sou · GZB380 · 2011-12-07 00:00:00 — I nedanstående konsekvensutredning har, enligt 15 a § kommittéförordningen, även tillämpats 6 och 7 §§ förordningen (2007:1244) om konsekvensutredning vid regelgivning. Vid bedömningen av konsekvenserna av våra författningsförslag och vid ställningstaganden i vissa frågor har vi – utöver bedöm- ningen av ovan nämnda allmänna konsekvenser – i första hand övervägt om våra författningsförslag kan komma att medföra några administrativa och ekonomiska konsekvenser för de myndigheter som berörs av informationsutbytet, dvs. , , , , Konsekvenser av våra förslag , , polisen, , Tull- verket samt . Syftet med vårt uppdrag har varit att utreda hur behovet av förbättrade möjligheter att utbyta uppgifter mellan myndigheter som samverkar mot grov organiserad brottslighet – efter en avvägning mot integritetsskyddsintressena – ska kunna tillgodoses på ett effektivt och rättssäkert sätt. Vi har med anledning härav föreslagit bestämmelser som för- bättrar utbytet av information mellan myndigheter vid samarbete mot grov organiserad brottslighet. Det förbättrade informationsutbytet ger effektivitetsvinster, framför allt i form av att de svårigheter som myndigheterna har beskrivit vid tillämpningen av generalklausulen i 10 kap. 27 § OSL undviks genom våra förslag. Det förbättrade informationsutbytet och de ökade effektivitets- vinsterna är viktiga faktorer att beakta vid vår konsekvens- bedömning. Effekterna vad gäller den personliga integriteten redovisas särskilt i kap. 12. I 6 § i vår föreslagna nya lag (2012:00) om informationsutbyte vid samarbete mot grov organiserad brottslighet föreslås SIN bli tillsynsmyndighet över myndigheternas beslut och åtgärder vad gäller i lagen föreslaget informationsutbyte. Vi föreslår i detta sammanhang inga specifika regler vad gäller enskilda personers möjligheter att få till stånd en granskning av informationsutbytet, men givetvis kan enskildas framställningar om granskning leda till generell tillsyn av SIN. En ökning av SINs tillsynskapacitet måste ske på grund av det nya tillsynsområde som aktualiseras genom vår föreslagna nya författning. enbart till SIN kan därför förslagen väntas kunna innebära vissa kostnadsökningar för det allmänna. Då SINs tillsyn inte är knuten till enskildas begäran om granskning utan helt och hållet bestäms av SIN och är av stickprovskaraktär uppskattar vi behovet av nyanställningar till maximalt en halv årsarbetskraft. Konsekvenser av våra förslag Märkning av uppgifter m.m. Som har nämnts (se avsnitt 8.4) bedömer vi att märkning varifrån uppgifter härstammar är nödvändig för att reglerna i vår föreslagna nya lag om informationsutbyte vid samarbete mot grov organiserad brottslighet, bl.a. vad gäller det fria utbytet av uppgifter inom ringen/bubblan (se avsnitt 8.3.1), ska kunna tillämpas på rätt sätt. Framtagandet av sådana system för märkning av uppgifter hos myndigheterna kan komma att innebära vissa kostnader. Kostnaderna torde dock inte vara så omfattande att de inte kan rymmas inom befintliga budgetramar. Våra i betänkandet ovan angivna förslag till författnings- ändringar kan, enligt vår mening, främst komma att innebära vissa utökade arbetsuppgifter samt vissa förändrade rutiner vad gäller frågor om beslut om informationsutbytet, tidsfrister och gallring. Vi bedömer dock dessa utökade arbetsuppgifter m.m. som mindre omfattande. Kostnadsökningarna med anledning härav bedöms därför också kunna finansieras inom de befintliga budgetramarna. Våra förslag har givetvis stor betydelse för bekämpning av brottslighet och för det brottsförebyggande arbetet. Vi har inte i övrigt funnit att de föreslagna författnings- ändringarna, har några nämnvärda effekter på myndigheter eller enskilda i övrigt. Förslagen leder inte heller till några negativa konsekvenser för små företags arbetsförutsättningar, konkurrensförmåga eller villkor i övrigt. Ej heller i andra avseenden medför utredningens förslag några sådana konsekvenser som föranleder särskild redovisning i betänkandet. Vi bedömer att det föreligger svårigheter att mäta effektivitets- vinsterna ovan. Kostnadskonsekvenserna är därför något osäkra att göra. Sammantaget bedömer vi emellertid effektivitetsvinsterna klart överväga SINs utökade tillsynskostnader och kostnader i Konsekvenser av våra förslag övrigt för märkning av uppgifter och för visst arbete i samband med förändrade rutiner för berörda myndigheter vad gäller frågor om beslut om informationsutbyte, tidsfrister och gallring. En utvärdering bör göras från det att den föreslagna lagstiftningen trätt i kraft. 15.1Förslaget till lag om informationsutbyte vid samarbete mot grov organiserad brottslighet 1 § Denna lag innehåller bestämmelser om informationsutbyte mellan myndigheter vid samarbete mot grov organiserad brottslighet. Med grov organiserad brottslighet avses i denna lag brottslig verk- samhet som är av allvarlig eller omfattande karaktär och bedrivs i organiserad form eller systematiskt av en grupp individer för ekonomisk . I första stycket anges att lagens tillämpningsområde är myndigheters informationsutbyte vad avser samarbetet för att motverka grov organiserad brottslighet. Syftet med lagen är att skapa förbättrade möjligheter för utbyte av information mellan de myndigheter som samarbetar mot grov organiserad brottslighet. I andra stycket finns en definition av begreppet grov organiserad brottslighet enligt denna lag. Det bör betonas att definitionen enbart ska omfatta denna lag. Syftet med definitionen är inte att kriminalisera någon verksamhet, utan enbart att skapa förbättrade förutsättningar för myndigheterna att utbyta information för att därigenom motverka grov organiserad brottslighet. Paragrafens definition av begreppet innehåller rekvisiten av allvarlig eller omfattande karaktär som bedrivs i organiserad eller systematisk form av en grupp individer De ovan nämnda kriterierna har sitt ursprung i EU:s definition av begreppet (jfr avsnitt 2.2.1). Brottslig verksamhet av allvarlig eller omfattande karaktär motsvarar EU:s kriterier om misstanke om allvarliga kriminella handlingar, samt till viss del om att verksamheten ska vara lång eller obegränsad i tiden. Härigenom omfattas även det i andra sammanhang förekommande begreppet varaktigt. Bedrivs i organiserad eller systematisk form motsvarar EU:s kriterier om disciplin eller kontroll samt om att det finns tilldelade uppgifter åt var och en. En grupp individer motsvarar EU:s kriterier om samarbete mellan fler än två personer. För ekonomisk motsvarar EU:s kriterier om strävan efter . I EU:s definition anges även strävan efter makt som ett alternativ. Ordet makt återfinns inte i definitionen. Det får anses att strävan efter makt indirekt leder till strävan efter ekonomisk . (Se avsnitt 9.1.2) 2 § Myndigheter som har rätt att byta information enligt denna lag är , , Kriminalvården, Krono- fogdemyndigheten, , , Rikspolis- styrelsen, Säkerhetspolisen, polismyndigheter, , och . I paragrafen anges vilka myndigheter som har rätt att byta information vid samarbete mot grov organiserad brottslighet. De samarbetande myndigheterna är , , , , , , , Säkerhets- polisen, polismyndigheter, , och Åklagar- myndigheten. Med avses här såväl brotts- bekämpande enheter (SBE) som beskattningsenheter. Med avses både brottsbekämpande och fiskala delar. Informationsutbyte vid samarbete mot grov organiserad brottslighet som inte omfattas av vår föreslagna nya lag kan alltjämt ske med stöd av 10 kap. 27 § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400, OSL). (Se avsnitt 9.1.3) 3 § Beslut om informationsutbyte mellan myndigheter vid samarbete mot grov organiserad brottslighet fattas av var och en av de i ett visst fall deltagande myndigheterna. Myndighetschefen får delegera rätten att fatta beslut i ett sådant ärende till en annan anställd vid myndigheten som har den särskilda kompetens, utbildning och erfarenhet som behövs. Deltagande myndigheter ska utse en av myndigheterna att ha ett huvudansvar vid informationsutbytet. I första stycket i paragrafen anges att en förutsättning för att en myndighet ska kunna delta i ett visst fall av informationsutbyte vid samarbete mot grov organiserad brottslighet enligt denna lag, är att myndigheten (myndighetschefen) ska fatta beslut om ett sådant informationsutbyte. Var och en av de deltagande myndigheterna ska fatta ett eget sådant beslut. I andra stycket finns regler om delegationsrätt vad gäller nämnda beslut. I tredje stycket stadgas att de myndigheter, som deltar i ett visst fall av informationsutbyte enligt första stycket, ska gemensamt utse en av myndigheterna som huvudansvarig för detta informationsutbyte. Huvudansvaret avser t.ex. kontakter gentemot () – bl.a. i form av att lämna anmälan (se nedan under 6 §). (Se avsnitt 9.2.1) 4 § Om det inte längre finns skäl för informationsutbyte i ett visst fall ska beslut enligt 3 § upphävas. Paragrafen innehåller, tillsammans med 5 §, regler om tidsbegräns- ningar vad gäller informationsutbytet. Denna paragraf stadgar att var och en av de i ett visst fall av informationsutbyte vid samarbete mot grov organiserad brottslig- het deltagande myndigheterna ska upphäva myndig- hetens beslut enligt 3 §, om det inte längre föreligger skäl för utbyte av sådan information. Att det inte längre finns skäl till informationsutbyte i ett visst fall kan bl.a. vara att myndigheten inte längre vill eller anser sig ha möjlighet att i det aktuella fallet fortsätta att utbyta uppgifter. (Se avsnitt 9.2.2) 5 § Beslut om informationsutbyte gäller i högst om inte myndigheterna fattar beslut om förlängning. Beslut om förlängning gäller i högst . I denna paragraf anges bestämmelser om hur informations- utbytet får ske. Med hänsyn till integritetsskyddet är tidsfristen bestämd till , med en fortlöpande möjlighet till förlängning i taget. (Se avsnitt 9.2.2) 6 § Beslut om samarbete ska anmälas till , senast efter det att beslutet fattats. Paragrafen stadgar, tillsammans med bestämmelserna i lagen (2007:980) om tillsyn över viss brottsbekämpande verksamhet (se vidare avsnitt 15.3 nedan) att Säkerhets- och integritetsskydds- nämnden (SIN) ska utöva viss tillsyn över informationsutbytet vid samarbetet mellan myndigheter mot grov organiserad brottslighet. Tillsynen ska omfatta åtgärder enligt 3-10 §§ enligt denna lag. SIN ska härigenom utöva tillsyn över om myndigheternas beslut fattats i enlighet med 3 § i vår föreslagna lag om informationsutbyte vid samarbete mot grov organiserad brottslighet, frågor om delegation enligt andra stycket i samma paragraf i lagen, myndigheternas åtgärder för att med stöd av 4 § i lagen upphäva ovannämnda beslut, tidsfristerna i 5 och 6 §§ i lagen, myndigheternas tillämpning av de sekretessbrytande bestämmelserna i 7 och 8 §§ i lagen, myndigheternas beslut och åtgärder enligt 9 § i lagen, samt tidpunkten för och omfattningen av gallring enligt 10 § i lagen. Paragrafen innehåller en anmälningsskyldighet till SIN, däremot inte någon bestämmelse som anger vilken av de samarbetande myndigheterna som ska göra anmälan till SIN. Det torde ligga i sakens natur att de samarbetande myndigheterna sinsemellan kan komma överens om vilken av myndigheterna som ska göra en anmälan till nämnden. Närmast till hands ligger att den myndighet som utses enligt 3 § att ha ett huvudansvar vid informationsutbytet också gör anmälan. (Se avsnitt 9.2.3) 7 § Sekretess hindrar inte att uppgift lämnas mellan myndigheter som omfattas av rätten till informationsutbyte enligt denna lag. Att sekretess inte hindrar utlämnande av en uppgift på grund av vad som sägs i första stycket, innebär inte att en myndighet är skyldig att på begäran lämna ut en sådan uppgift. Paragrafens första stycke innehåller en bestämmelse som bryter dels den absoluta sekretess som gäller för uppgift i ett visst fall enligt lagen i enlighet med den nya bestämmelsen i 35 kap. 5 a § OSL (se avsnitt 15.2 nedan), dels de sekretessregler som i vanliga fall gäller för myndigheterna (t.ex. 35 kap. OSL för polisen, 27 kap. 1–2 §§ OSL för , 28 kap 1 § för och 34 kap. 1–9 §§ OSL för ). Bestämmelsen bryter – i det aktuella sammanhanget – alla former av sekretess mellan myndigheterna inom ringen/bubblan (jfr avsnitt 8.3.1 ovan). Paragrafens andra stycke innehåller en bestämmelse som reglerar utlämnandet av uppgifter. Genom denna bestämmelse tydliggörs att myndigheterna aldrig kan tvingas att lämna ut uppgifter i ett samarbete mot grov organiserad brottslighet. (Se avsnitt 9.3.1 – 9.3.2) 8 § Sekretess enligt 35 kap. 5 a § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) hindrar inte att en uppgift lämnas till en myndighet som inte omfattas av rätten till informationsutbytet enligt denna lag, om det är nödvändigt för att vidta åtgärder till skydd för den som inte har fyllt . Paragrafen utgör en sekretessbrytande bestämmelse vad avser utlämnande av uppgift till myndighet utanför ringen/bubblan (se avsnitt 8.3.1 ovan) i en situation då det ur ett rättssäkerhets- och samhällsperspektiv bedöms särskilt angeläget att bryta sekretessen för att vidta åtgärder till skydd för enskilda under . I övrig bör framhållas att utformningen av vår föreslagna nya lag inte medför hinder att tillämpa 10 kap. OSL som innehåller sekretessbrytande bestämmelser och bestämmelser om undantag från sekretess. För utlämnande av uppgifter för lagföring av brott till myndig- het utanför bubblan/ringen (se avsnitt 8.3.1 ovan) kan därför t.ex. 10 kap. 24 § OSL tillämpas. (Se avsnitt 9.3.4) 9 § Uppgift som en myndighet fått genom informationsutbytet och som avser annan än en enskild som är av intresse för myndigheternas samarbete mot grov organiserad brottslighet, får användas av den myndigheten endast om det föreligger särskilda skäl. I paragrafen anges att en i ett visst fall deltagande myndighet som huvudregel inte ska få använda en uppgift som den fått genom informationsutbyte vid samarbete mot grov organiserad brottslig- het, och som avser en enskild som inte är av intresse för myndig- heternas samarbete mot grov organiserad brottslighet. Paragrafen innehåller en användarbegränsning. Denna användarbegränsning – dvs. kravet på särskilda skäl – omfattar inte sådana personer som direkt är föremål för det aktuella informationsutbytet. Paragrafens användarbegränsning innebär att myndigheterna måste göra en bedömning om det föreligger särskilda skäl för att kunna använda överskottsinformation och vidta åtgärder även mot personer som inte direkt är föremål för myndigheternas samarbete mot grov organiserad brottslighet. Härigenom görs en avvägning mellan det integritetsintrång (se vidare kap. 12 ovan) som uppkommer i sammanhanget och behovet av att komma till rätta med exempelvis bidrags- och skattefusk, av att utreda brott eller av att verkställa utmätningar m.m. En utgångspunkt vid bedömningen är brottets art och svårig- hetsgrad. Det föreligger inte särskilda skäl att använda sig av överskotts- information om det handlar om bagatellartade brott eller fusk i mindre omfattning. (Se avsnitt 9.4.1) 10 § Uppgifter i ett ärende enligt denna lag ska gallras senast efter det att beslut om informationsutbyte upphört att gälla. Bestämmelser om gallring gäller inte beslut om informationsutbyte och myndigheternas diarium i ett ärende. Paragrafens första stycke stadgar att gallring av uppgifter i ett ärende enligt lagen senast ska ske efter det att beslut om informationsutbyte har upphört att gälla (jfr 4 § ovan). Tidsfristen är bestämd för att skydda den personliga integri- teten. Härigenom begränsas möjligheterna för myndigheterna att spara bra-att-ha-uppgifter för framtiden. Myndigheten har möjlighet att i ett eget annat ärende – upprättat senast efter det att informationsutbytet vid samarbete mot grov organiserad brottslighet i ett visst fall har avslutats – använda sig av uppgifterna. I detta egna andra ärende gäller då de gallringsbestämmelser som i övrigt gäller för myndig- heten. I andra stycket klargörs att gallringsbestämmelserna inte ska omfatta beslut om informationsutbyte eller myndigheternas diarium i ett ärende. Detta för att Säkerhets- och integritets- skyddsnämnden ska kunna utföra sin tillsyn (se 6 § ovan) på ett effektivt sätt. (Se avsnitt 9.4.2) 11 § Bestämmelser i övrigt om sekretess och behandling av person- uppgifter finns i särskilda författningar. Paragrafen är av upplysningskaraktär och anger att bestämmelser om sekretess och behandling av personuppgifter finns i andra författningar. Genom paragrafen tydliggörs också att lagen inte innehåller regler om behandling av personuppgifter och därmed alltså inte utgör någon registerförfattning. (Se avsnitt 9.4.3) 15.2Förslaget till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) 27 § Utöver vad som följer av 2, 3, 5 och 15–26 §§ får en sekretess- belagd uppgift lämnas till en myndighet, om det är uppenbart att intresset av att uppgiften lämnas har företräde framför det intresse som sekretessen ska skydda. Första stycket gäller inte i fråga om sekretess enligt 24 kap. 8 §, 25 kap. 1–8 §§, 26 kap. 1–6 §§, 29 kap. 1 och 2 §§, 31 kap. 1 § första stycket, 2 och 12 §§, 33 kap. 2 §, 35 kap. 5 a §, 36 kap. 3 § samt 40 kap. 2 och 5 §§. Första stycket gäller inte heller om utlämnandet strider mot lag eller förordning eller föreskrift som har meddelats med stöd av person- uppgiftslagen (1998:204). I andra stycket i paragrafen införs ett tillägg som innebär att paragrafen (generalklausulen) inte ska vara tillämplig på den situation som anges i vår föreslagna nya bestämmelse i 35 kap. 5 a § OSL (se nedan). Generalklausulens intresseavvägning ska inte avse myndigheters utbyte av information i enlighet med vår föreslagna nya lag om (2012:00) om informationsutbyte vid samarbete mot grov organiserad brottslighet. (Se avsnitt 10.4) 5 a § Sekretess gäller för uppgift i ett visst fall enligt lagen (2012:00) om informationsutbyte vid samarbete mot grov organiserad brottslighet. För uppgift i en allmän handling gäller sekretessen i högst . Paragrafen är ny. Genom paragrafens första stycke åstadkoms en ring/bubbla kring de i ett visst fall deltagande myndigheternas informations- utbyte vid samarbete mot grov organiserad brottslighet. Ringen/bubblan ger en absolut sekretess utåt och en möjlighet till fritt utbyte av uppgifter mellan myndigheterna inom ringen/bubblan (jfr 7 § första stycket i vår föreslagna nya lag (2012:00 om informationsutbyte vid samarbete mot grov organiserad brottslighet, se avsnitt 15.1 ovan). I andra stycket i paragrafen regleras sekretesstiden i detta fall till . (Se avsnitt 10.2) 24 § Den tystnadsplikt som följer av 5 a och 11 §§ samt den tystnads- plikt som följer av ett förbehåll som gjorts med stöd av 9 § andra stycket inskränker rätten enligt 1 kap. 1 § tryckfrihetsförordningen och 1 kap. 1 och 2 §§ yttrandefrihetsgrundlagen att meddela och offentliggöra uppgifter. Den tystnadsplikt som följer av 15 och 16 §§ inskränker rätten att meddela och offentliggöra uppgifter, när det är fråga om uppgift vars röjande kan antas medföra fara för att någon utsätts för våld eller lider annat allvarligt men. I paragrafen införs en komplettering som innebär att den tystnadsplikt som följer av vår föreslagna sekretessbestämmelse i 35 kap. 5 a § OSL ska ha företräde framför rätten att meddela och offentliggöra uppgifter. (Se avsnitt 10.5) 15.3Förslaget till lag om ändring i lagen (2007:980) om tillsyn över viss brottsbekämpande verksamhet 1 § (nämnden) ska utöva tillsyn över brottsbekämpande myndigheters användning av hemliga tvångsmedel och kvalificerade skyddsidentiteter och därmed samman- hängande verksamhet. Nämnden ska även utöva tillsyn över polisens behandling av personuppgifter enligt polisdatalagen (2010:361) och lagen (2010:362) om polisens allmänna spaningsregister. Tillsynen ska särskilt avse sådan behandling som avses i 2 kap. 10 § polisdatalagen och 12 § lagen om polisens allmänna spaningsregister. Tillsynen ska särskilt syfta till att säkerställa att verksamhet enligt första