sou · GZB344 · 2011-04-29 00:00:00 — Utöver dessa två fysiskt sammankopplade fjärrvärmenät finns fjärrvärmenät som inte är sammankopplade med varken det norra eller det södra nätet enligt Tabell 5.1. (ca 50 GWh) (ca 30 GWh) (ca 30 GWh) (ca 40 GWh) (ca 40 GWh) (ca 70 GWh) Som framgår av tabellen är de fjärrvärmenät som inte är fysiskt sammankopplade med det norra respektive det södra fjärrvärme- systemet väsentligt mindre än dessa fjärrvärmesystem, med undan- tag av fjärrvärmenät i och , vars årliga värmebehov uppgår till . Utöver de fjärrvärmenät som finns nämnda i tabellen finns separata fjärrvärmesystem på ett antal orter i , såsom , , , , och , som utredningen inte be- traktar som ingående i en Stockholmsmarknad för fjärrvärme, då de bedöms antingen vara för små eller ligga för långt bort från för att en fysisk sammankoppling med något fjärrvär- menät i ska komma att aktualiseras. är en av de få större orter där fjärrvärmen har en mer betydande utvecklings- potential. Fortum Värme driver en fjärrvärmeverksamhet i Täbys centrala delar med en årlig leverans på cirka 70 GWh. Förutsättningar för tredjepartstillträde till fjärrvärmenäten mun har under verkat för etablering av ett fjärrvärmenät med tredjepartstillträde i . Etableringen har emellertid ännu inte kommit till stånd. Fortum Värme, som är den dominerande aktören på fjärr- värmemarknaden i , har produktionssamarbete med såväl Söderenergi som med Norrenergi och E.ON Värme. Ett avtal om produktionssamarbete mellan Fortum Värme och Söder- energi tecknades 1997 och ett nytt samarbetsavtal tecknades i sam- band med att Söderenergis produktionsanläggning i byggdes ut med ett nytt kraftvärmeblock. Avtalet teck- nades 2007 och omfattar samarbete med avseende på gemensam produktionsplanering för det södra fjärrvärmesystemet, informa- tionsutbyte avseende investeringar och ett effektavtal som syftar till att utnyttja tillgänglig kapacitet i för hela det södra nätet. Den gemensamma produktionsplaneringen går ut på att den anläggning i det sammankopplade systemet som i varje driftsitua- tion har lägst produktionskostnad ska användas i första hand. Den driftsvinst som uppstår ska delas lika mellan parterna, varvid gäller att jämförelsen ska göras mot den driftskostnad som respektive part hade haft om systemen (Fortum Värmes centrala och södra nät respektive Fjärrvärmes nät i och fjärrvärmenät i ) körts var för sig. Det bud- geterade energiutbytet mellan parterna är i storleksordningen 800 GWh från Söderenergi till Fortum och omkring 100 GWh från Fortum till Söderenergi.31 En produktionsledning, som bemannas av Fortum Värme i , håller kontakt med de opera- tiva kontrollrummen på respektive produktionsanläggning i systemet och lägger upp körplaner och timmarna. innebär att Fortum Värme har kunnat avstå från en investering i ny kapacitet för att istället utnyttja viss tillgänglig överkapacitet i och värmeverk. Utan detta avtal skulle Fortum Värme inte ha tillräcklig kapacitet för att täcka effektbehovet i södra nätet . Effekthållningen uppgår till 180 MW som Söderenergi mot ersättning håller tillgänglig för Fortums räkning –mars. Fortums värmeutbyte med Norrenergi, mellan Fortums centrala fjärrvärmenät och Norrenergis fjärrvärmenät i , 31 Enligt Svensk Fjärrvärmes statistik 2009 överfördes 253 GWh från Söderenergi till Fortum medan 45 GWh överfördes från Fortum till Fjärrvärmes fjärrvärmemnät i . Förutsättningar för tredjepartstillträde till fjärrvärmenäten och med E.ON Värme mellan Fortums norra fjärrvärmenät och nätet i är volymmässigt betydligt mindre.32 De affärer som sker görs upp i förhand avseende pris och regleras i efterhand enbart mot levererad volym. Principen bygger på att parterna läm- nar bud på värmeleveranser under det kommande dygnets alla tim- mar. Mottagande part har då möjlighet att acceptera eller förkasta budet. Vid accept gäller priset inom de intervall som angivits i budet. Avräkning sker i efterhand mot den verkliga volym som levererats. Syftet med att inte