sou · GYB355d2 · 2011-01-01 00:00:00 — Vår uppfattning är att sekretariatet för romska frågor ska fun- gera som ett forum för diskussion om de olika åtgärderna och hur de genomförts och medverka vid granskningen av det underlag som myndigheterna lämnar till . Även när det gäller uppdrag att genomföra infor- mationsinsatser bör detta samordnas med sekretariatet. Kunskaps- och informationssatsningar som är inriktade mot den romska minoriteten bör utformas av sekretariatet. För uppgiften att arbeta med att samråd upprättas på nivå ska detta ske i samarbete med de föreslagna regionala sekre- tariaten. Vårt förslag är att man under det centrala sekretariatet inrättar fyra regionala sekretariat kopplade till länsstyrelserna i Västra Göta- lands län, Län, samt . Målgruppen för de regionala sekretariaten är lokala romska organisationer och aktivister samt kommuner, landsting och stat- liga myndigheter i respektive region. Den regionala nivån ska samordna frågor över kommungränser och mellan landsting och statliga myndigheter på regional nivå. Den regionala nivån ska kunna ge stöd till såväl kommuner som de lokala romska organisationerna eller aktivisterna och bidra till arbetet med samråd. De regionala sekretariaten kan exempelvis bistå med att samordna insatser för språk t.ex. modersmålsundervisning och utbildning inom regionen. I samråd med flera kommuner kan man samordna utbildning av modersmålslärare, utbildning av elev- assistenter, brobyggare m.m. Romers rätt – en strategi för romer i föreslår i sin rapport om de nationella mino- riteternas hälsa att det utbildas romska hälsoinformatörer. Dessa kan kopplas till de regionala sekretariaten. Sekretariaten ska också genomföra kunskaps- och informations- insatser riktade till myndigheter och romska organisationerna samt förmedla kunskap om situationen i kommunerna till det centrala sekretariatet. Konferensverksamhet för kommuner/statliga myn- digheter i regionen samt för de lokala romska organisationerna eller aktivisterna bör ingå i uppdragen. Sekretariaten ska initiera regionala och lokala utvecklingsprojekt för att förbättra romernas situation. I likhet med det centrala sekretariatet ska det finnas en jämn för- delning av företrädare för den romska minoriteten och represen- tanter för myndigheter. Man ska eftersträva jämn könsfördelning och representanter för lokala romska ungdomsorganisationer ska ingår i de regionala sekretariaten. De romska företrädarna bör utses av romska lokalorganisationer eller utgöras av romska aktivister från kommunerna som ingår i regionen. , , samt representanter från olika kommuner blir myndigheternas före- trädare i de regionala sekretariaten. 5.4.5Romska kunskaps- och informationscentra – exemplet En modell för att stärka den romska delaktighet i samhället som har utarbetats med stöd av delegationen är centra i kommuner med ett stort antal romska innevånare. Romskt Informations- och Kun- skapscenter (RIKC) inrättades med delegationens stöd i i syfte att öka romernas delaktighet i samhället genom bl.a. samhällsinformation, rådgivning m.m. Insatserna riktar sig mot både romer och icke-romer. Verksamheten sker i samråd med centrets besökare. Man har flera anställda men också frivilliga medarbetare, och har tagit över verksamheten och RIKC ingår därmed i den kommunala organisationen. Romers rätt – en strategi för romer i Inrättandet av RIKC kan hänföras till ramkonventionen (arti- kel 4.2) där förbundit sig att vidta lämpliga åtgärder för att inom alla områden av det ekonomiska, social, politiska och kulturella livet främja en fullständig och effektiv jämlikhet. RIKC bidrar också till att skapa förutsättningar för att den som tillhör nationella minoriteter effektivt skall kunna delta i det kulturella, sociala och ekonomiska livet sant i offentliga angelägen- heter, särskilt sådana som berör dem (artikel 15, ramkonven- tionen). RIKC:s personal fungerar som en länk mellan myndigheter och enskilda som söker stöd information och vägledning i olika