sou · GZB361 · 2011-09-29 00:00:00 — hur man försökte hjälpa barn att bli av med sina sexu- ella hämningar vilket man ansåg var viktigt för deras rehabilitering. Detta tog sig bland annat uttryck i att barn och ungdomar upp- muntrades till vad som skulle beskrivas som gränslöst sexuellt beteende. På liv och död Vi menar med utgångspunkt i historia att säkerheten i dessa avseenden för barn med samhället som förälder i bokstavlig mening kan vara en fråga på liv och död. Vi påstår förstås inte att det var skåpersonalens oförmåga eller ovilja att ta homosexryktena på allvar som var orsaken till mordet på den 10-årige pojken. Vi menar dock att de övergrepp som den nittonårige före detta skåpojken, som mördade tioåringen varit utsatt för, inte saknat betydelse för vad som sedan hände. Övergrepp som pojkar och flickor blev utsatta för och fortfarande blir utsatta för, kan ha avgörande betydelse för hur destruktivt, gränslöst eller våldsamt de behandlar andra och sig själva senare i livet. Vi menar att ett synsätt på fantasi och verklighet på barn och barns berättelser, som intervjun med skåpersonalen i ger uttryck för, har fungerat som en möjliggörare av de övergrepp som skåpojkarna utsattes för. De tankar och de teorier som utvecklades vid och senare har också haft stor betydelse för innehåll och metodutveckling i den sociala barnavården långt fram i tiden. Arbetet på barnbyn och arvet därifrån har bidragit till värdefull kunskapsutveckling inom området och kommit många barn och ungdomar tillgodo. Resterna av de numera förlegade synsätt som delvis avspeglas i berättelsen om och hans tid på Skå kan dock fortfarande dyka upp i diskussionen om barns trovärdighet, när det till exempel gäller barns berättelser om sexuella övergrepp. Övergrepp och försummelse – siffror och berättelser Förhoppningsvis har senare tiders barnrättsfokus, forskning och kliniska erfarenheter bidragit till att vi nu gradvis överger ett sådant utpräglat vuxenperspektiv till förmån för mer barnorienterade syn- sätt. Vi har börjat förhålla oss till det dilemma det innebär att detta mynt har två sidor, som dessutom måste betraktas . överensstämmer barns berättelser med verkligheten och ibland inte Per hade just förlorat i skitgubbe, när Farsan dök upp. Han var fritidsledare på pojkhemmet och kallades så för att han ansåg att han var som en far för pojkarna på Skärsbo, vilket han också gärna påpekade. Farsan undrade om det var någon av pojkarna som ville följa med honom till hans rum och spela schack. Det är din tur, sa han och pekade på Per. Enligt vad som framgår av senare polisförhör spelade de schack med varandra i ungefär 20–, sent i bör- jan av . Inledningsvis fanns också en annan pojke med i rummet som följde schackspelet. När denne pojke hade avlägsnat sig föreslog Farsan att de skulle ta på sig pyjamas, lägga sig på sängen och läsa en novell. Per drog sig till minnes under intervju med honom att det handlade om berättelse Elddonet. När de hade läst färdigt släckte Farsan lampan och började knäppa upp pyjamasjackan på Per och stryka honom över bröstet. Sedan blev Farsan häftig berättade i polisförhören och tog av och sina egna pyjamasbyxor, lade Per ovanpå sig själv, för att sedan själv lägga sig på Per. Han kysste och hade sig, berättade . Av domen framgår att NN gned sin manslem mot mage, tills NN fick utlösning och gned jämväl manslem till Per fick sädesavång. Efteråt torkade Per av sig på magen med sin pyjamas- jacka. Övergrepp och försummelse – siffror och berättelser Ungefär gick Per, rädd för att snubbla i den mörka branta trappan, till sitt rum med pyjamasjackan i handen och med Farsans ord det här stannar mellan oss, inte ett ord till någon, som enda sällskap. Väl inne på sitt rum tog han fram en kulspetspenna, ringade in fläckarna på pyjamasjackan och gömde den under kudden. gick han till föreståndarinnan, visade de inringade fläckarna på pyjamasjackan och berättade om vad som hade hänt. Före- ståndarinnan tog honom på stort allvar och gjorde