sou · GYB355 · 2011-01-01 00:00:00 — Med romer för romer för romska organisationer, kommuner och andra aktörer arrangerades den 23–, , och handlade huvudsakligen om kommunernas arbete med romer och den människorättsliga grunden för detta, men var brett upplagd och bidrog i avsevärd grad också till delegationens kunskapsinsamling inte minst när det handlar om situationen på arbetsmarknaden, diskriminering med mera. Uppdraget och dess genomförande Delegationen gav stöd till och medverkade vid den internationella konferens om diskriminering och förföljelse av romer vid som internationell migration och etniska relationer (CEIFO) genomförde . Konferensen arrangerades i samarbete med , samt vid . Under konferensen gavs seminarier om den romska Förintelsen, statlig diskriminering och rasism, romska kvinnor och genus, identitet samt litteratur och motstånd. föddes som idé under möten med den arbetsgrupp som delegationens ordförande sammankallade . Det konstaterades att forskning om såväl romerna och Förintelsen som annan historisk och samhällsanknuten forskning rörande romer knappt existerade, och idén om att ordna en forskningskonferens i om romer i väcktes. Huvudarrangören internationell migration och etniska relationer – CEIFO - vid planerar att ge ut ett antal konferensrapporter baserade på olika forskares bidrag under konferensen. Ambitionen är också att det nätverk av forskare som växt fram kring romers situation ska kunna samlas till en ny konferens. Ansvaret för detta ligger nu på . Terenge Djesá – en konferens om romska ungdomars drömmar och visioner anordnades i med ett knappt 100-tal ungdomar i åldern . Konferensen tillkom i ett nära samarbete mellan delegationen och – RUF. Den planerades och genomfördes av romska ungdomar kring fem viktiga teman; Språket, Delaktighet, Utbildning, Kultur och Framtiden. Redovisningarna speglade framtidstro, men också utsatthet, diskriminering och särbehandling på grund den romska tillhörigheten. Delegationens slutsats är att vi vid konferensen i såg en ny generation romska aktivister och att det är en uppgift för samhället att förvalta det kapital de representerar. Uppdraget och dess genomförande Ett seminarium om romska kvinnors situation hölls 3-4 februari 2010 på . Syftet med seminariet var att åstadkomma en verklighetsbeskrivning av romska kvinnors situation , identifiera hinder och svårigheter men även möjligheter och förslag som kan innebära att romska kvinnor och flickor får del av sina mänskliga rättigheter i större utsträckning . Bland de 30 kvinnor som deltog fanns romska ledamöter från delegationen, företrädare från romska referensgruppen, aktivister och yrkesverksamma romska kvinnor i olika åldrar tillsammans med företrädare från Integrations- och jämställdhetsdepartementet, i , , , , DO och Delegationen för romska frågor. Internationell konferens om romska kvinnors rättigheter Konferensen som initierades av ägde rum i . Efter en förfrågan från Integrations- och jämställdhetsdepartementets beslutades att delegationen skulle medverka i förberedelsearbetet och dokumentationen av kvinnokonferensen. Den andra internationella kvinnokonferensen, I am a European woman genomfördes av i i samarbete med . Konferensen behandlade tre teman: Changing negative perceptions - women and media; Changing harmful practices - Effective use of human rights; Entreprenurship - Economic empowerment. genomförde den första konferensen och och kommer att genomföra den tredje och fjärde. Delegationen anordnade ett kunskapsinhämtande mini-seminarium om romernas situation på bostadsmarknaden med företrädare för romer, fastighetsägare, bostadsbolag och andra intressenter. Uppdraget och dess genomförande Delegationen anordnade ett kunskapsinhämtande mini-seminarium om romernas situation på arbetsmarknaden. Ett antal studier och rapporter har beställts av delegationen under utredningsarbetet, direkt kopplat till arbetet med ett betänkande och som underlag för informations- och kunskapsspridning. I