sou · GYB323 · 2011-01-01 00:00:00 — –tillbud till sjöss definieras som en händelse eller flera händelser som inträffar i direkt anslutning till driften av sådana fartyg som anges i 2 § 2 LUO, som inte utgör en sjöolycka, och där händelserna har utsatt eller, om händelserna inte undvikits, skulle ha utsatt fartyget, personer ombord eller utanför fartyget, eller miljön för fara. Slutligen föranleder artikel 3 i direktivet att det införs ett allmänt stadgande i den nya paragrafen där det anges att definitionerna gäller under förutsättning att händelsen eller händelserna som förorsakat olyckan eller tillbudet inte orsakats av en avsiktlig handling eller underlåtenhet i syfte att orsaka skada på fartygets säkerhet, person eller miljön. En förutsättning för det ovan nämnda är att de aktuella situationerna är knutna till fartygets drift. I sammanhanget ska framhållas att genom olycksutredningsdirektivet, till skillnad från förut, aktualiseras undersökningarna ovan redan vid ett dödsfall. I 2 § 2 första stycket LUO föreslås införas regler där det klargörs, –dels att vid en mycket allvarlig sjöolycka, samt vid en olycka som likställs härmed, ska en undersökning enligt lagen göras, –dels att vid en allvarlig sjöolycka samt vid annan sjöolycka, får en undersökning göras. förs i paragrafen in en regel som stadgar att vid en allvarlig sjöolycka ska inledningsvis en preliminär bedömning göras i syfte att utreda om en säkerhetsutredning sedan ska inledas eller En bestämmelse förs in i paragrafen, som tydliggör att, vid sådan preliminär bedömning – och vid bedömning om en utredning angående annan sjöolycka, eller ett tillbud till sjöss, ska inledas eller inte – ska beaktas i vilken mån utredningens resultat kan förhindra framtida olyckor eller tillbud. En ny bestämmelse föreslås införas i 2 § tredje stycket LUO angående tillbud till sjöss. I detta stycke anges, –dels att tillbud till sjöss som skulle ha kunnat leda till en mycket allvarlig sjöolycka eller en olycka som likställs härmed ska undersökas, –dels att tillbud till sjöss som skulle ha kunnat leda till en allvarlig sjöolycka eller annan sjöolycka, får undersökas. görs en följdändring i paragrafens andra stycke. I 7 § LUO föreslås vidare att en bestämmelse förs in som anger att när undersökningar av sjöolyckor enligt lagen (säkerhetsutredningar) utförs ska den gemensamma metoden inom Europeiska unionen för utredning av sjöolyckor till sjöss följas. Metoden kommer att antas genom en kommissionsförordning . En kompletterande bestämmelse införs i 13 § FUO som reglerar tidpunkten för inledandet och avslutandet av undersökningen av sjöolyckan eller tillbudet till sjöss. Regler om olycksundersökningens genomförande Angående genomförandet av undersökningen av sjöolyckor och tillbud till sjöss föreslår utredningen kompletterande bestämmelser i där det specificeras att i detta sammanhang även får, utöver vad som anförs i paragrafens första stycke, granska och ta del av –relevant information och registrerade data, innefattande data från färdskrivare, avseende fartyg, resa, last, besättning eller andra personer, föremål, förhållanden eller omständigheter, –resultat från undersökning av eller provtagning från omkomnas kroppar, –resultat och prover tagna från undersökning av personer inblandade i driften av fartyget, eller annan i detta sammanhang berörd person. Utredningen föreslår också en ny bestämmelse i LUO, 12 a §, där det stadgas att vad som anförts i 7–12 §§ LUO angående undersökningens genomförande, förbud att rubba egendom och tillvaratagen egendom även ska gälla vid sådan preliminär bedömning som genomförs vid en allvarlig sjöolycka enligt 2 § 2. andra stycket LUO. Artikel 6 föranleder – angående rapporteringsskyldighet för bl.a. befälhavare om inträffade sjöolyckor m.m. – ett förslag till tillägg i 6 kap. 14 § sjölagen (1994:1009), där det anges att bestämmelsen om underrättelseskyldighet även ska gälla för befälhavare på utländskt handelsfartyg på svenskt territorium. Ledning