en polisanmälan. Otukt med sex minderåriga pojkar Av domen framgår att fritidsledaren erkänner att han vid ett stort antal tillfällen bedrivit otukt med sex minder- åriga pojkar, samtliga intagna för vård på Skärsbo. För detta dömdes han ovillkorligt till straffarbete. I samband med att sanningen om fritidsledarens övergrepp på skärsbopojkarna uppdagades, gjorde fritidsledaren ett allvarligt men misslyckat självmordsförsök genom att med rakblad skära sig i hand- leden. Enligt vad Per berättade under intervjun suiciderade fritidsleda- ren efter sitt straff, . Än är detta något som Per anklagar sig själv för, att det var hans fel att Farsan tog livet av sig. I tid och otid Under intervju med Per berättade han om hur pojkarna på Skärsbo brukade försvinna in på Farsans rum och otid, hur de byggde tält av sängkläderna och där satt och onanerade åt varandra i Farsans åsyn. Han mindes också hur han i en koja i ett träd blev bunden av de andra pojkarna och utsatt för tvångsonani. En av lärarna på Skärsbo hade en tik, en Lassiehund, , som pojkarna hetsades att sätta på, berättade . var både Farsan och läraren närvarande. På frågan hur detta gick till svarade Per, att man fick öppna gylfen, ta fram vad man hade och sen stod man där och bufflade, rädd för att hunden skulle Övergrepp och försummelse – siffror och berättelser vända sig om och bita en i snoppen, men den var snäll och stod still. När det stod klart för pojkarna på Skärsbo att det var Per som hade skvallrat och satt dit fritidsledaren, blev hans situation på Skärsbo ohållbar. Han blev slagen och hotades med mer stryk av de andra barnen, som var i upprorsstämning. Det var rena lynchstämningen, berättade under intervjun. Det finns ett brev bevarat i de handlingar Per har fått ut från arkiven från en av pojkarna som Farsan utnyttjat sexuellt. I brevet beskriver pojken hur mycket han och de andra pojkarna längtar efter Farsan, hur ledsen han är för att polisen har tagit honom. Han beskriver hur uppochnedvänt allt blivit, att de varit på taken och slagit sönder tegelpannor, krossat ett växthus och en järnspis på tie minuter och att allt är ett hälvete. Han berättar om att Per måste bort och hur han förnekat för polisen att Farsan skulle ha tallat på honom. Han slutar brevet med många pussar och kramar. Det bestämdes att Per skulle flyttas. Som en räddande ängel, dök farbror upp. Han hade själv varit fosterbarn, studerade till folkskollärare och brukade arbeta extra på Skärsbo. och kom mycket bra överens och hade visat Per mycket uppmärksamhet och uppskattning, bland annat presentat honom en riktig filmprojektor som han kunde titta film i. Per erbjöds att tillfälligt få bo hemma hos fosterföräldrar som han beskriver som bra människor, mycket snälla. Per berättade under intervjun att , när han hälsade på hos fosterföräldrarna kommit in till Per för att säga god natt, velat att han skulle berätta om vad det var Farsan hade gjort med honom och de andra pojkarna. Därefter hade han lagt sig ovanpå Per i hans säng och juckat, utan att säga ett ord. Per berättade hur förtvivlad detta gjorde honom. Han kände sig ensam Övergrepp och försummelse – siffror och berättelser och övergiven och tyckte inte att han hade någon han kunde ty sig till och lita på. Efter den tillfälliga placeringen hos farbror fosterföräldrar placerades Per i ett fosterhem i . Fosterfamiljen drev en mink- farm och hade två döttrar som gick i skolan. Där förväntades han, en regnig vinter utfodra minkar, avliva minkar, flå minkar, jaga minkar som hade rymt, laga burar, rengöra burar, från tidig morgon till sen kväll, trots att han egentligen skulle gå i skolan. Per minns att familjen hade en stor radiogrammofon i vardags- rummet och Per var den ende som kunde sköta den, ställa in den, stänga av och på den. Han beskrev under intervjun hur han under arbetet med mink- farmen ständigt blev avbruten av huset döttrar för att det var något med radiogrammofonen som skulle göras. Per var tvungen att ta av sig alla blöta kläder