sou · GZB361 · 2011-09-29 00:00:00 — 70Brennan, , Facing what Cannot be Changed: The Irish Experience of Confronting Institutional Child Abuse i , vol 29:1, 2007, s. 247. Arkivhandlingar som källa till den sociala barnavårdens historia Moderns akt handlade dock till största delen om tiden in- nan intervjuperson var född. Vi hittade också en barnhemsjournal. Tack vare den fick intervju- personen information om att han varit placerad redan som spädbarn och nästan aldrig levt tillsammans med sina biologiska föräldrar. När han fick beskedet att så få handlingar fanns bevarade blev han besviken. Han hade inte ens fotografier av sig själv som barn. Kränkande texter i arkivhandlingarna Arkivhandlingar kan väcka starka känslor hos den de berör, både när de återfinns och när de saknas. Många har hört av sig till oss och berättat att de känt sig kränkta av den bild som förmedlas i handlingarna. Ofta är omdömen om barnet och den biologiska familjen nedlåtande i akterna. Här följer några exempel: Utseendemässigt ter han sig som en primär karaktärsstörning. Typiska manér och gester. Fladdrig och rastlös[...]Ombytlig, tanklös, impulsiv. Ofta slapp, hängig, grinig, kinkig, trotsig, tjurig. Lätt uttröttbar, egocentrisk, oppositionell, ore- sonlig. Ger lätt upp vid motgångar. Opålitlig, lögnaktig, karaktärslös, barnslig, omdömeslös, infantil, Person 876, man född . Flack, slapp, viss ytlig insikt[...]Hysteroid. Knappt normalbegåvad, omogen flicka. Vulgär i sitt språk. Hållningslös i hela sin atti- tyd[...]Hon har alkolholproblem och är sexuellt hållningslös. I under- kant begåvad. Är eg. söt. [...]Hade en oerhört ful klänning på sig. Per- son 886, kvinna född Efterbliven, svårskött. Sannolikt är pat. betydligt utvecklingshämmad, möjligen imbecill. Båda föräldrarna verkar intelligensmässigt stå på låg nivå. Person 510, kvinna f 1951. [Ä]r enormt tystlåten/psykopat/. Person 875, kvinna f 1939. [Ä]r ordentligt psykiskt störd. Pojken är normalbegåvad i underkant men psykiskt gravt störd, tråkig, tjatig, pimpinettig, passar nog bättre på ett flickhem, sexuell abnormitet pga påtaglig flickaktighet. Person 880, man född . Hereditärt torde belastning för nervösa rubbningar och psykiska abnormiteter föreligga såväl på faderns som moderns sida. Det place- rade barnet beskrivs som spänd, disharmonisk, starkt neurotiserad, utan uthållighet och ambition [...]grava neurotiska och psykopatiska drag. Person 861, man född . Arkivhandlingar som källa till den sociala barnavårdens historia Handlingarna speglar sin tid Hur barnen och deras biologiska familjer beskrivs bär tydliga drag av den tid då anteckningarna gjordes. var rasbiologins storhetstid i . För- klaringar till barns problem söktes dels i arv, den så kallade here- diteten, dels i barnets sociala miljö. Från och flera decennier framåt fästes särskilt fokus vid barnens psykiska problem som i sin tur kunde förklaras utifrån föräldrarnas förmågor och barnens hemmiljö.71 Men då liksom nu bedömdes pojkar och flickor utifrån skilda föreställningar. Flickor har omhändertagits för utespring och det som har förståtts som sexuellt utsvävande beteenden medan pojkar oftare har omhändertagits med hänvisning till kriminalitet.72 men tolkas av intervjupersonerna i nutid Att texterna är färgade av sin tid är inte självklart för dem som beskrivningarna handlar om. Flera intervjupersoner har uttryckt att de inte känner igen sig i de beskrivningar som finns i arkivhandlingarna eller att dessa rent av är förljugna. En kvinna född fick genom arkivhandlingarna reda på att hennes födelsedag egentligen var en helt annan än den hon firat . Uppgiften kom som en chock för henne och väckte en oro över att ha blivit raderad ur rullorna. En annan kvinna född tyckte att det kändes bra att äntligen få läsa vad som var anledningen till omhändertagandet men att be- skrivningarna i arkivhandlingarna målade upp en drömvärld när hon själv upplevde att hon fick slita hårt i fosterhemmet. 