det följande redovisas ett antal av dessa rapporter som regelmässigt publicerats på delegationens hemsida: , Rapport angående en eventuell för romer och resande/resanderomer i . , Romer i svensk myndighetspolitik – ett historiskt perspektiv. /, Hur blev det med anställningen? - fallstudie om mekanismer bakom det förhållande att romer med yrkesutbildning likväl står utanför arbetsmarknaden. , Minoritetsrättigheter är mänskliga rättigheter –en utgångspunkt i utvecklingen inom internationell rätt av synen på minoriteters rättigheter . , En inventering av forskningen om romer i . Forskningsöversikt med analys av vetenskaplig litteratur om romer. Former för deltagande och representation, studie genomförd av för mänskliga rättigheter och humanitär rätt. /Global Reporting. Hur ska romernas deltagande/inflytande bli starkare i ? Unga romers situation – en intervjustudie. Rapport till Delegationen för romska frågor. , , , Kelderashgruppens historia och kulturarv i . Uppdraget och dess genomförande Romska barn i skolor. Studie gjord i sju skolor i . Undersökning av attityder och kunskap om romer, . Förstudie till medieundersökning om bilden av romer, , . besökte delegationen den finska nationella delegationen för romska ärenden samt den regionala delegationen i . En grupp från delegationens kansli besökte romska tjänstemän och romska verksamheter i , , . En grupp från delegationens kansli besökte . Domino deltog på en konferens i . Syftet var att ta del av regerings försoningsarbete gentemot indianerna. Domino medverkade vid i Warzawa . På mötet behandlades frågor om hur och vad medlemsländer kan göra för att öka den politiska delaktigheten bland romer. besökte samt kommissarien för mänskliga rättigheters kontor . och deltog på det första mötet med EU Summit i . och besökte i . deltog som talare på möte med , . SOU 2010:55 Uppdraget och dess genomförande deltog som talare på i . deltog vid 2:a konferensen för romska kvinnor i . Delegationen arrangerade tillsammans med tidskriften 2009 en uppsatstävling för unga mellan . med namnet Jag vet vad jag vill gick ut på att beskriva romska ungdomars framtidsdrömmar. 1.3.2Den andra huvuduppgiften – att främja utveckling I kommittédirektiven beskrivs huvuddragen i delegationens andra huvuduppgift så här: främja och stödja kommunala projekt och verksamheter i olika delar av landet som syftar till att förbättra romernas situation. Det kan till exempel handla om att främja samråd mellan kommunala företrädare och romska representanter på orten. Det kan också innebära initiativ som bygger på dessa samråd. Delegationen har genom en enkät fått en bild av kommunernas insatser för romerna. Enkäten följdes upp genom telefonkontakter med ett 30-tal kommuner. Delegationens ordförande och medarbetare har genomfört besök i ett stort antal kommuner i hela landet. Elva kommuner i olika delar av landet har genom olika former av samverkan med delegationen genomföra projekt för att förbättra romernas situation. Fyra av dessa har fått direkt ekonomiskt stöd inom ramen för delegationens sakanslag, sex kommuner har medverkat i ett samarbete mellan tre länsstyrelser. Det projektet hade som grund en förstudie som genomfördes med ekonomiskt stöd från delegationen. I ett har delegationens projektstöd skett genom en förhållandevis långvarig personell medverkan. Projekten har följts upp och utvärderats. Delegationens medarbetare har haft dialog med ytterligare ett antal kommuner kring deras aktiviteter för romer. Uppdraget och dess genomförande Ett antal utvecklingsområden identifierades och en rad projekt kunde sättas igång som ett resultat av de kommunbesök delegationen genomfört. Några av dessa genomfördes i samverkan med och med ekonomiskt stöd från det särskilda anslag som ställdes till delegationens förfogande för bland annat sådan verksamhet . De projekt som fått ekonomiskt stöd genom delegationen har slutredovisats. Några har därefter fortsatt i annan form. Delegationen besökte under 2007-2008. I