innan han fick gå in i vardagsrummet och sen sätta på sig dem igen. Per stod inte ut mer än några månader och beslutade sig för att rymma. Med hjälp av en stulen traktor och de pengar han hade tjänat på minkfarmen köpte han en bussbiljett till . Där sökte Per upp farbror som han hade fått reda på arbetade som lärare på Barnbyn efter en kortare sejour på . Farbror arbetade på Barnbyn I tankevärd var farbror trots allt någon som hade visat att han brydde sig om Per och som Per ville och hoppades skulle vara någon som han kunde lita på och få hjälp av. Han beskrev under intervjun hur brydd farbror blev av att hitta Per sittande på farstubron till hans tjänstebostad i på Skå. Farbror tog honom genast tillbaka till , gick upp på –25, där låg och tog ut en enkel tågbiljett till , en biljett som han korsade med en bläck- penna så att jag inte skulle kunna sälja den. Övergrepp och försummelse – siffror och berättelser Vid genomgång av intervjumaterial, domar och journalanteck- ningar visar det sig att farbror var identisk med den lärare på Skå som dömdes till 18 månaders straffarbete för att ha förgripit sig på två skåpoj- kar vid ett stort antal tillfällen. Konflikter med styvmodern var upprinnelsen Per förbannar sin styvmor som han menar såg till att han hamnade på Skärsbo . Han beskriver sin styvmor som en riktig Raskenstam, som var ute efter faderns pengar och trodde att hon såg ut som . I själva verket såg hon ut i Baby , menade . Fadern kom från en högborgerlig miljö och hade en del ärvda pengar. Ideliga konflikter uppstod mellan Per och styvmodern, oftast om bagateller, om bordsskick, eller så anklagade hon honom för att olovandes ha genomsökt hennes fickor, handväska eller byrålådor, kastat bort eller gömt mat hon lagat. Hon kom ofta med den typen av beskyllningar som ibland stämde men oftast inte. Detta bidrog till att Per drog sig för att komma hem, försvann ut så ofta han kunde eller stängde in sig på sitt rum, blev tystlåten och inbunden, svarade korthugget och snäsigt vilket ytterligare förargade styv- modern. Dessutom var hon inte snäll emot min pappa. Per blev med tiden allt oftare vittne till hur styvmodern var sarkastisk och psykande och till och med hotfull. Per tror att styvmodern tyckte att Per var i vägen, försvarade fadern och störde hennes planer och därför skulle han röjas ur vägen. Styvmodern hade också egna barn som inte var sena att spä på konflikterna mellan henne och Per, som lät honom få veta vilket eländigt kryp han var. blev situationen ohållbar och delvis för att rädda sin son gick fadern med på att Per skickades till Skärsbo, som han hade fått för sig var en internatskola. hade Per tillsammans med några kamrater brutit sig in i en sommartom skola, övernattat, hittat cigaretter som de rökt, länsat vaktmästarens kakförråd och gjort sig skyldiga till vandalisering. Detta var den utlösande orsaken och den officiella anledningen till att Per placerades på Skärsbo. Övergrepp och försummelse – siffror och berättelser 4.8.1Efter den sociala barnavården Per skrevs ut från Skärsbo när han var för att bo hos sin biologiska mamma. Han hade haft viss kontakt med henne och hon hade gift om sig. Trots att han endast hade oavslutad folkskola att falla tillbaka på kunde Per börja arbeta som garderobiär och smörgåsnisse på ett finare hotell i staden. gick han till sjöss som mässkalle på Svenska Amerikalinjens fartyg . Sedan han mönstrat av har han i huvudsak försörjt sig inom restaurangnäringen och även drivit egna restauranger. Per är ålderspensionär, gift . Han har inga egna barn. I vuxen ålder har Per plågats av återkommande depressioner och har i perioder varit inlagd på psykiatrisk klinik för el- och insulin- behandling. Han har genom livet plågats av skuldkänslor för Far- sans självmord. drömmer han mardrömmar om över- greppen på Skärsbo, svettas, vaknar och skriker. Han beskriver sitt sexualliv som uruselt. Han står inte ut med närhet, berättade han under intervjun, blir ledsen och får ångest, den riktiga