sou · GZB344 · 2011-04-29 00:00:00 — De externa producenter, dvs. andra producenter än fjärrvärme- företag, som levererar värme till fjärrvärmenäten är i störst ut- sträckning industrier som levererar industriell restvärme. Industri- ell restvärme är den värme som återstår efter att ha utnyttjats i optimerad industriell anläggning, dvs. värme som kommer att avges till omgivningen, till vatten eller luft, om den inte kan utnyttjas för andra ändamål, i första hand i ett fjärrvärmenät. De externa producenterna har inte rätt till tillträde till fjärrvärmenäten och fjärrvärmeföretagen har ingen skyldighet att ta emot värmeleveranser från någon annan. För att leveranser från externa producenter ska komma till stånd krävs således att fjärr- värmeföretaget och de externa producenterna samarbetar för att ett leveransavtal ska kunna upprättas. Att använda restvärme för fjärrvärmeproduktion är positivt ur flera aspekter. Dels är restvärmen som sådan billig värme eftersom det rör sig om en rest som normalt inte har någon alternativ användning, dels bidrar restvärme till effektivare resursutnyttjande och till att minska utsläppen från fjärrvärmeproduktionen. Det är således samhällsekonomiskt önskvärt att ta tillvara restvärme där det är lämpligt. 4.7.1Utnyttjande av industriell restvärme Det hävdas ofta från industrin i att det finns svårigheter i att få avsättning för restvärme i fjärrvärmenäten. utred- ningar och undersökningar, bland annat , har analyserat orsakerna och även varför det förefaller finnas stora skillnader mellan olika orter med avseende på möjligheterna att få avsättning för industriell restvärme i fjärrvärmenäten. Trots att det finns potential för ökad användning av restvärme i fjärrvärme- systemen förekommer det svårigheter att etablera de samarbeten mellan fjärrvärmeföretag och industri som är en förutsättning för att restvärmeutnyttjande ska komma till stånd. Orsakerna kan i vissa fall vara rent geografiska. Industrin och dess restvärme kan helt enkelt ligga så olämpligt till att det inte är tekniskt möjligt att få avsättning för restvärme i tillräcklig mängd för att motivera nödvändiga investeringar. Det kan bero både på att avståndet mellan industrin och en ort med fjärrvärmenät är för långt och på att fjärrvärmenäten på orter som finns inom rimligt avstånd från industrin är för små. Utöver dessa fysiska faktorer som är relativt rationellt bestämda så finns det andra faktorer som är mer oförutsägbara i varje enskilt fall. I de fall avtal om restvärmeleveranser till fjärrvärmenät inte kommer till stånd, trots att de fysiska förutsättningarna finns, beror det ofta på oenighet om värdet på restvärmen eller på hur de risker som är förknippade med ett restvärmeprojekt ska hanteras. Den främsta osäkerheten förefaller ligga i hur ett eventuellt bortfall av industrin som produktionskälla ska hanteras. En ytterligare faktor som i flera fall hindrar restvärmesamarbe- ten är att fjärrvärmeföretaget har investerat i annan basproduktion med låga rörliga kostnader, t.ex. avfallsförbränning, eller att fjärr- värmeföretaget investerat i kraftvärmeproduktion. Om fjärrvärme- företaget i det läget ingår ett avtal om leverans av industriell rest- värme riskerar man att drabbas av minskade intäkter i form av mottagningsavgifter för avfall eller försäljningsintäkter från elpro- duktion och elcertifikat. Industriell restvärme förekommer dock som basproduktion tillsammans med både avfallsförbränning och kraftvärme, exempelvis i , m.fl. Det krävs emellertid att det är relativt stora fjärrvärmenät för att en sådan lösning ska vara möjlig och i vissa fall även en politisk vilja att gynna den utsläppsfria restvärmen. I de fall näten är mindre riskerar restvärmen att placeras över avfallsförbränning och kraft- värmeproduktion i produktionsordning, vilket gör att utnyttjandet av restvärmen minskar, med minskad lönsamhet för restvärmeleve- rantören som följd. Det förekommer flera uppmärksammade fall där industriell rest- värme