sou · GYB376d2 · 2011-01-01 00:00:00 — Medgivande till direktanmälan får lämnas till en försäkringsanstalt och till den som i sin yrkesmässiga verksamhet handhar fordon och som bedöms ha förutsättningar att lämna uppgifter på ett tillförlitligt sätt. Ytterligare villkor är att anmälan endast får avse sådana fordon som uppgiftslämnaren har förvärvat eller, i fråga om en försäkringsanstalt, har tagit hand om i samband med ett skadefall. Ett medgivande till direktanmälan omfattar även ett medgivande till direktåtkomst till uppgifter. Det bör även i fortsättningen vara en förutsättning för direkt- anmälan att uppgiftslämnaren har förvärvat fordonet eller att fordonet, i fråga om en försäkringsanstalt, har tagits om hand i samband med ett skadefall. Vi anser inte att det finns skäl att låta någon annan än den som är registrerad ägare eller som har förvärvat ett fordon vidta sådana åtgärder angående fordon som en registrering av uppgifter i fordonsdatabasen i detta fall innebär. Även om fordonet är sålt med återtagandeförbehåll har ägande- rätten (om än begränsad) övergått till köparen och denne ansvarar för fordonsskatt, trängselskatt, avgifter, trafikförsäkring och fel- parkeringsavgifter. Köparen är den ende som kan göra anmälningar beträffande fordonet. Det finns inte anledning att göra undantag från denna princip när det gäller banker och finansbolag. Det är alltså enligt vår mening inte aktuellt att medge möjligheten till direktanmälan för banker och finansbolag för fordon som banker och finansbolag finansierar. Ett medgivande att överföra uppgifter via direktanmälan får ges till den som i sin yrkesmässiga verksamhet handhar fordon. Enligt Transportstyrelsens praxis medges direktanmälan till bilhandlare, bilskrotare, finansbolag, generalagenter, försäkringsbolag, stora vagnparksägare (åkerier, posten m.fl.), biluthyrare och verkstäder. Det finns alltså rättsliga förutsättningar för banker och finansbolag att få ett medgivande till direktanmälan när det gäller fordon som de själva är registrerad ägare till eller har förvärvat i sin yrkesmässiga verksamhet. Eftersom ett medgivande till direkt- anmälan även innebär att direktåtkomst till uppgifter i databaserna Lagen om fordons registrering m.m. ges, krävs även att förutsättningarna för direktåtkomst är uppfyllda (se avsnitt 4.5.3 och 4.6). Sammantaget gör vi bedömningen att det inte finns något behov av att göra förändringar i bestämmelserna om direktanmälan. I en anmälan om ett ägarbyte ska det i förekommande fall anges att en näringsidkare i sin yrkesmässiga verksamhet har överlåtit ett fordon genom kreditköp med förbehåll om återtaganderätt eller att han eller hon har upplåtit fordonet med nyttjanderätt för en bestämd tid om (10 kap. 7 § FVTR som överförts till 6 kap. 7 § i den föreslagna förordningen). Bestämmelsen är snävare än den som reglerar möjligheten till direktanmälan av uppgifter. Detta innebär att en anmälan av sådana uppgifter endast kan ske i den yrkesmässiga fordonsförsäljningen. Bestämmelsen, som reglerar under vilka förutsättningar en kreditmarkering överhuvud- taget ska få anmälas till Transportstyrelsen, utgör enligt vår uppfattning en del av de materiella reglerna om fordons registrering som inte omfattas av vårt uppdrag. En utvidgad rätt att anmäla sådana uppgifter för banker och finansbolag får därför övervägas i annan ordning. Vi har av samma skäl inte heller gjort några överväganden när det gäller möjligheten att föra in en kreditmarkering i efterhand. 15.4.3Närmare om automatiserade beslut Det finns regler i FVTR som anger att beslut får fattas genom automatiserad behandling av uppgifter i vägtrafikregistret. Enligt vår uppfattning utgör dessa bestämmelser en del av den materiella lagstiftningen om fordon. Reglerna om att beslut får fattas genom automatiserad behandling av uppgifter (18 kap. 5–7 §§ FVTR) bör därför flyttas över till förordningen om fordons registrering m.m. Vi anser inte att det ligger inom ramen för vårt uppdrag att överväga om det är lämpligt att fatta automatiserade beslut på andra områden än fordonsområdet. Sådana frågor får därför övervägas i annan ordning. 