ären- den. Cirka en tredjedel av ärendena handlade om bostadssektorn, och . Andra frågor har gällt arbete, kronofogden, hjälp med CV och kontakter med skola och polis samt föreningsstöd och hjälp med fonder. Den verksamhet som är inriktade på att stödja och informera enskilda är en bara del av uppdraget. Personalen arbetar också med att arrangera informationsträffar, genomföra utbildningar och temakvällar och utveckla samarbetsformer i med syfte att öka kunskaperna om romsk kultur och levnadsförhållanden och därmed bättre kunna bemöta den romska minoritetens önskemål och behov. Insatserna i denna del av uppdraget handlar om vad man i ramkonventionen (artikel 6) benämner mellankulturell dialog. Det ligger i linje med regeringens bedömning att kunskapen och medvetenheten om minoritetsrättigheter behöver förbättras på lokal nivå. En sådan ökning av kunskapen kan motverka fördomar och diskriminering (prop. 2008/09: 158, s. 53). Utbildningsinsats- erna på RIKC har förutom kommunala myndigheter riktat sig till bl.a. polisen, jurister vid länsrätten och lärare vid Komvux i och grundskolelärare i . Även andra organisationer har tagit del av utbildningarna. Föreläsningarna har varit inriktade på att belysa minoritetslagstiftningen och arbetet med minoritets- statusen. Förutom den utåtriktade verksamheten har man ägnat sig åt kompetensutveckling av RIKC egen personal. Exempelvis har man haft föreläsningar i samverkan med om själv- förståelse och omvärldsförståelse. Personalen har deltagit i stads internutbildningar i konfliktlösning och medborgardialog. En av vägledarna har deltagit i en tvådagars utbildning genom . Att aktivt läsa och diskutera olika rapporter och Romers rätt – en strategi för romer i texter som berör romska frågor är ett annat inslag i personalens kompetenshöjning. En annan viktig del av arbetet på RIKC gäller samverkan med såväl företrädare för majoritetssamhället som med enskilda romer, föreningar och organisationer som företräder romska intressen. RIKC samverkar även med en romsk tjänsteman från , Romskt kulturcenter i och den Romska pingst- församlingen. RIKC deltar aktivt i stads referensgrupp om vuxen- utbildning för romer tillsammans med Vägledningscentrum, Komvux och representanter för olika romska grupperingar. Refe- rensgruppen har till uppgift att ge förslag på hur en utbildning för vuxna romer ska kunna utformas för att skapa ett bättre utgångs- läge för lågutbildade romer inom en framtida arbetsmarknad. I referensgruppen diskuteras bl.a. att koppla en studie- och yrkes- vägledare till RIKC i kombination med kopplingen till Iris-skolan. De uppgifter som beskrivits ovan ingår i en strategi som RIKC arbetar med att formulera för att implementera minoritetsrättig- heter. Enligt RIKC:s slutrapport () är en förutsätt- ning för att romer ska kunna bli delaktiga i samhället att man erkänns av samhället som likvärdiga och fullvärdiga medborgare. RIKC arbetar medvetet med kompetenshöjning av såväl den romska gruppen som med övriga kommuninnevånare. Med sin verksamhet bidrar man till en system- och social integration genom att: presentera och representera majoritetssamhället för den romska minoriteten samt presentera och representera det romska för majoritetssamhället. Därmed bidrar man kunskapsmässigt, erfarenhetsmässigt och symboliskt till att utmana dikotomier; det svenska och det icke svenska samt det romska och det icke romska. förmedla kunskap till romer om samhället. För att man ska känna att man är delaktig i samhället, måste man först ha kunskap om samhället samt få kunskap om hur man kan vara delaktig i samhället. förmedla till icke-romer kunskap om det romska eftersom utan denna kunskap kan majoritetssamhället inte öppna sig och få det romska att bli en del av det gemensamma kulturarvet. Romers rätt – en strategi för romer i handlar om att få så många samhällsinstitutioner som möjligt att bli medvetna om det romska som en del av det svenska samt få dessa institutioner att sträva efter samma mål – att öka romers delaktighet i samhället. få romer att känna sig erkända av, delaktiga i och ansvariga för samhället, exempelvis genom de intervjuer som RIKC gör där man får romer att känna sig viktiga, tillfrågade, erfarna och kunniga. diskutera ett förhållningssätt där man kan behålla sin egen iden- titet och kultur, oavsett vilken den är, som man accepterar och agerar utifrån principen om allas lika värde. ge kunskap om möjligheter samt förmedla hopp eftersom en hel del romer RIKC möter är skeptiska och uppgivna när det gäller deras livsvillkor i dagens och framtida samhälle. möta alla utifrån öppenhet, ödmjukhet, nyfikenhet och erkän- nande av andras livsformer utifrån likvärdighetsprincipen vilket är en förutsättning för demokrati- och kunskapsutveckling. Delegationen bedömer att erfarenheterna från det romska infor- mations- och kunskapscentrat i är mycket relevanta som en del i en nationell strategi för romer som syftar till att tillförsäkra romer reell tillgång till sina rättigheter. Vi föreslår att sekretariatet för romska frågor uppdras att som en del av sitt mandat uppmuntra kommuner med större grupper av romer att initiera informations- och kunskapscentra som en del i kommunens arbete med en nationell strategi för romer. 6Rätt till delaktighet och inflytande -Att uppdra åt att etablera en romsk ung- domsledarakademi. -Att ge i i uppdrag att verka för ökat romskt deltagande i politiken, såväl röstdeltagande som aktivt deltagande i politiska partier och ökad representation som förtroendevalda. I uppdraget ska ingå att inleda en dialog med riksdagspartierna om hur romskt politiskt delta- gande kan öka. -Att ett särskilt demokratistödsanslag inrättas till länsstyrel- sen i , för stöd till ökat romskt politiskt del- tagande. -Att i uppdrags att i samråd med romska föreningar upphandla ett program i syfte att öka romers valdeltagande och därvid öppna möjligheten också för internationella organisationer att lämna anbud. -Att det till det ekonomiska stödet till romska civilsamhälles- organisationerna kopplas ett organisatoriskt stöd så att föreningslivet kan utvecklas ytterligare. -får i uppdrag att anordna utbildning i föreningsteknik samt ge rådgivning till romska föreningar. -Att regeringen, via det föreslagna sekretariatet för romska frågor, fortsätter en dialog med romer om möjligheten att inrätta en officiell romsk representation i syfte att kunna lägga fram ett lagförslag på detta område under nästa man- datperiod. Rätt till delaktighet och inflytande -Att det föreslagna sekretariatet för romska frågor, till dess att en romsk representation existerar, fyller rollen som nationellt samrådsorgan i enlighet med ram- konventions krav på samråd och delaktighet för minoriteter. -Att sekretariatet för romska frågor uppdras följa upp bil- dandet av lokala eller kommunala samrådsorgan. I det här kapitlet går vi först igenom de allmänna demokratiska rättigheterna och därefter de minoritetsspecifika rättigheterna till politiskt deltagande. Vi konstaterar att det handlar om rätt till politiskt deltagande, rätt till samråd, rätt till självstyre och rätt att organisera sig. Därefter presenterar vi kartläggningar av hur andra europeiska länder utformat romskt deltagande i politiska beslut, som genomfört1, samt ger en översikt över hur de övriga fyra svenska nationella minoriteternas organisering och delaktighet ser ut. Vi går sedan igenom dagsläget beträffande romers tillgång sina delaktighets- och inflytanderättigheter varvid vi gör en sammanfattning av den romska medborgarrättsrörelsens historia i , redogör för kritik på delaktighets- området och föreslår på basis av detta ett antal reformer och insatser för att garantera romers rätt till delaktighet och inflytande. 6.1Representation, delaktighet och inflytande – vad säger konventioner och lagar 6.1.1Rättigheter i internationell och regional rätt Delegationens utgångspunkt är rätten till politiskt deltagande så som den ser ut i en rad internationella överenskommelser mellan staterna, särskilt om mänskliga rättigheter och i konvention om skydd för nationella minoriteters rättigheter.2 Rätten till politiskt deltagande innebär om man 1Raoul för mänskliga rättigheter och humanitär rätt i (RWI) har för delegationens räkning genomfört en kartläggning av olika former för romskt deltagande i , Former för deltagande och representation, (RWI 2008). 2Sverige har ratificerat alla de överenskommelser vi nämner, de som går att ratificera. Lundrekommendationerna som nämns senare är dock inte av den karaktären att de rati- ficeras och är inte rättsligt bindande för i sig. Om rekommendationernas status sägs mer nedan. Rätt till delaktighet och inflytande sammanställer vad internationella och regionala rättsregler säger följande: Alla har rätt att rösta och att kandidera till val. Alla har rätt att ha tillgång till offentliga tjänster. Alla har rätt att delta i handläggningen av offentliga angelägen- heter antingen direkt eller genom fritt valda ombud.3 Rätten att rösta och kandidera i allmänna val ska garanteras alla utan diskriminering. Det är också navet i det demokratiska syste- met och ställer krav på hur valen utförs, hur valkretsarna indelas, hur partierna rekryterar kandidaterna och på hur informationen kring valen ser ut. Personer som tillhör minoriteter äger rätt att rösta och att kandidera till val precis på samma sätt som personer till tillhör majoriteter. Rätten att ha tillgång till offentliga tjänster betyder att alla ska kunna ha chans till anställning i det offentliga utan hänsyn till ursprung, kön, ålder och så vidare. och kompetens är rele- vanta uppgifter vid anställning, men inte ursprung. Rätten att, antingen direkt eller indirekt, delta vid handlägg- ningen av offentliga ärenden innebär att människor ska kunna påverka besluten som fattas inom det offentliga, på alla nivåer. Det ska finnas lagar om hur man kan påverka, t.ex. genom att välja representanter till de beslutande församlingarna eller genom att rösta i folkomröstningar. Yttrandefrihet, informationsfrihet och organisationsfrihet är viktiga rättigheter i detta sammanhang. Människor måste få organisera sig och informera sig om vad som gäller för att kunna ställa krav på de politiska representanterna och på innehållet i politiken 6.1.2Rätten till politiskt deltagande för minoriteter Vid sidan av den allmänna rätten till deltagande som alla människor har finns ytterligare regler som handlar om minoriteters del- tagande. De går i korthet ut på att minoriteter ska få delta i de poli- tiska beslut som angår deras kultur, språk eller religion4 då 3I vissa fall gäller rättigheten enbart medborgare som har nått rösträttsålder, se Weller, 2007 s. 484. 4Se artikel 27 i FN:s konvention om medborgerliga och politiska rättigheter; FN:s kom- mitté för mänskliga rättigheter, kommentar till artikel 27 i General . 23: The rights of minorities (Art. 27): 08/04/94. CCPR/C/21/Rev.1/Add.5, s. 7; FN:s förklaring om Rätt till delaktighet och inflytande minoriteter av olika skäl ofta kommit att stå utanför de politiska beslutsprocesserna. En av grundtankarna med demokratin är att de politiska besluten fattas genom majoritetsbeslut; en majoritet avgör utgången i en beslutsprocess och minoriteten går med på att stå tillbaka till fördel för majoriteten. Majoritetsprincipen rättfärdigas med tanken på att dagens majoritet är morgondagens minoritet. På så vis uppnås en balans mellan att befinna sig i majoritet och minoritet (2002, s. 56). Ifråga om kulturella minoriteter är dock den här balansen svår att uppnå och frågor som berör minoriteternas kultur har inte stor möjlighet att hamna på den politiska agendan, åtminstone inte som den skulle formuleras av minoriteterna själva. Strukturell diskrimi- nering, nationalism och rasism hos majoritetsbefolkningen hindrar minoritetskulturerna att utvecklas eller att överleva på samma villkor som majoritetskulturen. Erfarenheter säger också att per- soner som tillhör en minoritet har sämre möjligheter att tillvarata