inte utnyttjas i den omfattning som främst industrin anser vara möjlig. De exempel som ofta förekommer i debatten är bl.a. sammankoppling av fjärrvärmenäten i och där ett utökat fjärrvärmeunderlag krävs för att öka uttaget av tillgänglig restvärme från Tunnplåt i ; överföring av industriell restvärme från Preem i till ; sammankoppling av fjärrvärmenäten i och för uttag av ytterligare restvärme från i ; där ytterligare rest- värmepotentialer finns vid Floatglass; samt överföring av restvärme från till fjärrvärmenätet i . En analys av dessa fall görs i samband med en redo- görelse av förutsättningarna för tredjepartstillträde till fjärrvärme- näten i avsnitt 5.6.2. Som en följd av analysen framgår att även kommungränser och ägarförhållanden kan vara en orsak till att samarbeten kring restvärmeutnyttjande i vissa fall inte kommit till stånd. 4.7.2Principer för värdering av restvärme Pågående framgångsrika restvärmesamarbeten mellan fjärrvärme- företag och industri bygger i de flesta fall på transparenta villkor där parterna kommer överens om att dela på kostnaderna för inve- steringen som är kopplad till anslutning av restvärmeleveransen, och den vinst som uppkommer när restvärme används istället för egen produktion. Det torde inte finnas några sakliga skäl för ett fjärrvärmeföretag att neka att ta emot restvärme, om parterna kan komma fram till ett fungerande avtal. Det ligger i fjärrvärmebolagets eget intresse att minimera kostnaderna för leverans av fjärrvärme. Det innefattar en optimering mellan egen produktion, externa köp, driftsoptimering och expansion av nätet m.m. Det finns i grunden ingenting som driver ett fjärrvärmeföretag som agerar marknadsmässigt att stänga ute en leverantör som kan leverera värme billigare än den egna pro- duktionen. Däremot kan det diskuteras hur värmen ska värderas och hur den identifierade nyttan ska fördelas. Produktionskostnaden för restvärmeleverantören är i princip noll, som restvärmen har ett värde för fjärrvärmeföreta- get, eftersom man annars skulle behöva producera värmen på annat sätt. För att realisera det värdet krävs en investering. Investerings- kostnaderna kan vara höga både vad gäller att ta tillvara restvärme inom industrin och för överföringsledningar till fjärrvärmenätet. Här uppstår ofta oenighet mellan industrin och fjärrvärmeföreta- get. Ett sätt som tillämpats framgångsrikt för att lösa denna oenig- het är att parterna delar på samtliga investeringar och delar på intäkterna som uppstår i relation till fjärrvärmeföretagets alterna- tiva produktionskostnader i varje driftssituation. En förutsättning för att det ska fungera långsiktigt är att parterna öppet redovisar sina produktionskostnader. Det finns emellertid fall där man inte kunnat enas kring en lösning som utgår från dessa premisser. Det är då ofta en oenighet som bottnar i att industriföretag och fjärr- värmeföretag har olika investeringsperspektiv. Industriföretag har normalt mer strikta krav på sina investeringar och kräver att de är återbetalda inom som är väsentligt kortare än vad ett fjärr- värmeföretag kräver. För att då realisera ett samarbete hamnar en större del av investeringen på fjärrvärmeföretaget som i sin tur då kräver ett lägre restvärmepris från industrin. Vidare måste fjärrvärmeföretaget dimensionera hela fjärrvärme- systemet efter den totala efterfrågan, och måste se till att det finns extra kapacitet utöver det som täcks av restvärmeleveransen. måste också hantera risken att restvärmeleverantö- ren kan minska värmeleveranserna på grund av förändringar av konjunkturen eller att industrin upphör med sin produktion helt och hållet, till exempel genom att en fabrik läggs ned eller går i konkurs. Risken att industriföretaget upphör med eller kraftigt minskar sin produktion, och de därtill kopplade restvärmeleveran- serna, är en faktor som ibland hindrat restvärmesamarbeten och ibland inneburit påfrestningar i ingångna samarbeten. Exempel på det senare finns från den senaste finanskrisen då det i vissa fall in- träffade att restvärmeleveranser till enskilda fjärrvärmenät mins- kade med 70 procent80 på årsbasis, vilket innebär en ekonomisk påfrestning för fjärrvärmeföretaget då produktionen måste ske med väsentligt dyrare bränslen. Detta är risker som kan motivera att värdet av restvärmen för fjärrvärmeföretaget är lägre än för motsvarande egen produktion. I större fjärrvärmesystem är marginalprissättning av produktio- nen en given utgångspunkt för värdering av inköpt produktion, t.ex. industriell restvärme. I de större fjärrvärmesystem där handel mellan producenter förekommer81 används så kallad mittpris- sättning, som innebär att skillnaden mellan det produktionsalter- nativ som har lägst marginalkostnad och fjärrvärmeföretagets alter- nativproduktion i en given driftsituation beräknas, till exempel mellan restvärme och biobränsleeldad kraftvärme. Om restvärmen har lägst marginalkostnad får restvärmeleverantören ersättning med ett pris som motsvarar en överenskommen andel av skillnaden i marginalkostnad. Härigenom delas den vinst som uppstår lika mellan parterna. Restvärmeleverantören får en ersättning som väsentligt överstiger produktionskostnaden som fjärrvärmeföretaget minskar sin produktionskostnad genom att inte behöva utnyttja den produktion som är dyrare i den aktuella driftsituationen. Det finns flera andra möjliga principer att värdera restvärme. Man kan till exempel jämföra kostnader för hela årets produktion 81Huvudsakligen i och . med hur kostnaderna skulle blivit utan restvärme, varefter vinsten av den effektivisering som restvärmeutnyttjandet utgör, delas på överenskommet sätt. Fasta priser är en annan princip. För att en konstruktion ska bli trovärdig är det viktigt att den är transparent och tar hänsyn till de specifika förutsättningar som gäller i det givna systemet. Industrins leveranser av restvärme uppgick till , vilket motsvarar av insatt energi för fjärrvärmeproduktion. Leveranser av industriell restvärme förekommer till omkring 70 fjärr- värmenät i landet. Det förekommer att flera industrier levererar restvärme till samma fjärrvärmenät på ett begränsat antal orter. De fjärrvärmenät med leveranser av industriell restvärme som ingår i där andelen restvärme över- stiger en procent av insatt energi för fjärrvärmeproduktion framgår av Figur 4.23 (restvärmeandel av insatt energi) och Figur 4.24 (restvärmeandel av insatt energi). Figur 4.23 Fjärrvärmenät med andel industriell restvärme över eller lika av insatt energi 2009 Källa: Svensk Fjärrvärme. Som framgår av figuren finns det ett antal fjärrvärmenät som har mycket hög andel restvärme. I flera fall är det mindre bruksorter där tillgången på industriell restvärme är en förutsättning för att överhuvudtaget etablera fjärrvärmenät. Det bedöms exempelvis som mindre sannolikt att fjärrvärme byggts ut på orter med så glest värmeunderlag som , , , och om det inte funnits tillgång till industriell restvärme. På andra orter, med högre värmetäthet, har tillgången på industriell restvärme haft mindre betydelse för själva etableringen av fjärr- värme. Den industriella restvärmen har på dessa orter i de flesta fall en stor betydelse som en relativt sett billig baslastproduktion utan miljöpåverkande utsläpp. Tillgången till industriell restvärme har därmed underlättat utbyggnaden av fjärrvärmenäten även på dessa orter. Figur 4.24 Fjärrvärmenät med andel industriell restvärme av insatt energi 2009 Källa: Svensk Fjärrvärme. De fjärrvärmenät där de största mängderna industriell restvärme används framgår av Tabell 4.6. Tabell 4.6 De 10 fjärrvärmenät som har störst leveranser av industriell rest- värme 2009 (Leverans 2008 anges inom parentes) (1 110) 1 Uppgift saknas. Källa: Svensk Fjärrvärme. Den historiska utvecklingen av användningen av industriell rest- värme i fjärrvärmenäten är inte helt tydlig. Användningen är delvis konjunkturberoende och kan därför variera mellan åren. Det fram- går bl.a. av tabellen att det är stor skillnad mellan leveranser av rest- värme i och . Studerar man utvecklingen –2009 så har restvärmeutnyttjandet varierat mellan (2009) och (2004)82. Skillnaderna beror, utöver på variationer i kon- junkturen, även på förändringar i inrapporterings- och beräknings- metoder vid framtagande av statistiken. Enligt rapporten från industrier och lokaler83, som tagits fram inom Svensk Fjärr- värmes forskningsprogram Fjärrsyn, har det skett en ökning av såväl mängden restvärme som antalet restvärmeleverantörer , som är de år som studeras i rapporten. Enligt rapporten har restvärmeutnyttjandet ökat med medan antalet industriföretag som levererar restvärme till fjärrvärmenät ökat från cirka 45 företag 1999 till cirka 70 företag 2007. 82Energimyndigheten (2010a). 83Cronholm m.fl. (2009). branscher som utgör de största restvärmeleverantörerna är raffinaderier, massa- och pappersindustri, kemisk industri och stål- industrin. Den största ökningen av restvärmeleveranser till fjärr- värmenät –2007 uppvisas av massa- och pappers- industrin. 4.7.4Potential för ökat utnyttjande av industriell restvärme Utnyttjande av restvärme från industrier är en av de aspekter som på ett påtagligt sätt bidrar till fjärrvärmens miljöfördelar, genom att det leder till effektivare resursutnyttjande och minskade utsläpp vid fjärrvärmeproduktion. Ett stort antal potentialuppskattningar av tillgängliga mängder restvärme har gjorts då man först fick upp ögonen för möjligheten att utnyttja restvärme från industrin i fjärrvärmenäten. En översikt över dessa potentialuppskattningar har gjorts i den analys av meto- der för att öka incitament för restvärmesamarbeten som tagits fram av 2008.84 Som slutsats i fastslås att det inte finns någon uppdaterad potentialupp- skattning för möjligheten att utnyttja restvärme i svenska fjärr- värmenät. De mest grundläggande kartläggningarna gjordes . De studier som senare gjorts innefattar inte någon grundläggande lokal information, vilket är nödvändigt för en mer korrekt potentialbedömning. Exempel på faktorer som är av avgörande betydelse för att kunna bedöma den ekonomiska realiserbarheten i utnyttjande av restvärme för fjärrvärmeproduktion är bland annat temperaturnivåer och tillgänglig effekt vid olika temperaturnivåer, vilket medium (vatten, ånga, luft, rökgas etc.) som restvärmen är bunden till, speciella hinder som gör utvinningen av restvärme särskilt kost- sam, avstånd mellan restvärmekälla och fjärrvärmenät och andra geo- grafiska begränsningar som påverkar kostnaderna för utnytt- jande av restvärmen, närliggande fjärrvärmenäts storlek och befintliga produktions- struktur. 84 (2008b). I den potentialbedömning som görs i den ovan refererade Fjärrsyn- studien identifieras en teoretiskt beräknad restvärmepotential som uppgår till 6,2–7,. Det motsvarar en möjlig ökning med 50– jämfört med de som levererades till fjärrvärmenäten 2008.85 Från industrins håll, bland annat från nen Energi (IÅE)86, har hävdats att restvärmetillgångarna är väsent- ligt större, Efter kontakter med IÅE under utredningens gång har IÅE presenterat mer detaljerade potentialbedömningar för rest- värme vid olika temperaturnivåer för industrigruppens nio med- lemsföretag. Företagen står för restvärmeleveranser till fjärr- värmenät enligt Tabell 4.7 på sammanlagt och uppger att man kan leverera ytterligare sammanlagt omkring rest- värme av en kvalitet som är direkt användbar som fjärrvärme. Det är viktigt att betona att potentialbedömningen enbart baseras på beräknade tillgångar, utan hänsyn till om det finns en efterfrågan som motsvarar tillgången. Investeringsbehovet för denna tillkommande potentiella rest- värmeleverans uppges av IÅE som sannolikt vara företagsekono- miskt motiverad med nuvarande ersättningsnivåer för restvärmen, förutsatt att det finns en efterfrågan som motsvarar tillgången. Med mer omfattande investeringar, som sannolikt kräver en högre ersättning för restvärmen, bedöms ytterligare sammanlagt omkring kunna levereras. 85Baserat på den senaste tillgängliga statistiken som anger mängden restvärme som utnyttjas i fjärrvärmenäten är det en potential på 100–. 86Nätverk för restvärmeproducerande industrier med följande medlemmar: , , , Cementa, Holmen, Preem, Floatglas, Industry Park of /, . Tabell 4.7 Potentialbedömning för tillgång till restvärme från utan bedömning av förutsättningarna för avsättning av fjärrvärme i befintliga fjärrvärmenät som enligt IÅE kräver investeringar, GWh/år motiverad, GWh/år 4 310–4 510 1 Inklusive leveranser till . IÅEs potentialbedömning antyder att det finns betydande rest- värmepotentialer. I de flesta fall har emellertid inte fjärrvärme- systemen på de orter där industrierna är belägna förmåga att ta emot så stora restvärmemängder som kan komma att göras till- gängliga, vare sig med investeringar som kan anses vara företags- ekonomiskt motiverade eller med mer betydande investeringar. I de flesta fall krävs omfattande ledningsutbyggnader för att kunna tillgodogöra restvärmen, till exempel från till (), från till () eller (), från till (). Trots att ledningsutbyggnader kommer till stånd är det inte säkert att potentialen kan utnyttjas till fullo på grund av att fjärrvärme- nätens storlek sätter begränsningar. Den redovisade beräkningen avser bara en del av den möjliga tillgängliga potentialen för industriell restvärme. Förvisso sannolikt en väsentlig andel eftersom den omfattar , som är några av de mest betydande processindustrierna i landet. Beräkningen är statisk i så måtto att den beskriver potentialerna . Med hänsyn till bland annat teknisk utveckling och storleken på den ersättning som industrin kan få ut för restvärmeleveranser bör även dynamiska effekter beaktas för bedömning av de framtida potentialerna. Exempel finns där ekonomin för en processföränd- ring eller för införande av en ny process inom industrin är avhäng- igt av möjligheten att få avsättning för restvärme från processen. Över hela världen effektiviserar företag sina processer och sin tillverkning för att möta hårdnande konkurrens och miljökrav. Möjligheten att leverera restvärme för produktion av fjärrvärme ger svensk industri en konkurrensfördel genom möjlighet till intäkter som kan uppväga högre personal-, råvaru- och transportkostnader i i jämförelse med konkurrentländerna. Miljöprestanda för- bättras påtagligt genom att industrin kan nyttiggöra energi som annars skulle gått förlorad. Möjligheterna till avsättning för restvärme, i kombination med att restvärmeutnyttjande innebär förbättrat utnyttjande av primär- energi, är i hög grad positivt vid etablering av ny energiintensiv industri. Exempelvis kan avsättningsmöjligheter för restvärme gynna etablering av anläggningar för produktion av andra generationens fordonsdrivmedel87 och andra typer av processanläggningar som kommer att behöva byggas framöver för att möta samhällets efter- frågan på mer miljöanpassade produkter. 4.7.5Andra typer av externa leveranser Det förekommer på flera håll i landet att industrier och fjärrvärme- företag samarbetar inte enbart avseende restvärmeleveranser. Det kan, förutom att fjärrvärmeföretag säljer fjärrvärme till industrin eller utför tjänster åt industrin, både röra sig om att industrin producerar fjärrvärme i egna anläggningar för leverans till fjärr- 87 Till andra generationens biodrivmedel, som tillverkas med mer avancerad teknik, hör metanol, DME och syntetisk diesel som kan framställas ur biomassa genom exempelvis förgasning. Att förgasa råvaran ger ett större utbyte av drivmedel, och innebär alltså att man bättre utnyttjar åkerarealen och skogstillgången i . värmeföretag och att industrin och fjärrvärmeföretagen gemensamt investerar i produktionsanläggningar för produktion av såväl fjärr- värme som ånga och el, i första hand för industrins behov. Exempel på orter där industrier producerar fjärrvärme i egna anläggningar, utan att leveransen är att betrakta som restvärme, är leveranser från till fjärrvärmenäten i och och leveranser från