16En möjlighet att vägra registrera fordonsägare med betydande fordonsrelaterade skulder I våra tilläggsdirektiv (dir. 2010:23) anges att vi närmare ska analysera de legala förutsättningarna för att i vägtrafikregistret vägra registrera ägare med restförda fordonsrelaterade skulder av betydande belopp. Med sådana skulder avses obetalda skulder avseende fordonsskatt, trängselskatt och felparkeringsavgifter som har överlämnats till för indrivning. Vi ska även beakta det skydd för äganderätten som följer av artikel 1 i första tilläggsprotokollet till den europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna. I vårt arbete har vi att utgå från en rapport till regeringen från Transportstyrelsen och daterad , där myndigheterna har lämnat flera förslag som syftar till att minska antalet restförda fordonsrelaterade skulder. Transportstyrelsens och till åtgärder för att minska restförda fordonsrelaterade skulder och för att motverka användningen av bilmålvakter innehöll flera olika förslag. Ett av förslagen som lämnades i rapporten är att Transport- styrelsen bör ges en möjlighet att vägra registrering av en fordons- ägare som har obetalda fordonsrelaterade skulder på En möjlighet att vägra registrera fordonsägare ett betydande belopp. Förslagets huvudsakliga utformning beskrivs i det följande. Med fordonsrelaterade skulder avses debiterade och obetalda fordonskatter, trängselskatter och felparkeringsavgifter. Skulder av privaträttslig karaktär, t.ex. obetalda trafikförsäkringsavgifter och kontrollavgifter enligt lagen (1984:318) om kontrollavgift vid olovlig parkering omfattas dock inte av förslaget. Beloppet bör bestämmas så att det inte endast är uppenbara bilmålvakter som träffas av bestämmelsen utan även andra som av andra anledningar systematiskt väljer att inte betala skatter och avgifter. Med obetalda skulder avses sådana skulder som inte betalats och som överlämnats till för indrivning enligt bestämmelserna för respektive skatt eller avgift. Anmälningarna om ägarbyte bör i dessa fall granskas närmare av Transportstyrelsen innan något beslut om registrering tas. Den nye ägaren enligt anmälan bör ges möjlighet att reglera sina fordons- relaterade skulder innan Transportstyrelsen beslutar i ärendet. Betalas inte skulderna bör Transportstyrelsen avslå anmälan om registrering av ny ägare. Beslutet att vägra registrering bör gå att överklaga. I rapporten framhölls att konsekvensen av en vägrad registrering av en ny ägare enligt en anmälan om ägarbyte blir att den befintliga registrerade ägaren har kvar ansvaret för fordonet trots att han eller hon kanske inte längre har kvar den faktiska rådigheten över fordonet. Det måste därför vara möjligt för den som säljer ett fordon att inför affären snabbt och enkelt kunna inhämta upplysning om den tilltänkte fordonsförvärvaren kan registreras som ägare till fordonet. En sådan sammanfattande bild av en enskilds fordonsrelaterade och restförda skulder kan enligt rapporten inte lämnas av Transportstyrelsen utan måste fås direkt från . Transportstyrelsen och framhöll i rapporten behovet av att bygga upp någon form av automatiserad lösning för att inhämta denna information, så att den allmänna omsättningen av fordon inte försvåras i allt för hög grad och att myndigheternas kostnads- ökning vid hanteringen av dessa ärenden blir så liten som möjligt. Möjligheten att vägra registrering av en ägare som har betydande fordonsrelaterade skulder bör enligt förslaget införas genom en ny bestämmelse (10 kap. 6 b §) i FVTR Transport- styrelsen bör ges mandat att meddela föreskrifter om den närmare tillämpningen av bestämmelsen, t.ex. om vad som är att anse som En möjlighet att vägra registrera fordonsägare ett betydande belopp och om undantag från bestämmelsens tillämpning, t.ex. av sociala skäl. Utöver det nu aktuella förslaget om en möjlighet att vägra