sou · GZB347 · 2011-05-24 00:00:00 — lagen (1967:531) om tryggande av pensionsutfästelser m.m., skattebrottslagen (1971:69) eller aktiebolagslagen (2005:551). Inom det angivna geografiska området ska också handlägga annan brottslighet som ställer särskilda krav på kännedom om finansiella förhållanden, näringslivsförhållanden, skatterätt eller liknande. har nationellt ansvar för utredning och lagföring av vissa måltyper. Det gäller mål som avser 9 kap. 1–3 §§ (bedrägerier) om gärningen rör EU:s finansiella medel och 9 kap. 3 a § (subventionsmissbruk) samt mål som avser lagen (2005:377) om straff för marknadsmissbruk vid handel med finansiella instrument. handlägger också mål som lämpligen bör handläggas där med hänsyn främst till att målet rör kvalificerad ekonomisk brottslighet som har nationell utbredning eller internationell anknytning eller är av principiell natur eller av stor omfattning, oberoende av var i landet de hänför sig. Sådana mål får övertas av efter framställning från . Vad som i detta sammanhang avses med begreppet ekonomisk brottslighet anges emellertid inte. Mål som rör både brottslighet som faller inom ansvarsområde och annan brottslighet ska handläggas vid den myndighet där det med hänsyn till omständigheterna är lämpligast. Vid osäkerhet avgör riksåklagaren var ett mål ska handläggas. I de län inte ansvarar för åklagarverksamheten samordnar myndigheten tillsammans med verksamhet som rör ekonomisk brottslighet. ska utveckla metoder för att effektivisera bekämpningen av den ekonomiska brottsligheten. Myndigheten ska särskilt följa och analysera utvecklingen av den Nuvarande struktur för ekobrottshantering ekonomiska brottsligheten, följa rättstillämpningen och utarbeta förslag till åtgärder. är vidare kontaktmyndighet till EU- kommissionens bedrägeribekämpningsbyrå (). Myndigheten har också till uppgift att vara nationellt kontor för återvinning av tillgångar enligt rådets beslut /845/RIF av om samarbete mellan medlemsstaternas kontor för återvinning av tillgångar när det gäller att spåra och identifiera eller annan egendom som härrör från brott. lämnar även information om den ekonomiska brottsligheten till allmänheten, andra myndigheter, kommuner, näringsliv och organisationer. Fördelning av ansvar och uppgifter mellan och Åklagarnas geografiska behörighet är enligt 6 § åklagarförordningen (2004:1265) hela landet. Myndigheternas verksamhetsområden framgår av förordningen med instruktion för och förordningen med instruktion för . och har beslutat om de gemensamma riktlinjerna Fördelning av ansvar och uppgifter mellan och (ÅMR 2006:7 och EBMR 2006:1). Enligt riktlinjerna ska frågan om vilken myndighet som ska handlägga ett visst mål i första hand ska bestämmas i samråd mellan berörda kammarchefer. Om de inte kan nå enighet ska frågan hänskjutas till överåklagaren vid Utvecklingscentrum och överåklagare vid för beslut. I sista hand avgörs frågan av riksåklagaren. I riktlinjerna anges också hur 2 § förordningen med instruktion för ska tillämpas. Vad avser bestämmelsen om att inom sitt primära geografiska ansvarsområde ska handlägga annan brottslighet som ställer särskilda krav på kännedom om finansiella förhållanden, näringslivsförhållanden, skatterätt eller liknande anges bl.a. att det ytterst är fråga om målet kräver sådan specialistkompetens som upparbetats inom . Det kan t.ex. vara fråga om Nuvarande struktur för ekobrottshantering kvalificerade bedömningar av räkenskapsinformation eller särskild kunskap i skatterättsliga frågor. De mål som i första hand kan bli aktuella för handläggning hos är enligt riktlinjerna sådana som rör bedrägeri, svindleri, förskingring, trolöshet mot huvudman, mutbrott och penninghäleri. ska också handlägga mål om brott som avser finansiella instrument och utredningen ställer särskilda krav på de finansiella marknaderna eller andra finansiella förhållanden, t.ex. svindleribrott som begåtts vid handel med värdepapper. Om det endast krävs kvalificerade bedömningar