tillämpa en mittprismodell som i avtalet mellan Fortum och Söderenergi är att undvika beräkning av driftnytta i efterhand. Denna beräkning är komplex och fordrar betydande resurser från båda parter. För att motivera en mittpris- modell krävs ett större energiutbyte än vad som är aktuellt mellan Fortum och Norrenergi respektive mellan Fortum och E.ON Värme. Syftet med de produktionssamarbeten som förekommer i de sammankopplade fjärrvärmenäten i är enbart att utnyttja de produktionsanläggningar som ingår i respektive system på bästa sätt. Inget marknadssamarbete förekommer mellan företagen. är ett av de områden i landet där fjärrvärmekunder givit uttryck för att de upplever fjärrvärmepriserna som höga och där anspråk på möjlighet att kunna välja fjärrvärmeleverantör har framställts från vissa kundgrupper. Utredningen gör därför bedöm- ningen att införande av tredjepartstillträde till fjärrvärmenäten i skulle komma att skapa ett tryck från olika kundgrupper som har förutsättningar att leda till att nya aktörer ser en möjlighet att etablera sig för att handla med fjärrvärme, förutsatt att det finns rimliga förutsättningar att bedriva handel med fjärrvärme utan att ha tillgång till egen produktion. Vidare bedömer utredningen möjligheterna för en ny aktör att etablera produk- tionsverksamhet i som begränsade på kort sikt. Utbyggnad av produktionskapacitet kommer sannolikt även i fortsättningen att genomföras av de aktörer som är etablerade producenter på marknaden. Det förekommer enbart mycket små leveranser av restvärme till fjärrvärmenäten i området och det är svårt att se att det finns outnyttjade restvärmetillgångar eller möjligheter till att det på kort sikt etableras den typ av industri som i betydande omfattning kan agera som restvärmeleverantörer. 32 Enligt Svensk Fjärrvärmes statistik 2009 överfördes från Fortum till E.ON i 35 GWh och till Norrenergi 24,6 GWh. I motsatt riktning överfördes 3,4 GWh från till Fortum och 0,4 GWh från Norrenergi till Fortum. Förutsättningar för tredjepartstillträde till fjärrvärmenäten Det är således utredningens bedömning att en marknad för fjärrvärme genom ett reglerat tredjepartstillträde i Stockholms- området i första hand kommer till stånd genom att etablerade producenter börjar agera på nya delar av marknaderna och genom att kundtrycket gör att nya aktörer ser en möjlighet att etablera sig som fjärrvärmehandlare. För att detta ska vara möjligt krävs i första hand att det finns ledig produktionskapacitet som kan erbjudas. En översiktlig analys av tillgänglig produktionskapacitet i områ- det, huvudsakligen baserad på tillgängliga källor i form av före- tagens miljörapporter, hållbarhetsredovisningar m.m. tyder på att det finns tillgängliga baslastproduktionsresurser som överstiger dagens baslastbehov både i det norra nätet och i det södra nätet. En stor del av den nuvarande basproduktionen är emellertid inte långsiktigt konkurrenskraftig och miljömässigt hållbar. Fortum Värme har ett investeringsprogram om 10–för att ersätta och utöka den nuvarande basproduktionen. Även E.ON Värme och Norrenergi har planer för ny basproduktion i området. Den analys som görs i rapporten fjärrvärmenät i Stor- stockholm33 visar att det finns viss ledig basproduktionskapacitet och att det även finns betydande effektreserver. I rapporten indike- ras även att det finns betydande skillnader i produktionskostnader mellan produktionsanläggningar i olika delar av respektive fjärr- värmesystem, vilket pekar på att det torde finnas incitament för att handel ska komma till stånd. har emellertid inte gjort någon analys av produktionskostnader och skillnader i pro- duktionskostnader mellan olika produktionsanläggningar i . Båda de fysiskt sammankopplade fjärrvärmesystemen innehåller överföringsbegränsningar som kan påverka möjligheterna till fysisk handel på en konkurrensutsatt marknad. Det är inte rimligt att tänka sig att införande av tredjepartstillträde ger incitament till att bygga bort överföringsbegränsningarna i på kort sikt. Det finns dock förutsättningar att hantera problematiken kring överföringsbegränsningar genom att tillämpa endera mothandel eller prisområdesindelning. Utredningens analys över hanteringen av överföringsbegränsningar följer i avsnitt 6.4. De överförings- begränsningar som finns bör på byggas bort för att möjliggöra en långsiktig utveckling av handeln på marknaden. Kostnaderna för att bygga bort överföringsbegränsningar i fjärr- värmesystemen i är svår att bestämma. 