sou · GZB310 · 2011-02-02 00:00:00 — RF måste kunna försäkra sig om att antidopningsverksamheten i sin helhet inom RF-idrotten följer kodens bestämmelser. Annars kan medlems- organisationer inom RF lida skada. Exempelvis uppmanar koden idrottsorganisationerna att inte ge värdskap till internationella idrotts- mästerskap till arrangörer i länder vars idrottsverksamhet inte följer kodens bestämmelser. RF har även som dömande instans vid dopningsförseelser rätt att kräva att NADO:n följer . För att möjliggöra att NADO:n kan utföra ett gott arbete föreslår utredningen att RF vid behov ska låta NADO:n få del av den information RF har om medlemmar inom de olika special- idrottsförbunden och dess föreningar. Anledningen till detta är att NADO:n är beroende av den kunskap som finns inom RF avseende medlemskap, personnummer, hemadress m.m. för att kunna genom- föra dopningskontroller på ett effektivt sätt. Hur NADO:ns rätt att behandla sådana personuppgifter bör regleras för att vara förenlig med lag diskuteras närmare i kapitel 10. RF ska vidare i sina stadgar eller som villkor för att få del av sta- tens bidrag till idrotten förplikta sina medlemsorganisationer att samarbeta med NADO:n för att skapa goda förutsättningar att bedriva en effektiv antidopningsverksamhet. RF ska också ansvara för att det i distriktsidrottsförbundens basverksamhet ligger att till- sammans med NADO:n aktivt arbeta mot bruk av dopningsmedel inom sina distrikt. I den mån RF tecknat avtal inom antidopningsområdet, t.ex. med andra antidopningsorganisationer, bör dessa gås igenom och i de delar där avtalet har koppling till den verksamhet som NADO:n ska bedriva, överföras till NADO:n. Med iakttagande av den personliga integriteten ska samtliga register och handlingar, som hanterats av Antidopinggruppen vid RF-kansliet göras tillgängliga för NADO:n, som ska iaktta skyddet av den personliga integriteten och reglerna för behandling av person- uppgifter i enlighet med personuppgiftslagen. Vilka uppgifter som kan beröras anges i kapitel 10. Som framgår i avsnitt 7.2.5 ska RF och NADO:n i samråd utarbeta det regelverk som ska styra antidopningsverksamheten, vilket bör regleras i avtalet. Om så anses lämpligt och möjligt bör i avtalet också frågan om samnyttjande av lokaler, tjänster och dylikt beröras. Det bör bli en fråga för RF att i samråd med staten närmare utifrån detta betänkande utarbeta ett avtal som kan presenteras som förslag till styrelsen för den nya NADO:n. Utredningen gör i kapitel 13 en bedömning att en organisationskommitté bör tillsättas. Den kan ha en viktig roll i upprättandet av ett sådant avtal. 8.5Kontroll av idrottens antidopningsverksamhet Bedömning: Ingen särskild kontroll utöver statlig budgetkontroll, ägarinflytande, revision och aktiebolagslagens övriga bestämmelser behövs. Enligt direktiven ska utredningen särskilt överväga om idrottens antidopningsarbete bör övervakas eller på annat sätt kontrolleras av den nationella antidopningsorganisationen för att säkerställa ett effek- tivt och väl fungerande arbete. RF är genom undertecknandet av Världsantidopningskoden bunden att följa Världsantidopningsprogrammet och kodens före- skrifter. Som föreslås i avsnitt 7.2 kommer NADO:n att utföra de flesta åtgärder som följer av programmet. Kvar hos RF ligger bl.a. att driva en värdegrundande verksamhet och att besluta om åtgär- der mot SF som inte uppfyller sina stadgeenliga skyldigheter att aktivt arbeta för en dopningsfri verksamhet inom sitt förbund och anslutna föreningar. RF är för sin verksamhet helt beroende av statliga bidrag. I samband med begäran om sådana bidrag och redo- visning över hur anslagna medel använts har staten genom ansvarigt departement en övergripande insyn över att verksamheten uppfyller de mål som ställts upp. Genom den täta kontakt som /Anti- dopningsgruppen vid RF-kansliet har i dagens verksamhet med och som föreslås övertas av NADO:n har idrotten insyn i verksamheten. Vidare förutsätts också att NADO:n har årliga överläggningar med Riksidrottsstyrelsen för att gemen- samt följa upp verksamheten och diskutera framtida verksamhet. RF har vidare ansvaret för att den dömande verksamheten överensstämmer med Världsantidopningskoden. Som framgår i avsnitt 7.3.1 har också NADO:n, om den anser att ett beslut i ett ärende är fel eller om ärendet har handlagts felaktigt, möjlighet att överklaga till högre instans, eller uppmärksamma på ären- det. Aktiebolagslagen ställer upp tydliga krav på redovisning och Ägarna har på bolagsstämman rätt att utkräva ansvar av den av stämman valda styrelsen. Därtill kommer i enlighet med 2 § 4. lagen (2002:1022) om revi- sion av statlig verksamhet m.m. att får granska den verksamhet som bedrivs av staten i form av aktiebolag, om verk- samheten är reglerad i lag eller någon annan författning eller om staten som ägare eller genom tillskott av statliga anslagsmedel eller genom avtal eller på något annat sätt har ett bestämmande infly- tande över verksamheten. Motsvarande bestämmelse finns även i 9 kap. 8 § aktiebolagslagen där det framgår att har rätt att utse revisorer i ett sådant aktiebolag. Med dessa utgångspunkter bedömer utredningen att någon sär- skild kontroll därutöver inte är behövlig. 8.6Ansvarsfördelning beträffande internationellt arbete Förslag: Staten ska inte överlåta sitt ansvar i frågor som berör kon- ventioner och mellanstatliga avtal. Det är av stor vikt att ska prioritera det internationella arbetet mot dopning inom idrotten. En uppgift för utredningen är att föreslå en ansvarsfördelning i arbetet med internationella åtaganden inom antidopning. En utgångs- punkt för detta är förslaget att bilda en fristående nationell anti- dopningorganisation. Utredningen har som redovisas i kapitel 3 gjort en kartlägg- ningen av det internationella arbetet mot dopning inom idrotten omfattande såväl staters som idrottsorganisationernas arbete. Kartläggningen visar entydigt att beslut om antidopningsverksam- hetens inriktning inom idrotten fattas utanför gränser. Den ökade internationaliseringen av antidopningsfrågor inom idrotten syftar till ökad standardisering och harmonisering av anti- dopningsverksamheten genom samarbete mellan stater och idrotts- organisationer. Av kartläggningen framgår också hur och ansvar i detta arbete ser ut. I RF:s arbete ingår dels generellt idrotts- politiskt arbete som bedrivs av riksidrottsstyrelsen och RF-kansliet, dels det specifika antidopningsarbete som och Antidopinggruppen vid RF-kansliet bedriver. Även roll har beskrivits. Det finns en anledning till att ansvarsfördelningen som redo- gjorts för har utvecklats som den har. Det är naturligt att regering och ansvarar för det idrottspolitiska arbete som följer av statliga åtaganden till konventioner och annat internatio- nellt mellanstatligt arbete, både inom idrottspolitiska frågor gene- rellt och inom antidopningsfrågor specifikt. Lika naturligt är det att RF centralt agerar i de idrottsorganisationer den tillhör och aktivt ger stöd till att främja antidopningsarbetet inom idrotten, även efter det att NADO:n har bildats. I kapitel 6 beskrivs hur antidopningsarbetet inom idrotten bedrivs i andra länder. När det gäller ansvarsfördelning av internationellt antidopningsarbete har både och en ansvarsfördel- ning mellan idrottsansvarigt departement och den fristående NADO:n likadan som den ser ut i mellan och RF . I är ansvarsfördelningen liknande den i så när som på att den fristående NADO:n ofta är ensam representant vid möten i övervakningsgrupp. En fristående NADO i bör ges ett mer fokuserat upp- drag i antidopningsfrågor än som en del i RF. Organisationens tydliga ansvar kan bidra till att även förstärka påverkan på det internationella antidopningsarbetet. Den nya organisationen kan fungera som en viktig rådgivare till regeringen och samt till RF i respektive organisations policyarbete i antidopningsfrågor. Det är naturligt att den nya organisationen tar över medlemskapet i ANADO från RF. En fristående NADO bör också upparbeta regelbundna kontakter och samarbeta med före- trädare för svensk idrott i det internationella antidopningsarbetet. Mot bakgrund av den olympiska rörelsens avgörande inflytande över arbetet mot dopning inom idrotten utgår utredningen ifrån att svensk idrotts olika delar samverkar för att säkerställa största möj- liga inflytande över idrottens arbete mot dopning inom idrotten internationellt. Utredningen föreslår att staten inte ska överlåta sitt ansvar i frågor som berör konventioner och mellanstatliga avtal. I ett gott samarbete med den nya NADO:n bör sträva efter att i ökad omfattning inkludera NADO:ns kompetens för att bistå regeringen och i sådan ärendehandläggning. Det kan först därefter bli aktuellt att bedöma lämpligheten av att förordna företrädare från NADO:n som representant för , främst i övervakningsgrupp. Utredningen vill understryka vikten av att NADO:n ges möjlighet till inflytande i arbete och att den ges möjlighet att delta i arbetet inför och vid kommande Världsantidopningskonferenser. Efter den genomgång av det internationella arbetet mot dopning inom idrotten som gjorts i kapitel 3, 4 och 6 föreslår utredningen att det ses som av stor vikt att prioriterar det internationella arbetet mot dopning inom idrotten. Det faktum att enskilda företrädare från med stor för- ankring såväl nationellt som internationellt har ett avgörande infly- tande över den internationella antidopningsverksamhetens utveckling gör inte att staten, idrottsorganisationerna och en kommande NADO bör avstå från ett djupare engagemang. Ett betydande problem i konkurrensen i tävlingsidrotten internationellt som möter elitidrottare från är bristen på ett aktivt antidopningsprogram i många andra länder. möjlighet att påverka beslut i antidopningsfrågor inom idrotten beror på en önskan och förmåga att påverka, vilket kräver att tid och resurser avsätts för ett strategiskt arbete. Vidare krävs en analys av den omvärld som styr utvecklingen internationellt, utredningens redogörelse i betänkandet kan här vara av betydelse. Därtill krävs även en förståelse av hur en antidopningsfråga kan påverkas och en förståelse av betydelsen av att upparbeta och under- hålla kontaktvägar i internationella organisationer. Endast genom ökade insatser internationellt från staten, idrotts- organisationerna och en fristående NADO kan garantera att icke dopade enskilda och lag från kan tävla på lika och rena villkor. Utredningen anser att en sådan prioritering är kost- nadseffektiv och bör genomföras samordnat mellan parterna. 9Krävs lagstiftning för dopningskontrollerna och sanktionsförfarandena? Enligt direktiven ska utredningen granska och analysera behovet av rättslig reglering av antidopningsverksamheten inom idrotten. Beho- vet av lagstiftning eller andra insatser som möjliggör dopningskon- troller och sanktionsförfarande för personer som tränar eller på annat sätt är verksamma vid gymanläggningar och liknande träningsmiljöer ska särskilt utredas. Om utredaren bedömer att det behövs ska lag- förslag lämnas i dessa delar. Antidopningsverksamheten inom idrotten regleras genom Riksidrottsförbunds (, RF) stadgar och Idrottens antidopingreglemente, vilka i vad avser antidopningsverk- samheten ska följa Världsantidopningskodens bestämmelser. En fråge- ställning är om idrottens regelverk räcker om antidopningsverksam- heten förs över till en fristående nationell antidopningsorganisation (NADO) eller om det krävs lagstiftning. En annan fråga är om det för dopningskontroller vid gym- och träningsanläggningar räcker med bestämmelser i avtal mellan före- trädare för gym- och träningsanläggning (gymägare) och den besö- kare som denne har ett avtal om tillträde till anläggningen med (besökare) eller om det krävs lagstiftning. En ytterligare fråga är om dopningskontroller kan göras på anställda som arbetar vid gym- och träningsanläggningar. När det i detta kapitel talas om skyldighet att genomgå en dop- ningskontroll menas inte att någon med våld i någon form tvingas att genomgå en sådan kontroll. En vägran att ställa upp på en kon- troll innebär dock att den som vägrar kan avstängas från idrotts- utövning eller gym- och träningsanläggning/ar. Krävs lagstiftning för dopningskontrollerna och sanktionsförfarandena? I det följande förutsätts att det finns avtal mellan RF respektive annan idrottsorganisation som genom undertecknande av Världsantidopningskoden är bunden av koden och NADO:n som innebär att organisationen uppdrar åt NADO:n att självständigt utföra dopningskontroller på sådana fysiska personer som är genom medlemskap i idrottsförening bundna av idrottens antidopningsregler med tillhörande före- skrifter och låta registrera var de vistas, allt i enlighet med idrottens antidopningsregler med tillhörande föreskrifter, för enskilda medlemmar gällande föreningsstadgar för idrotts- föreningen som innehåller eller hänvisar till som i sin tur innehåller eller hänvisar till detaljerade bestämmelser om- kring dopningskontrollerna och tillämpade analys-, prövnings- och sanktionsförfaranden och om att medlemmens skyldigheter i fråga om dopningskontroller och vistelserapportering ska full- göras gentemot NADO:n, för idrottsutövare, som inte är medlemmar i idrottsförening inom men ändå är bestraffningsbara enligt ett avtal som innehåller bestämmelser som tydligt anger att utövaren är underkastad mot dopning och att skyldigheterna i fråga om dopningskontroller och vistelserappor- tering ska fullgöras gentemot NADO:n, avtal mellan gymägaren och NADO:n som innebär dels att gymägaren åtar sig att aktivt verka för att den bedrivna gym- och träningsverksamheten är dopningsfri, att inte lämna någon besökare tillträde som inte på begäran av NADO:n styrkt frihet från olagligt bruk av dopningsmedel och att hos NADO:n kontrollera nya besökare i detta avseende, dels att gymägaren uppdrar åt NADO:n att självständigt utföra dopningskontroller på besökare i gym- och träningsanläggningen i enlighet med ett utarbetat regelverk som innehåller detaljerade bestämmelser omkring dopningskontrollerna och tillämpade analys-, prövnings- och sanktionsförfaranden, som åtminstone i huvudsak motsvarar vad som tillämpas inom idrottsrörelsen, och om att besökarens skyldigheter i fråga om dopningskontroller ska fullgöras gentemot NADO:n, att registrera besökare som inte på begäran av NADO:n styrkt frihet från olagligt bruk av dopningsmedel och att på begäran av någon annan som driver Krävs lagstiftning för dopningskontrollerna och sanktionsförfarandena? gym- och träningsanläggningar lämna ut de sålunda registrerade uppgifterna, dels att NADO:n åtar sig att inte i övrigt röja eller utnyttja uppgifter om besökare, avtal mellan gymägaren och varje besökare som innehåller eller tyd- ligt hänvisar till de detaljerade bestämmelserna omkring dopnings- kontrollerna och tillämpade analys-, prövnings- och sanktions- förfaranden och som innebär att besökaren går med på att följa bestämmelserna och samtycker till den behandling av person- uppgifter som förekommer. I detta kapitel ska först beskrivas vilka motiv det finns för att bedriva ett arbete mot dopning, där bland andra åtgärder ingår dop- ningskontroller och vilka som omfattas av begäran att genomgå sådana kontroller. Därefter görs en genomgång av vilka lagar och bestämmel- ser som skulle kunna påverka möjligheterna att bedriva ett effektivt antidopningsarbete. Det görs en bedömning av om det krävs lag- stiftning för att dopningskontroller enligt det tilltänkta systemet ska kunna genomföras. Frågan om reglering avseende behandling av personuppgifter behandlas dock först i kapitel 10. Slutligen ställs frågan om vad som kallas idrottens särart inom EU kan ha någon betydelse beträffande de skyldigheter som följer av Världsantidop- ningskoden i detta sammanhang. 9.2Motiv för antidopningsarbete och dopningskontroller Ett mål för idrotten är att den ska vara dopningsfri. I statens folk- hälsopolitiska mål uttrycks målsättningen ett samhälle fritt från narkotika och dopning och statens idrottspolitiska mål anger bety- delsen av att motverka dopning inom idrotten. Det finns sålunda starka motiv för att arbeta mot dopning. Ett arbete mot dopning förutsätter information och utbildning. En annan viktig del är dop- ningskontroller och den avhållande effekt de bestraffningar som följer efter konstaterade förseelser har. För att genomföra ett effektivt antidopningsarbete fordras också behandling av personuppgifter. Dopningskontroller och de därmed sammanhängande åtgärderna, personuppgiftsbehandling samt inom idrotten vistelserapportering Krävs lagstiftning för dopningskontrollerna och sanktionsförfarandena? och dispenser är därför, enligt utredningen, väl motiverade inom idrotten och i samhället. Motivet för antidopningsarbetet inom idrotten är att motverka bruk av förbjudna substanser eller metoder som förbättrar presta- tionsförmågan på ett onaturligt sätt och som därför anses vara fusk eller att den strider mot idrottens etik (spirit of sports). Målet är en dopningsfri idrott som gör det möjligt för idrotts- utövare från alla delar av världen att mötas i ärlig tävling. Alltmer betonas också, inte bara på lägre idrottsnivå, folkhälsoaspekten. Den aspekten avser inte bara idrottsutövarens hälsa utan också idrotts- utövares roll som förebilder, särskilt för unga. Motiven för antidopningsarbete i gym- och träningsanlägg- ningar, inklusive dopningskontroller, är folkhälsoskäl. Företrädare för gymbranschen har vid de möten som genomförts med utred- ningens sekretariat uttryckt ett starkt intresse för att arbeta mot dopning. Utredningen delar deras uppfattning att den som tränar i en gym- och träningsanläggning inte ska behöva utsättas för vare sig frestelse eller grupptryck att använda anabola androgena steroider (AAS). En gym- och träningsanläggning ska utgöra en ren och hälso- sam miljö, fri från brukare av förbjudna dopningssubstanser. I utred- ningsdirektiven har också konstaterats att det föreligger ett ökat bruk av AAS i styrketräningsmiljöer, som finns i gym- och tränings- anläggningar. Detta har utredningen utvecklat vidare i kapitel 5. Inom idrotten genomförs dopningskontroller i de idrotter som är organiserade inom RF. Den rättsliga grunden för genomförande av kontroller är . I dessa stadgar föreskrivs att dop- ningskontroller får genomföras på alla medlemmar inom idrotts- rörelsen. Den enskilda idrottsutövaren blir bunden av sitt medlem- skap i en förening, som i sin tur är medlem i ett specialidrotts- förbund, vilket i sin tur är anslutet till RF och således har att följa . Det finns ingen skillnad i kravet att genomgå dop- ningskontroll mellan elitidrottsutövare, av vilka en del kan anses som arbetstagare, och motionärer. Även idrottsutövare som inte är medlem i en kan omfattas av kravet att genomgå dopningskontroll, exempelvis i samband med landslagsuppdrag. Normalt träffas då avtal mellan idrottsutövaren och specialidrotts- Krävs lagstiftning för dopningskontrollerna och sanktionsförfarandena? förbundet bl.a. om efterlevnad av inne- fattande också att en förseelse kan bestraffas genom . tar hänsyn till idrottsutövarens rättssäkerhet. I det ingår att själva kontrollverksamheten liksom den övriga anti- dopningsverksamheten är kvalitetssäkrad i enlighet med ISO-stan- darden 9001:2008. Analysverksamheten är också kvalitetssäkrad enligt de allmänna kompetenskrav för provnings- och kalibrerings- laboratorier som regleras i standarden ISO/IEC 17025 samt av som genomför årliga egna revisioner. Dessutom har idrotts- utövare möjlighet till prövning av dopningsärenden i två instanser. Elitidrottsutövare kan efter att ha fått sin sak prövad av och överklaga till Court of Arbitration for Sport. Idrottsutövaren i en är genom sitt medlemskap bunden av . Genom medlemskapet i en förening ansluten till ett specialidrottsförbund som är medlem i RF har den enskilde idrottsutövaren accepterat föreningens stadgar och de förpliktelser som följer av sitt medlemskap i föreningen. I det ingår att följa RF:s och specialidrottsförbundets beslut i antidop- ning. Den gemensamt förpliktigande medlemsavtalskonstruktionen gäller i olika frågor inom RF och utgör grunden för en samman- hållen idrott. Genom den information som medlemmen har tillgång till, fram- för allt genom information på RF:s och specialidrottsförbundets webbsidor, kan idrottsutövaren förutsättas ha kunskap om anti- dopningsregelverket. Även massmediers exponering av dopnings- fall inom idrotten bör uppmärksamma utövaren på behovet av att informera sig om de regler som gäller. 