71Jönsson, , Bråkiga, lösaktiga och nagelbitande barn: om barn och barnproblem vid en rådgivningsbyrå i 1933-1950, , , 1997. 72Hamreby, , Flickor och pojkar I den sociala barnavården: föreställningar om kön och sociala problem . , 2004; Överlien , Girls on the verge of exploding? : voices on sexual abuse, agency and sexuality at a youth detention home, Arkivhandlingar som källa till den sociala barnavårdens historia Stöd vid läsning av arkivhandlingar Det kan krävas stöd i samband med att man tar del av sina arkiv- handlingar. Vissa saker bör man diskutera med någon annan och fack- uttryck behöver förklaras. Några arkiv kan erbjuda en sådan service när arkivhandlingarna lämnas ut men bara om man besöker arkivin- stitutionen. Många intervjupersoner har när de tagit del av arkivhandlingarna vänt sig till oss med behov av psykologiskt stöd. I finns liknande erfarenheter av stöd i samband med arkivsökning. Rapporten konstaterade att information om barnens ursprung gått förlorad på grund av felaktig hantering på arkiven och att före detta samhällsvårdade människors konfrontation med arkivhandlingarna kunde bli mycket smärt- sam.73 Det resulterade i projektet I? som startades för att stödja och hjälpa dem som är och har varit placerade att söka sin historia. 74 På en hemsida finns information om och bilder på olika institutioner, information om var handlingar kan finnas, vem man kan kontakta och vad man kan vänta sig efter att ha tagit del av arkivhandlingarna. Här finns även dokument om lagar och förord- ningar om placerade och adopterade barn.75 Projektet är ett samarbete mellan forskare, arkivarier och myn- digheter. I detta kapitel har vi redogjort för lagstiftningen om hur den sociala barnavården skulle dokumentera omhändertagande av barn och vad som ska bevaras för eftervärlden; forskning som använt och proble- matiserat information från arkivhandlingar samt utredningens reflektioner kring variationer vid hanteringen av arkivhandlingar i många olika arkiv. Generellt har lagstiftningen varit restriktiv med att föreskriva vilka uppgifter som ska ingå i en utredning. 73Senate , Forgotten Australians: a report on Australians who experienced institutional or out-of-home care as children, 2004. 74Who Am går att läsa mer om på hemsidan: 75http:/// Arkivhandlingar som källa till den sociala barnavårdens historia och framåt har det funnits tydliga instruktioner från om vad som bör noteras. Både forskningen och utredningen har visat att många barna- vårdsakter inte lever upp till dessa. Vi har också uppmärksammat att gallringsföreskrifterna var otydliga, vilket medfört att akter om omhändertagna barn har gallrats ut. Vi konstaterade att lagstiftningen efter 1980 inne- höll mer föreskrifter om vad som skulle gallras och rensas bort än vad som skulle dokumenteras. Syftet var att komma till rätta med den stigmatisering som sociala akter antogs kunna innebära för kli- enterna och dessutom minimera dokumentationen. Men för många placerade inom den sociala barnavården kom det tyvärr att innebära att den enda dokumentation om deras barndom förstördes. Arkivhandlingarna varierar mycket med hänsyn till omfång och kvalitet. Det är bristfälligt på flera punkter: Det saknas ofta övergripande struktur för akternas innehåll. Det saknas enhetliga begrepp och definitioner, gemensamma för alla kommuner. Det är svårt att följa ett ärende . Att rekvirera akter från olika arkiv kan ta . Hanteringen av sociala akter skiljer sig åt i landet. Det medför att personer som söker sin historia i sociala akter kan få tillgång till mycket varie- rande underlag. Förutom att sekretessprövningen av vad personen får ta del av kan variera kan akter saknas eller dokumentationen vara knapphändig. Ytterligare ett problem är att akterna kan innehålla kränkande omdömen eller beskrivningar som inte stämmer överens med intervjupersonernas erfarenheter. har ofta fått rollen som rådgivande till arkivhandläggare i kommunerna. Vi har upplevt ett behov av samlad kunskap på nationell nivå kring frågan om arkivhandlingar inom