förknippat med injicering. Intagningssätten är relaterade till vilket eller vilka medel som använts. av dem som missbrukat CS har rapporterats ha injicerat preparatet, har rökt, har sniffat och har ätit CS. Som jämförelse kan noteras att av opiatmissbrukarna uppges ha injicerat, har rökt, har sniffat och har ätit opiater. (Byqvist 2007). Med utgångspunkt från beräkningar kan antalet problematiska amfetaminanvändare beräknas till minst tio tusen personer. Medelåldern är förmodligen . Utifrån en översiktlig bedömning av det problematiska svenska narkotika- missbruket gör jag bedömningen att amfetamin dominerar i åldrarna , men heroin är den mest frekventa problematiska drogen för personer . Denna fördelning stöds av den forskning som genomförts med hjälp av kriminalvårdens ASI-intervjuer (2009). då var verksam (2002–2007) minskade testandet av narkotika enligt CAN:s skol- ungdomsundersökningar, trots fortsatt stor tillgång på narkotika (2007). Det finns dock en viss anledning att vara skeptisk till de siffror som presenteras över narkotikafrekvensen när det gäller skolungdomsundersökningar. Ungdomar som använder narkotika är diskreta och försöker i allmänhet dölja sin narkotikaanvändning. De har ingen anledning att erkänna i en enkät att de använder illegala droger. De ansvariga bakom CAN-undersökningarna brukar hävda att ungdomars tendens att svara osant förmodligen är lika stor vilket innebär att undersökningarna ändå med god precision kan visa på tendenser. Det är ett rimligt antagande, även om det kan finnas skillnader i benägenheten att dölja sitt missbruk som hänger samman med hur ungdomar bedömer riskerna för repressalier under olika tidsepoker. Förmodligen var ungdomar mer öppen- hjärtiga när undersökningarna inleddes och frekvensen testande ungdomar nådde nivåer som sedan aldrig har överträffats. Då var normbrottet att ha använt narkotika inte så stort. Narkotika i ett framtidsperspektiv 7.5.3En jämförelse med , och Mellan och våra tre nordiska grannländer finns det stora likheter i välfärdspolitik och också hur tidsandan framträder. På kontrollsidan har , och hårda straff för nar- kotikabrott. De senaste årens stora euro- peiska ungdomsarbetslöshet har drabbat hårdare än och , och dessa båda länder har numera ett stort antal unga svenska gästarbetare, som främst arbetar inom den lågavlönade servicesektorn. När det gäller narkotikapolitiken är skillnaderna störst mellan och . I har skadereducerande inslag inom narkotikaområdet traditionellt en stark ställning. Det är lättare att få underhållsbehandling för heroinmissbrukare och olika former av lågtröskelalternativ – daginstitutioner, härbärgen och institutioner där ett visst missbruk accepteras – är mer utbredda än i (, 2008). I finns en vård- garanti som ger personer med ett rusmedelsmissbruk rätt att från ansökan få behandling. Också i och har skadereducerande inslag en starkare ställning än i . Det rör sig om exempelvis under- hållsbehandling och sprutbytesprogram. Tillgång till behandling är god i , även om det finns regionala skillnader mellan större städer och landsbygd, med sämre tillgång i glesbygd. specialiserade narkomanvård är mindre utbyggd än i , men det avspeglar framför allt att narkotikaproblemen traditionellt har bedömts som mindre omfattande. I betonas att det stora rusmedelsproblemet utgörs av alkohol och narkomanvården är oftast integrerad med alkoholvård. har cirka 9,3 miljoner invånare, 5,5 milj, 4,7 milj, 5,3 milj (2009). Enligt senaste sammanställning (2009) är antalet problematiska narkotikamissbrukare följande i respektive land: