sou · GZB359 · 2011-09-15 00:00:00 — Ju mer långtgående ett stabiliseringssystem görs, med de utformningar som här beskrivits, desto oftare behöver det följas upp, stämmas av och kalibreras om för att undvika obalanser. Det gäller i synnerhet korridormodellen och i större utsträckning ju smalare korridoren görs. Ett system som måste justeras ofta bidrar inte till att skapa stabila planeringsförutsättningar varken för kom- munsektorn eller för staten. Inbetalningar till och utbetalningar från ett system ska balansera . Beräkningsexemplen visar dock att det kan vara svårt att kalibrera ett system så att detta uppnås. Det innebär att ett system kan behöva kapitaliseras innan det träder i kraft, alternativt att systemet förenas med en kreditmöjlighet. I annat fall krävs en lång uppbyggnadstid med enbart inbetalningar. Ett alternativt sätt att åstadkomma en stabilisering är att för- ändra det nuvarande utbetalningssystemet för kommunalskatt. Även med en sådan lösning finns risk för att stora obalanser upp- står. Ytterligare en möjlighet är att införa ett konjunkturanpassat statsbidrag. Utredaren föreslår att ett centralt stabiliseringssystem införs, vilket i första hand tar sikte på att skydda verksamheten i en kris då det inte är rimligt att enskilda kommuner och landsting har en tillräcklig egen beredskap. Systemet utformas som en inkomst- garanti som ska skapa stabilitet vid en kris då det kommunala skatteunderlaget utvecklas mycket svagt. Förslaget innebär att en kommunstabiliseringsfond inrättas och att kommuner och lands- ting ska kunna få bidrag från fonden när den nominella tillväxten av det kommunala skatteunderlaget understiger en garanterad nivå på . Fonden föreslås finansieras genom att kommuner och landsting betalar in en årlig stabiliseringsavgift på av det kom- munala skatteunderlaget, vilket motsvarar . Fonden föreslås maximalt kunna uppgå till av skatteunderlaget vilket motsvarar 2011, varefter avgifter inte längre tas ut. Till fonden kopplas en kredit på motsvarande summa. En alternativ finansieringslösning, som dock inte legat inom direktivens ram men som enligt utredaren vore att föredra bl.a. ur legitimitets- och självstyrelseperspektiv, är att i stället anpassa nivån på de generella statsbidragen. Konsekvenser av utredningens förslag Förslagen syftar till att förbättra förutsättningarna för en stabil verksamhet över konjunkturcykeln. Syftet är också att förebygga situationer av osäkerhet om det uppstår en kris och att minska behovet av statliga diskretionära åtgärder. Förslagen påverkar både den kommunala och den statliga eko- nomin och får effekter för den offentliga sektorns finanser och statens lånebehov. Det handlar i första hand om effekter som för- delas mellan olika år. Över tid ska förslagen i princip vara finansiellt neutrala mellan staten och kommunsektorn och mellan kommuner respektive landsting. Utredningens förslag ska bl.a. ses mot bakgrund av finanskrisen . Förslagen ska förebygga en upprepning av de problem som då uppstod – främst ett kraftigt fall i prognostiserade och faktiska skatteintäkter samt i sysselsättningen i kommunsektorn – i en ny, liknande situation. Utredningens förslag syftar till att förstärka utvecklingen av god ekonomisk hushållning i kommuner och landsting. Utgångs- punkten är att det ytterst är det kommunala ansvarstagandet för den egna verksamheten och ekonomin som skapar stabilitet. Bedömningarna av förslagens effekter handlar främst om riktningen och inte om takten och styrkan i de förändringar som förslagen kan förväntas leda till. Förutsättningarna för kommuner och landsting att leva upp till förslagens intentioner kan också påverkas av andra faktorer i omvärlden än just utvecklingen av skatteintäkterna. Kriser kan inte förutsägas eller prognostiseras. I betänkandet redovisas vissa konsekvens- och riskbedömningar av förslagen uti- från olika, tänkbara förlopp när det gäller den samhällsekonomiska utvecklingen framöver. För kommuner och landsting innebär förslagen förbättrade