samt hur man bemöter och hjälper enskilda personer som söker uppgifter om sin barndom. Vår erfarenhet talar för att det borde finnas en helpdesk på nationell nivå där osäkra handläggare kan söka råd. Det finns också motsva- rande behov hos enskilda personer att få kunskap om hur man söker arkivhandlingar om sin barndom. Arkivhandlingar som källa till den sociala barnavårdens historia 3.11Åtgärder för att förbättra och underlätta arkivsökning och arkivhantering Det vore önskvärt med; förståelse hos varje arkivhandläggare och socialsekreterare för aktens betydelse för den enskildes rätt till sitt ursprung, bättre kunskap om vilka akter som ska bevaras hos social- förvaltningarna och enhetlig bedömning/jämnare kvalitet på sekretessprövningen. Det bör kunna ske genom att; en nationell helpdesk inrättas av i samarbete med lämpligt stadsarkiv, att det ingår avsnitt om sociala akter på arkivkurser och på kurser för socialarbetare, att det inrättas en hemsida med samlad information och hjälp till både handläggare och tidigare placerade, liknande den som finns i . Regeringen bör ge i uppdrag att inrätta en nationell helpdesk till stöd för kommunernas arkivhandläggare och per- soner som varit placerade av den sociala barnavården. 4Övergrepp och försummelse – siffror och berättelser Kapitlet har tre delar. Den första delen inleds med en beskrivning av intervjupersonernas sammansättning vad avser ålder, kön, etni- citet och funktionshinder. Därefter definieras de olika begrepp som använts vid analys och kategorisering av vanvård. I de flesta tabeller och diagram används analysenheten barn, dvs. den vuxnes berättelse om sin barndom utgör grunden för det resultat som redovisas. Resultatet redovisas uppdelat på övergrepp och försummelse. I huvudsak används samma indelning som i delrapporten,1 men med den skillnaden att färre tabeller och diagram återges. I delrapporten fanns det också många citat ur intervjuerna. Det har vi avstått från till förmån för hela berättelser. Den andra delen i kapitlet utgörs av fyra anonymiserade berät- telser som i vissa fall kompletteras med analyser av arkivhandlingar, domar och tidningsurklipp. Avsnittet syftar till att ge läsaren en bild av strukturer, relationer och personer i några av de berättelser som vi lyssnat till under intervjuande. Under rubriken kommentar återfinns efter varje berättelse våra analyser och kommentarer. Dessa görs mot bakgrund av utredningens samlade erfarenhet av mer än niohundra intervjuer och tusentals samtal med utsatta personer från olika delar av landet. Förhopp- ningsvis kan det bidra till ökad kunskap och förståelse, som i sin tur kan medverka till att riskerna för barn i dagens samhällsvård minimeras. Kapitlet avslutas med en tredje del där vi återger tre skriftliga berättelser som intervjuade personer överlämnat till utredningen. Även dessa berättelser kommenteras mot bakgrund av utredning- ens samlade erfarenhet. 1 SOU 2009:99. Utredningen om vanvård i den sociala barnavården, Vanvård i social barna- vård : delbetänkande, , , 2009. Övergrepp och försummelse – siffror och berättelser Med vanvårdskategori avses en viss typ av vanvård, exempelvis sla- gen med ris. Sammanlagt har utredningen registrerat 505 vanvårds- kategorier som finns sorterade under nio överkategorier. Med inter- vjuperson avses de personer som intervjuats av utredningen och som utredningens resultat bygger på. Utredningen använder sig också av begreppen placeringsperiod och förövare. Med placeringsperiod avses den tid som intervjuper- sonen tillbringade i ett visst fosterhem eller institution. Om exem- pelvis vistelsen på en institution avbröts för en fosterhemsplacering och intervjupersonen sedan återkom till samma institution, regist- reras det som två placeringsperioder. Med förövare avses av intervjuperson utpekad förövare. Begrep- pet förövare är vanligtvis associerat med den som begår brottsliga handlingar, som misshandel eller våldtäkt. Att kalla någon förövare som inte låter ett barn sitta med