sou · GYB370d2 · 2011-01-01 00:00:00 — Om dessa uppföljningar sker i extern regi, markera här [ - ]. Dessa uppföljningar sker: a)normalt har vi inte uppföljningar b)normalt en gång c)normalt en gång e)normalt innan passerat Pröva om ett eller flera påståenden nedan gäller för den eller de som genomför MR-momentet (för exempel på innehåll att behandla, se fråga 6) inom introduktionsutbildningarna. a)normalt har vi inte uppföljningar b)normalt en gång c)normalt en gång e)normalt innan passerat Bilaga 2 Svar från 12 landsting Mänskliga Rättigheter i introduktionsutbildningar inom kommuner, landsting och regioner Svaren på de följande frågorna skickas in per brev, ev. med bifogad kompletterande information (policydokument, kursprogram och liknande), i kuvert adresserat till , Teologiska högskolan , , 168 39 . Förfrågningar kan ställas till , enklast via email: . Vi hoppas på ert svar , 2009. Mänskliga Rättigheter (MR) är som bekant en minimistandard för statens/myndigheternas sätt att behandla alla människor (medborgare eller inte) - en standard med universell räckvidd och som avser många olika områden. I den här enkäten menas med MR-frågor sådana ämnen och frågeställningar som kan aktualiseras i en handläggningsprocess och som avser den enskildes (eller en särskild definierad grupps) möjligheter att antingen skyddas mot negativ påverkan (till exempel godtycklighet i handläggningen, bristande respekt, avsaknad av grundläggande resurser för att hävda sin ståndpunkt eller rättighet [t.ex. tolk], diskriminering,) eller ges tillgång till resurser som tillgodoser rättigheter (till exempel språkliga, kulturella, skydd för liv och egendom, m.m.). Med ett MR-perspektiv menas i denna enkät att vid handläggningen av ett ärende – vilket som helst i princip – så bedöms ärendets innehåll också utifrån de aspekter som blir relevanta utifrån den handläggande organisationens/motsvarande aktuella MR-policy, resp. MR-baserad lagstiftning i . Frågorna nedan är sammanställda under tre rubriker. Som framgår även av frågorna, gäller dessa två olika kategorier personer - dels nyvalda (förstagångsvalda) politiker, dels nyanställda chefstjänstemän. Några frågor avser situationen . I övriga fall avses endast den aktuella situationen (2008). Som nämnts i följebrevet till denna enkät är den en del i ett projekt som Teologiska högskolan (THS) genomför på uppdrag av Delegationen för mänskliga rättigheter, vid (se: ). THS ansvarar för projektets innehåll och genomförande. Samråd har skett med Kommuner och Landsting, , vid utformningen av denna enkät. c) Om vi tar den förra och nuvarande/pågående mandatperioden som utgångspunkt: hur ofta anordnas introduktionsutbildning för nyvalda politiker , (förutsatt att det finns nyvalda, dvs. förstagångspolitiker, som blivit invalda) ? a) Mer sällan än en b) En gång per c) Två gånger eller d) Aldrig, dvs. Hur ofta, angivet som ett genomsnitt , anordnas introduktionsutbildning för nyanställda chefstjänstemän? a) Aldrig den senaste femårsperioden b) Färre tillfällen än en gång i genomsnitt c) i genomsnitt d) Mer än en gång i genomsnitt men inte två e) i genomsnitt, eller fler gånger Är utbildningarna separata eller gemensamma för resp. kategori? a) Vi har enbart separata introduktionsutbildningar 10 för dessa kategorier b) Vi har bara gemensamma 1 c) Vi har både gemensamma och0 separata introduktionsutbildningar, Är introduktionsutbildning obligatorisk för någon eller båda kategorierna? a) Utbildningen är ej obligatorisk för 5 någon kategori b) Utbildningen är obligatorisk för 4 politiker c) Utbildningen är obligatorisk för 1 chefstjänstemän Har ni olika typer av introduktionsutbildning (vad gäller innehåll och utformning) för nyvalda politiker respektive. för nyanställda chefstjänstemän? a) Separat utbildning för respektive b) Gemensam utbildning för båda0 kategorierna Finns en övergripande policy för i princip alla mänskliga rättighetsfrågor hos er, eller finns en policy inom vissa avgränsade områden, som berör mänskliga rättigheter? Båda alternativen kan även finnas , naturligtvis. a.Ange ett eller ev. båda alternativen nedan. -en övergripande policy" -MR-policy inom vissa områden b.Om det finns en policy för vissa områden, kryssa för de områden som det gäller, och/eller skriv till om ett område saknas i listan nedan: -åldringsfrågor/-vård Andra områden där vi har en policy formulerad, är: Om det finns en MR-policy av övergripande eller områdesbestämd art, ange nedan vilken roll denna/dessa policy/dokument spelar i utbildningen: a) Policyn är utgångspunkt för MR-delens uppläggning b) Policyn enbart illustrerar inslag i, men är inte stommen i, utbildningen c) Policyn har ingen särskild plats i själva utbildningen Svaren nedan kan gärna kompletteras med bilagda kursprogram, schema för en introduktionsutbildning eller liknande dokument som illustrerar utbildningarna. Bifoga detta material i svarskuvertet. Hur lång är introduktionsutbildningen som helhet för nyvalda politiker, respektive nyanställda chefstjänstemän? (Om den är uppdelad på flera tillfällen, ange den totala längden. Ange svar för båda grupperna även om de går en gemensam utbildning, se fråga 3). a) För politiker mellan 1 – 2 Uppskattningsvis – hur av utbildningen ägnas åt MR- frågor, dvs. frågor som diskuteras utifrån att MR-begreppet används i diskussionen? Enstaka omnämnande av MR, MR tas upp helt kort, ca 5–10 MR finns som en tematisk MR ägnas ett arbetspass,0 30–60 min MR arbetas igenom tydligt,0 1–4 tim Längre tid än en halvdag0 Vem genomför introduktionsutbildningarna? (Om gemensam utbildning, kryssa i båda rutorna) Utbildningarna genomförs i egen regi Utbildningarna genomförs av anlitad0 extern utbildare0 Utbildningarna sker både i egen regi Arrangeras uppföljningar till introduktionsutbildningarna? Sker dessa uppföljningar i egen regi, markera här: [ - ]. Om dessa uppföljningar sker i extern regi, markera här [ - ]. Dessa uppföljningar sker: a) normalt har vi b) normalt en gång c) normalt en gång d) normalt varje e) normalt innan ett Pröva om ett eller flera påståenden nedan gäller för den eller de som genomför MR-momentet (för exempel på innehåll att behandla, se fråga 6) inom introduktionsutbildningarna. a) särskild kompetens (inte nödv. teoretisk) inom MR-området b)juridisk grundutbilding c)handläggarerfarenhet av d)genomföraren har ingen särskild praktisk/teoretisk grund i just MR-frågor En utbildning i mänskliga rättigheter för rättsväsendet i Likhet inför lagen är en av de grundläggande mänskliga rättigheterna. I FN:s allmänna förklaring om de mänskliga rättigheterna står det att: Alla är lika inför lagen och är berättigade till samma skydd av lagen utan diskriminering av något slag (Artikel 7). Var och en är på samma villkor berättigad till en rättvis och offentlig förhandling vid en oberoende och opartisk domstol vid prövning // av varje anklagelse om brott mot honom eller henne (Artikel 10). tillsatte regeringen en utredning om strukturell diskriminering på grund av religiös eller etnisk tillhörighet. Av utredningens betänkande framgår att den forskning som finns om strukturell diskriminering inom rättsväsendet är ytterst begränsad i jämfört med många andra Europeiska länder. Utredningen visar dock att samma diskriminerade förhållande förekommer inom det svenska rättsväsendet som i andra länder med omfattande forskning på området. Det är tydligt att mer kunskap behövs om diskriminerande beteende och strukturer inom polisen, åklagarväsendet och domstolarna (SOU 2005:56). Brå:s undersökning visar att det inom rättsväsendets alla led finns arbetsrutiner och generaliserade föreställningar, eller stereotyper om minoritetsgrupper som leder till att personer med utländsk bakgrund inte får samma behandling som personer med svensk bakgrund i en jämförbar situation (Diskriminering i rättsprocessen, Rapport 2008:4/8). Resultaten från samma undersökning pekar på att det finns föreställningar inom rättsväsendet om att vissa minoritetsgrupper och vissa brottstyper hör samman. Detta, menar de rättsliga aktörer som deltagit i Brå:s undersökning, kan påverka det praktiska arbetet eftersom det finns risk att brottsutredarna har förutfattade uppfattningar att den misstänkta/dömda personen är skyldig till stor del på grund av sin bakgrund och utreder ärendet efter den föreställningen. Stereotypa föreställningar om personer med utländsk bakgrund kan även påverka hur rättsliga aktörer bemöter och hanterar dem som har utsatts för brott. För att komma till rätta med de orättvisor som förekommer inom det svenska rättsväsendet ger Brå i sin rapport ett antal exempel på åtgärder som möjligen kan minska den pågående diskrimineringen. På en lång lista med åtgärder är det första steget att aktivt rekrytera personer med utländsk bakgrund till rättsväsendet och det andra är att utbilda rättsväsendets aktörer. Denna utvärdering vill undersöka hur en utbildning i mänskliga rättigheter genomförs för aktörer i rättskedjan. Utvärderingens huvudsakliga syfte är att bidra med att öka kunskapen om den processen som en utbildning består av genom att peka på möjligheter och utmaningar med den. Utvärderingen genomförs som en kombination av en måluppfyllelseanalys och en förklarande processutvärdering. Med det menas att utvärderingens ambition är att svara på i vilken mån projektet har uppnått de målsättningar som satts upp som utvärderingen också fokuserar på processen för att förklara varför eller varför inte detta har skett. Vilka faktorer bidrar positivt till processen och vilka hinder och utmaningar gör att projektet eventuellt inte lyckas uppnå målsättningar? Med processutvärdering menas emellertid inte att vi har följt processen (trots att detta var önskvärt från början). Utvärderingen leds av följande två övergripande frågeställningar: 1.Uppfattar de deltagande personerna att de efter genomförd utbildning har fått ökad motivation för att arbeta med mänskliga rättigheter, fått ökade kunskaper om mänskliga rättigheter och om/hur de har förändrat sitt eget arbetssätt. 2.På vilket sätt uppfattar de deltagande personerna att de kan påverka sina myndigheter att arbeta och verka för en efterlevnad av de mänskliga rättigheterna? Beställare, intressenter och utförare Utvärderingen har beställts av och Delegationen för mänskliga rättigheter i och utförts av utvärderingsföretaget . Utvärderingens tänkta användare och primära intressenter är förutom beställaren även de deltagande aktörerna, samt andra myndigheter/organisationer som planerar att genomföra utbildningar i mänskliga rättigheter. Innan en precisering av utvärderingens frågeställningar följer nedan en kort redogörelse för de utgångspunkter som utvärderingen baserar sig på. En förutsättning för att kunna arbeta med att säkerställa full respekt för mänskliga rättigheter är kunskap i ämnet och redskap för att omsätta kunskapen i praktiken. Viktigt att poängtera är dock att ökad kunskap inte per automatik leder till att förändringar kan genomföras. Dagens organisationer kan i många hänseenden vara mycket svårföränderliga och i synnerhet med avseende på mjuka frågor som inte ger vinstresultat direkt. Att arbeta för och framförallt med mänskliga rättigheter kan ge fler effekter. Detta innebär att organisationerna kan få större legitimitet för sin omvärld. Detta ger mervärde för organisationen. Genom att aktivt arbeta med mänskliga rättigheter överbygger vi kulturella barriärer och lär därmed känna nya kulturer. Dessa nya kulturer är också våra framtida kunder. Genom att ha nöjda kunder kan hel del sociala problem undvikas och därmed också öka välfärden i samhället. Mot bakgrund av dessa funderingar är det med andra ord mycket viktigt att vi lär av varandra. Med andra ord, det är viktigt att ta tillvara de erfarenheterna som finns av att lära ut mänskliga rättigheter. Jag vill undersöka vilket material som finns som underlag för att bedriva mänskliga rättigheter utbildning (MR- utbildning), hur andra har valt att utforma utbildningen och slutligen jämföra detta med utvärderingsobjekt för handen för att därigenom ta reda på vilka delar i utbildningen som har varit framgångsrika och som kan användas i framtida satsningar. Det datamaterial som samlats in inom ramen för regeringsuppdraget visar på mycket viktiga aspekter. Det framkommer att det finns informella koder och förhållningssätt inom rättsväsendet som negativt påverkar minoritetsgruppers förutsättningar i rättsprocessen. Dessa bygger ofta på generaliserande föreställningar, eller stereotyper, om personer med minoritetsbakgrund. ningssätten legitimeras av invanda arbetssätt och jargonger inom en institution eller organisation (SOU 2002:37). Exempel på sådana arbetssätt, föreskrifter och jargonger är bland annat racial profiling dvs. direktiv som pekar ut vissa etniska grupper för att begå särskilda typer av brott, kriterier som används vid häktningsbeslut eller interna skämt på arbetsplatsen kring etnicitet och nationalitet. Detta kan sammanfattas i vad som uppfattas som yrkeskulturer inom rättsväsendet som inte i tillräckligt hög utsträckning medvetandegör och motverkar de egna föreställningarna om olika minoriteter i samhället. Rättsväsendets förväntningar och normer begränsar möjligheterna för personer med utländsk bakgrund att få en likvärdig behandling. Det anses att problemet grundar sig i antagandet som utgår från hur det brukar gå till och vad som anses normalt just inom rättsväsendet. Detta visar att ramarna för rättsväsendets arbete är för snävt satta för att kunna tillgodose alla behov och förutsättningar och att beteenden som avviker från det typiskt svenska tenderar att missgynna personer i fråga. (Diskriminering i rättsprocessen, Brå Rapport 2008:4/13) I samband med att den första nationella handlingsplanen för de mänskliga rättigheterna i antogs 2002 fick (), Ekobrottsmyndigheterna, , och Riksåklagaren i uppdrag att förstärka sina utbildningar om mänskliga rättigheter. I regleringsbreven fick vissa myndigheter, bland annat och , uppdrag som sammanhänger med mänskliga rättigheter som bland annat innebär ökade kunskaper om diskriminerings- och jämställdhetsfrågor samt om barnets rättigheter. I samband med de referensgruppsmöten som genomförts under arbetet med kartläggningen har representanter från rättsväsendet berättat om i vilken mån deras personal genomgått eller genomgår utbildning om mänskliga rättigheter samt om vilka behov de anser finns inom området. Det som framkommit under referensgruppmöten är den generella uppfattningen att utbildningarna på området mänskliga rättigheter har varit begränsad och att det i allmänhet är väldigt svårt att ta steget från generell utbildning till att se sin egen verksamhet i förhållande till de mänskliga rättigheterna. Det är viktigt att ledningen deltar på utbildningen och ger tydliga signaler att området är prioriterat och formulerar mål utifrån de mänskliga rättigheterna. RPS har i ett skriftligt yttrande framfört att mänskliga rättigheter bör omnämnas i regleringsbrevet, samt att konkreta utbildningssatsningar behövs som ska bli ett ämne för resultatdialog (skr. 2005/06:95, 237-239). beslutade RPS att genomföra en pilotutbildning i mänskliga rättigheter med namnet Laga Lika, för rättsväsendet i . valdes beroende på dess strategiska placering i . Delegationen för mänskliga rättigheter i beviljade pilotprojektet en summa på . Den totala kostnaden för utbildningen beräknades enligt projektansökan uppgå till 618 000. Genomförandet av pilotprojektet/utbildningen förlades till Polisutbildningen vid som fick ansvaret att realisera projektansökan till en utbildning i mänskliga rättigheter som skulle genomföras . Målet med utbildningen definierade och formulerade enligt projektansökan Målet med utbildningen var att öka kunskapen om mångfald, mänskliga rättigheter och vikten av ett professionellt bemötande med hänsyn till individers olika kulturella bakgrunder i hela rättskedjan. Insatsen skulle öka medvetenheten om hur