av räkenskapsinformation i en begränsad del av ett omfattande mål är det enligt riktlinjerna tillräckligt att biträder med sin expertkunskap i den delen. I denna del ges i riktlinjerna vägledning också för när mål om tullbrott, olovlig befattning med punktskattepliktiga varor, överträdelse av näringsförbud respektive rådgivningsförbud samt talan om förverkande, företagsbot och annan särskild rättsverkan ska handläggas vid . I fråga om de mål som lämpligen bör handläggas vid med hänsyn främst till att målet rör kvalificerad ekonomisk brottslighet som har nationell utbredning eller internationell anknytning eller är av principiell natur eller av stor omfattning, uttalas i riktlinjerna att det inte är tillräckligt att brottsligheten i sig är komplicerad för att den ska anses vara kvalificerad. Det bör därutöver krävas att det rör brott som bedrivs organiserat eller annars är satta i system eller som kan anses hota de finansiella marknaderna. Mer specifikt anges i riktlinjerna beträffande de olika rekvisiten bl.a. att med nationell utbredning ska förstås att brottsligheten ska ha förekommit på fler än två, inte näraliggande, orter i riket. Vad slutligen gäller hanteringen av blandad brottslighet, i detta fall mål som både rör sådan ekonomisk brottslighet som primärt faller inom ansvarsområde och annan brottslighet, anges i riktlinjerna att det är viktigt med samråd mellan myndigheterna. Utgångspunkten är att den myndighet som påbörjat handläggningen ska handlägga det i dess helhet om mer omfattande utredningsarbete lagts ned i ärendet. I övrigt bör det avgörande vara var tyngdpunkten i utredningen ligger. Om tyngdpunkten ligger på den ekonomiska brottsligheten talar det för att åklagare vid ska handlägga ärendet. I vissa situationer kan omständigheterna dock vara sådana att det Nuvarande struktur för ekobrottshantering enligt riktlinjerna är lämpligare att åklagarna vid respektive myndighet handlägger varje del för sig. I riktlinjerna ges också vägledning angående den operativa samordningen. Det konstateras att en operativ samordning av verksamheten är nödvändig för att kampen mot den ekonomiska brottsligheten ska bli effektiv, samt att särskilda problem finns vid bekämpandet av den grova organiserade och ofta multikriminella brottsligheten. Det anges att det därför är nödvändigt i stora och komplicerade mål att på ett tidigt stadium identifiera hur de gemensamma resurserna ska utnyttjas så effektivt som möjligt. Denna samordning ska så långt möjligt och praktiskt ske på operativ nivå mellan kamrarna. rikstäckande ansvar för rättslig utveckling samt metod- och kompetensutveckling inom ekobrottsområdet innebär enligt riktlinjerna ett ansvar för rättslig utveckling, metodutveckling, analys och uppföljning, kunskapsuppbyggnad, intern och extern information, internationella frågor, samverkan med andra myndigheter och utveckling av brottsbekämpningen. Nuvarande struktur för ekobrottshantering Generaldirektören är chef för . Generaldirektörens ställföreträdare är överåklagaren som träder i generaldirektörens ställe när denne inte är i tjänst. Generaldirektören biträds av ett kansli som består av följande enheter. Nuvarande struktur för ekobrottshantering Vid finns en ledningsgrupp som leds av generaldirektören. Förutom generaldirektören ingår i ledningsgruppen cheferna för enheterna i generaldirektörens kansli, den strategiska internkommunikatören, chefen för ekobrottskansliet och från den operativa verksamheten en kammarchef vardera från , och samt en chef för en polisoperativ enhet. Representanterna från den operativa verksamheten roterar . Till ledningsgruppen kan även andra personer adjungeras vid behov. Myndighetsledningen svarar för den strategiska ledningen av myndighetens verksamhet och utgör ett stöd till verksamheten på den operativa nivå. Chef för ledningssekretariatet är planeringsdirektören. Vid ledningssekretariatet finns kommunikationsfunktionen, samordningsfunktionen för generaldirektörens kansli, funktionen