glädjen infinner sig aldrig. Per återkom under intervjun till hur besviken han har varit på att han inte fick någon riktig utbildning. Han tror att en riktig utbildning skulle ha kompenserat för det han fick utstå av övergrepp och terror, gett honom självförtroende. Per menar att han alltid haft lätt för att lära och borde ha kunna prestera bra även i mer kvalificerade utbildningssammanhang. Skolan på Skärsbo menar han var ett skämt och hänvisar till att det var läraren som skulle ha dem att sätta på hunden i stället för att bedriva undervisning. Han är också bitter på sin pappa som inte genomskådade styv- modern och ställde sig på sida gentemot henne. Och för att han glömdes bort av sin pappa under de år han var placerad. Fadern avled när Per var till sjöss och Per menade under intervjun att han bär på denna besvikelse. Per menar att hans räddning har varit att han alltid studerat hur andra som han beundrar gör och blivit bra på att imitera dem. Övergrepp och försummelse – siffror och berättelser På så sätt har han kunnat passera som utbildad och bildad, med fint sätt, trots att det bara är ett utanpåverk. Inuti känner han sig fortfarande som en nolla, rädd och osäker och utlämnad Det finns flera skäl för oss att berätta om Per. Det som först slår oss handlar om de starka band som ofta återfinns mellan offer och förövare, där övergreppen sker inom ramen för en relation som förövaren har byggt upp med sina offer ofta . Den obrottsliga och skamfyllda lojalitet som barnen inte sällan visar förövaren och som illustreras av det bevarade brevet är en av de mest avgörande faktorerna när det gäller barnens tystnad och deras ovilja att berätta om vad som hänt. Barnen slår i sin förtvivlan och sitt raseri sönder en järnspis och ett helt växthus på tie minuter och är på väg att lyncha Per för det han berättat. De känner sig i högsta grad delaktiga, vilket de ju i någon mån också är, även om de inte är ansvariga. Exemplet illustrerar hur viktigt det är att skilja på delaktighet och ansvar när det gäller den här typen av sexualiserade relationer mellan vuxna och barn. Exemplet visar oss också på allvaret och de ödesdigra konsekvenserna för de inblandade, såväl offer som för- övare, Farsans självmord och skuldkänslor för detta långt upp i vuxen ålder. Per beskriver att han var ett begåvat barn. Han skulle ha beretts möjligheter till ordnad skolgång och skulle med all säkerhet enligt vad han själv säger kunnat fullfölja högre studier. Vi tänker att detta skulle kunnat ha kompenserat för den bräckliga självkänslan som konflikterna med styvmodern bidrog till. Vi har inte i arkivmaterial kunnat se att några ansatser gjor- des när det gällde att tillförsäkra Per en god skolunderbyggnad. Han erbjöds inte ens möjligheten att fullgöra vad som kallades skolplikt. Dessutom illustreras hur en man med uppenbar pedofil läggning söker sig till det ena pojkhemmet efter det andra, knyter de här övergivna barnen till sig, begår övergrepp som för- kläs i termer av lek, nyfikenhet, vänskap, förtroende, närhet och ömse- sidighet. Övergrepp och försummelse – siffror och berättelser Även i detta exempel konstaterar vi att barnens säkerhet i dessa avseenden i bokstavlig mening är en fråga på liv och död, med i allra högsta grad livsavgörande konsekvenser för de inblandade. och hade en bild på en hund med långa öron på sin ytterdörr. brukade själv ta hissen ner till dem. Det hade hon gjort sedan hon var , , speciellt efter att de skaffat färg-TV. Hon fick mellanmål, kunde leka med deras hund och titta på sina favoritprogram, Professor och Fabler- nas värld. fick hon också följa med dem till deras lantställe i när de åkte dit . och bodde i samma hus som och hennes föräldrar. De hade börjat träffas i trapphuset och hade fått följa med dem in eftersom hon var så förtjust i deras lilla hund, en vit dvärgpudel som hette . När var fyra kunde hon prata bättre svenska än båda sina föräldrar, mycket tack vare och . I lägenheten, två trappor upp, hade hennes mamma