och deltagande i säkerhetsutredningar med medlemsstater i den Europeiska unionen Artikel 7 i olycksutredningsdirektivet medför att utredningen föreslår att bestämmelser med följande innehåll ska införas 8 § FUO. Varje sjöolycka eller tillbud till sjöss ska som huvudregel vara föremål för endast en utredning som utförs av en medlemsstat i den Europeiska unionen. får, efter överenskommelse med berörda stater, utan att det påverkar skyldigheter enligt olycksutredningsdirektivet och internationell rätt, överlåta ledningen av en undersökning av en sjöolycka eller ett tillbud till sjöss, eller särskilda uppgifter som rör undersökningens genomförande, till –en annan medlemsstat i den Europeiska unionen, eller –ett berört tredjeland som omfattas av koden för utredning av sjöolyckor och som är en flaggstat, kuststat eller en stat med annat väsentligt intresse. Vid en undersökning av sjöolyckor eller tillbud till sjöss ska annan medlemsstat i den Europeiska unionen med väsentligt intresse ha samma rättigheter och tillgång till vittnen och bevis som , samt ha rätt att få sin ståndpunkt beaktad av . Samarbete med tredjeländer med väsentligt intresse Utredningen föreslår i denna del att det i 8 § FUO införs bestämmelser som reglerar samarbetet i samband med undersökningen av sjöolyckor och tillbud till sjöss, med stater som inte är medlemmar i den Europeiska unionen – s.k. tredjeländer – med väsentligt intresse. Bestämmelserna har i huvudsak följande innehåll. Ett tredjeland med väsentligt intresse ska, i den utsträckning det är möjligt, tillåtas medverka i undersökningen. Ett samarbete med ett tredjeland med väsentligt intresse får inte påverka Statens rapporteringskrav enligt FUO. Om ett tredjeland med väsentligt intresse leder en undersökning av en sjöolycka eller ett tillbud till sjöss som berör svenska intressen, kan besluta att inte genomföra en parallell undersökning, allt under förutsättning att undersökningen som leds av tredjelandet genomförs i enlighet IMO-koden. De sekretessregler som kan bli tillämpliga i Statens och Transportstyrelsens sjöolycksundersökningar har i första hand annat skyddsintresse men kan i vissa fall bli tillämpliga även i dessa undersökningar. Exempelvis kan, i de fall en förundersökning av polismyndighet pågår som en olycksundersökning, förundersökningssekretess enligt 18 kap. 1 § Offentlighet och sekretesslagen (2009:400, OSL) bli tillämplig på vissa uppgifter hos . Olycksutredningsdirektivet och IMO-koden innehåller bestämmelser om sekretess vid undersökning av sjöolycka och tillbud till sjöss. Utredningens uppfattning är att det är av stor vikt att direktivets och IMO-kodens bestämmelser om sekretess nu lagfästs så att uppgifter i en undersökning av sjöolycka kan sekretessbeläggas om så krävs – både för att olycksundersökningen ska bli framgångsrik och för att känsliga uppgifter om enskilda som berörs av utredningen ska kunna skyddas. Utöver de krav på sekretessregler som ställs upp i rättsakterna föranleder även praktiska hänsyn i olycksundersökningsverksamheten behov av ny sekretesslagstiftning. Avsaknaden av sekretesskydd medför att i vissa fall överväger att underlåta att inhämta vissa känsliga uppgifter i undersökningen på grund av att de inte kan sekretessbeläggas, och myndigheten därmed inte kan garantera att de inte lämnas ut. I de fall känsliga uppgifter inhämtats i undersökningen och dessa måste lämnas ut, kan åtgärden leda till stort lidande för berörda personer samt skada förtroendet för . Ändamålsenliga sekretessbestämmelser krävs vidare enligt utredningens bedömning för att på ett effektivt sätt ska kunna delta i det internationella samarbete i sjöolycksundersökningar som förutsätts finnas enligt IMO-koden och olycksutredningsdirektivet. Utredningen föreslår därför att nya regler om sekretess för undersökningar av sjöolyckor och tillbud till sjöss nu införs. De uppgifter som bör omfattas av sekretess är i första hand de som avses i kapitel 23 jämfört med kapitel 2.15 i IMO-koden (definitionen av safety record, utredningsmaterial i en sjöolycksutredning), nämligen 1.alla utsagor som inhämtats för olycksundersökningens ändamål; 2.all kommunikation mellan personer rörande fartygets drift och framförande; 3.all medicinsk eller personlig information avseende personer berörda av sjöolyckan eller tillbudet till sjöss; 4.all redogörelse för analys av information eller bevismaterial som inhämtats under en sjöolycksundersökning; 5.information från Voyage Data Recorder (VDR, färdskrivarsystem). En pågående undersökning av sjöolycka ska enligt utredningens mening kunna skyddas av sekretess på i huvudsak samma sätt som en pågående förundersökning enligt 18 kap. 1 § OSL. Att undersökningsverksamheten kan skyddas av sekretess är dessutom viktigt för att Statens framtida verksamhet ska kunna bedrivas framgångsrikt. Vidare behövs skydd för integriteten hos de enskilda personer som förekommer i undersökningen, på liknande sätt som det redan finns sådant skydd enligt 35 kap. 1 § OSL för förundersökningar och enligt 32 kap. 8 § OSL för undersökningar av olyckor enligt lagen (2003:778) om skydd mot olyckor (LSO). Enligt utredningens mening är det mest ändamålsenligt att införa skilda bestämmelser som tar hänsyn till dessa olika föremål En sådan uppdelning är också lämplig med tanke på hur OSL är disponerad. En ny bestämmelse i OSL, 17 kap. 7 § föreslås därför införas. Enligt bestämmelsen ska sekretess gälla i Statens verksamhet för uppgift i undersökning av sjöolycka, tillbud till sådan olycka och i preliminär bedömning av sådan olycka om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att undersökningen skadas, eller utan fara för att Statens verksamhet skadas. Vidare föreslås en ny 32 kap. 8 a § i OSL, som reglerar att sekretess ska gälla i samma verksamhet för uppgift om enskilds personliga eller ekonomiska förhållanden om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående till denne lider skada eller men. Beträffande båda lagrummen gäller att sekretessen inte ska omfatta uppgifter som upptas i slutlig rapport om olycksundersökningen, samt att sekretessen ska gälla även i annan verksamhet hos myndighet för att biträda i undersökning av sjöolycka. Vidare lämnar utredningen förslag bl.a. om nya bestämmelser i avseende skydd för enskild uppgiftslämnares identitet, överföring av sekretess och sekretess i myndighets verksamhet som avser internationellt samarbete avseende undersökning av sjöolycka eller tillbud till sjöolycka. Utredningen bedömer att sekretessbestämmelser med liknande utformning som de nu föreslagna bör övervägas även i Statens undersökningsverksamhet för luftfarten. Ett förslag till förordning om utredning och förebyggande av olyckor och tillbud inom civil luftfart (Förslag till och rådets förordning om utredning och förebyggande av olyckor och tillbud inom civil luftfart, förslag av Europeiska kommissionen av , celexnr 52009PC0611) bereds nu i . Med hänsyn främst till den pågående beredningen av förslaget till förordning, och det lagstiftande arbete som kan väntas följa när förordningen antagits, avstår utredningen från att nu lämna förslag om ändrade sekretessregler m.m. att gälla även undersökning av luftfartsolyckor. Med anledning av olycksutredningsdirektivet föreslår utredningen vidare bl.a. justerade regler angående fördelning av uppkomna kostnader när undersökning av sjöolyckor eller tillbud till sjöss inbegriper fler än en medlemsstat inom den Europeiska unionen, ändrade regler i sjölagen (1994:1009) angående bevarande av bevis, tydliggörande regler avseende utformningen av olycksrapporter och de tidsramar inom vilka rapporterna ska lämnas, införande av kompletterande regler om säkerhetsrekommendationer och förvarning, samt nya bestämmelser där det anges att ska ansvara för inrapportering av uppgifter angående sjöolyckor och tillbud till Europeiska kommissionen. lag om ändring i lag (2003:367) om lastning och lossning av bulkfartyg Härigenom föreskrivs i fråga om 2 § i lag (2003:367) om lastning och lossning av bulkfartyg ska ha följande lydelse. I lagen används beteckningar med följande betydelse. nr 391/2009 94/57/EG av den och rådets direktiv /84/EG. Denna lag träder i kraft . lag om ändring i fartygssäkerhetslagen (2003:364) Härigenom föreskrivs att 1 kap. 5 § och 7 kap. 11 § fartygssäkerhetslagen (2003:364) ska ha följande lydelse. avses i denna lag en sådan avses i denna lag en sådan organisation som har erkänts av organisation som har erkänts i nr 391/2009 av rådets direktiv /57/EG av den standarder för organisationer som samma regler och standarder för tillsyn av fartyg. inspektioner och utövar tillsyn av verksamhet i förbindelse därmed, direktiv /84/EG. En organisation enligt denna lag kan vara ett klassificeringssällskap eller annan som utför säkerhetsbedömningar på statens vägnar. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får genom avtal uppdra åt en erkänd organisation att utfärda och förnya certifikat och att i sådant syfte fastställa minsta tillåtna Ett avtal som avses i första Ett avtal som avses i första stycket får innehålla en begräns- stycket får innehålla en begräns- ning av statens rätt att från ning av statens rätt att från för skadestånd som staten ålagts för skadestånd som staten ålagts att betala på grund av organisa- att betala på grund av med vad som anges i detta förenlig med vad som anges i detta avseende i Europaparla- 94/57/EG av 1994 om gemensamma regler och 2009/15/EG av standarder för organisationer som 2009 om gemensamma regler och standarder för organisationer som tillsyn av fartyg och för sjöfarts- tillsyn av fartyg och för sjöfarts- förbindelse därmed, senast ändrat rådets direktiv /84/EG. Transportstyrelsen får uppdra åt Transportstyrelsen får uppdra åt någon annan än en erkänd någon annan än en erkänd förnya certifikat som bara avser förnya certifikat som bara avser särskilda fall besluta att sådana särskilda fall besluta att sådana certifikat ska ha samma giltighet som certifikat som utfärdas av utfärdas av Transportstyrelsen. Denna lag träder i kraft . förordning om ändring av fartygssäkerhetsförordningen (2003:438) Härigenom föreskrivs i fråga om fartygssäkerhetsförordningen (2003:438) dels att 9 kap. 1–4 §§ ska ha följande lydelse, dels att det ska införas en ny paragraf 9 kap. 1 a § av följande lydelse. överlämna en begäran om att en begäran om att en organisation organisation ska erkännas för att skall erkännas för att utfärda utfärda och förnya certifikat för och förnya certifikat för svenska svenska fartyg samt att i sådant fartyg samt att i sådant syfte fastställa minsta tillåtna fribord. finns i rådets direktiv /57/EG standarder för organisationer som inspektioner och utövar tillsyn av tillsyn av fartyg och för verksamhet i förbindelse därmed, senast ändrat genom Europa- 2002/84/EG. de uppgifter som åligger 3.1, 3.2, 6.3, 8.1 och 16 samt ta Författningsförslag – klassdirektivet SOU 2010:23 emot den information som avses i artikel 8.3, 10.4 och 11.7 i förordning (EG) nr 391/2009 av om gemensamma regler och standarder för organisationer som utför inspektioner och utövar tillsyn av fartyg. Transportstyrelsen får genom avtal uppdra åt en erkänd organisation att utföra de uppgifter som anges i 1 §. tillkännage med vilka organisa- tillkännage med vilka organisa- tioner som avtal har träffats och tioner som avtal har träffats och fullständiga innehållet i avtalen. innehållet i avtalen. Om en organisations befogen- tillfälligt dras in eller återkallas sionen och övriga medlems- stater i gemenskapen om detta. utöva den tillsyn som anges i utöva den tillsyn som anges i artikel 11 och vidta de åtgärder artikel 9 och vidta de åtgärder som avses i artikel 12 i direktiv som avses i artikel 10 i 94/57/EG. 2009/15/EG av regler och standarder för organi- och utövar tillsyn av fartyg och verksamhet i förbindelse därmed. finns ett behov av ett sådant stycket, får Transportstyrelsen inte vägra att träffa ett sådant om bestämmelserna