33 Dahlroth (2009). Förutsättningar för tredjepartstillträde till fjärrvärmenäten effekterna har analyserats i samband med flera utredningar34 och det råder viss skillnad mellan de resultat som presenterats. Det är främst överföringsbegränsningar mellan Fortums centrala nät och Norrenergis nät i och mellan Fortums norra nät och som riskerar att verka hämmande i de befintliga fjärr- värmesystemen, men den mest betydande överföringsbegräns- ningen är att det saknas förbindelse mellan det södra och det norra nätet. Sträckorna mellan näten är visserligen inte långa men om nya ledningar ska byggas bör dessa dimensioneras så att huvuddelen av det effektbehov som kan uppkomma nedströms den tidigare över- föringsbegränsningen kan överföras, givet att det finns produk- tionskapacitet uppströms. Ledningarna kommer därför att anta ansenliga dimensioner och i vissa fall komma att behöva förläggas i innerstadsmiljö med hänsyn till annan befintlig infrastruktur, vilket generellt är mycket kostsamt. Det finns även skillnader i konstruk- tionstryck mellan näten i som gör att särskilda åtgärder för tryckväxling kan behöva tillgripas.35 Alla dessa åtgärder är kost- nadsdrivande för en integration av fjärrvärmenäten och måste noga analyseras. Det bedöms som tidigare nämnts även viktigt att nya aktörer som inte är producenter av fjärrvärme får möjlighet att agera på marknaden för att en långsiktigt beständig handel ska komma till stånd. I sträcker sig ett sammankopplat fjärrvärme- system som omfattar , och Ale kommuner med överföringsledningar till fjärrvärmesystemen i och . , och är de fjärr- värmeföretag som opererar inom det sammankopplade fjärrvärme- systemet och som har ett visst produktionssamarbete. Fjärrvärmeproduktionen i kännetecknas av att till stor del baseras på externa leveranser. bestod fjärr- värmeleveranserna till av produktionen från anlägg- ningar som inte ägs av , varav ungefär hälften, , kommer från det regionala avfallsbolaget medan andra hälften utgörs av rest- 34Se t.ex. Dahlroth (2009), (2006), Djuric (2009). 35Fortum Värme (2005). Förutsättningar för tredjepartstillträde till fjärrvärmenäten värme från raffinaderier, och Preem, respektive kemisk indu- stri, OXO i Ale kommun. Resterande del av fjärrvärme- behovet produceras huvudsakligen i egna pro- duktionsanläggningar, , , m.fl., och med värme- pumpar. Biobränsleeldade kraftvärmeverk finns även i och . är huvudägare både i och , men bolagen har egna syften och affärsverk- samheter. Figur 5.3 Schematisk bild över fjärrvärmesystemet i (0,) (3,) (0,) Fjärrvärmeleveranserna i det sammankopplade fjärrvärmesystemet, inklusive och , omfattar drygt . I regionen kring finns flera andra fjärrvärmenät som inte är sammankopplade med nätet i . De mest närliggande fjärrvärmenäten finns i (), och (båda E.ON Värme), med ett sammanlagt värmebehov på cirka 85 GWh . En särskild analys av förutsättningarna för införande av tredje- partstillträde i fjärrvärmesystemet i har gjorts av på uppdrag.36 Av rapporten framgår att frågan om ytterligare regional expansion av fjärrvärmesystem alltid är aktuell. I inledningen av gjor- des exempelvis en utredning om möjligheterna att koppla samman 36 Wårell och (2010). Förutsättningar för tredjepartstillträde till fjärrvärmenäten fjärrvärmenätet i med fjärrvärmenätet i , en sträcka på . Den utredningen visade dock att det inte fanns tekniska och ekonomiska förutsättningar för en sammankoppling av näten . Det framgår även att diskussioner förts om sammankoppling med fjärrvärmenäten