fullt sjå med en nästan nyfödd lillasyster. När mamman skulle börja lära sig svenska behövde familjen en dagmamma för systrarna. pappa var borta . Han hade ganska omgående sen familjen kom till från börjat sälja frukt och grönt tillsammans med en landsman. Eftersom redan var bekant med och till- frågades om hon kunde tänka sig att vara dagmamma till och hennes lillasyster. hade fäst sig vid och var dessutom utan arbete sedan något halvår, då hon hade fått sluta som kontorist på den speditionsfirma där arbetade som chaufför. Därför tackade hon ja till erbjudandet att bli dagmamma. tillbringade alltmer tid med och . Hon började betrakta dem som sina extraföräldrar och de uppfattade henne allt- mer nästan som sin egen dotter. Övergrepp och försummelse – siffror och berättelser husvagn fick följa med dem på semester till vid i . Därifrån har de första minnena av de övergrepp som utsatte henne för under större delen av hennes uppväxt. Hon var då knappt . I polisförhören berättade att och festade med en annan familj på campingen och att hon då blev trött och gick till husvagnen för att sova. Hon vaknade av att kom in i husvagnen, stängde dörren och gick fram till den plats där låg och sov. började smeka henne över ryggen och stjärten, stack in handen innanför hennes underbyxor och vidrörde hennes kön. låtsades sova och vågade inte säga någonting. tafsande varade i högst , trodde och avbröts av att kom in i hus- vagnen. Vid nästa tillfälle , också i samband med att de vuxna festade, kom in i husvagnen när hade gått och lagt sig. Då tog han av sig sina egna kläder, lade sig bakom och började smeka henne över bröstet, magen och stack även in handen innanför hennes underbyxor och vidrörde hennes kön. Även kom in i husvagnen och drog sig tillbaka till sin säng. vågade inte berätta för någon om vad som hänt. Eftersom hon hade låtsats sova så visste ju inte heller att hon visste vad han hade gjort. På så sätt gick det lättare att tänka att det som fak- tiskt hade hänt, egentligen inte hade hänt. fortsatte att hälsa på hos och , gå ut med , titta på TV och följa med på husvagnsutflykter. När gick i femman hade börjat arbeta natt på sjukhuset, vilket ledde till att ofta blev ensam med och nätterna, om det var så att hon sov över. Vid ett sådant tillfälle genomförde det första samlaget med , efter att först ha smekt och kladdat på hennes kropp. Hon hade då ännu inte fått sin första menstruation. Han kom in för att säga god natt, men bar in henne i sovrummet. Han använde inget skyddsmedel och det kom blod på lakanet, berättade i polis- förhöret. såg blodet när hon kom hem och undrade vad Övergrepp och försummelse – siffror och berättelser svarade att hon fått sin menstruation och nöjde sig med det. Därefter genomförde , enligt domen, över hundra samlag med tills kontakten avbröts, ungefär 1982, då hon var . Våldtäkterna gjorde ont och var rädd, i början för att det gjorde ont och senare när hon förstod vad det var han gjorde, för att bli gravid. Av domen framgår att hon också fick onanera åt och att han berörde hennes kön med sin hand och tunga. berättar att hon försökte skylla på allt möjligt för att slippa; magont, huvudvärk, illamående, trötthet, menstruation, men ingenting hjälpte. Hon försökte till och med knuffa undan honom, säger hon. trodde att våldtäkterna var något hon var tvungen att gå med på för att få hälsa på hos och , som hon tyckte om och trivdes med och hade känt sen hon var liten. Hon trodde att kontakten mellan hennes föräldrar och hennes extraför- äldrar skulle brytas om hon berättade om våldtäkterna. skrev dock om våldtäkterna i sin dagbok som det visade sig att hade läst. blev då upprörd av vad hade skrivit och anklagade henne för önsketänkande och fantasier. Det gick inget vidare för i skolan. Hon fick inga kamrater och var mobbad av ett pojkgäng, retad för svartskalle och för att hon var tidigt utvecklad. Detta medförde att allt oftare höll sig borta från skolan, hängde på , i centrum, åkte T-bana utan mål, drev