i artiklarna 5.3, 6 och 11 i direktiv /57/EG följs. stycket, får Transportstyrelsen inte vägra att träffa ett sådant om inte annat följer av bestämmelserna i artiklarna 4.2, 5 och 9 i och rådets direktiv /15/EG av om gemensamma regler och standarder för organisationer som utför inspektioner och utövar tillsyn av fartyg och för sjöfartsadministrationernas verksamhet i förbindelse därmed. Ett sådant avtal som avses i 2 § första stycket skall uppfylla de krav och innehålla de uppgifter som följer av artiklarna 6.2 och 6.3 i direktiv /57/EG. Avtalet skall innehålla bestämmelser om återkallande av det uppdrag som lämnas till organisationen, och om organisationens övriga skyldigheter enligt direktivet. Ett sådant avtal som avses i 2 § första stycket ska uppfylla de krav och innehålla de uppgifter som följer av artiklarna 5.2 och 5.3 i och rådets direktiv /15/EG av om gemensamma regler och standarder för organisationer som utför inspektioner och utövar tillsyn av fartyg och för sjöfartsadministrationernas verksamhet i förbindelse därmed. Avtalet ska innehålla bestämmelser om tillfälligt indragande eller återkallande av det uppdrag som lämnas till organisationen, och om organisationens skyldigheter enligt förordning (EG) nr 391/2009 av om gemensamma regler och standarder för organisationer som utför inspektioner och utövar tillsyn av fartyg. Avtalet ska vidare innehålla bestämmelse om att Transportstyrelsen ska godkänna utfärdan- det av dispenscertifikat om ett fartyg avviker från det regelverk som ska tillämpas enligt avtalet. Denna lag träder i kraft . Författningsförslag – olycksutredningsdirektivet och IMO:s olycksutredningskod lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) Härigenom föreskrivs i fråga om offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) att det ska införas sex nya paragrafer, 17 kap. 6 a §, 17 kap. 7–8 §§, samt 32 kap. 8 a–c §§ av följande lydelse. Sekretess gäller i myndighets verksamhet som avser internationellt samarbete avseende civil sjöövervakning, informationssystem för civil sjötrafik samt internationellt samarbete avseende undersökning av sjöolycka eller tillbud till sjöss för uppgift som lämnats av annan stat eller mellanfolklig organisation, om det kan antas att myndighetens arbete för en säkrare civil sjöfart motverkas om uppgiften röjs. Sekretess ska gälla avseende planer för mottagande av fartyg i behov av assistans i den omfattning som anges i artikel 20 a punkten 3 fjärde stycket i och rådets direktiv /17/EG av om ändring av direktiv /59/EG om inrättande av ett övervaknings- och informationssystem för sjötrafik i gemenskapen, om en annan medlemsstat begär det. I fråga om uppgift i allmän handling gäller sekretessen i högst . Sekretess gäller i Statens verksamhet för uppgift i undersökning av sjöolycka eller tillbud till sådan olycka enligt lagen (1990:712) om undersökning av olyckor och förordningen (1990:717) om undersökning av olyckor eller i preliminär bedömning av sådan olycka enligt 2 § 2. andra stycket i lagen, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att undersökningen skadas, eller utan fara för att Statens verksamhet skadas. Sekretessen gäller inte uppgifter som upptas i slutlig rapport om undersökningen enligt 13 § i förordning (1990:717) om undersökning av olyckor. Sekretessen gäller för uppgift i annan verksamhet hos myndighet för att biträda Statens haveri- kommission i sådan undersökning som angetts i första stycket. För uppgift i en allmän handling gäller sekretessen i högst . Får en myndighet en uppgift som omfattas av sekretess enligt 7 § från , blir 7 § tillämplig på uppgiften också hos den mottagande myndigheten. Sekretess gäller i Statens verksamhet för uppgift om enskilds personliga eller ekonomiska förhållanden i undersökning av sjöolycka eller tillbud till sådan olycka enligt lagen (1990:712) om undersökning av olyckor och förordningen (1990:717) om undersökning av olyckor eller i preliminär bedömning av sådan olycka enligt 2 § 2. andra