deras eget och andras värderingssystem fungerar. Genom utbildningen ville man förbättra rättsväsendets förmåga till ett professionellt bemötande av den allmänhet bestående av människor från olika kulturer, kön, sexuell läggning samt med handikapp som kommer i kontakt med rättsväsendets aktörer. Det var önskvärt med samverkan mellan polis, åklagare, domare och kriminalvård där gemensam utbildning skulle skapa underlag för en gemensam värdegrund och minska risken för missförstånd på grund av okunskap. Utbildningen skulle syfta till att ge verktyg för konkret förändring av värderingar samt till att få deltagarna att känna att de är en del av ett viktigt och långsiktigt arbete. De personer som väljs ut bör i sitt dagliga arbete möta människor med olika bakgrund. Ett önskemål är att deltagarna har ett intresse för mänskliga rättigheter och mångfald samt ett visst mått av civilkurage för att våga vara en del i ett förändringsarbete. Platser skulle fördelas bland myndigheterna och hade som målsättning att nå nio anställda inom kriminalvården, fem åklagare, fem domare/nämndemän, nio poliser, två advokater samt tre från RPS. Det totala antalet deltagare beräknas uppgå till 33 personer. Deltagarna ska få ökade kunskaper om mänskliga rättigheter, de ska bli inspirerade och motiverade att arbeta med frågorna och lära sig vikten av professionellt bemötande i deras yrkesutövning. De som deltar i denna utbildning ska i sin tur föra ut kunskapen i sina respektive myndigheter i samband med arbetsplatsträffar, interna utbildningar osv. Med detta vill man starta en kulturförändringsprocess inom respektive myndighet eftersom fler människor får kunskap om mänskliga rättigheter. Ett långsiktigt mål är att minska antalet anmälningar om diskriminerande behandling från rättsväsendets aktörer till de olika ombudsmännen. I figur nedan illustreras hur ansvariga för projektet tänkt sig att upplägget för utbildningen skulle se ut. Spalten aktivitet beskriver tydligt hur de är tänka se ut. Verksamhetslogik från projektbeskrivningen av utbildningen Laga lika Behovet av utbildning i mänskliga rättigheter? MR-utbildningen är viktig eftersom medborgarna måste känna till sina rättigheter för att kunna bevara desamma. Likaså är varje individ i sin yrkesroll skyldig att känna till de rättigheter som varje medborgare besitter, för att säkerställa att en kränkning av dessa aldrig sker. Ett antal olika övervakningsorgan har i sina kommentarer om betonat vikten av utbildning om mänskliga rättigheter för myndigheter inom rättsväsendet. mot tortyr rekommenderade 2002 att polis, fängelsevakter och personal vid andra myndigheter inom rättsväsendet bör få förstärkt utbildning i mänskliga rättigheter. Kommittén rekommenderade också att bör främja en rättighetskultur i samhället i stort (CAT/C/CR/28/6). Även mot tortyr rekommenderade under sitt besök i att kunskaper om mänskliga rättigheter bör integreras i polisens utbildning och träning inför riskfyllda situationer, såsom gripanden och förhör av misstänkta (, dokument CPT/Inf (2009)70). I FN:s allmänna förklaring om mänskliga rättigheter lyfts vikten av utbildning i mänskliga rättigheter fram som en primär del av arbetet för att säkerställa efterlevnaden av mänskliga rättigheter. I artikel 26 står det att den utbildning i mänskliga rättigheter bland annat ska stärka respekten för människans grundläggande fri- och rättigheter. Utbildning i mänskliga rättigheter omnämns även i flertalet av de konventioner som har valt att ratificera. I konventionen om ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter står det följande: Konventionsstaterna erkänner rätten för var och till utbildning. De är överens om att utbildningen ska syfta om att till fullo utveckla människans personlighet och insikten om dess värde och att stärka respekten för mänskliga rättigheter och grundläggande friheter. Man är vidare överens om att var och en genom utbildning ska kunna delta effektivt i ett fritt samhälle och främja