vid middagsbordet, eller som hind- rar ett barn från fortsatt skolgång är förstås inte helt korrekt, enligt gängse språkbruk. Ansvarig hade varit att föredra i sådana samman- hang. För enkelhetens och överblickens skull har vi avstått från att laborera med två olika begrepp. Hur många personer som drabbats av en viss vanvårdskategori säger inget om hur ofta eller vid hur många placeringar personen exempelvis blev slagen med ris. Eftersom vi enbart redovisar antal personer som drabbats av en vanvårdskategori framgår det inte om det skett vid en eller flera placeringar för den personen. Det fram- går inte heller om det i ett visst fosterhem har skett eller en enstaka gång. 4.2Redovisningen av vanvård bygger på 866 intervjuer Utredningen stängde möjligheten att anmäla sig till intervju . Då var kötiden för intervju . I kapitel 1 har vi beskrivit hur den grupp på 866 personer som utredningsresultatet bygger på utkristalliserats. Enligt direktiven2 ska resultaten redovisas med hänsyn till kön, etnicitet och funktionshinder. 2 Dir. 2006:75. Övergrepp och försummelse – siffror och berättelser Det är 866 personers berättelser om övergrepp och försummelse som ligger till grund för denna slutrapport. 509 () är kvinnor och 357 () är män. När vi funnit det adekvat, i meningen att det finns skillnader eller likheter som bör återges, redovisas resultaten med hänsyn tagen till kön. 155 personer har uppgett att de antingen är invandrare eller tillhör en svensk minoritet3. Det är 90 kvinnor och 65 män. Andelen är lika, , både av kvinnor och män. Med invandrare förstås att minst en av föräldrarna har utländsk bakgrund. Tabell 4.1 Intervjupersonernas etnicitet fördelat på kvinnor och män. Antal och andel (%) Ej invandrare eller minoritet I gruppen finsk ingår i den här redovisningen sverigefinnar, finska krigsbarn och finska invandrare. Resandefolket och finska invandrare är de största grupperna med annan etnicitet. De utgör vardera av intervjupersonerna. 3 De svenska minoriteterna är romer, judar, samer, tornedalingar och sverigefinnar. Resande- folket tillhör den romska minoriteten men särredovisas. Övergrepp och försummelse – siffror och berättelser Sammanlagt tretton personer hade något funktionshinder i barn- domen. Det är åtta kvinnor och fem män som uppgivit detta. Vi har intervjuat personer i mycket spridda åldrar. De äldsta var födda och de yngsta . Fördelningen fram- går av följande tabell. Tabell 4.2 Antal kvinnor och män samt totalt antal och andel (%) intervjuade fördelat på födelsedecennium Den största gruppen är född , följd av . I delrapporten, som byggde på 404 intervjuer, var det också flest intervjupersoner från dessa två decennier. Det har dock skett en förskjutning nedåt i åldrarna i meningen att det är en större andel personer födda i slutrapporten. Under utredningens sista var alltså intervjupersonerna något yngre än . 4.32/3 av alla kommuner har placerat intervjupersoner De 866 personerna som har rapporterat vanvård har varit placerade av sammanlagt 196 olika kommuner. Det förekommer ytterligare fyra kommuner i intervjupersonernas berättelser, men de placeringarna inbegriper ingen vanvård. Således är det två tredjedelar av landets Övergrepp och försummelse – siffror och berättelser kommuner som placerat en eller flera personer som redovisat att de utsatts för övergrepp eller försummelse i den sociala barnavården. I delrapporten beskrevs placerings- respektive vistelsekommunens ansvar för uppföljning av placeringarna och hur det varierat . Den intresserade läsaren hänvisas till det avsnittet.4 I delrapporten utlovade vi en närmare analys av vilka kommuner som varit ansvariga placerings- respektive vistelsekommuner i enskilda fall. Av resursskäl har vi tvingats avstå från att infria det löftet. Dessutom har i sitt förslag om ersättning avstått från att föreslå kommunala ersättningar till dem som drabbats av vanvård. Det är ytterligare ett skäl till att inte utreda ansvars- frågan mellan vistelsekommun och placeringskommun ytterligare. 