möjlig- heter att reservera medel för konjunkturvariationer. Om de före- slagna reglerna för resultatutjämning hade varit i kraft skulle, rent teoretiskt, ha kunnat reserveras enligt beräkningar som utredningen gjort grundade på boksluts- statistik. Om det föreslagna stabiliseringssystemet hade varit i kraft så skulle kommunsektorn fått stöd både 2009 och 2010. Stödets storlek skulle varit bättre anpassat till de finansiella behoven och kommuner och landsting hade också fått tidigare information om stödets storlek än vad som blev fallet. Förslagens konsekvenser för staten beräknas innebära en ökning av statens finansiella sparande som kommunstabilise- ringsfonden byggs upp och en motsvarande minskning när utbe- talningar ska ske. I de beräkningar som utredningen gjort av utfal- let vid ett s.k. krisscenario skulle utbetalningar ske med maximalt . Den statliga krediten skulle belastas med maximalt . Utredaren pekar också på vissa risker med förslagen, bl.a. att de inte räcker vid en allvarlig kris, att kommunstabiliseringsfonden används för andra statliga utgifter eller att den kommunala budget- disciplinen försämras. Vidare finns också en risk med att binda upp finanspolitiken genom att införa automatiska utgiftssystem. Utredarens samlade bedömning är att förslagen är förenliga med de budgetpolitiska målen och bidrar till hållbara offentliga finanser genom att skapa bättre förutsättningar för ett ökat konjunktur- sparande och därmed en mer hållbar ekonomi i kommuner och landsting. Utredaren bedömer också att förslagen ligger i linje med bestämmelserna om den kommunala självstyrelsen. Förslagen beräknas kunna träda i kraft . lag om ändring i kommunallagen (1991:900) Härigenom föreskrivs i fråga om kommunallagen (1991:900) dels att 8 kap. 1 och 4–5 b §§ ska ha följande lydelse, dels att det i lagen ska införas en ny paragraf, 8 kap. 3 d §, samt närmast före 8 kap. 3 d och 5 § nya rubriker av följande lydelse. Kommuner och landsting skall ha en god ekonomisk hushållning i sin verksamhet och i sådan verksamhet som bedrivs genom andra juridiska personer. Kommuner och landsting ska ha en god ekonomisk hushållning i sin verksamhet och i sådan verksamhet som bedrivs genom andra juridiska personer. Fullmäktige ska meddela när- mare föreskrifter om innebörden av en god ekonomisk hushållning för kommunen eller . 1 Senaste lydelse 2000:889. För att utjämna intäkter över en konjunkturcykel får kom- muner och landsting reservera medel under de förutsättningar som anges i andra stycket. Sum- man av reserverade medel utgör kommunens eller resultatutjämningsreserv. Reservering till resultatutjäm- ningsreserv får göras med högst ett belopp som motsvarar det lägsta av den del av årets resultat eller årets resultat efter balanskravs- justeringar som överstiger 1. en procent av summan av skatteintäkter samt generella stats- bidrag och utjämning, eller 2. av summan av skatteintäkter samt generella stats- bidrag och utjämning, om en kommun eller ett landsting har ett negativt eget kapital, inklusive ansvarsförbindelsen för pensions- förpliktelser. Sådana föreskrifter som avses i 8 kap. 1 § andra stycket ska inne- hålla bestämmelser om hantering av resultatutjämningsreserven. Kommuner och landsting skall upprätta en budget för nästa kalenderår (budgetår). Kommuner och landsting ska upprätta en budget för nästa kalenderår (budgetår). 1 Senaste lydelse 2004:775. Budgeten för en gemensam nämnd upprättas av den kom- mun eller det landsting som har tillsatt nämnden. Budgeten skall upprättas efter samråd med de övriga samverkande kommunerna och landstingen. Budgeten skall upprättas så att intäkterna överstiger kostna- derna. Undantag från tredje stycket får göras om det finns syn- nerliga skäl. Budgeten skall innehålla en plan för verksamheten och eko- nomin under budgetåret. I planen skall skattesatsen och anslagen anges. Av planen skall det vidare framgå hur verksamheten skall finansieras och hur den ekono- miska ställningen beräknas vara vid budgetårets slut. För verksamheten skall anges mål och riktlinjer som är av betydelse för en god ekonomisk hushållning. För ekonomin skall anges de finansiella mål som är av betydelse för en god ekonomisk hushållning. Budgeten skall också inne- hålla en plan för ekonomin för en period av . Budgeten för en gemensam nämnd upprättas av den kom- mun eller det landsting som har tillsatt nämnden. Budgeten ska upprättas efter samråd med de övriga samverkande kommunerna och landstingen. Budgeten ska upprättas så att intäkterna överstiger kostna- derna. Undantag från tredje stycket får göras 1. om medel från sådan resul- tatutjämningsreserv som avses i 3 d § första stycket tas i anspråk, eller 2. om det finns synnerliga skäl. Budgeten ska innehålla en plan för verksamheten och eko- nomin under budgetåret. I planen ska skattesatsen och anslagen anges. Av planen ska det vidare framgå hur verksamheten ska finansieras och hur den ekono- miska ställningen beräknas vara vid budgetårets slut. I budgeten ska för verksam- heten anges sådana mål och rikt- linjer samt för ekonomin sådana finansiella mål som är av bety- delse för en god ekonomisk hu- shållning enligt de föreskrifter som anges i 8 kap. 1 § andra stycket. Budgeten ska också innehålla en plan för ekonomin för en period av . 1 Senaste lydelse 2004:775. skall därvid alltid vara periodens första år. Planen skall innehålla sådana finansiella mål som anges i andra stycket. därvid alltid vara periodens första år. Planen ska innehålla sådana finansiella mål som anges i andra stycket. Om kostnaderna för ett visst räkenskapsår överstiger intäkt- erna, skall det negativa resultatet regleras och det redovisade egna kapitalet enligt balansräkningen återställas under de närmast följande tre åren. Om balanskravsresultatet enligt 5 kap. 10 § lagen (1997:614) om redovisning för ett visst räkenskapsår är negativt, ska det regleras under de närmast följande tre åren. Fullmäktige skall anta en åtgärdsplan för hur återstäl- landet skall ske. Beslut om reglering skall fattas senast i budgeten det tredje året då det negativa resultatet uppkom. Fullmäktige ska anta en åtgärdsplan för hur reglering ska ske. Beslut om reglering ska fattas senast i budgeten det tredje året då det negativa balanskravsresultatet uppkom. Fullmäktige får besluta att en Fullmäktige får besluta att en reglering av ett negativt resultat reglering av ett negativt balans- kravsresultat inte ska göras 1.om det har uppkommit till följd av ett beslut med stöd av 8 kap. 4 § fjärde stycket, 2.om orealiserade förluster i värdepapper uppstått, eller 3.om det finns andra synner- liga skäl. 1.om det har uppkommit till följd av ett beslut med stöd av 8 kap. 4 § fjärde stycket, eller 2.om det finns andra syn- nerliga skäl. Denna lag träder i kraft . 1Senaste lydelse 2004:775. 2Senaste lydelse 2004:775. Bestämmelserna i 8 kap. 3 d § tillämpas från och med , om fullmäktige under beslutar att göra reservering till resultatutjämningsreserv för tidigare räkenskapsår. 4 kap.4 §1Om kostnaderna för ett visst Om balanskravsresultatet enligt räkenskapsår överstiger intäkt- 5 kap. 10 § för ett visst räken- erna, skall det i förvaltnings- skapsår är negativt, ska det i berättelsen för det året anges förvaltningsberättelsen för det när och på vilket sätt man avser året anges när och på vilket sätt att göra den i 8 kap. 5 a § kom- man avser att göra den i 8 kap. munallagen (1991:900) före- 5 a § kommunallagen (1991:900) skrivna regleringen av det nega- föreskrivna regleringen av det tiva resultatet. Om fullmäktige negativa balanskravsresultatet. har beslutat att en sådan regl- Om fullmäktige har beslutat att ering inte skall ske, skall upp- en sådan reglering inte ska ske, lysning lämnas om detta. Därvid ska upplysning lämnas om detta. skall skälen till beslutet anges. Därvid ska skälen till beslutetanges.Upplysning skall också Upplysning ska också lämnas lämnas om hur tidigare räken- om hur tidigare räkenskapsårs skapsårs negativa resultat har negativa balanskravsresultat har reglerats. reglerats.1 Senaste lydelse 2004:776.28Nuvarande lydelseFöreslagen lydelseHärigenom föreskrivs i fråga om lagen (1997:614) om kom- munal redovisningdels att 4 kap. 4 och 5 §§ samt 5 kap. 1 och 2 §§ ska ha följande lydelse,dels att det i lagen införs tre nya paragrafer, 5 kap. 8–10 §§, samt närmast före 5 kap. 8–10 §§ nya rubriker av följande lydelse. lag om ändring i lagen (1997:614) om redovisning Förvaltningsberättelsen skall innehålla en utvärdering av om målen för en god ekonomisk hushållning har uppnåtts. Förvaltningsberättelsen ska innehålla en utvärdering av om målen och riktlinjerna för verk- samheten och målen för ekonomin enligt 8 kap. 5 § andra stycket kommunallagen (1991:900) har uppnåtts. Förvaltningsberättelsen ska också innehålla en utvärdering av kommunens eller ekonomiska ställning. visa samtliga intäkter och kost- visa samtliga intäkter och kost- nader och hur det egna kapitalet nader och hur det egna kapitalet har förändrats under räken- har förändrats under räken- upp i följande form. upp i följande form. Verksamhetens intäkter Verksamhetens kostnader Avskrivningar Generella statsbidrag och utjämning Finansiella intäkter Resultat före extraordinära poster Extraordinära intäkter Extraordinära kostnader Balanskravsjusteringar Förändring av resultatutjämningsreserv Balanskravsresultat 1 Senaste lydelse 2004:776. Balansräkningen ska i sammandrag redovisa kommunens eller samtliga tillgångar, avsättningar och skulder samt eget kapital för räkenskapsårets utgång (balansdagen). Ställda panter och ansvarsförbindelser ska tas upp inom linjen. Balansräkningen ska ställas upp i följande form. 1.Mark, byggnader och tekniska anläggningar B.Bidrag till statlig infrastruktur Eget kapital, avsättningar och skulder Eget kapital, därav årets I. Avsättningar för pensioner I. Långfristiga skulder 1.Panter och därmed jämförliga säkerheter a)Pensionsförpliktelser som inte har upptagits bland skulderna eller avsättningarna b)Övriga ansvarsförbindelser. 1 Senaste lydelse 2009:1319. Balanskravsjusteringar beräk- nas som summan av en kommuns eller ett landstings realisations- vinster, orealiserade förluster i värdepapper och orealiserad åter- föring av förluster i värdepapper. Realisationsvinst till följd av försäljning som står i överens- stämmelse med god ekonomisk hushållning ska dock inte ingå i beräkningen av balanskravs- justeringar. Till den i första stycket beräk- nade summan ska läggas realisa- tionsförlust till följd av försälj- ning som står i överensstämmelse med god ekonomisk hushållning. Beräkningen av balanskravs- justeringar ska redovisas i en not till resultaträkningen. Reservering till eller ianspråk- tagande av resultatutjämnings- reserv enligt 8 kap. 3 d § kom- munallagen (1991:900) redovisas som förändring av resultatut- jämningsreserv. Balanskravsresultat är årets resultat efter balanskravsjuste- ringar och förändring av resultat- utjämningsreserv enligt 8 och 9 §§. I not till resultaträkningen ska anges det ackumulerade balans- kravsresultat som är kvar att återställa. Denna lag träder i kraft . Härigenom föreskrivs följande. 1 § Denna lag innehåller bestämmelser om bidrag för att motverka en tillfällig försvagning av skatteunderlaget i kommuner och landsting (stabiliseringsbidrag). Lagen innehåller även bestämmelser om avgifter för att finan- siera sådana bidrag (stabiliseringsavgifter) och om en fond som till- förs medel från inbetalda stabiliseringsavgifter (kommunstabiliserings- fonden). 2 § Med landsting avses i denna lag även kommuner som inte ingår i ett landsting. 3 § I denna lag används följande termer i den betydelse som anges här. Bidragsår: Ett visst år för vilket kommuner och landsting har rätt till stabiliseringsbidrag. Avgiftsår: Ett visst år för vilket kommuner och landsting betalar stabiliseringsavgift. Sammanlagt skatteunderlag: De sammanlagda beskattningsbara inkomsterna för samtliga kommuner och landsting enligt Skatte- verkets beslut enligt 4 kap. 2 § taxeringslagen (1990:324). Bidragsgrundande skatteunderlag: Sammanlagt skatteunderlag för året före bidragsåret, multiplicerat med en uppräkningsfaktor som svarar mot den uppskattade procentuella förändringen av skatte- underlaget i riket mellan året före bidragsåret och bidragsåret. Produkten justeras därefter med ett belopp som motsvarar de beräknade förändringarna i skatteunderlaget till följd av förändrade skatteregler för bidragsåret. Procentuell förändring av bidragsgrundande skatteunderlag: Bidragsgrundande skatteunderlag dividerat med sammanlagt skatte- underlag året före bidragsåret, subtraherat med talet 1 och multi- plicerat med talet 100. Medelskattesats: En fastställd skattesats med vilken bidrag beräknas. Medelskattesatsen ska motsvara den genomsnittliga skattesatsen året före systemets ikraftträdande. Garanterad ökning av bidragsgrundande skatteunderlag: En fastställd lägsta procentuell ökning av det bidragsgrundande skatteunderlaget mellan året före bidragsåret och bidragsåret. Garanterad ökning av bidragsgrundande skatteunderlag ska vara . 4 § Kommuner och landsting har rätt till stabiliseringsbidrag för ett visst år om procentuell förändring av bidragsgrundande skatte- underlag är lägre än garanterad ökning av bidragsgrundande skatte- underlag. Stabiliseringsbidragets storlek beräknas enligt följande. Differensen mellan den garanterade ökningen av bidrags- grundande skatteunderlag och den procentuella förändringen av bidragsgrundande skatteunderlag multipliceras med det samman- lagda skatteunderlaget året före bidragsåret och medelskattesatsen. 5 § Kommuner och landsting har också rätt till stabiliseringsbidrag för ett visst år om resultatet av beräkningen enligt tredje stycket blir större än noll. Stabiliseringsbidragets storlek beräknas enligt följande. Summan av det bidrag som erhållits för året före bidragsåret, uppräknat med den garanterade ökningen av bidragsgrundande skatteunderlag, och ett belopp som beräknas enligt 4 § tredje stycket för bidragsåret. 6 § Stabiliseringsbidrag enligt 4 § eller 5 § fördelas med två tredje- delar till kommuner och en tredjedel till landsting. 7 § En kommuns stabiliseringsbidrag beräknas enligt följande. Det enligt 6 § till kommunerna fördelade bidraget divideras med antalet invånare i riket, varefter den erhållna produkten multipliceras med antalet invånare i kommunen. Ett landstings stabiliseringsbidrag beräknas på motsvarande sätt som för en kommun. 8 § En kommuns och ett landstings stabiliseringsbidrag fastställs i januari året efter bidragsåret och betalas ut som anges i 4 § fjärde stycket lagen (1965:269) med särskilda bestämmelser om kommuns och annan menighets utdebitering av skatt, m.m. 9 § En kommun och ett landsting ska betala en stabiliserings- avgift till staten. 10 § Underlag för beräkning av stabiliseringsavgiftens storlek utgörs av av sammanlagt skatteunderlag före avgiftsåret. Om kommunstabiliseringsfondens behållning vid början av avgiftsåret överstiger av det sammanlagda skatte- underlaget före avgiftsåret, ska det i första stycket beräknade underlaget minskas med ett belopp som beräknas på följande sätt. Skillnaden mellan kommunstabiliseringsfondens behållning i pro- cent av det sammanlagda skatteunderlaget före avgiftsåret och multiplicerat med det sammanlagda skatteunder- laget året före bidragsåret Om kommunstabiliseringsfondens behållning vid början av avgiftsåret är negativ och understiger -1,av det samman- lagda skatteunderlaget före avgiftsåret, ska det i första stycket beräknade underlaget ökas med ett belopp som beräknas på följande sätt. Skillnaden mellan kommunstabiliseringsfondens negativa behållning i procent av det sammanlagda skatteunderlaget året före avgiftsåret och multiplicerat med det sammanlagda skatteunderlaget året före bidragsåret 11 § Det enligt 10 § beräknade avgiftsunderlaget fördelas med två tredjedelar på kommuner och en tredjedel på landsting. 12 § En kommuns stabiliseringsavgift beräknas enligt följande. Det enligt 11 § på kommuner fördelade avgiftsunderlaget divideras med antalet invånare i riket, varefter den erhållna produkten multi- pliceras med antalet invånare i kommunen. Ett landstings stabiliseringsavgift beräknas på motsvarande sätt som för en kommun. 13 § En kommuns och ett landstings stabiliseringsavgift fastställs avgiftsåret. Stabiliseringsavgiften betalas med en tolftedel under avgiftsåret och avräknas i samband med utbetalning av kommunalskattemedel enligt 4 § lagen (1965:269) med särskilda bestämmelser om kommuns och annan menighets utdebitering av skatt, m.m. 14 § Inbetalda avgifter ska föras till ett räntebärande konto i Riks- gäldskontoret. De medel som tillförts kontot och avkastningen på dessa utgör kommunstabiliseringsfonden. 15 § Utbetalningar av stabilitetsbidrag ska täckas med medel från kontot. Detsamma gäller kostnader för förvalt- ning av fonden. I den mån medlen på kontot inte räcker till, får en kredit i användas som uppgår till högst . 16 § Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer ska fastställa den uppräkningsfaktor som avses i 3 § femte stycket. 17 § Beslut om stabiliseringsbidrag och stabiliseringsavgifter fattas av . 18 § Avgifter och bidrag beräknas på grundval av antalet invånare i en kommun eller i ett landsting året före avgifts- respektive bidragsåret och den indelning av kommuner och lands- ting som gäller vid början av avgifts- respektive bidragsåret. 19 § beslut enligt denna lag får överklagas hos regeringen. Denna lag träder i kraft . lag om ändring i lagen med särskilda bestämmelser om kommuns och annan menighets utdebitering av skatt, m.m. Härigenom föreskrivs att 4 § lagen (1965:269) med särskilda bestämmelser om kommuns och annan menighets utdebitering av skatt, m.m.1 ska ha följande lydelse. Det som sägs i denna paragraf om kommun och kommunal- skattemedel tillämpas också i fråga om landsting och landstings- skattemedel samt kommuns begravningsavgiftsmedel. I fråga om slutavräkning av begravningsavgiftsmedel gäller dock i stället bestämmelserna i sjätte stycket. En kommun har rätt att under visst år (beskattningsåret) av staten uppbära preliminära kommunalskattemedel med ett belopp som motsvarar produkten av de sammanlagda beskattningsbara förvärvsinkomsterna i kommunen enligt beslut enligt 4 kap. 2 § taxeringslagen (1990:324) om taxering till inkomstskatt (skatteunderlaget) året före beskattningsåret, den skattesats som har beslutats för beskattningsåret och de uppräk- ningsfaktorer enligt tredje stycket som har fastställts senast i september året före beskattningsåret. En kommun har också rätt att under visst år (avgiftsåret) av staten uppbära fastighetsavgifts- medel med belopp som motsvarar vad kommunen haft rätt att uppbära i sådana medel närmast föregående år med justering för skillnaden mellan de sammanlagda fastighetsavgifterna i kommu- nen enligt beslut enligt 4 kap. 2 § taxeringslagen vid årlig taxering året före avgiftsåret och motsvarande summa andra året före avgiftsåret. Senast ska regeringen, eller den myndighet regeringen bestämmer, fastställa två uppräkningsfaktorer som ska svara mot den uppskattade procentuella förändringen av skatteun- derlaget i riket. Den ena ska avse förändringen mellan andra och första året före beskattningsåret. Den andra ska avse förändringen 1Lagen omtryckt 1973:437. Senaste lydelse av lagens rubrik 1977:191. 2Senaste lydelse 2008:343. mellan året före beskattningsåret och beskattningsåret. då riksdagsval hålls , får regeringen dock ändra redan fast- ställda uppräkningsfaktorer. Detta ska ske senast efter att regeringen avlämnat budgetpropositionen. erna ska avräkning och tillägg nerna ska avräkning och tillägg lagen (2004:773) om kommu- lagen (2004:773) om kommu- 6 § lagen (2008:342) om utjäm- 6 § lagen (2008:342) om utjäm- ning av kostnader för stöd och ning av kostnader för stöd och service till vissa funktions- service till vissa funktions- betalningslagen (1997:483). betalas ut med en tolftedel per månad den tredje vardagen räk- nat från den 17 , var-