för planering och uppföljning av verksamheten, verksamhetsskyddsfunktionen, sekretariatet för omvärldsanalys, IT-funktionen och generaldirektörens sekreterare. Chef för överåklagarenheten är överåklagaren. Överåklagarenheten ansvarar för överprövnings- och tillsynsverksamhet samt jävsfrågor. Enheten ansvarar också bl.a. för rättslig tillsyn och kontroll i enlighet med av generaldirektören fastställd tillsynsplan, att avge yttrande till riksåklagarens verksamhet i , anmälan eller klagomål mot åklagare och analys och uppföljning av åklagarnas operativa verksamhet. Enheten har också ansvar för att handläggningen av ärenden sker på ett rättssäkert, enhetligt och effektivt sätt, strategisk samverkan med om ekobrottsbekämpningen i de län där inte har det geografiska ansvaret, samordning av den operativa verksamheten vid ekobrottskamrarna, samordning av operativ verksamhet med andra myndigheter och de regionala samverkansorganen mot ekonomisk brottslighet. Chefsjuristen är chef för rätts- och utvecklingsenheten. Enheten ansvarar för rättsliga frågor, vissa internationella frågor, utbildnings- och utvecklingsfrågor, arkiv- och registratorsfrågor och myndighetens regelförteckning, riktlinjer och handböcker. Nuvarande struktur för ekobrottshantering Ekobrottskansliet är en enhet vid som är direkt underställd rikskriminalchefen. Ekobrottskansliet har arbetsgivaransvaret för de poliser som tjänstgör vid och svarar för att poliser tillkallas från polismyndigheterna för verksamhet som bedrivs vid . Hos leder Ekobrottskansliet polisarbetet vid centrala underrättelsetjänsten, tre polisoperativa enheter () och ekobrottskamrarna. Chefen för , tillika polischefen, har det polisiära ansvaret för polisverksamheten hos . Polischefen, som verkar vid generaldirektören för , har plats i ledningsgrupp och ingår i ledningsgrupp. Polischefen biträder i övrigt generaldirektören i ledningen av den verksamhet som polismännen deltar i vid . En kommissarie under polischefen leder verksamheten vid centrala kriminalunderrättelsetjänsten vid . Chefen för den centrala kriminalunderrättelsetjänsten ansvarar för den strategiska underrättelseverksamheten, samordning och metodutveckling samt kvalitetssäkring och kontroll av det operativa underrättelsearbetet. Polischefen beslutar i ärenden om tidsbegränsad anställning av polispersonal. Enligt de riktlinjer som finns för anställningar ska de tidsbegränsade anställningarna vid Ekobrottskansliet omfatta . Förnyade anställningar ska också omfatta i taget efter prövning av Ekobrottskansliet i samråd med . Poliser som har anställning tills vidare vid är placerade vid Ekobrottskansliet tills vidare. Vid finns ett insynsråd. Generaldirektören är ordförande i rådet vars ledamöter utses av regeringen. Rådet ska ha insyn i verksamheten och ge generaldirektören råd. Bestämmelser om insynsrådet finns i 9 § myndighetsförordningen (2007:515) och 10 § förordningen med instruktion för . Nuvarande struktur för ekobrottshantering Rådet för skydd av EU:s finansiella intressen () Bestämmelser om Rådet för skydd av EU:s finansiella intressen finns i 16–18 §§ förordningen med instruktion för . Rådet ska främja en effektiv och korrekt användning av EU-relaterade medel och åtgärder mot bedrägerier, missbruk och annan oegentlig hantering av sådana medel i landet. ansvarar för rådets kanslifunktioner. I rådet ingår företrädare för , , , , , , i , , och Rådet för Europeiska socialfonden i . Varje myndighet i rådet ska utse en ledamot och en ersättare för denne. ledamot är ordförande i rådet. Rådets sammansättning ska vara sådan att den främjar utvecklingen av en högt kvalificerad och effektiv samverkan mellan myndigheter och andra aktörer på området. Rådet ska främja samverkan mellan berörda myndigheter för att öka effektiviteten när det gäller att förebygga, upptäcka, utreda och vidta åtgärder vid misstanke om felaktig användning av EU- relaterade medel, följa utvecklingen inom sitt ansvarsområde samt föreslå eller