4.4Antal placeringar och omflyttningar De flesta intervjuade har varit föremål för flera placeringar under sin barndom. Sammanlagt har de 866 intervjupersonerna uppgett 3 741 placeringar. I det följande diagrammet visas antal placeringar per person. Diagram 4.1 Antal placeringar per intervjuperson 4 SOU 2009:99. s. 64-70. Övergrepp och försummelse – siffror och berättelser Diagrammet redovisar antalet placeringar som intervjupersonerna uppgivit. Medianpersonen har varit med om tre placeringar. 16 pro- cent av kvinnorna och av männen uppgav att de endast haft en placering. Flera uppbrott är det vanligaste för intervjupersonerna. av männen och av kvinnorna uppgav att de hade haft 5 eller flera placeringar. av inter- vjupersonerna hade haft 10 eller flera placeringar. Alla intervjuper- soner har inte uppgett att de blivit utsatta för vanvård under alla placeringar, men många blev utsatta under flera placeringar. I detta avsnitt redovisas intervjupersonernas beskrivningar av van- vård uppdelad på de överkategorier som vi arbetat med vid analysen och kategoriseringen av intervjuerna. För varje kategori redovisas fördelningen på placeringar, dvs. om övergreppet eller försummel- sen skett i fosterhem, institution eller annan placering. Begreppet familjehem gäller i lag . dess- förinnan hette det fosterhem. Det senare begreppet är allmänt känt och används i dagligt tal av allmänhet och i internationell litteratur. Fosterhemsbegreppet har också använts frekvent i intervjuperso- nernas berättelser. Därför används här begreppen fosterhem och fosterförälder i stället för familjehem och familjehemsförälder. Till fosterhem har också räknats sommarhemsplaceringar som barnavårdsnämnden, annan nämnd, statlig myndighet, organisation eller en förening arrangerat. Med institutioner avses institutioner inom den sociala barnavården. De har genom decennierna haft många olika benämningar; barn- hem, flick- eller pojkhem, ungdomsvårdskolor, skolhem, yrkesskolor, HVB m.m. Andra placeringar kan ha skett inom barnpsykiatrin, vuxenpsy- kiatrin, sjukhus, lanthushållsskolor, etc. Av de 866 intervjupersonerna har 798 varit placerade i foster- hem, 665 i institution och 213 i andra placeringar. 598 av de 866 Övergrepp och försummelse – siffror och berättelser intervjupersonerna har varit placerade både i fosterhem och insti- tution och 169 personer har varit placerade i alla tre formerna. De 866 intervjupersonerna har uppgett att de bott i sammanlagt 1 228 namngivna fosterhem. Dessutom finns det ytterligare 362 placeringar i fosterhem som intervjupersonerna inte kunnat uppge namnet på. Det förekom inte vanvård i alla fosterhem. 763 personer har rapporterat om vanvård i 1 141 fosterhem. Intervjupersonerna har bott i sammanlagt 575 namngivna insti- tutioner. Dessutom finns det ytterligare 163 placeringar i institutioner som intervjupersonerna inte har kunnat uppge namnet på. Det före- kom inte vanvård i alla institutioner. 462 personer har berättat om vanvård i 395 institutioner. I 119 namngivna institutioner har två eller flera intervjupersoner varit placerade och har berättat för utredningen om den vanvård som förekom. Detta utvecklas mer i kapitel 5, Många har berättat om vanvård på samma plats. Det mest anmärkningsvärda är att av de intervjupersoner (798) som varit placerade i fosterhem är det (763 personer) som rapporterat vanvård. Nästan alla som har erfarenhet av fosterhems- placering har således berättat för utredningen om vanvård i minst ett av de hem de varit placerade i. Så är det inte för dem med erfa- renhet av institutionsplaceringar, men även här är siffrorna höga. Av de som varit placerade i institution (665) är det (462 personer) som rapporterat vanvård. Av de intervjupersoner som haft andra placeringar (213) är det (79 personer) som rapporterat om vanvård. 