möten med stadens tjänstemän och representanter för romerna uppmärksammades bristen på kontinuitet i kontakterna mellan romer och stadens olika verksamheter. Delegationen begärde därför en rapport om situationen i . Rapporten i - en rapport om Malmös minoritetspolitik utifrån romernas perspektiv skrevs av och vid Stadskontor, avdelningen för integration och arbetsmarknad. Rapporten som formulerades tillsammans med romska tjänstemän och aktivister beskriver stora utanförskapsproblem som bland annat handlar om romernas kontakt med arbetsmarknaden och kontinuiteten i skolgång för romska barn i . Till följd av rapporten bestämde den politiska ledningen i att situationen måste uppmärksammas och bearbetas. Staden sökte startmedel från Delegationen för romska frågor för att påbörja ett längre arbete där fokus skulle ligga i medborgarservice och bemötandefrågor. Ett Romskt informations- och kunskapscenter etableras. Två anställda är romer. Därtill inkluderas romer från angränsande romska verksamheter, en brobyggare från skolan och en anställd från folkhögskolan - IRIS-skolan. Även frivilliga romska medarbetare deltar. På detta sätt skapades ett arbetslag som omfattar flera områden och flera romska gruppers behov. Uppdraget och dess genomförande Samhällsinformation och rådgivning och övrig verksamhet ska öka romernas delaktighet i samhället. Arbetet har skett i samråd med centrets besökare och utifrån minoritetslagstiftningen och relevant forskning. Enskilda individer och föreningar bland den romska befolkningen i som totalt uppskattas till cirka 8 000-10 000 personer. Kommunala och statliga verksamheter och tjänstemän. Studenter, forskare, massmedia, enskilda medborgare m.fl. Centret har utvecklat en arbetsmodell på tio punkter: Arrangemang av möten, temakvällar och konferenser Genomföra intervjuer/enkäter Stöd till de som vill realisera en idé Samarbete med olika organisationer, institutioner och föreningar kring uppdraget Kompetensutveckling av anställda i Utarbeta en strategi för att implementera romska minoritetsrättigheter Centret har bokfört 395 ärenden för råd och stöd . Det är fler yngre personer (under ) än äldre som frågar. Enligt dokumentationen utgör bostadssektorn, och en tredjedel av ärendena. Andra frågor har gällt arbete, kronofogden, hjälp med CV och kontakter med skola och polis samt föreningsstöd och hjälp med fonder. Uppdraget och dess genomförande Medborgarkontorsverksamheten är dock bara en del av aktiviteterna. Personalen arbetar också med att arrangera informationsträffar och utveckla samarbetsformer i . Man genomför utbildningar och temakvällar som är välbesökta av både romer och icke-romer. Information och kunskapsutveckling dominerar verksamheten. En utvärdering gjord av säger att återkommande möten krävs för att bryta stereotyper och omorientering. Man rekommenderar fortsatt samverkan med myndigheter och dialog med andra aktörer. har nu övertagit verksamheten. kommun har haft en homogen grupp romer boende i kommunen, men har fått en ökning av nya romska familjer. De romska familjernas kontakter med myndigheter och skolor har fungerat mindre bra. Ett problem har varit att vissa romska romska ungdomar använt alkohol men även cannabis och andra droger. Missbruket har spridits nedåt i åldrarna och lett till bristande skolnärvaro och kriminalitet. Bland kvinnor har tablettmissbruk uppmärksammats. kommun har medvetet arbetat för att motverka utvecklingen bl.a. genom att anställa en romsk resursperson direkt under kommunstyrelsen. Kommunen har i samarbete med Röda Korset startat ett långsiktigt familjearbete. Målmedvetet föräldrastöd i ungdoms- och narkotikafrågor. Översättning och omarbetning av en undervisningsfilm i COPE-metodik (Community Parent Education Program) på romanés. Spridning av filmen både regionalt och nationellt. Uppdraget och dess genomförande Ge romska föräldrar verktyg att förstå och hantera sitt barns beteende och stärka föräldraskapet. Sprida kunskaperna om föräldrautbildningen och filmen till andra kommuner och romska organisationer. Romska unga föräldrar samt barn och ungdomar I samarbete med Rädda barnen och med COPE-metoden utbildas föräldrarna att få verktyg för förståelse för barns beteende och stärkt föräldraroll. De får också utbildning i alkohol-, läkemedel- och drogkunskap för att föräldrarna ska bidra till senare alkoholdebut. Hela utbildningen ska medföra en stabilare grund för de ungas uppväxt och utveckling. Information och utbildning av ledare har genomförts och ett stort antal föräldragrupper har träffats. För att nå romska familjer har kommunen anställt två COPE- utbildare som själva är romer. Kommunen har även anställt romska brobyggare till . De romska anställda ska fungera som brobyggare mellan skolan och familjerna. De finns som hjälp till myndigheterna i olika ärenden och insatser och kan fungera som ombud i utredande samtal kring barn och ungdomar med romskt ursprung. De är samverkanspart i nätverk och samverkansgrupper mellan olika myndigheter och i kontakter med näringslivet som kan underlätta unga romers inträde på arbetsmarknaden. Utbildningsmaterial, bl.a. en film, om bemötandemetoden har omarbetats och översatts till . Uppdraget och dess genomförande SOU 2010:55 Både utbildningarna och filmen har mottagits väl av romska familjer. I i bor många familjer som talar andra språk än svenska. Där bor ett 50-tal romska familjer, bl.a. från . Mångkulturell mötesplats för äldre Träffpunkt Torpa Erbjuda äldre romer en möjlighet till social samvaro och stimulans utifrån de specifika språkliga och kulturella behov som finns i området. De anhöriga får möjlighet till stöd och avlastning i omvårdnadsarbetet och möter andra i liknande situationer. Äldre personer med romsk bakgrund som lever isolerade inom sin egen kultur och saknar kunskaper i det svenska språket och det svenska samhället. Anställning av en resursperson för romska äldre vid träffpunkten Torpa för att motivera romer att delta i verksamheten. Uppdraget och dess genomförande Besökare kommer regelbundet till träffpunkten och verksamheten bidrar till att underlätta integrationsarbetet i kommunen. De får möjlighet att bryta isolering och ensamhet. De anhöriga avlastas och kan söka sig till utbildning eller arbetsmarknad. Träffpunkten fungerar som en brygga mellan besökarna och övrig verksamhet, och fortsätter i projektform . För att öka den romska gruppens möjligheter att komma ut i arbetslivet skapades ett projekt för praktikplatser till de vuxenstuderande som deltog i romaklassen. Praktik för romaklassen – kraft till arbetsliv. Genom praktikplatser underlätta vägen ut i arbetslivet och skapa goda exempel för såväl romer som arbetsgivare och andra kommuner. Romska elever som har sikte på vidare studier på gymnasienivå eller yrkesutbildning. Uppdraget och dess genomförande I samarbete med eleven identifiera vilket yrkesområde eleven är intresserad av. I samarbete med praktikanskaffare arbeta med att finna lämpliga praktikplatser för att eleverna ska få en introduktion inom sitt yrkesområde. Åtta elever, samtliga kvinnor, deltog i projektet. De har gjort praktik vilket bidragit till ett ökat självförtroende. Några har sökt in på utbildningar och de har varit mer positiva till att söka arbete. På grund av lågkonjunktur och valet av specifika arbetsplatser har möjligheten till arbete varit svår att uppfylla. Praktikanskaffarna ser att kvinnorna varit mer öppna och positiva till praktik och arbetsliv. Startsträckan till arbetslivet har dock visat sig vara längre än man trodde vid projektets början. Förberedelserna för arbetslivet har varit mer komplexa och krävande, både när det gäller individerna men även när det gäller arbetsgivarna, än man hade tänkt sig vid projektets början. De är också i behov av mycket stöd från både praktikanskaffare och familjemedlemmar. Stödet från praktikanskaffare men även från kvinnornas egna familjer har varit omfattande. Projektet har dock inspirerat flera av kvinnorna och många i deras omgivning att och även andra som önskar delta i liknande projekt. Samarbete mellan Länsstyrelserna i , och (, , , , och ) Delegationen fick flertal samtal från romer boende i som handlade om utanförskap, ungdomsproblem och svårigheter att nå myndigheter i omnejd. Även romska aktivister från tog kontakt med delegationen med liknande frågor. Vid kontakterna med kommunernas Uppdraget och dess genomförande myndigheter kände man delvis till problemen, men kommunikationen med romska grupper var inte aktiv. Allmänt var kunskaperna om romska grupper och föreningar svag i berörda kommuner. Samtalen följdes upp med ett möte i där kommuntjänstemän och romer deltog. Där konstaterades att de deltagande kommunerna hade upp till cirka 1 500 romer boende i regionen. hölls ett möte i med berörda tjänstemän, politiker och romer från flera berörda kommuner i , och . Därefter har delegationen i uppföljande enskilda möten i , och diskuterat romska frågor i respektive kommun utifrån minoritetspolitiskt perspektiv. Vid möten har tjänstemän, politiker och romska aktivister deltagit. Dessa träffar resulterade i flera olika aktiviteter, exempelvis; Intervjurapport med tio ex-jugoslaviska romska kvinnor, Kartläggning av romska kvinnors och familjers situation i , En förstudie av de finska romer och ex-jugoslaviska romer som bor i , både kring egenförsörjning och försörjningsstöd och kring modersmålsundervisning, En studentuppsats om unga romers skolsituation i , som bl.a. visar att ett flertal romska familjer som lever i utanförskap, vilket leder till sjukdomar, familjeproblem och dålig skolnärvaro för barnen. följdes hela regionens arbete upp med en gemensam konferens i . Konferensen ordnades i samarbete med länsstyrelserna och kommunerna. I konferensen deltog ett 70- tal tjänstemän och politiker. Synliggöra romernas situation i de berörda kommunerna. Förbättra romernas situation i utbildning, på arbetsmarknaden och minska ohälsan bland kvinnor och män. Uppdraget och dess genomförande Bilda nätverk för samarbete kring minoritetsfrågor för romernas och kommunernas del i regionen. Romer i , och . Studier om romernas situation genom intervjuer och genom möten med företrädare för de romska organisationerna, enskilda individer och familjer. Företrädare för skolan, och primärvården intervjuades. Förbättrad kunskap om romska frågor i aktuella kommunerna. Ett råd för romska frågor startades i . En rad utvecklingsområden har identifierats och beslutade kommunstyrelsen i att avsätta för uppföljning. Inom ramen för uppdraget har delegationen haft täta kontakter med ett 40-tal kommuner i landet. Kontakterna har inneburit rådgivning och medverkan vid planeringsmöten och konferenser. Exempel på några kommunprojekt: Utredning av samverkansformer mellan den lokala romska föreningen och för att tillsammans diskutera samhällsfrågor, barnuppfostran och synen på barnens behov och rättigheter. Uppdraget och dess genomförande Dialog med romska medarbetare som arbetar med information och motivation till romska familjer samt ett projekt . Dialog kring ett projekt för nyanlända romer från ex-Jugoslavien. Romska frågor uppmärksammas på ledningsnivå. Dialog kring arbetsmarknadsprojektet där romer var delaktiga i processen. Dialog med aktiv finsk-romsk förening som bl a arbetar med musik. Kommunen bidrar med lokal. Dialog kring ett arbetsmarknadsprojekt i samverkan mellan kommunen, romska föreningar, Arbetsförmedlingen, , Pingstförsamlingen, hälsovården och . Genom inhämtning av information, analyser och erfarenheter från svenska kommuner kan Delegationen för romska frågor identifiera följande gemensamma frågor: 1) Frågornas placering i den kommunala organisationen -Hur är frågorna förankrade politiskt? Var är minoritetsfrågorna placerade organisatoriskt? Uppdraget och dess genomförande -Hur/var sker dialogen mellan politiker och romska representanter samt sakkunniga tjänstemän? Vem eller vilka tar fram relevanta dokument? Hur byggs, sammanbinds