initiera åtgärder för att upprätthålla skyddet för EU:s finansiella intressen, vara ett forum för informations- och erfarenhetsutbyte, analysera och utvärdera insatserna på området. Rådet ska lämna en rapport till regeringen avseende skyddet av EU:s finansiella intressen i . Av rapporten ska det framgå vilka åtgärder som har vidtagits för att främja en effektiv och korrekt hantering av EU-relaterade medel och för att samordna berörda myndigheters insatser mot bedrägerier, missbruk och annan oegentlig hantering av sådana medel. I rapporten ska också redovisas hur rådets arbete utvecklats samt hur rådet avser att bedriva sitt arbete de tre därefter kommande åren. Vid finns också ett forensiskt råd som leds av generaldirektören och därutöver består av företrädare för näringslivet, advokatkåren, och Rekonstruktör- och konkursförvaltarkollegiet. Rådet ska bl.a. analysera utveckling- Nuvarande struktur för ekobrottshantering en inom näringslivet och identifiera nya riskområden för ekonomisk brottslighet. operativa verksamhet utförs vid sju ekobrottskammare (tre i varav nationella ekobrottskammaren är en, två i och två i ), mängdbrottsenheten, brottsutbytesenheten, tre operativa serviceenheter samt tre polisoperativa enheter. Till kontoret i hör också en utredningsenhet i . Till kontoret i hör utredningsenheter i , och . Malmökontoret har utredningsenheter i och . Det finns sju polisiära funktioner vid ekobrottskamrarna: tre i (varav en vid den nationella ekobrottskammaren) och två vardera i och . En kommissarie biträder kammarchefen i ledningen och fördelningen av det arbete som polispersonalen deltar i vid kammaren. I , och finns operativa ledningsgrupper för samråd och samverkan i operativa och andra frågor. I de operativa ledningsgrupperna ingår kammarcheferna, kammarkommissarierna, chefen för den operativa serviceenheten och chefen för den polisoperativa enheten samt en företrädare för mängdbrottsenheten i , respektive . De operativa ledningsgrupperna sammanträder regelbundet. Lokalisering och verksamhetsområden för ekobrottskamrarna med utredningsenheter samt ansvarsfördelningen mellan ekobrottskamrarna finns i föreskrifter om ekobrottskamrarnas lokalisering och verksamhetsområden m.m. (EBMF 2008:1). I operativa verksamhet arbetade omkring 400 personer varav 92 åklagare och 183 poliser, se tabell 3.1. De allmänna ekobrottskamrarna i , och Första ekobrottskammaren i bedriver i första hand verksamhet inom och . En till ekobrottskammaren hörande utredningsenhet i bedriver verksamhet Nuvarande struktur för ekobrottshantering Andra ekobrottskammaren i bedriver i första hand verksamhet inom . Första ekobrottskammaren i bedriver i första hand verksamhet inom och . En till ekobrottskammaren hörande utredningsenhet bedriver verksamhet i . Andra ekobrottskammaren i bedriver i första hand verksamhet inom . Två till ekobrottskammaren hörande utredningsenheter bedriver verksamhet i respektive . Första ekobrottskammaren i bedriver i första hand verksamhet inom och . En till ekobrottskammaren hörande utredningsenhet bedriver verksamhet i . Andra ekobrottskammaren i bedriver i första hand verksamhet inom län. En till ekobrottskammaren hörande utredningsenhet bedriver verksamhet i . Ekobrottskamrarna leds av en kammarchef (chefsåklagare) och biträds av en vice chefsåklagare som är kammarchefens ställföreträdare. Kammarchefen biträds även av en kammarkommissarie. Vid kamrarna arbetar åklagare, poliser, ekorevisorer, analytiker och beredningsjurister. Antalet medarbetare vid varje kammare varierar mellan 24–55 personer. Vid utredningsenheterna i , och finns det gruppledare som är direkt underställda kommissarien vid respektive enhet. Gruppledaren ska operativt biträda kommissarien i ledningen av enheten. Mängdbrottsenheten bedriver verksamhet i , och . Vid mängdbrottsenheten handläggs mängdmål. Med mängdmål avses mål av enklare beskaffenhet där tiden för förhör och andra förundersökningsåtgärder inte bedöms överstiga . Ärenden