4.5.2Typ av övergrepp och försummelse I kapitel 2 redovisas hur vanvårdskategorierna arbetats fram och för- håller sig till varandra. De har i denna redovisning delats in i följande huvudrubriker: Fysiskt våld med tillhygge Hot och hotfulla situationer Skadligt utnyttjad i arbete Integritetskränkning, särbehandling och orättvisor Övergrepp och försummelse – siffror och berättelser Fysiskt och/eller psykiskt tvång/regler/straff Intervjupersonerna har sammanlagt rapporterat om 505 olika slags vanvård. Hur försummelse och övergrepp fördelar sig över de olika huvudrubrikerna för utredningens vanvårdskategorisering redovisas i följande tabell. Tabell 4.5 Övergrepp och försummelse, antal personer, män och kvinnor som rapporterat viss vanvård Fysiskt våld med tillhygge Tvång, regler, straff Hot, hotfull situation - otillräcklig tillsyn av Tabellens kolumner längst till höger redovisar totalt antal och total andel av de intervjuade som uppgivit en kategori. En intervjuperson kan uppge att de utsatts för flera olika kategorier av övergrepp och försummelse. Tabellen kan jämföras med delrapporten där resultaten från 404 personers intervjuer redovisas. I den framgick att: Övergrepp och försummelse – siffror och berättelser de överkategorier som flest personer rapporterat om är försummelse (353 personer, ) och integritetskränkning (346 personer, ). Alla överkategorier utom fysiskt våld med tillhygge () och hot och hotfulla situationer () har rapporterats av mer än hälften av intervjupersonerna. Det är av intervjupersonerna som uppgett att de skadligt utnyttjats i arbete och att de utsatts för sexuella övergrepp. Det enda område som visar stora skillnader mellan kvinnor och män är rapporteringen om sexuella övergrepp. 61 pro- cent av kvinnorna i jämförelse av männen har berättat att de varit utsatta för sexuella övergrepp.5 När nu resultatet från alla intervjuer sammanfattas kan vi konsta- tera att det är förhållandevis små procentuella skillnader mellan del- rapporten som omfattade 404 personers intervjuer och slutrapporten med 866 personers intervjuer. Något annat var inte heller att vänta utifrån att redan 404 personer är ett stort statistiskt underlag. Regeringens slutsats från delrapporten att den ger tillräcklig information för att kunna konstatera att det förekommit vanvård och övergrepp i den sociala barnavården i vårt land6 står sig. Fysiskt våld med tillhygge har minskat , från . De har sannolikt sin förklaring i att en större andel yngre personer intervjuats som uppgivit färre inslag av fysiskt våld i sina placeringar. Också skadligt utnyttjad i arbete har minskat, från i delrapporten till i slutrapporten. Sexuella övergrepp har en liten ökning, för kvinnor från 61 pro- cent till och för män från . Sexuella över- grepp förekommer också i intervjuerna från samtliga decennier. Försummelse har samma omfattning som i delrapporten. 87 pro- cent av intervjupersonerna har berättat om att de utsatts för för- summelse. Redovisat på underkategorier är det (76 i delrapporten) som uppger otillräcklig omvårdnad. (26 i delrapporten) uppger otillräcklig tillsyn av fosterföräldrar eller insti- tutionspersonal och (45 i delrapporten) uppger otill- räcklig skolgång. De övriga kategorierna som inte kommenteras här har mycket små avvikelser från resultaten i delrapporten. 5SOU 2009:99, s. 160. Övergrepp och försummelse – siffror och berättelser En stor andel har utsatts för våld och sexuella övergrepp Det är vanligt att intervjupersonerna berättar om övergrepp och försummelser med många olika variationer. Vi har tagit reda på hur stor andel av dem som angett att de blivit utsatta för våld och/eller sexuella övergrepp. Sammanlagt har 764 personer () berättat att de utsatts för fysiskt våld med eller utan tillhygge och/eller sexuella övergrepp. Det är (102 personer) av de intervjuade som inte varit utsatta för fysiskt våld eller sexuella övergrepp. Vad dessa berättat om redogör vi för i nästa avsnitt. Annat än våld och sexuella övergrep Bland de 102 personer som uppgett att de inte utnyttjats sexuellt eller blivit utsatta för fysiskt våld finns det många som varit med om andra allvarliga övergrepp eller försummelser.