och andra styckena bedrivs i enlighet med lag eller annan författning. Nämnden ska också utöva tillsyn över myndigheters beslut och åtgärder enligt lagen (2012:00) om informationsutbyte vid samarbete mot grov organiserad brottslighet. Genom ett tillägg i form av ett nytt fjärde stycke i paragrafen slås Säkerhets- och integritetsskyddsnämndens tillsyn fast vad gäller myndigheters beslut och åtgärder enligt vår föreslagna nya lag om informationsutbyte vid samarbete mot grov organiserad brottslig- het (se ovan avsnitt 15.1). (Se avsnitt 9.2.3) 3 § Nämnden är skyldig att på begäran av en enskild kontrollera om han eller hon har utsatts för sådana tvångsmedel eller varit föremål för sådana personuppgiftsbehandling som avses i 1 § första och andra styckena och om användningen av tvångsmedel och därmed samman- hängande verksamhet eller behandlingen av personuppgifter har skett i enlighet med lag eller annan författning. Nämnden ska underrätta den enskilde om att kontrollen har utförts. Paragrafen ger inte enskilda personer rätt att påkalla en granskning av informationsutbytet. Enskildas framställningar om granskning kan dock leda till en generell tillsyn av . (Se avsnitt 9.2.3) 15.4Förslaget till lag om ändring i polisdatalagen (2010:361) 21 a § och polismyndigheter får ha direktåtkomst till uppgifter som förekommer i sådant informationsutbyte enligt lagen (2012:00) om informationsutbyte vid samarbete mot grov organiserad brottslighet som myndigheterna deltar i. och polismyndigheter får lämna ut uppgifter på medium för automatiserad behandling till myndigheter som i ett visst fall tillsammans med och polismyndigheter deltar i informationsutbyte enligt lagen om informationsutbyte vid samarbete mot grov organiserad brottslighet. Paragrafen är ny. Paragrafens första stycke ger polisen rätt till direktåtkomst i ett visst fall enligt vår föreslagna nya lag om informationsutbyte vid samarbete mot grov organiserad brottslighet (se avsnitt 15.1 ovan). I paragrafens andra stycke införs en bestämmelse som möjliggör för polisen att lämna ut uppgifter automatiserat i det nu aktuella informationsutbytet. Stycket införs i förtydligande syfte. (Se avsnitt 11.3.2 Direktåtkomst samt Utlämnande på medium för automatiserad behandling). 4 § Följande bestämmelser i 2 kap. ska tillämpas vid behandling av personuppgifter hos : 1.1 och 2 §§ om förhållandet till personuppgiftslagen (1998:204), 2.3 § om definition av DNA-analys, DNA-profil och fingeravtryck, 3.6 § om tillsyn, 4.10 § om behandling av känsliga personuppgifter, 5.11 § om tillgången till personuppgifter, 6.14, 15 och 19 §§ om utlämnande av personuppgifter och uppgifts- skyldighet, och 7.20, 21 och 21 a §§ om elektroniskt utlämnande av personuppgifter. I sjunde punkten i paragrafen införs en följdändring till ovan nämnda bestämmelse om utlämnande på medium för automatiserad behandling vad gäller Säkerhetspolisen. (Se avsnitt 11.3.2 Utlämnande på medium för automatiserad behandling). 15.5Förslaget till lag om ändring i social- försäkringsbalken (2010:110) 7 § och får i sin verksamhet behandla personuppgifter om det är nödvändigt för att 1.återsöka vägledande avgöranden, 2.tillgodose behov av underlag som krävs för att den registrerades eller annans rättigheter eller skyldigheter i fråga om förmåner och ersättningar som avses i 2 § ska kunna bedömas eller fastställas, 3.informera om sådana förmåner och ersättningar som avses i 5.planera verksamhet samt genomföra resultatstyrning, resultat- uppföljning, resultatredovisning, utvärdering och tillsyn av respektive verksamhet, 6.framställa statistik i fråga om verksamhet enligt 4 och 5, eller 7.vad gäller utbyta information i ett visst fall enligt lagen (2012:00) om informationsutbyte vid samarbete mot grov organiserad brottslighet. Vid behandling för det ändamål som anges i första stycket 1 får inte uppgifter som direkt pekar ut den registrerade användas. En ny kompletterande ändamålsbestämmelse införs i första stycket punkt 7 i paragrafen.