förståelse, tolerans och vänskap mellan alla nationer och alla rasgrupper, etniska grupper och religiösa grupper samt främja verksamhet för att bevara freden. Även i två artiklar nämns att utbildning ska inriktas på att utveckla en respekt för mänskliga rättigheter. FN:s högkommisarie för mänskliga rättigheter har tillsammans med utarbetat särskilda riktlinjer och handlingsplaner för utbildning om mänskliga rättigheter. Dessa har fungerat som effektivt stöd för utformningen av utbildningen för flertalet olika organisationer runt om i världen. Likaså har en mängd olika institut () samt tagit fram handböcker som ska vara vägledande i hur MR-utbildningar kan genomföras (All different all equal program Education pack, ideas, resources, methods and activities for informal intercultural education with young people and adults). Sedan FN:s allmänna förklaring trädde i kraft har generalförsamlingen manat medlemsstaterna att sprida kunskap och information om den allmänna förklaringen till sina medborgare. På om mänskliga rättigheter 1993 lyfte man upp betydelsen av mänskliga rättigheter-utbildning. Generalförsamlingen proklamerade att åren 1995–2004 skulle vara FN:s decennium för mänskliga rättigheter-utbildning (MR–utbildning). Ansvaret för genomförande av MR-utbildning skulle ligga på hela samhället från regeringen till NGO, myndigheter, andra organisationer liksom enskilda individer. Att ta fram en utbildning i mänskliga rättigheter FN:s kontor för mänskliga rättigheter (OHCHR) har utbildat olika yrkesgrupper om mänskliga rättigheter och hur de kan ha praktisk nytta av den kunskapen i sin vardagliga yrkesutövning. Utbildningen har utvecklats och anpassats till olika gruppers behov. Erfarenheterna från de olika utbildningarna har samlats i en handbok (Human rights training, A manual on Human Rights training methodology, professional training series no. 6, OHCHR) som förser olika myndigheter/organisationer med värdefull information om hur en utbildning i mänskliga rättigheter ska utformas och genomföras. För att en utbildning ska få den genomslagskraft som önskas är det viktigt att flera olika aspekter tas i beaktande. Metoden bygger på en 13 stegs skala som inkluderar alla faser från planeringsarbetet till utvärdering av utbildningen. Nedan diskuteras de aspekter som anses vara av störst betydelse för genomförande av utvärderingen av utbildningen Laga lika. Training the trainers är en viktig komponent i MR-utbild- ningar. De personer som man vill ska delta i en utbildning i mänskliga rättigheter bör väljas med omsorg och med hänsyn till det ansvar som följer med. Varje deltagare i en MR-utbildning har ett ansvar att föra kunskapen vidare i myndigheten efter avslutad utbildning. På detta sätt får vi effektiv kunskapsspridning inom myndigheterna lokalt, vilket kan medför att fler personer börjar intressera sig för frågorna. Därför bör varje utbildning i mänskliga rättigheter vara utformat på ett sätt som möjliggör för deltagarna att sedan sprida kunskapen vidare, genom metodinlärning och verktyg som de själva kan använda. De teknikerna som har identifierats som framgångsrika vid utbildning i mänskliga rättigheter för vuxna är: presentation och diskussion, paneldiskussion, grupparbeten, fallstudier, problemlösning/brainstorming, simulation/rollspelning, fältstudier, praktiska uppgifter/exempel (att rita), bordetruntdiskussion samt visual aids. Några av dessa anser jag vara mer användbara än andra och dessa har jag markerat med fet stil och återkommer till senare i detta kapitel. Behovsanpassad utbildning är centralt för att utbildningen ska vara lyckat. Erfarenhet visar att utbildningar av generell karaktär med vaga formuleringar tenderar att betraktas som meningslösa och har en ytterst liten eller ingen påverkan på deltagarna. utbildningen ska ha genomslagskraft är det viktigt att den är anpassad till de behov (och till den organisation) som deltagarna har. Utbildningen måste med andra ord vara relevant för målgruppen.