omkring, besökte ofta skolans sjuksyster för olika krämpor eller satt hos kuratorn. Det bedömdes sammantaget att var i behov av vård utanför hemmet och det fattades ett beslut om placering i fosterhem. Hon placerades tillfälligt som fosterbarn hos skolans kurator som var ensamstående med en dotter som var yngre än . Övergrepp och försummelse – siffror och berättelser Det var en bra placering, lugnt och skönt och hon lyssnade på mig, men jag berättade ingenting om övergreppen. fick träffa sina föräldrar så ofta hon ville, men beskriver att det inte fanns så mycket plats för henne i hemmet där det med mellanrum fötts två barn till. och hade flyttat till , så dom slapp jag, säger när hon intervjuas av . tror att det fanns misstankar både hos kuratorn och en lärare om att hon på något sätt hade varit sexuellt utnyttjad. Hon drar den slutsatsen på grund av de frågor de ställde till henne, om det var någon som gjort henne illa, om det var någon hon var arg på? När hon bott hos , bestämdes det i familj att hennes lilla syster som var skulle flytta till och bo med släktingar och kusiner. Detta var ett hårt slag för som absolut inte ville skiljas från sin syster. Hon ville då flytta hem till sin familj igen. Eftersom placeringen hos var frivillig fick ganska omgående flytta tillbaka till sin biologiska familj. Hennes föräldrar hade då skiljt sig. när just börjat på högstadiet förvärrades hennes problem. Hon längtade efter , missbrukade värktabletter och levde ett självdestruktivt liv, lät sig utnyttjas sexuellt, slogs, stal i affärer och ljög. Situationen i hemmet präglades av konflikter med föräldrarna och slagsmål med småsyskonen. Den utlösande faktorn var att hon i samband med ett av de här bråken blev så våldsam att hon slog sönder ytterdörren och demolerade ett rum fullständigt. hade uppmärksammats av ett ungdoms- center där hon brukade vistas. Hon fick kontakt med en psykolog som kom att få stor betydelse för henne, . De hade regel- bunden samtalskontakt med varandra . Efter det stora bråket i hemmet, bedömdes att inte längre kunde bo Övergrepp och försummelse – siffror och berättelser hemma och hon fick ett erbjudande från : Antingen utser vi ett fosterhem åt dig, placerar dig någonstans, där vi väljer, eller så väljer du var du vill bo. Inför detta val kom att tänka på och som ju hade varit hennes extraföräld- rar , som var de enda hon kände. Hon valde alltså att bo med och , vilket gick med på. Hon kommenterar sitt val med att hennes självförtroende var nere i skorna och att hon inte såg någon annan utväg när hon blev pressad att välja. Nästan sedan hade flyttat in hos och i fortsatte att förgripa sig på . Han genom- förde såväl orala som genitala penetrationer samt ville även att skulle onanera åt honom. Hon beskriver under intervjun med hur hon ibland försökte knyta in mig i täcket, gjorde mig till kåldolme för att slippa, men då drog han och slet i lakanen. kunde jag få slippa, säger hon, om jag hade mens eller migrän. Det här är ingenting vi pratar om, brukade han säga, minns . Det före- kom ofta spritfester i hemmet och blev ofta bjuden på sprit. förgrep sig på regelbundet, både när han var berusad och när han var nykter. arbetade som montör åt vitvaruföretag. fick ofta följa med honom i bilen . Hon tilläts inte att ha kontakt med sina föräldrar och bevakade hennes kontakter med even- tuella pojkvänner. Kom han på henne med att träffa en pojke, blev han svartsjuk och hon fick utegångsförbud. Hon fick inte heller träffa och ta hem kamrater. Ungdomscentret och tilläts hon inte heller ha kontakt med. kunde visa henne värme och ömhet, berättar , men hon var kuvad av och tog aldrig några egna initiativ. Dess- utom sov hon eftersom hon arbetade inom vården . berättar att hon försökte ta livet av sig med olika kombinationer av alkohol och tabletter. Efter ett sådant självmordsförsök minns att sa till henne: Hur kan du göra så här mot oss? tycker inte att det var den sortens kommentarer som hon var mest hjälpt av i det läget.