som inte ska handläggas vid mängdenheten fördelas av mängdenheten mellan ekobrottskamrarna. Mängdbrottsenheten leds av den åklagare som utses av generaldirektören. Åklagaren ansvarar för samordning, uppföljning och utvärdering av mängdbrottsenhetens verksamhet. mängdärenden hanteras i nuvarande organisation av fyra åklagare. Dessa ärenden handläggs på väsentligen än övriga ärenden. Nuvarande struktur för ekobrottshantering myndigheten 1 851 mängdärenden med en genomsnittlig genomströmningstid av . Det kan jämföras , som var genomsnittlig genomströmningstid för samtliga ärenden (årsredovisning 2010, s. 16). Nationella ekobrottskammaren är placerad i och bedriver verksamhet som hänför sig till , , , , och samt i landet i övrigt enligt 2 § förordningen med instruktion för . Brottsutbytesenheten är placerad vid den nationella ekobrottskammaren. Brottsutbytesenheten leds av den åklagare som generaldirektören utser. Brottsutbytesenheten svarar bl.a. för operativt stöd till förundersökningsledare i frågor om förverkande m.m. av brottsutbyte samt utveckling och dokumentation av metodstöd för brottsutbytesfrågor. Enheten svarar vidare för samverkan och samordning med andra myndigheter i frågor om förverkande m.m. av brottsutbyte. Det finns tre polisoperativa enheter vid Ekobrottskansliet placerade i , och . De polisoperativa enheterna leds av en kommissarie som utses av ekobrottskansliet i samråd med generaldirektören för . Chefen för en polisoperativ enhet fullgör de chefsuppgifter som bestäms av ekobrottskansliet i samråd med generaldirektören. I övrigt tillämpas instruktioner. Myndigheten har även inrättat en kommissarietjänst med funktion som operativ samordnare vars uppdrag bl.a. är att bereda ärenden som ska lyftas till det operativa rådet. Vid den polisoperativa enheten i finns en gruppledare som är direkt underställd kommissarien. Gruppledaren leder spaningsverksamheten och användandet av hemliga tvångsmedel. De polisoperativa enheterna ansvarar för operativ underrättelseverksamhet, spaning, brottsförebyggande verksamhet och IT-utredningsåtgärder. Nuvarande struktur för ekobrottshantering Operativa serviceenheter är placerade i , och . De operativa serviceenheterna ska lämna stöd till kamrarna med bl.a. registrering av handlingar i diarier, arkivering, sammanställningar och beredning av förundersökningsmaterial, kallelser och delgivning av kallelse till förhör, IT-stöd och beslagshantering som inte ska utföras av polispersonal. Därutöver ska de operativa serviceenheterna svara för receptionsverksamheten i och . Nuvarande struktur för ekobrottshantering SOU 2011:47 Operativ personal vid () Nuvarande struktur för ekobrottshantering Utredning och lagföring av ekonomisk brottslighet En skillnad mellan brottsbekämpning och traditionell brottsbekämpning är att hos arbetar poliser och åklagare inom samma myndighet. Avsikten är att förundersökning och processföring ska bli effektivare genom att olika yrkesgrupper är samlokaliserade och har en nära samverkan. I de mer krävande ärendena genomförs förundersökningen av en utredningsgrupp med olika sammansättning beroende på ärendets omfattning och beskaffenhet. Utredningsgruppen består av ett antal poliser, ekorevisorer, ekoadministratörer och eventuellt andra specialister under ledning av en åklagare. Ekobrott upptäcks och anmäls ofta vid revisioner och konkursförvaltares granskning av företagskonkurser. Därtill anmäls misstänkta brott av , , revisorer, myndigheter som administrerar utbetalning av EU- bidrag och allmänheten. Brottsanmälningar som kommer in till hanteras i ett första skede av ekoadministratörer vid mängdbrottsenheterna i , eller . Anmälningarna eller tipsen kompletteras med registerslagningar och registreras och lämnas därefter över till en mängdåklagare för hantering. En del anmälningar avskrivs . Resten av ärendena sorterar mängdåklagaren i tre olika ärendekategorier: mängdmål, projektmål och särskilt krävande mål. Vid bedömningen av om ett ärende är