sou · GYB370d2 · 2011-01-01 00:00:00 — Flera vittnar om hur de numera i sina utbildningar har ett mänskliga rättigheterperspektiv och att de märker deltagarnas intresse och nyfikenhet. Detta är ett förändrat angreppssätt på integrations- och jämställd- hetsfrågor inom den kommunala verksamheten. Detta hör samman med den andra delen av hur en lyckad utbildning ska utformas. Att arbeta för mänskliga rättigheter är dock fortfarande svårt. Deltagarna efterfrågar fler praktiska exempel på hur man kan arbeta och flera av dem efterfrågade hemuppgifter. En sådan skulle ge deltagarna möjlighet att se över sin verksamhet och få chans att bolla idéer med andra deltagare och med föreläsarna. Trots nyvunna kunskaper och ett skiftat perspektiv kan de fortfarande inte se alla kopplingar till sitt arbete. Till exempel nämner flera att de önskade att de visste hur man kan ta fram en handlingsplan för mänskliga rättigheter och hur man ska få in mänskliga rättigheterperspektiv i policydokument. För många är startsträckan den svåraste, att (våga) föra upp mänskliga rättigheter på dagordningen och att se på vilket sätt det påverkar det arbete man utför. Det faktum, att praktiska exempel efterfrågas i större utsträckning, kan bero på att vissa organisationer inte vill uppfinna nya vägar, utan gärna vill ha färdiga lösningar att använda direkt. Då missar man lätt det faktum att arbete med mänskliga rättigheter är en process som måste växa fram och att alla måste hitta sina egna sätt att arbeta, som passar till verksamheten. kan exempel vara bra, de kan inspirera och uppmuntra. En av deltagarna berättar att hon ser fram emot handboken om kommunalt arbete med mänskliga rättigheter som är på tryck och förväntas komma ut . Deltagaren säger att hon hoppas att boken blir ett uppslagsverk för hur man kan arbeta med dessa frågor. Mycket har börjat hända inom organisationerna. I sammanställningen har det gjorts ett försök till uppdelning av direkta resultat av utbildningen och sidoeffekter. Trots att det är svårt att dra skiljelinjer mellan dessa kan vi fortfarande se vissa tydliga skillnader. En direkt effekt är att deltagarna talar om mänskliga rättigheter och använder övningar från utbildningen när de själva utbildar. Utbildningen blir alltså praktiskt användbar och det uppstår en spinnoff-effekt, då andra medarbetare får ta del av deras kunskaper. Flera deltagare har sagt att de efteråt har påbörjat en översyn av befintliga policydokument och handlingsplaner. Det är mycket förarbete och kartläggning som behöver göras, innan det kan vara aktuellt att ändra skrivningar. Det är viktigt att koppla mänskliga rättigheter till det man redan gör för att tydligt kunna se att en del arbete redan bedrivs, om än ibland under andra benämningar. Det kan också vara strategiskt rätt att lyfta fram och berömma det goda som redan sker i organisationen och att med små steg mana till förbättring. Enligt tidigare resonemang kan det vara ännu viktigare att en organisation lyckas med förändringsarbete när omvärlden kräver det. Flera deltagare berättar om krav som har ställts på dem att arbeta med mänskliga rättigheter. En deltagare berättade att vi inte kan överleva om vi inte arbetar med mänskliga rättigheter och för in det i våra policydokument. är det viktigt att genomföra förändringar successivt, för att upprätthålla trygghet och kontinuitet i organisationen. Det finns några förutsättningar för att kunskaperna från utbildningen ska få genomslag i organisationerna: stöd från den egna organisationen, att de har mandat i frågan och att de har tid att prioritera arbete med mänskliga rättigheter. Nästan alla som svarade på enkäten och som intervjuades uppger att de i ganska hög utsträckning har stöd från den egna myndigheten. Detta beror troligtvis på att deras position innebär ansvar för dessa frågor, vilket också ger dem mandat att arbeta med och driva dessa frågor. Vissa egenskaper i organisationen gynnar förändring; bland annat att det är högt i tak, att det finns öppenhet och att organisationen liksom medarbetare är nyfikna. Det finns tendenser på att det på flertalet av deltagarnas arbetsplatser är högt i tak. Medarbetarna vågar ge synpunkter på det arbete som utförs. Deltagarna anser att de kan föra fram sina åsikter och ge ledningen återkoppling, detta oavsett könstillhörighet. Detta är mycket viktigt eftersom mjuka frågor kan vara oerhört svåra att definiera och ta ställning till, bland annat då det ibland kan kräva en etisk hållning som man privat inte delar. Att det finns öppenhet i organisationerna kan handla om en mognad som måste växa fram. Många organisationer kan själva uppfatta sig som öppna, utan att så behöver vara fallet. Att genomföra externa utvärderingar liksom att låta en annan kommun granska ens arbete kan vara känsligt. Därför är det viktigt att det sker i samråd med medarbetare så att alla känner till förutsättningarna. En deltagare berättar hur de i samråd med en grankommun har kommit med förslag om kollegialbedömning. Detta är ett ypperligt exempel på öppenhet i organisationen, som förhoppningsvis kommer leda till förbättrat arbetssätt. Min uppfattning är att deltagarna i hög grad upplever en öppenhet från respektive ledningars sida, som ger dem förtroende. Den tredje egenskapen är nyfikenhet i organisationen och bland medarbetare. Bland deltagarna finns en naturlig nyfikenhet för dessa frågor relaterade till deras arbetsuppgifter. Deltagarna vill i sin yrkesroll gärna kompetensutvecklas, och detta gör dem nyfikna inför alternativa synsätt och lösningar. Jag skulle vilja påstå att deltagarna i mycket hög grad är nyfikna. Detta kan kopplas samman med hur de uppfattar sin tid och arbetsbelastning. Samtliga deltagare anser att de hade tid att delta i utbildningen, men berättar flera att de fick jobba kvällar för att hinna ikapp med allt arbete som skulle göras. Att de har valt att prioritera denna utbildning har inneburit att de har fått större arbetsbelastning. som de gör egna prioriteringar och känner stöd från ledningen, kan ingen lyfta ifrån dem arbetsuppgifter som de tar igen . Detta verkar tyda på ett klassiskt eldsjälssyndrom. Vissa övertygade och engagerade personer driver dessa frågor till stor del på egen hand, när de egentligen ska spridas och implementeras i hela organisationen. Deltagarnas uppfattning om deras möjlighet att påverka sin organisation för efterlevnad av mänskliga rättigheter ligger kring 3- 4, på en skala från 1 till 5. Att det är ligger på denna relativt höga nivå tror jag beror på att de å ena sidan känner stöd och anser att de har mandat, men å andra sidan upplever det svårt att nå ända fram, eftersom det saknas tydliga regleringar i form av handlingsplaner, policydokument och erfarenhet av att arbeta och tillämpa mänskliga rättigheter i vardagliga situationer. Generellt kan sägas att deltagarna har varit nöjda med upplägget av utbildningen. Nästan alla har dock haft synpunkter på vissa delar och förslag på förbättringar. Exempelvis är en del av metoden att deltagarna själva ska ansvara för olika delar av utbildningen. Trots att detta ger dem inflytande och att empowerment-perspektivet anses vara gynnsamt, blev utfallet i denna utbildning något differentierat. En deltagare upplevde att han fick i knät uppgiften att samordna en av utbildningsdagarna, utan att egentligen ha de kunskaper som är en förutsättning för att kunna genomföra det framgångsrikt. Några menar också att de trodde att delegationen för mänskliga rättigheter skulle ha haft större påverkan och inblandning i utbildningen än vad den visade sig ha. Ett sätt att lösa det förstnämnda hade kunnat vara att ha litteraturinläsning före kursstart, det är ett förslag som flera deltagare för fram. Det skulle dels leda till att deltagarna då fortare skulle komma in i tänket, dels underlätta för deltagarna att aktivt delta under utbildningsdagarna. En deltagare nämnde att man kanske till och med skulle kunna ha någon form av hemuppgift som var kopplad till litteraturen för att deltagarna ska känna att det är en viktig del av utbildningen. Flera deltagare menar att utbildningen hade kunnat vinna på om utbildningstillfällena hade varit något tätare, för mer koncentration och fokus. mellan träffarna påverkar varje lektions inledning, eftersom det tar tid att repetera det som man har gått igenom och komma in i tänket. Flera deltagare berättade om hur nöjda de var med den när man bjöd in politikerna, då dialogen som uppstod var mycket givande. Deltagarna kände stöd och fick inspiration att driva frågorna ännu hårdare. Flera deltagare funderar på hur det hade varit om man bjudit in politikerna också till den första utbildningsdagen för att de ska få inblick och börja tänka i samma banor, för att sedan få återkoppling på slutet. Att koppla in politiker som sitter på beslutande poster är ett utmärkt sätt att sätta mänskliga rättigheter högre upp på dagordningen, som det främst skulle vara för att stärka processen, då det är tjänstemännen som är målgruppen för utbildningen och som ska verka för och sprida mänskliga rättigheter inom sina organisationer. Detta är nära kopplat till deltagarnas syn och arbetet med mänskliga rättigheter, där en deltagare uttryckte det på följande sätt; vi befinner oss i ett skifte från hur vi har arbetat tidigare och det finns ingen återvändo, mänskliga rättigheter är här för att stanna. Modellen för en mänskliga - rättigheter utbildning Vi har redan talat om hur en utbildning i mänskliga rättigheter enligt kan se ut. Den måste bestå av tre delar, att lära sig om mänskliga rättigheter, att verka för mänskliga rättigheter och slutligen att leva med mänskliga rättigheter för att fördjupa förståelsen av innebörden. Utifrån detta tankesätt och deltagarnas syn på det som de har varit nöjda med bygger vi upp en modell över hur en MR-utbildning skulle kunna se ut. Somliga delar i denna utbildning har varit mycket givande, medan andra upplevts som mer eller mindre användbara. Vi rangordnar inte de olika delarna och antyder inte att vissa bör komma tidigare än andra om vi inte skriver ut det. Detta menar vi skulle kunna vara en modell att utgå ifrån i framtida planering av utbildning i mänskliga rättigheter. OM mänskliga rättigheter (se det i sammanhanget) utbildningens start, samt hemuppgift som kopplar till De myndigheter som använde sig utav intressanta och mycket bra exempel var: är det en väldigt konventioner, deklarationer, liten del av samhället som tänker i bredare perspektiv att omfattar mycket mer än det som vi vanligtvis får lära oss. var mycket nöjda med: Med detta sagt vill jag rättigheter i världen, problem återkoppla till ett inlägg från en av deltagarna, att leva Att sammanföra politiker och med mänskliga rättigheter är tjänstemän för en dialog att tänka på miljön, att köpa öppnar för förståelse av att rättvisemärks, att åka Att förse deltagarna med kollektivt att ständigt ta ingenting som finns i hemuppgift som ska koppla hänsyn för sin omgivning och kan vara allt från att se över rättigheter, vems rättigheter policy dokument till att pratar vi om egentligen, hur besöka en arbetsplats i ska vi se på t ex alkoholisters deras arbete med mänskliga Med hjälp av utvärderingen har vi kommit fram till slutsatsen att utbildning i mänskliga rättigheter för det kommunala tjänstemannanätverket har varit givande och intressant. Deltagarnas teoretiska kunskaper om mänskliga rättigheter har ökat i stor utsträckning och många har blivit inspirerade och stärkta i sitt nuvarande arbete samt inspirerade . Något svårare har det varit att se praktisk användning och ökad förståelse för hur en implementering av mänskliga rättigheter framgångsrikt skulle kunna genomföras. Trots dessa svårigheter finns en hel del på agendan om hur de tänker sig framtiden och vilken roll mänskliga rättigheter kommer att spela. Deltagarna beskriver hur de efter utbildningen har ändrat sitt tankeperspektiv från att ha fokus på diskrimineringslagstiftningen till att nu tala om rättighetsperspektiv och likabehandlingsprinciper. Detta upplever de som mycket motiverande och givande i sitt dagliga arbete. För de deltagare som operativt arbetar med frågorna har utbildningen gett såväl exempel på övningar att använda sig utav som teoretisk kunskap att nu ständigt lyfta mänskliga rättigheter till en högre nivå. Intressant att notera är också att de deltagande myndigheterna stödjer sina medarbetare i arbetet med mänskliga rättigheter och flera deltagare känner sig lyckligt lottade över att få vara en del av denna reform. Att deltagarna upplever att mänskliga rättigheter som begrepp kommit upp på dagordningen i samhället pekar också på att den politiska medvetenheten har blivit större. Deltagarna upplever att deras mandat i dessa frågor är given och de allra flesta upplever att de kan påverka sina myndigheter att verka för efterlevnad av mänskliga rättigheter. Det sista momentet i utbildningen banade väg för en god framtida dialog och ett gott samarbete mellan tjänstemän och politiker inom kommunen. Utbildningen i sin helhet har, att döma av deltagarnas utsagor, varit välgenomtänkt, välgenomförd och välförankrad hos deltagarna. Somliga delar har varit mer givande än andra, liksom vissa föreläsare har varit mer inspirerande och som en deltagare uttryckte sig: vissa inspirerade och andra föreläste. Rekommendationer inför framtida utbildningar Bygg upp utbildningen utifrån tanken om att det är tre delar som den ska bestå av: -Att lära om mänskliga rättigheter. -Att lära för mänskliga rättigheter. -Att lära att leva med mänskliga rättigheter. Målsättningen med utbildningen ska vara välformulerad, kort och möjlig att uppnå inom uppsatta tidsramar. Målsättningen kommuniceras med deltagarna för att i samråd med dem avgöra om det är mål som denna grupp har möjlighet och kapacitet att uppnå. Se noga över gruppen som deltar för att identifiera för och nackdelar med att deltagarna själva ansvarar för upplägg och genomförande av utbildningen. Detta bör också kommuniceras tydligt med deltagarna. Litteraturen ska vara väl förankrad i kursen och deltagarna ska uppmuntras med hjälp av en hemuppgift läsa igenom litteraturen före första utbildningsträffen. Utbildningen bör innehålla en teoretisk genomgång av mänskliga rättigheters olika delar, såsom historia, begrepp och nulägesanalys. En central del i detta blir valet av föreläsare som redan i startskedet kan inspirera och medvetandegöra problematiken. (Enligt deltagarna från den utvärderade utbildningsomgången skulle det till exempel kunna vara och .) Genomgång av hur andra organisationer, myndigheter och företag arbetar med mänskliga rättigheter i praktiken. Goda exempel på myndigheter som inspirerade var DO, och Delegationen för mänskliga rättigheter i . Deltagarna bör genom en uppgift praktiskt känna på hur man kan arbeta med mänskliga rättigheter inom den egna verksamheten. Denna del är oerhört central och bör få utrymme i en mänskliga rättigheter-utbildning. Använd redan befintliga metoder och verktyg för att deltagarna ska få möjlighet att ventilera sina åsikter och tankar. Att upptäcka att det är svårt att förhålla sig till somliga rättigheter kan vara mycket lärorikt, förslagsvis i form av värdegrundsövningar. ,All different all equal program, Education pack, ideas, resources, methods and activities for informal intercultural education with young people and adults. The human rights education handbook, effective practices for learning, action and change. topic book 4, 2000. och , Forskning i skolans vardag, , s. 57. , Furuhällskolans försök med jämställdhet 1978–1982, 1985, s. 6. , Organisationskultur för framgångsrika kommuner, , 2004. Till deltagare som genomfört utbildning i mänskliga rättigheter, Mitt namn är och jag har fått i uppdrag av Delegationen för mänskliga rättigheter i att genomföra utvärdering av utbildning i mänskliga rättigheter för kommunalttjänstemannanätverk. Denna utvärdering bygger på en enkät om deltagarnas uppfattning av utbildningen och det är den som jag skickar till er , samt telefonintervjuer med ett antal utvalda deltagare som kommer att genomföras och 50. Jag ber er att fylla i denna enkät och skicka den tillbaka till mig antigen via mejl till eller via post till Enkäten vill jag senast ha tillbaka . Jag hoppas att ni tar er tid att besvara frågorna, eftersom era svar är mycket viktiga för att få en rättvis utvärdering. Om ni har några frågor kontakta mig gärna på telefon Enkät för deltagare på utbildningen Mänskliga rättigheter för ett kommunalttjänstemannanätverk 2.Vilket år föddes du? 3.Inom vilken myndighet arbetar du? 4.Vilka är dina huvudsakliga arbetsuppgifter? 5.Hur länge har du arbetat på den positionen som du har ? o Mindre än o Mer än två år o Mer än o Mer än tio år Arbetar du med frågor som är relaterade till mänskliga rättigheter, om ja hur ofta? o o o o Årsvis Vem anmälde dig till utbildningen om mänskliga rättigheter? oNågon annan, vem? Hur intresserad var du före kursen av frågor som rör mänskliga rättigheter? o mycket intresserad o ganska intresserad o lite intresserad Har du avslutat kursen, dvs. genomfört alla FYRA utbildningstillfällen? Om nej, vilka tillfällen deltog du i? Är det någon av de fyra utbildningstillfällen som du upplever som mer användbara än de övriga? Om ja, vilket tillfälle var det? o tillfälle nr 1 o tillfälle nr 2 o tillfälle nr 3 o tillfälle nr 4 Kan du kort beskriva varför du upplever att vissa utbildningstillfällen var mer användbara än andra? Vilka förväntningar hade du på utbildningen innan den startade? o Mycket höga förväntningar o Höga förväntningar o Hade inga förväntningar Kan du ge exempel på förväntningar som du hade? 14.Motsvarade kursen dina förväntningar? o Ja, helt och hållet o Ja, i ganska stor utsträckning o Nej, i ganska liten utsträckning o Nej, inte alls Vad anser du om undervisningens kvalitet på utbildningen? (Här avses kvaliteten på litteratur som användes samt lärarnas kompetens). Litteratur o Mycket bra o Ganska bra o Ganska dåligt o Mycket dåligt Lärarnas kompetens o Mycket bra o Ganska bra o Ganska dåligt o Mycket dåligt Finns det någonting du skulle ha velat förändra på kursen avseende innehållet eller upplägget! Om ja, vad och hur i sådana fall? På vilket sätt har kursen förändrat din syn på arbetet med mänskliga rättigheter? oJag har blivit medveten om hur viktigt det är att alla aktivt arbetar med mänskliga rättigheter o Mina kunskaper och min förståelse för problematiken om mänskliga rättigheter har ökat o Min syn på mänskliga rättigheter har inte förändrats, eftersom jag redan är insatt och arbetar med frågorna. Har kursen haft praktiska inslag på hur du kan applicera dina kunskaper inom den ordinarie verksamheten som du bedömer har varit till hjälp i ditt eget arbete? o Ja, i mycket stor utsträckning o Ja, i ganska stor utsträckning o Nej, i ganska liten utsträckning o Nej, i mycket liten utsträckning Om ja på fråga 17, beskriv mycket kort vilken nytta dessa inslag har haft för din arbetsplats? Har dina kollegor visat intresse för de kunskaper du har tillägnat dig på utbildningen? o Ja, stort intresse o Ja, något intresse o Nej, inget intresse alls Anser du att du har fått stöd från ledningen att arbeta med mänskliga rättigheter? o I mycket stor omfattning o Stor omfattning o Liten omfattning o Inget stöd alls (Nedanstående frågor är stäm av frågor där ett betyder att påståendet inte stämmer alls och fem att det stämmer mycket väl) Upplever du att du har möjlighet att påverka din organisation att verka för efterlevnad av mänskliga rättigheter? Uppfattar du att mänskliga rättigheter bör återspeglas i varje del av en verksamhet? Upplever du att du har börjat förändra ditt eget arbetssätt efter att ha deltagit i utbildningen om mänskliga rättigheter? Upplever du att ni inom er myndighet arbetar aktivt för efterlevnad av mänskliga rättigheter? Har du ytterligare synpunkter på denna enkät eller någon fråga, vänligen beskriv dem nedan. Tack för hjälpen! Intervjuer genomfördes med följande personer: Utvärdering av en pilotutbildning i mänskliga rättigheter Ledningsgruppen på i kommun emerga utvärdering&utbildning , 2009 Flera övervakningsorgan har i sina kommentarer om betonat vikten av utbildning i mänskliga rättigheter för olika myndigheter. I FN:s allmänna förklaring om mänskliga rättigheter lyfts vikten av utbildning i mänskliga rättigheter fram som en primär del av arbete för efterlevnad av mänskliga rättigheter. I artikel 26 i den allmänna förklaringen står det att en utbildning i mänskliga rättigheter bland annat skall stärka respekten för människans grundläggande fri- och rättigheter. Utbildning i mänskliga rättigheter omnämns även i flertalet av de konventioner som har valt att ratificera. FN:s högkommissarie för mänskliga rättigheter har tillsammans med utarbetat särskilda riktlinjer och handlingsplaner för utbildning i mänskliga rättigheter. Riktlinjerna har varit ett stöd i utformningen av MR-utbildningar för flera olika organisationer runt om i världen. () samt (All different all equal program) har utformat handböcker som vägledning vid genomförande av en MR-utbild- ning. Delegationen för mänskliga rättigheter i har sedan starten försökt att på olika sätt lyfta fram betydelsen av MR-utbild- ning för olika myndigheter. Delegationen har initierat och stött utbildning i mänskliga rättigheter för handläggare , för rättsväsendet i , och för ett kommunalt tjänstemannanätverk 2008. Alla utbildningar utvärderades och utifrån resultaten utvecklades en modell som ett förslag på hur en utbildning kan planeras, struktureras och genomföras. Delegationen beslutade att testa modellen genom att erbjuda två utbildningar i mänskliga rättigheter, den ena för ledningsgruppen på i kommun och den andra för kursledare på . Modellen för utbildning i mänskliga rättigheter Utbildning i mänskliga rättigheter för i kommun är utformad efter den modell som Delegationen för mänskliga rättigheter i tagit fram. Modellen består av tre olika delar: att lära om mänskliga rättigheter Deltagarna skall lära sig att förstå mänskliga rättigheter ur ett historiskt och globalt perspektiv. Föreläsningarna innehåller en genomgång av olika konventioner samt statens och kommunens ansvar för att bevara och upprätthålla mänskliga rättigheter. Syftet är att lära sig om mänskliga rättigheter för att få en ökad förståelse för varför det är viktigt att arbeta med rättigheter i . att lära för mänskliga rättigheter Att lära för mänskliga rättigheter innebär att få en förståelse för hur varje enskild deltagare kan applicera ett rättighetsperspektiv i yrkesutövningen. Under föreläsningarna tas deltagarna med på en upptäcktsfärd där centrala styrdokument från den egna kommunen och exempel på rättighetsbaserat arbete som omnämns i andra termer än mänskliga rättigheter lyfts fram. Inom ramen för rättighetsbaserat arbete diskuteras betydelsen av handlingsplaner och konsekvensanalyser. Syftet med del två är att ge deltagarna kunskap om praktiska verktyg, användbara vid myndighetsutövning. att lära leva med mänskliga rättigheter Att lära sig leva med mänskliga rättigheter är steg tre i modellen och den lyfter upp mänskliga rättigheter till en övergripande nivå. Att leva med mänskliga rättigheter innebär att se betydelsen av mänskliga rättigheter både i privat- och arbetslivet. Kärnan är att angripa omedvetna fördomar genom exempelvis värdegrundsövningar och diskutera betydelsen av etiska avtal. Deltagarna förväntas få en insikt om att mänskliga rättigheter kan vara allt från att fatta beslut med stöd i ett rättighetsperspektiv till att handla rättvisemärkta produkter. Samtliga tre delar är viktiga i en utbildningssatsning, men del två har en central betydelse eftersom den skall koppla mänskliga rättigheter till deltagarnas verksamhet. Det är viktigt att bryta ner mänskliga rättigheter till en nivå som möjliggör för deltagarna att se tydliga kopplingar mellan mänskliga rättigheter och etnicitet, ålder, kön, religion, funktionsnedsättning och sexuell läggning.