i och . I båda dessa fjärrvärmenät är det norska statliga energibolaget en dominerande aktör, som äger nät och produktion i och produktion i , där fjärr- värmenätet ägs av det kommunala bolaget . I rapporten från konstateras att det finns ett antal möjliga konkurrenter till i producentledet. , , Preem, , och skulle kunna bli konkurrenter till i Göteborgssystemet vid ett införande av tredje- partstillträde. Det noteras dock i rapporten att dessa möjliga fram- tida konkurrenter har olika krav att uppfylla vad det gäller temperaturer och tryck. och de kommunala fjärrvärme- bolagen i och har kapacitet att leverera prima fjärrvärme, dvs. värme som i varje driftsituation kan uppfylla tem- peraturbehoven i fjärrvärmenätet, medan de industriella restvär- meleverantörerna enligt avtal levererar maximalt 100oC. har dock egen möjlighet att öka temperaturen om behov finns (via egna oljepannor), vilket Preem och inte har. De är således beroende av att någon annan aktör står för spetslast- produktionen för deras leveranser till fjärrvärmenätet. Den princip som gäller i samarbetet mellan och externa leverantörer är att samtliga investeringar som är för- knippade med den externa leveransen, dvs. både nätinvestering och leverantörens investering i utrustning för att möjliggöra leveransen, delas lika mellan och leve- rantören och att de vinster som uppstår för delas lika med leverantören. Den löpande hanteringen liknar på många sätt det produktionssamarbete som etablerats mellan Fortum Värme och Söderenergi i och resulterar i att produktionspriset för den externa leverantören sätts som ett mittpris i förhållande till den alternativa produktionskostnad som hade haft utan den billigare externa leveransen. Liksom beskrivits vad gäller en marknad med tredjepartstillträde i kommer det att finnas betydande överföringsbegräns- ningar vid införande av tredjepartstillträde i . Exempelvis är överföringsledningarna mellan fjärrvärmenäten i respek- Förutsättningar för tredjepartstillträde till fjärrvärmenäten tive och nätet i enbart dimensionerade för ett visst produktionssamarbete och inte för handel med värme. Utredningen bedömer att förutsättningarna i är väsentligt annorlunda än i beträffande möjligheterna till en konkurrensutsättning av fjärrvärmeproduktionen. I finns redan ett antal externa leverantörer som levererar värme till nätet. Det har inte givits uttryck för synpunkter på höga fjärrvärmepriser från kundgrupper i , liknande de som förekommit i . Utvecklingen av en konkurrensutsatt fjärrvärmemarknad i bedöms därför i högre grad än i bli leverantörsdriven. Det finns redan fler än fem leverantörer som levererar till nätet och det bedöms som sannolikt att dessa på något sätt kommer att utnyttja de möjligheter som öppnas genom införande av ett reglerat tredjepartstillträde, antingen genom att själva sälja direkt till kunder eller genom att använda mellanhänder. En översiktlig bedömning av tillgänglig produktionskapacitet och möjliga tillkommande externa leveranser i det sammankopplade fjärrvärmenätet Göteborg-Mölndal-Kungälv tyder på att det finns tillgängliga basproduktionsresurser som är högre än basvärmebehovet i fjärrvärmenätet under stora delar av året, vilket gör att det bedöms finnas förutsättningarna för att handel ska uppstå. Den analys som gjorts av pekar på ett flertal tekniska utmaningar som behöver överbryggas vid införande av tredjepartstillträde i fjärrvärmenätet i . Flertalet av dessa är kopplade till att fjärrvärmenätet är ett integrerat system där särskilda anpassningar gjorts, i flera fall för att möjliggöra inkopp- ling av restvärme till fjärrvärmenätet. Det är därför viktigt att system- optimeringsperspektivet bibehålls vid införande av tredjepartstill- träde, för att undvika att ineffektiviteter och risker skapas i systemet som helhet. Fjärrvärmemarknad i och västra Fjärrvärmemarknaden i omfattar leveranser på om- kring i ett sammanhängande fjärrvärmenät som omfattar orterna . Fjärrvärmenätet ägs av det privata fjärrvärmeföretaget . Huvuddelen av fjärrvärmeproduktionen består av avfallsförbränning vid det kommunala avfallsbolaget och värme Förutsättningar för tredjepartstillträde till fjärrvärmenäten från det naturgaseldade kraftvärmeverket som togs i drift . En mindre andel av baslast- produktionen utgörs av industriell restvärme från (tidigare ). Värmeleveranser från de externa leverantörerna Sysav samt Evonik Nordcarb utgjorde av de sammanlagda värmeleveranserna till fjärr- värmenätet. uppgift är i första hand att producera el för den nordiska elmarknaden. Under den relativt stora delen av året då verket inte levererar full värmeproduktion, och då verket körs för elproduktion, så finns ett överskott av fjärrvärmeproduktion i . Ett införande av tredjepartstillträde till fjärrvärmenätet i skulle således kunna ge förutsättningar för en pro- ducentmarknad med minst två stora leverantörer, E.ON Värme- kraft AB (systerföretag till E.ON Värme) och Sysav, och en mindre restvärmeleverantör, Evonik Nordcarb. Det kan heller inte ute- slutas att en öppning av marknaden i skulle kunna leda till att nya aktörer som inte är engagerade i produktion av fjärrvärme ser affärsmöjligheter i att inleda handel med värme som produceras av de etablerade producenterna. Potentialen för handel bedöms emellertid kunna öka väsentligt genom en utvidgning av fjärrvärmemarknaden till att omfatta inte enbart och . I Malmös närhet finns flera tätorter med fjärrvärmenät och även orter som saknar utbyggda fjärrvär- menät. Avståndet till fjärrvärmenätet i , som i sin tur är sam- manbyggt med fjärrvärmenäten i och , är inte stort. En sammankoppling av fjärrvärmenäten i och skulle innebära att marknadens storlek skulle komma att öka till omkring . Möjligheterna att åstadkomma en än större fjärrvärmemarknad genom sammankoppling av alla större fjärrvärmenät i västra har behandlats i utredningar och examensarbeten som presenterats på senare tid.37 Gemensamma slutsatser från dessa är att det finns ett antal större tätorter med mycket väl utvecklade fjärrvärme- system med moderna produktionsanläggningar med stor kapacitet i västra . finns det inom regionen även mindre orter med utbyggda fjärrvärmesystem och orter som inte har fjärrvärme- system. En sammankoppling av de större tätorterna skulle enligt rapporterna ge förutsättningar för ett effektivare utnyttjande av 37 Bernstad (2009) och (2010). Förutsättningar för tredjepartstillträde till fjärrvärmenäten kraftvärme och restvärme genom att ett större sammanhängande värmeunderlag skapas som systemet skulle ge en större flexibilitet i produktionen av fjärrvärme. Kraftvärmeunderlaget skulle kunna ökas ytterligare genom att mindre orter, både med och utan etablerade fjärrvärmesystem, kan anslutas till de överför- ingsledningar som byggs mellan de större tätorterna. Genom ett sammankopplat fjärrvärmenät mellan , och det sammankopplade fjärrvärmenätet i och uppstår en marknad med ett värmeunderlag som är i storleksordningen . Det går även att se möjligheter att och kan utgöra utgångspunkt för ytter- ligare utvidgning av den fysiskt sammankopplade marknaden såväl norrut till och , som söderut till orter som , och , vilket skulle ge möjlighet till en fysiskt sammankopplad fjärrvärmemarknad med ett årligt värme- behov som uppgår till omkring . De båda refererade rap- porterna gör bedömningen att ytterligare skulle kunna anslutas till de överföringsledningar som byggs för att samman- koppla orterna, genom anslutning av mindre orter. Det samman- lagda årliga värmeunderlaget skulle således kunna komma att uppgå till omkring . Det kan, oberoende av om full utbyggnad till de mindre orterna kommer till stånd, konstateras att den möjliga fjärrvärmemarkna- den i västra kommer upp i en storlek som är i paritet med de marknader som är möjliga i och . Inom den region som skulle komma att täckas in av det sammankopplade fjärrvärmesystemet finns produktionskapacitet i befintliga och pla- nerade basproduktionsanläggningar som, enligt utredningens