till fjärr- värmenätet i . Även AB:s leveranser till är av denna karaktär. Ett än mer utvecklat samarbete mellan och inleddes genom att man bil- dade ett gemensamt bolag i syfte att bygga och driva ett biobränsle- eldat kraftvärmeverk vid industriområde. I den planerade anläggningen kommer förutom fjärrvärme även att produceras el och ånga för behov. Så kallade energikombinat, som bygger på tanken att utnyttja synergier mellan energiföretag och processindustri, planeras att byggas på flera håll i landet. Ett exempel är det energikombinat som finns vid Händelö i , där den avfalls- och bio- bränsleeldade kraftvärmeanläggningen levererar el och processånga till Lantmännen Agroetanol som etablerat sin produktionsanläggning för produktion av etanol för låginblandning i bensin i anslutning till verket. Restvärmen från etanoltillverk- ningen går tillbaka till och distribueras som fjärr- värme till det sammankopplade fjärrvärmenätet i och . Restprodukterna från etanoltillverkningen, en spann- målsrest och så kallat drankvatten, används som foderråvara respektive som råvara vid Svensk Biogas, som också är etablerade i anslutning till , för produktion av biogas av fordonsgaskvalitet. Restprodukten vid biogasproduktionen blir biogödsel som är certi- fierat som näringsämne för jordbruket. Energikombinat är exempel på långsiktiga strategiska samarbeten mellan energiföretag och industrin, där samdriftsfördelarna inom fjärrvärmen utnyttjas för att skapa förutsättningar för energieffektiv och miljöanpassad pro- duktion av både fjärrvärme och industriprodukter. Det förekommer även samarbeten mellan externa producenter och fjärrvärmeföretag i mindre skala. Det rör sig då i de flesta fall om producenter med tillgång till lokala förnybara bränslen eller energikällor, till exempel olika restprodukter från jordbruket. Det finns flera exempel i främst och där större går- dar har installerat halmpannor som levererar överskott till både lokala mindre nät och till större nät som drivs av såväl privata som kommunala fjärrvärmeföretag. 4.7.6Restvärme från andra källor Industriell restvärme är den dominerande formen av rest- värme som utnyttjas i svenska fjärrvärmenät och torde så vara även vid införande av tredjepartstillträde till fjärrvärmenäten. Den indu- striella restvärme som används har ofta fördelen att den uppfyller de krav som kan ställas avseende temperaturnivå för att direkt, utan värmepumpning, kunna användas för fjärrvärmeproduktion. I det följande belyses möjligheterna att kunna använda tre andra typer av restvärme, nämligen restvärme som uppstår vid värmeåtervinning från lokaler, solvärmeanläggningar och kärnkraftverk. I den tidigare refererade rapporten från industrier och lokaler görs en identifiering och värdering av möjligheterna att utnyttja överskottsvärme från lokaler som fjärrvärme. I rapporten redovisas inga kända fall där överskottsvärme från lokaler utnyttjas som fjärrvärme. Utredningen har inte heller i övrigt funnit belägg för att denna typ av restvärmeutnyttjande förekommer annat än i de fall det finns ett fjärrkylanät. Fjärrkyla kan anses som ett samlande system för restvärme från lokaler och ersätter ofta lokalt producerad kyla som produceras med eldrivna kompressorkyl- maskiner. Värmen i fjärrkylasystemet kan återvinnas i storskalig form i en värmepump för kombinerad produktion av fjärrvärme och fjärrkyla. Detta förekommer på alla de 35 orter där det finns utbyggda fjärrkylanät. De största är enligt statistik från Svensk Fjärrvärme (Fortum), /(Norr- energi), (), () och (Mälarenergi). I rapporten analyseras möjliga värmeöverskott i ett antal lokal- kategorier. Generellt för alla typer av värmeöverskott är att de har en temperaturnivå som inte går att betrakta som primär restvärme, det vill säga att värmen inte har tillräcklig temperatur för att kunna utnyttjas direkt, utan värmepumpning, i ett fjärrvärmenät. Tempe- raturen kan dock höjas med en värmepump i fastigheten och säljas till ett fjärrvärmenät.