och försäkras relationerna i dialogen? -Policydokument; vems ansvar? -I vilka former sker samråd och i vilka frågor? Hur inkluderas civilsamhället och andra aktörer ? -Hur försäkras kontinuitet och avstämningar mellan parterna? -Hur kanaliseras de minoritetspolitiska föreskrifterna och ställningstaganden som baserar sig på dialogerna i olika verksamhetsnivåer, t.ex. skolor, föreningsstödet. Hur kvalitetssäkrar kommunerna bevakningen av diskrimineringsfrågorna? Ett återkommande problem för romska föreningarna är behovet av stöd i föreningsadministrationen. Kommunernas föreningsservice innehåller inte praktiskt bistånd, t.ex. hjälp till att starta en förening, formulera en verksamhetsplan, skriva en verksamhetsberättelse och årsredovisningar, göra ansökningar för projekt m.m. Vidare är behovet stort av att skapa projekt och leta projektstöd samt få stöttning vid ansökningsprocesserna. 3) De regionala kontakterna Kommunerna har framhållit att arbetet med romer inte kan startas utan statligt stöd. Lika viktigt är även den regionala samverkan så att man kan utnyttja kompetens och resurser i närliggande kommuner. För att skapa regionala nätverk har länsstyrelserna en viktig uppgift. Enkät om kommunernas insatser genomförde Delegationen i samarbete med Kommuner och Landsting (SKL) en enkätundersökning för att få en bild av hur romska frågorna behandlas i landets kommuner. Uppdraget och dess genomförande Syftet var att inventera aktiviteter, arbetsmetoder, samverkansformer och annat som gjordes för att förbättra romernas situation på lokal nivå. Av de 107 kommuner som nåddes av enkäten svarade 90. Enkäten ställdes till kommunledningar. Svaren tydde på att enkäten i många av kommunerna inte hade nått ansvariga tjänstemän. av kommunerna anger att det finns en nämnd med övergripande ansvar för frågor som rör den romska minoriteten. Kommunstyrelsen är det organ som nämns mest i svaren. Bland kommentarerna återkommer i stor utsträckning påpekanden om att romerna inte behandlas i någon särskild ordning eller att romska frågor uppmärksammas annorlunda än de som rör andra grupper av invånare alternativt andra minoritetsgrupper. Närmare två tredjedelar av kommunerna kan inte precisera områden inom vilka särskilda insatser görs för att förbättra romernas situation. I övriga är det Utbildningsområdet som nämns mest följt av Integration, Barn och ungdom, Arbetsmarknad och Kultur och fritid. Under svarsalternativet annat nämns mest individuella insatser respektive inga särskilda insatser. 17 kommuner anger att de har kontakt med lokala romska föreningar, en tredjedel av dessa också med romska riksförbund/riksorganisationer. 16 kommuner anger att det inte finns eller att man inte känner till någon lokal förening i kommunen. De 17 kommuner som har kontakt med romska föreningar ombads ange på vilket sätt kommunen stödjer romska föreningar. Det vanligaste svaret är Ekonomiska bidrag följt av Lokaler och Utbildning. En tredjedel av kommunerna väljer att inte besvara frågan om i vilket syfte de stödjer de romska föreningarna medan övriga svar fördelar sig ganska jämnt mellan de olika svarsalternativen med en svag övervikt för för att stärka den romska delaktigheten. Av svaren framgår att av samtliga 90 kommuner har någon form av samråd med företrädare för romer när beslut ska fattas som rör gruppen. Flera av kommentarerna är av karaktären att det inte finns beslut som rör enbart romer. Under rubriken synpunkter finns huvudsakligen tre typer av kommentarer; att inga eller mycket få romer finns i Uppdraget och dess genomförande kommunen, att man inte har några problem med de romer som bor i kommunen eller att romerna behandlas på samma sätt som övriga flyktinggrupper alternativt övriga medborgare. För att få mer information och kontakt med nyckelpersoner i kommunerna följdes enkäten upp med telefonintervjuer. De kommuner som valdes ut var de med känt högt antal romer som invånare. Allt som allt kartlades ett 30-tal kommuner på detta sätt.