be- dömning, överstiger det nuvarande basvärmebehovet med . Inom systemet finns flera industrier som levererar restvärme till de lokala fjärrvärmenäten, såsom exempelvis i , Befesa Scandust och Bergsöe i , Nordic i förutom tidigare nämnda Evonik Nordcarb i . Genom ett större sammankopplat fjärrvärme- system ökar möjligheterna att utnyttja restvärme som kan tillhan- dahållas från industrier som inte bedöms vara ekonomiskt motiverade att ansluta då de ligger för långt från ett fjärrvärmenät. Förutsättningarna för anslutning av sådana restvärmeproducenter kan förbättras genom möjligheten att ansluta till de nya överför- ingsledningar som i så fall kommer att byggas. Förutsättningarna för utnyttjande av stora restvärmekällor förbättras även genom att Förutsättningar för tredjepartstillträde till fjärrvärmenäten de ansluts till ett större fjärrvärmesystem. Exempelvis bedöms möjligheterna till effektivt utnyttjande av restvärme från de pla- nerade nya forskningscentra European Spallation Center (ESS) och i , som beräknas producera 300 GWh rest- värme, kunna komma att förbättras i ett utbyggt regionalt fjärr- värmenät.38 Det är svårt att bedöma i vad mån införande av tredjepartstill- träde till fjärrvärmenäten skulle leda till konkurrens om fjärrvärme- kunderna i och de övriga fjärrvärmenäten i västra . Ser man enskilt på som fjärrvärmemarknad så finns det två betydande aktörer som producerar fjärrvärme, det privata fjärrvär- meföretaget och det kommunala avfalls- bolaget . Dessa producerar i princip hälften vardera av Malmös behov av fjärrvärme. De båda aktörerna är bundna av ett ömsesidiga avtal där de levererar fjärrvärme till nätet i som ägs av . I de övriga näten skiftar för- hållandena men det finns i samtliga fall ett fjärrvärmeföretag som skulle vara dominerande på respektive marknad vid införande av tredjepartstillträde. En sammankoppling av fjärrvärmesystemen skulle innebära att en helt annan dynamik skulle kunna komma att uppstå. I det fallet skulle det finnas minst tre stora fjärrvärmeföretag, E.ON Värme, och Öresundskraft, som skulle kunna äntra marknaden på i princip likvärdiga villkor. Härutöver skulle flera andra aktörer, främst Sysav och som redan är etable- rade som externa leverantörer till fjärrvärmenäten, få möjlighet att avyttra värme på en väsentligt större marknad. Utan någon mer ingående analys kan det antas att det råder stora skillnader mellan produktionskostnaderna för dessa olika aktörer och det är också relativt stora skillnader i fjärrvärmepris i de befintliga fjärrvärme- systemen.39 Förutsättningar för att handel skulle komma att uppstå torde därför inte saknas i ett sammanbyggt fjärrvärmenät mellan de största tätorterna i västra . Det är emellertid svårt att bedöma hur aktörerna värderar möj- ligheten till sammankoppling av fjärrvärmenäten i företagsekono- miskt perspektiv. Av den generella analys av incitament för inve- steringar på en konkurrensutsatt fjärrvärmemarknad som görs i avsnitt 5.3 framgår att en öppning av marknaden kan innebära en ökad risk för de etablerade fjärrvärmeföretagen. Även om en aktör 392008 låg det högsta priset i över det lägsta priset i . Förutsättningar för tredjepartstillträde till fjärrvärmenäten ser en företagsekonomisk vinst i att kunna utvidga sin marknad genom att bygga en ledning till ett fjärrvärmenät på en angränsande ort så innebär utbyggnaden också en risk genom att aktören sam- tidigt öppnar sin marknad för konkurrens för leverantörer av värme som opererar på den angränsande marknaden. Analysen i avsnitt 5.3 visar även att incitamenten för andra aktö- rer än etablerade fjärrvärmeföretag att göra investeringar i sam- mankoppling av fjärrvärmesystem kan antas öka vid införande av tredjepartstillträde. De överföringsledningar som det är fråga om för att sammanbinda fjärrvärmenäten i västra innebär emel- lertid så stora investeringar, förknippade med hög risk, att det är svårt att tänka sig att en enskild aktör utanför fjärrvärmebranschen skulle ta hela investeringsrisken.