registrering av en ägare med stora fordonsrelaterade skulder föreslog Transportstyrelsen och bland annat att det skulle införas en legal panträtt i fordon, och att stat och kommun skulle ges rätt att flytta och omhänderta felparkerade fordon där den registrerade ägaren hade obetalda felparkerings- avgifter på ett större belopp . Det ingår inte i vårt uppdrag att även överväga dessa förslag. Förslagen bereds inom . Vid remissbehandlingen av Transportstyrelsens och Kronofogde- myndighetens förslag var flera remissinstanser kritiska till förslaget. Hovrätten för anser att förslaget är ingripande för den enskilde och att det medför uppenbara negativa verkningar för handeln med begagnade bilar. Om en fordonsköpare inte registreras som ägare kommer registreringen att leva sitt eget liv, utan hänsyn till att säljaren rättsligt sett är ägare till fordonet och utan hänsyn till om säljaren har någon möjlighet att återta fordonet. Kammarrätten i anser att det praktiska genom- förandet av förslaget behöver övervägas närmare, liksom integritetsaspekterna och behovet av vidare lagstiftningsåtgärder. Förslaget kan också övergångsvis innebära ett ökat antal överklag- anden och därigenom en ökad måltillströmning till förvaltnings- domstolarna. påtalar att det finns behov av undantagsregler för vissa grupper av personer och att det bör tydliggöras hur länge en gäldenär med fordonsrelaterade skulder kan vägras registrering som fordonsägare. Förslaget ställer höga krav på säljaren av ett fordon och det är enligt viktigt att säljaren lätt kan ta reda på nödvändiga fakta inför försäljningen även om denna En möjlighet att vägra registrera fordonsägare Det är vidare viktigt att information om kravet för ägarbyte lämnas till befintliga fordonsägare innan ett ikraftträdande. Länsrätten i län (numera Förvaltningsrätten i ) avstyrker förslaget och befarar att det i stället öppnar möjligheter för en alternativ användning av fordonsmålvakter. Om säljaren inte gör nödvändig kontroll, kan en köpare använda sig av en fordons- målvakt vid genomförandet av köpet i avsikt att registrering därefter inte ska kunna ske, vilket innebär att det ansvar som följer av registreringen kvarstår på säljaren. Länsrätten håller det också för uteslutet att det går att nå ut till allmänheten med fullständig information om regelverket. Motormännen avstyrker förslaget och framhåller att säljaren blir tvungen att företa en mer omfattande kontroll av köparen . Detta skapar en onödig tröghet vid avtalsslutandet samtidigt som denna kontroll kan kännas olustig för en privat- person. Det är enligt Motormännen mycket tveksamt om detta ansvar överhuvudtaget kan läggas på en privatperson. anser att förslaget kan få orimliga konsekvenser för enskilda även om en vägrad registrering bara skulle inträffa i undantagsfall, och avstyrker därför förslaget. En säljare som får stå kvar som registrerad ägare, trots att denne civilrättsligt inte äger fordonet, kan ställa av fordonet och därigenom undvika ytterligare debitering av fordonsskatt. Säljaren kan inte undvika skatt- skyldighet för eventuellt kommande trängselskatt, vilket med tanke på köparens tidigare ovilja att betala skatter kan komma att uppgå till betydande belopp – . Till detta kan komma betydande belopp på obetalda felparkeringsavgifter och kontrollavgifter som en registrerad ägare är ansvarig för. anser att svårigheterna inte ska underskattas för en privatperson att skaffa upplysningar om skuldförhållanden och bedöma risken för att en registrering på grund av dessa förhållanden inte kommer att ske och när en försäljning därför bör avbrytas. Det finns anledning att ytterligare överväga förslaget i denna del och säkerställa att det finns enkla rutiner för hur upplysningar om skuldförhållanden kan skaffas. anser att förslaget kräver ytterligare analys. Föreningen anför att en vägrad registrering av en person som är civilrättslig ägare av fordonet leder till att registret kommer att innehålla felaktiga uppgifter om de ägarförhållandena. En möjlighet att vägra registrera fordonsägare uppgifter kan då flyta in i försäkringsärenden och läggas till grund för att bedöma dels vem som ska vara försäkringstagare, dels försäkringsrisken och dels vilket intresse som är försäkrat. Förslaget kan dessutom – i likhet med en registrering av en bilmålvakt – leda till att fel person påförs trafikförsäkringsavgift. RPS är positiv till förslaget och anser skuldbeloppet som ska förhindra registrering av ny ägare inte ska överstiga . 16.1.3Närmare om problemet med bilmålvakter och fordonsrelaterade skulder Enligt uppgifter från finns det ca 103 000 gäldenärer, både fysiska och juridiska personer, med fordons- relaterade skulder i register. Det totala skuldbeloppet för denna typ av skulder uppgår till ca , inklusive de avgifter som påförs vid Kronofogde- myndighetens hantering.1 Tabell 16.1 Fordonsrelaterade skulder2 (jämfört med ) (19 930) (82 094) (47 607) (103 148) Skuldbelopp i balans, Mkr (1 235) Indrivningsprocent3 2010 (prognos) Prognos skuldbelopp , Mkr De fordonsrelaterade skulder som är obetalda och restförda är alltså betydande. Satt i relation till det totala restförda beloppet avseende statliga fordringar, som uppgår till ca , så 1Grundavgiften för utsökning/verkställighet är . 2I skuldbeloppen ingår även avgifter. 3Indrivet belopp i relation till det restförda beloppet per medelslag. 4Indrivningsprocenten har ökat, troligen till följd av ändrade betalningsrutiner för trängselskatt. En möjlighet att vägra registrera fordonsägare utgör de fordonsrelaterade skulderna ändå endast en mindre del (). Kännetecknande för de personer som har stora obetalda fordonsrelaterade skulder är dock att de inte alls i samma utsträckning har andra typer av obetalda statliga eller enskilda fordringar (se tabell 16.4 nedan), utan de fordonsrelaterade skulderna överväger klart för dessa personer. Andra statliga fordringar som förekommer hos Kronofogde- myndigheten med belopp som kan jämföras med de obetalda fordonsrelaterade skulderna är TV-avgift (ca 1, ), studiebidrag (ca ) samt obetalt underhållsstöd (ca ). Restförda underskott på skattekonton uppgår till ca för fysiska och juridiska personer och utgör därmed den absolut största enskilda skuldposten hos Kronofogde- myndigheten. Av tabellerna 16.2 och. 16.3 nedan framgår antalet gäldenärer fördelat inom olika skuldintervall respektive hur många gäldenärer som totalt sett har fordonsrelaterade skulder överstigande ett visst belopp7. Tabell 16.4 visar i hur stor ut- sträckning de 100 personer som har mest obetalda fordonsrela- terade skulder även har andra typer av obetalda statliga fordringar. Tabell 16.2 Antal gäldenärer fördelat inom olika skuldintervall Totalt skuldbelopp (kr) 2 000 – 4 999 5 000 – 9 999 10 000 – 19 999 20 000 – 29 999 30 000 – 39 999 40 000 – 49 999 50 000 – 59 999 60 000 – 69 999 70 000 – 79 999 80 000 – 89 999 90 000 – 99 999 100 000 – 499 999 500 000 – 999 999 1 000 000 – 7 Inklusive de avgifter som påförs vid hantering av ärendet. SOU 2010:76 En möjlighet att vägra registrera fordonsägare Tabell 16.3 Antal gäldenärer med skulder överstigande ett visst belopp överstigande (kr) Tabell 16.4 Antalet fordonsrelaterade skulder, samt skuldbelopp i förhållande till övriga statliga och enskilda fordringar, för de 100 personer som har mest obetalda fordonsrelaterade skulder (uppgift saknas) En betydande del av de fordonsrelaterade skulderna hos hänför sig till personer som kan rubriceras som s.k. bilmålvakter. Med bilmålvakter avses här sådana personer som i vägtrafikregistret är antecknade som fordonets ägare, i stället för den som faktiskt äger och/eller brukar fordonet, enbart i syfte att den senare ska kunna undandra sig de skyldigheter som följer med ett registrerat fordonsinnehav. Transportstyrelsen och har i sin rapport anfört att en bilmålvakt ofta saknar utmätningsbara tillgångar och är okänslig för de administrativa påtryckningsmedel i form av böter, avgifter och verkställighetsåtgärder som kan riktas En möjlighet att vägra registrera fordonsägare mot den som inte fullföljt sina skyldigheter beträffande fordonet. I en utmätningssituation är det inte heller troligt att det fordon som bilmålvakten står som registrerad ägare till kan tas i anspråk för betalning av målvaktens skulder, eftersom uppgiften i registret inte är ett bevis om äganderätt. I de fall det i utredning konstateras att bilmålvakten enbart är registrerad ägare och inte den civilrättslige ägaren, kan fordonet inte tas i anspråk för de skulder som uppkommer genom fordonets användning. Bilmål- vakterna är ofta oanträffbara när man söker dem, eller folkbokförda hos andra personer, och saknar utmätningsbara tillgångar. Av uppgifter som har lämnat till utredningen framgår att de 100 gäldenärer som har störst sammanlagda fordonsrelaterade skulder tillsammans står för ca i skuldbelopp (av det totala beloppet). Hälften av de restförda fordonsrelaterade skulderna () kan hänföras till ca 5 600 gäldenärer (av totalt ca 103 000) som var och en har en total skuld från ca . Som framgår av tabell 16.3 ovan så är ett drygt trettiotal personer vardera skyldiga eller mer och ca 1 600 personer är vardera skyldiga . 16.2.1Allmänt om registrering av ägare i vägtrafikregistret Bestämmelser om registrering av ägar- och fordonsuppgifter m.m. finns i LVTR och FVTR. Av 5 § LVTR framgår att vägtrafikregistret bl.a. har till ändamål att tillhandahålla uppgifter om fordonsägare för sådan verksamhet som staten eller en kommun ansvarar (t.ex. uppbörd av fordons- skatt eller felparkeringsavgifter) eller för trafiksäkerhets- eller miljöändamål och för att i den allmänna omsättningen av fordon förebygga brott m.m. I lagens förarbeten har uttalats att författningsregleringen inte möjliggör en civilrättslig prövning av de uppgifter som förs in i registret, men att registret ändå bör ha till ändamål att tillhandahålla personuppgifter avseende vem som är registrerad som fordonsägare, även om denne inte i civilrättslig mening skulle vara rätt ägare till fordonet9. 8Enligt uppgift från . 2000/01:95 s. 77. En möjlighet att vägra registrera fordonsägare Vid ansökan om registrering av ett fordon ska uppgifter om fordonsägarens identitet lämnas (6 kap. 3 § FVTR). Om ett registrerat fordon byter ägare framgår av 10 kap. 1 § FVTR att den registrerade ägaren och den nye ägaren gemensamt ska anmäla de ändrade ägarförhållandena för registrering i vägtrafikregistret. Som regel ska en anmälan om ägarbyte undertecknas av både den tidigare och den nye ägaren, men om endast en av parterna under- tecknat anmälan sker ändå registrering om inte den andra parten, sedan denne beretts tillfälle att yttra sig, inkommer med några invändningar. I 10 kap. 3 § anges vilka uppgifter som ska lämnas i anmälan, bl.a. identitetsuppgifter om den nye ägaren. Om oriktiga uppgifter lämnas i en anmälan kan ett straffrättsligt ansvar inträda enligt 17 kap. 4 § FVTR. Transportstyrelsen har dock uppgett att det inte finns någon rutin för att åtalsanmäla i sådana fall där styrelsen efter utredning har kunnat konstatera att en anmälan i någon del varit oriktig. Någon närmare kontroll av de uppgifter som anmäls för registrering sker inte, och är alltså inte heller avsedd. Hanteringen av anmälda uppgifter är i hög grad formaliserad och i stor utsträckning även automatiserad. I det fall omprövning begärs av de registrerade uppgifterna, t.ex. om vem som är antecknad som ägare i registret, kan Transportstyrelsen dock väga in även andra omständigheter än att anmälan skett på ett till synes formellt riktigt sätt. I det skriftliga förfarandet kan Transportstyrelsen t.ex. beakta innehåll i avtal och kvitton m.m. som företes i ärendet. Regeringsrätten har i ett ärende10 som gällde registrerade ägar- uppgifter när ännu var registreringsmyndighet uttalat följande. Det är uppenbart att det i normalfallet inte kan åligga att i anledning av en anmälan om ägarbyte företa en fullständig utredning och därmed förvissa sig om att den som ny ägare