sina mänskliga rättigheter eftersom de hamnar utanför det politiska och rättsliga systemet (2005, s. 122-127). och är några av de inter- nationella och regionala organisationer som har ansett att det är nödvändigt att skydda minoriteter från diskriminering och politiskt utanförskap. De har också slagit fast att det är nödvändigt att vidta positiva åtgärder för att garantera att personer som tillhör minori- teter garanteras sina mänskliga rättigheter i praktiken. ramkonvention om nationella minoriteter innehåller en utförlig beskrivning av minoriteters rätt till deltagande. (Artikel 4, 5 och 15). Konventionen vilar på en princip om likabehandling som innebär att den ojämlika utgångspunkt i rättigheter som finns mellan människor som tillhör en minoritet och dem som tillhör majoriteten ska rättas till. Artikel 4 säger att staterna som antagit konventionen ska garantera likhet inför lagen och samma skydd av lagen. Därtill ska staterna, där det är nödvändigt, anta lämpliga åtgärder för att inom det politiska livet främja full- ständig och effektiv jämlikhet mellan personer som tillhör en nationell rättigheter för individer som hör till nationella eller etniska, religiösa och språkliga mino- riteter, Resolution 47/135, 18.12.1992, artiklarna 2.2 och 4.5. Resolutionen är till skillnad från artikel 27 i konventionen inte rättsligt bindande. Rätt till delaktighet och inflytande minoritet och de som tillhör majoriteten. I detta hänseende skall de ta vederbörlig hänsyn till de speciella omständigheterna för de personer som tillhör nationella minoriteter. Artikel 4 syftar till att garantera att personer som tillhör mino- riteter har samma rättigheter som personer som tillhör majoriteten; Åtgärder som syftar till att sätta minoriteten i en jämlik position med majoriteten, och som är proportionella i förhållande till sitt syfte, strider inte mot likabehandlingsprincipen eller mot diskri- mineringsförbudet (EU ETS No 157, s. 80). En annan viktig punkt är att åtgärderna inte ska sträcka sig längre i tiden än vad som är nödvändigt. Sedan ska de upphöra, när syftet är nått (ibid. s. 39). Detta är en tydlig markering för positiva åtgärder. En av grund- bultarna i tanken om mänskliga rättigheter är människors lika rättigheter. När det kommer till minoriteter görs inget undantag, men det krävs positiva åtgärder för att sätta personer som tillhör minoriteter och minoritetsgrupper i samma utgångsläge som per- soner som tillhör majoriteten när det gäller rättigheter. Det krävs således positiva åtgärder i vissa lägen för att personer som tillhör minoriteter överhuvudtaget ska ha kapacitet att tillgodogöra sig sina mänskliga rättigheter. Den förklarande rapporten visar på att de europeiska staterna anser att det är motiverat och nödvändigt i många fall med speciella lösningar för personer som tillhör minoriteter och för minoritetsgrupper. Även den internationella rätten bekräftar den positionen. I linje med detta innehåller ramkonventionen en rad rättigheter som ska se till att minoriteterna och dess medlemmar har möjlighet att effektivt åberopa sina mänskliga rättigheter. Rätten till politiskt deltagande är en sådan rättighet. Ramkonventionen, artikel 15, säger följande om rätten till politiskt deltagande. Parterna ska skapa nödvändiga förutsättningar för att personer som tillhör nationella minoriteter effektivt skall kunna delta i det kulturella, sociala och ekonomiska livet samt i offentliga angelägenheter, särskilt de som berör dem. Texten i artikeln är allmänt hållen och lämnar en del frågor om hur representationen ska se ut för att vara effektiv nog, var i samhället den ska äga rum och vad deltagandet mer konkret innebär. Begreppen nödvändiga förutsättningar, effektivt deltagande, kulturellt, socialt och ekonomiskt, offentliga angelägenheter, särskilt de som berör dem behöver ytterligare förklaring. Rätt till delaktighet och inflytande I förklarande rapport till ramkonventionen finns det några förtydliganden av artikel 15:s innehåll