stycket i lagen, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående till denne lider skada eller men. Sekretessen gäller inte uppgifter som upptas i slutlig rapport om undersökningen enligt 13 § i förordning (1990:717) om undersökning av olyckor. Sekretessen gäller för uppgift om sådana förhållanden i annan verksamhet hos myndighet för att biträda i sådan undersökning som angetts i första stycket. För uppgift i en allmän handling gäller sekretessen i högst . Sekretess gäller hos för uppgift som lämnats av enskild och för enskild uppgiftslämnares identitet i en undersökning av sjöolycka eller tillbud till sådan olycka enligt lagen (1990:712) om undersökning av olyckor eller förordningen (1990:717) om undersökning av olyckor, eller i preliminär bedömning av sådan olycka enligt 2 § 2. andra stycket i lagen, om det kan antas att den enskilde eller någon närstående till den enskilde lider men om uppgiften röjs. I fråga om uppgift i allmän handling gäller sekretessen i högst . Får en myndighet en uppgift som omfattas av sekretess enligt 8 a och b §§ från , blir 8 a och b §§ tillämpliga på uppgiften också hos den mottagande myndigheten. Denna lag träder i kraft . lag om ändring i sjölagen (1994:1009) Härigenom föreskrivs att i fråga om sjölagen (1994:1009) dels att 6 kap. 14 § och rubriken till 18 kap. ska ha följande lydelse, dels att det i lagen ska införas två nya paragrafer, 18 kap. 5 a § och 20 kap. 11 a §, samt ny rubrik närmast före förstnämnda paragraf, av följande lydelse. 1.när någon i samband med fartygets drift har eller kan antas ha avlidit eller har fått svår kroppsskada, 2.när någon ombordanställd i annat fall har eller kan antas ha avlidit eller har fått svår kroppsskada, 3.när någon i annat fall än som avses i 1 och 2 har eller kan antas ha drunknat från fartyget eller avlidit ombord och begravts i sjön, 4.när allvarlig förgiftning har eller kan antas ha inträffat ombord, 5.när fartyget har sammanstött med ett annat fartyg eller stött på grund, 6.när fartyget har övergetts i sjön, 7.när i samband med fartygets drift skada av någon betydelse har eller kan antas ha uppkommit på fartyget eller lasten eller på egendom utanför fartyget, eller 8.när förskjutning av någon betydelse har inträffat i lasten. Regeringen får föreskriva att rapportering av händelser som är av betydelse för sjösäkerheten skall ske också i andra fall än som anges i första stycket. Befälhavaren skall rapportera till Transportstyrelsen när, i anledning av en händelse som har eller kan antas ha inträffat i samband med fartygets drift, sjöförklaring skall hållas enligt 18 kap. 7 §. Bestämmelser om befälhavarens skyldigheter vid sjöförklaring finns i 18 kap. Om dagböcker, sjöförklaring, annan undersökning av sjöolyckor och besiktning Om dagböcker, bevarande av bevis, sjöförklaring, annan undersökning av sjöolyckor och besiktning Bevarande av bevis vid sjöolycka Om det har inträffat en sjöolycka eller tillbud till sjöss ska följande material, för tiden före, under och efter olyckan, bevaras: 3.elektroniska och magnetiska inspelningar och videoband, inklusive information från färdskrivarsystem och annan elektronisk utrustning 4.annan utrustning som skäligen kan anses ha betydelse för undersökningen av olyckan. Materialet får inte undanhållas, förstöras, ändras eller manipuleras. Materialet ska bevaras till dess myndighet som undersöker olyckan eller tillbudet har avslutat sin undersökning. För dagböcker och på teknisk väg gjorda uppteckningar om ett fartygs navigering och gången av dess maskineri gäller härutöver vad som sägs i 5 §. Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot 18 kap. 5 a § döms till böter, om gärningen inte är belagd med straff i . I ringa fall skall dock inte dömas till straff. Denna lag träder i kraft . lag om ändring i lag (1990:712) om undersökning av olyckor Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1990:712) om undersökning av olyckor dels att 2 §, 4 §, 7 § och 9 § ska ha följande lydelse,