angivna personen verkligen är ägare till fordonet. Det står likaledes klart att det inte ankommer på att slutligt avgöra frågor om vem som civilrättsligt är rätt ägare till ett fordon. Skulle emellertid den som ny ägare i en anmälan om ägarbyte upptagna personen framföra omständigheter, som är ägnade att starkt ifrågasätta om han över huvud har något med det aktuella fordonet att skaffa, kan det inte godtas att registreringsmyndigheten utan vidare skulle kunna negligera invändningarna och enbart basera sitt beslut på en ytligt sett korrekt 10 Regeringsrättens beslut , målnr 7624-2001 som gällde frågan om prövnings- tillstånd i kammarrätten. En möjlighet att vägra registrera fordonsägare Möjligheten att överklaga ett registreringsbeslut skulle då bli helt illusorisk. Transportstyrelsens prövning kan dock inte jämställas med en domstols prövning av ägarförhållandena till ett fordon och upp- gifterna om fordonets ägare enligt vägtrafikregistret är följaktligen inte heller något bevis om äganderätt till fordonet. Det är inte heller någon rättsverkan knuten till registreringen vad gäller själva äganderätten till ett fordon. Den som förvärvar ett fordon blir ägare till det – och erhåller sakrättsligt skydd – i enlighet med de rättsliga principer som gäller vid förvärv av lös egendom. Förvärvarens äganderätt och möjligheter att rättsligt förfoga över fordonet, t.ex. genom att överlåta det vidare, är i princip inte beroende av att förvärvaren först antecknas som ägare i vägtrafikregistret. Registreringen av en fordonsägare har alltså inte den legitimationsverkan och betydelse som en lagfart har för fast egendom. Däremot så kommer den som har förvärvat ett fordon, men som inte registrerats som ägare till det i vägtrafikregistret, inte att kunna anmäla ändrade förhållanden för fordonet (t.ex. avställning, påställning eller ny ägare). Det kan förstås i praktiken ha stor inverkan på ägarens möjlighet att själv nyttja fordonet på ett lagligt sätt eller överlåta det. Kvaliteten av vägtrafikregistrets ägaruppgifter Även om man alltså inte kan förlita sig på att den som är registrerad som ägare till ett fordon också är den civilrättslige ägaren, så förutsätts att det är den riktige ägaren som ska vara antecknad som ägare i vägtrafikregistret. I 10 kap. 1 § FVTR anges också att det är fordonets ägare som har en plikt att anmäla fordonsinnehavet. Uppgiften om ägare i vägtrafikregistret ligger bl.a. till grund för vem som anses vara skattskyldig och utgör också presumtion för vem som har ett ansvar att teckna en trafikförsäkring för fordonet. Att någon närmare kontroll inte sker av de ägaruppgifter som anmäls för registrering för med sig att registret i vissa fall innehåller ägaruppgifter som inte är korrekta. För den som av någon anledning inte själv vill stå som registrerad ägare till fordonet finns i praktiken få hinder mot att anmäla en annan person som fordonets ägare, i vart fall om detta sker i samförstånd med den En möjlighet att vägra registrera fordonsägare som registreras som ägare till fordonet. Den som däremot blir registrerad som ägare till ett fordon mot sin vilja och utan att ha undertecknat anmälan om ägarbyte begär i regel omprövning och ändring av de registrerade uppgifterna. Enligt vad Transportstyrelsen har erfarit förekommer det exempelvis att fordon registreras på make/maka eller någon annan person för att denne har bättre försäkringsvillkor eller är folkbokförd i en annan del av där försäkringspremierna är lägre. Det förekommer också att personer som får socialbidrag för sitt uppehälle registrerar sitt fordon på en annan person för att inte fordonsinnehavet ska inverka på rätten till bidrag. Vidare förkommer det att en fordonsöverlåtelse över huvud taget inte anmäls till Transportstyrelsen, med följden att den tidigare registrerade ägaren kvarstår i registret. Samma effekt blir det om anmälan om ägarbyte görs, men uppgifterna om den som ska registreras som ägare är så knapphändiga att denne inte kan identifieras.