som ger en del svar på vad artikeln mer konkret innebär (ibid.). Syftet är att uppmuntra till verklig jämlikhet mellan personer som tillhör en minoritet och de personer som ingår i majoriteten i kulturella, sociala och ekono- miska frågor. Det innebär att staterna ska se till att skapa förutsätt- ningar för åtgärder som syftar till att förstärka minoriteternas deltagande. Som exempel på vad staterna kan göra nämns följande: Rådgöra med berörda minoriteter i samband med att man planerar att genomföra eller genomför lagstiftande och admi- nistrativa åtgärder som berör minoriteten. Involvera berörda minoriteter när utvecklingsplaner förbereds och verkställs. Tillsammans med minoriteterna studera hur utvecklingsprojekt möjligen kan påverka minoriteten. Se till att minoriteterna på ett effektivt sätt deltar i besluts- fattande och förtroendevalda organ på alla nivåer. Ordna decentraliserade eller lokala former av självstyrelse. Artikel 15:s krav på staterna Kommittén till ramkonventionen har i sina rekommendationer sagt att artikel 15 kräver av staterna att de garanterar: Jämlikt deltagande för minoriteter och majoriteten i valproce- durer på alla nivåer. Tillfredsställande representation i parlament och andra valda församlingar. Tillgång till effektiva rådgivande mekanismer. Allmänt deltagande av vissa grupper i kulturellt, socialt och ekonomiskt hänseende. Allmänt deltagande av vissa grupper vid handläggningen av offentliga ärenden. Förbättring av de ekonomiska förutsättningarna för nationella minoriteter (Weller 2005, s. 456). Rätt till delaktighet och inflytande Detta ger innehållet i artikel 15 en fastare form. Lägger vi till de allmänna kraven på deltagande som nämndes inledningsvis så innebär det att minoriteter ska ha möjlighet att söka allmän tjänst och att de i möjligaste mån också bör vara representerade propor- tionellt eller åtminstone alltid i organ som arbetar med minoritets- relevanta frågor inte minst om de varit systematiskt uteslutna från möjligheten att ha statlig tjänst tidigare (ibid. s. 452). Den råd- givande kommittén har, utöver detta, också etablerat en regel om att av medlemmarna i det rådgivande eller konsul- tativa organet måste vara valda av minoriteten ifråga självt. Här måste även s.k. demokratisk pluralism tas i beräknande, dvs. rege- ringen ska inte favorisera en minoritetsorganisation framför en annan (2006, s. 8). Utöver ramkonventionen finns andra överenskommelser för de europeiska länderna. Alla stater som är med i () är skyldiga att uppfylla åtagandena i Köpenhamnsdokumentet från konferensen om den mänskliga dimensionen 1990 (1990), som i vissa delar riktar sig specifikt till nationella minoriteter. Stater som står bakom dokumentet ska garantera nationella minoriteter deras politiska rättigheter och att de får delta effektivt i offentliga angelägenheter, särskilt i de som berör minoritetens identitet. Det nämns också att staterna ska se till att skapa lämpliga lokala eller autonoma institu- tioner för att minoriteterna ska kunna skydda och utveckla sin identitet. I detta dokument erkänns och betonas särskilt romerna och deras situation. På internationell nivå har FN antagit bestämmelser om mino- riteters politiska deltagande, se t.ex. artikel 25 och 27 i den inter- nationella konventionen om civila och politiska rättigheter. Dessa artiklar förstärker de europeiska reglerna. Sammantaget innebär dessa bestämmelser att staterna bör vidta åtgärder för att personer som tillhör minoriteter ska kunna delta i beslut som rör dem (CCPR/C/21/Rev.1/Add.5, stycke 7) dvs. deras kultur, religion Rätt till delaktighet och inflytande Samma tanke uttrycks även i FN:s generalförsamlings förklaring om rättigheter för individer som hör till nationella eller etniska, religiösa och språkliga minoriteter. Förklaringen uppmanar stater att genomföra åtgärder för att personer som tillhör minoriteter ska kunna delta effektivt i den ekonomiska framgången och utvecklingen i sitt land (artiklarna 2.2 respektive 4.5).