ett projektmål eller ett särskilt krävande mål kan mängdåklagaren rådgöra med den revisor som är knuten till mängdenheten. Mängdärendena hanteras sedan vid mängdbrottsenheterna medan övriga ärenden in på åklagarkamrarna. Ärenden som initieras av eller ett regionalt underrättelsecentrum och som kan föranleda att förundersökning ska inledas överlämnas till den operativa ledningsgruppen i , eller . Den operativa ledningsgruppen ansvarar för ärendets samordning och lottning till kammare. Överåklagaren samordnar ärenden från Operativa rådet och överlämnar dessa till den operativa ledningsgruppen för beslut om vilken kammare som ska handlägga ärendet. Sedan ett särskilt krävande mål lottats på en åklagarkammare ska det lämnas över till chefsåklagaren på den kammaren. Nuvarande struktur för ekobrottshantering Chefsåklagaren fattar beslut om att ärendet ska på en åklagare. När åklagaren beslutat att förundersökning ska inledas skriver åklagaren en utredningsplan, som i detta inledande skede främst är avsedd att vara ett underlag för att chefsåklagaren ska kunna besluta om resurstilldelning. Chefsåklagaren beslutar också, efter samråd med kammarkommissarien, om vem som ska vara utredningssamordnare i målet. Utredningssamordnaren ansvarar för att de utredningsåtgärder som åklagaren beslutar om vidtas. En kontakt kan även behöva tas med chefen för skattebrottsenheten. I särskilt krävande mål är det vanligt att nya omständigheter kommer fram under utredningens gång som innebär att åklagaren måste se över, ompröva och justera utredningsplanen. skattebrottsenheter biträder i utredningar som gäller främst skattebrott och ibland bokföringsbrott. samverkar också med andra myndigheter t.ex. i samband med förundersökning och lagföring av vissa tullbrott. samarbetar även internationellt i den operativa verksamheten. mottog myndigheten 37 ansökningar om internationell rättslig hjälp från andra länder. Myndigheten skickade själv ut 92 ansökningar om rättslig hjälp (årsredovisning 2010, s. 25). Mängdmål, projektmål och särskilt krävande mål Som nämnts ovan delar in målen i tre olika grupper: mängdmål, projektmål och särskilt krävande mål. Därutöver finns ärenden om internationell rättslig hjälp och andra ärenden med anknytning till den verksamhet som bedrivs vid ekobrottskamrarna. Ärenden som kräver få utredningsåtgärder och där den effektiva utredningstiden beräknas uppgå till högst (s.k. mängdärenden) hanteras av en åklagare med standardiserade utredningsrutiner (2007:1 s. 4 f.). Ärenden som kräver fler utredningsåtgärder än mängdbrottsärendena men ändå är av sådan beskaffenhet att de i allt väsentligt kan handläggas i enlighet med förenklade utredningsrutiner kallas projektmål (2006:1 s. 4 f.). Utredningar i projektmål ska typiskt sett kunna genomföras av en utredare med tillämpning av rutinmässiga utrednings- Nuvarande struktur för ekobrottshantering I vissa fall kan det bli aktuellt med två utredare t.ex. en polis och en skattebrottsutredare. Utredningstiden i projektmål uppgår till 8–. Sedan ett projektmål lottats på en åklagarkammare lämnas det över till chefsåklagaren på den kammaren. Chefsåklagaren fattar beslut om att ärendet ska på den åklagare som ska vara förundersökningsledare i målet och utser en ekorevisor som kan biträda åklagaren om det finns behov av det. Projektärendet lämnas därefter till åklagaren som fattar beslut om förundersökning ska inledas. Vid varje åklagarkammare finns ett fåtal mål som inte kan handläggas i enlighet med huvudprocessen i projektmål. Dessa ärenden ska handläggas i enlighet med rutiner för särskilt krävande mål (projekthandboken s. 10). Utmärkande för dessa mål är att de avser komplicerad brottslighet som är svår att utreda och därför normalt bör utredas av en utredningsgrupp under ledning av en åklagare. Mål med många misstänkta personer eller med svåra frågor om förundersökningsbegränsning samt mål där det finns behov av hemliga tvångsmedel är exempel på mål som tillhör denna kategori.