9.4Dopningskontroller inom idrott som står utanför RF I finns inga regler om att genomföra dopnings- kontroller på andra idrottsutövare än de som är medlemmar i en idrottsförening inom RF eller som är avtalsbundna av sitt special- idrottsförbund. RF har tidigare genom avtal genomfört dopnings- kontroller inom idrotter som inte tillhör RF, med ett regelverk lik- nande RF:s. I avsnitt 8.4.3 har redovisats att det finns idrotter som inte är organiserade inom RF. Även inom sådana idrotter kan deras utövare Krävs lagstiftning för dopningskontrollerna och sanktionsförfarandena? vara underkastade kravet på dopningskontroller m.m. eftersom den organisation de tillhör genom att underteckna Världsantidopnings- koden är bunden av dess regler. Genom undertecknande av Världsantidopningskoden har också sådana internationella förbund åtagit sig att arbeta mot dopning i enlighet med koden, dvs. på motsvarande sätt som görs inom RF- idrotten, bl.a. genom genomförande av dopningskontroller. Dopningskontroller vid gym- och träningsanläggningar förekommer endast i begränsad omfattning. De kan förekomma som en del i projekt, ofta bedrivna genom samarbete inom kommuner eller regioner. Kontroller genomförs då genom urinprovstagning på vårdcentral eller inom kommunens socialvård och proven analyseras som sjukvårdsprover. Vid utredningens möten med företrädare för gymbranschen har dessa uppgett att de inte genom- för några dopningskontroller på dem som tränar i gym- träningsan- läggningar. Det förekommer dock att dopningskontroller görs på anställda vid gym- och träningsanläggningar. Enligt företrädare för gymbranschen är det oklart om dopningskontroller kan genom- föras på dem som tränar i gym- och anläggningar utan lagstöd. Dessa företrädare anser därför att det närmare bör utredas om det är möjligt att genomföra dopningskontroller på dem som tränar i gym- och träningsanläggningar. För att garantera en ren tränings- miljö bör även anställda vid gym- och träningsanläggningar ingå i målgruppen för dopningskontroller. Antidopningsverksamheten inom RF styrs av Världsantidopnings- koden. Koden ska även fortsatt undertecknas av RF och vara gäl- lande för RF-idrotten. Någon principiell skillnad uppkommer inte om verksamheten bedrivs i en fristående nationell antidopnings- organisation eftersom det även fortsatt är RF som implementerar koden i sitt regelverk och beslutar om att i avtal med den nationella antidopningsorganisationen tillåta denna att inom RF-idrotten bedriva viss antidopningsverksamhet i enlighet med koden. Finansieringen av antidopningsverksamheten inom RF-idrotten blir oförändrad Krävs lagstiftning för dopningskontrollerna och sanktionsförfarandena? genom att statliga bidrag ställs till den nationella antidopningsorga- nisationens förfogande. Även antidopningsverksamheten i andra organisationer som är bundna av Världsantidopningskoden ska styras av kodens bestäm- melser. Om avtal träffas med en sådan organisation styr även här avtalet vilka delar av kodens krav som ska utföras av en nybildad nationell antidopningsorganisation eller alternativt inom organisa- tionen. Organisationsformen innebär inte heller i detta fall någon skillnad. All antidopningsverksamhet som Världsantidopningskoden före- skriver ska bedrivas av dem som undertecknat koden. I bör idrottsorganisationer och NADO:n underteckna koden. Det är av vikt att notera att oaktat vad koden föreskriver är verksamheten i alltid underordnad svensk lagstiftning.