sou · GZB368 · 2011-10-21 00:00:00 — Utredningen föreslår att uppgifter om tjänstepensionsföretag tas in i det försäkringsregister som förs hos . 19Europaparlamentets och rådets direktiv /78/EG av om extra tillsyn över försäkringsföretag som ingår i en försäkringsgrupp (EGT nr L 330, 5.12.1998, Celex 31998L0078). 1999/2000:99 s. 56 ff. 20Europaparlamentets och rådets direktiv /87/EG av om extra tillsyn över kreditinstitut, försäkringsföretag och värdepappersföretag i ett finansiellt konglomerat och om ändring av rådets direktiv /239/EEG, 79/267/EEG, 92/49/EEG, 92/96/EEG, 93/6/EEG och 93/22/EEG samt och rådets direktiv /78/EG och 2000/12/EG (EGT L 035, 11.02.2003 s. 1, Celex 32002L0087), ändrat genom och rådets direktiv /1/EG (EUT L 079, 24.3.2005 s. 9, Celex 32005L0001). 2005/06:145. 2004/05:165 s. 201 ff. Utredningens förslag: Små tjänstepensionsinstitut ska inte undan- tas från den nya lagen om tjänstepensionsverksamhet. Möjligheten för att besluta om undantag från bestämmelser om uttaxering i bolagsordningen för ett ömsesidigt skadeförsäkringsbolag med en viss högsta årlig pre- mieinkomst ska ha sin motsvarighet i lagen om tjänstepensions- rörelse. Skäl för utredningens förslag: Enligt artikel 5 i Tjänstepensions- direktivet får helt eller delvis underlåta att tillämpa direkti- vet på tjänstepensionsinstitut som förvaltar pensionsplaner som sammanlagt har färre än 100 medlemmar.22 I samband med genomförandet av Tjänstepensionsdirektivet gjordes bedömningen att det var omotiverat att genom undantag specialbehandla de ytterst få tjänstepensionskassor som hade färre än 100 medlemmar. Någon bedömning av hur undantaget skulle tillämpas på försäkringsföretag gjordes inte, eftersom Tjänstepen- sionsdirektivet inte ansågs tillämpligt på de försäkringsföretag som bedrev tjänstepensionsverksamhet. När utredningen nu föreslår att de nuvarande försäkringsföretagen som bedriver tjänstepensions- verksamhet ska kunna ombildas till tjänstepensionsinstitut uppstår frågan om denna typ av tjänstepensionsinstitut med färre än 100 medlemmar helt eller delvis bör undantas från den nya regleringen. En första fråga är om begränsningen till 100 medlemmar ska förstås som en begränsning till 100 arbetsgivare eller 100 arbets- tagare. Utredningen gör bedömningen att begränsningen rimligen måste avse 100 arbetstagare. Det får antas att det endast är ett fåtal, om ens något, av de nya tjänstepensionsinstitut som kommer att trygga pensionsplaner som sammanlagt berör färre än 100 arbets- tagare, och att det på samma sätt som när det gäller tjänstepen- sionskassorna är omotiverat med en specialbehandling av ett mycket begränsat antal institut. Om ett tjänstepensionsinstitut har färre än 100 medlemmar torde det dessutom vara svårt att uppnå tillräcklig riskutjämning mellan individerna i kollektivet. 22 De särskilda bestämmelserna i artikel 19 om möjlighet att utse kapitalförvaltare och för- varingsinstitut i andra länder inom EES ska dock alltid gälla, liksom möjligheten att i vissa fall inskränka ett förvaringsinstituts förfoganderätt över förvarade tillgångar. Till detta kommer den uppenbara risken för praktiska tillämp- ningsproblem och s.k. regelarbitrage, för det fall lagstiftningen skulle innehålla en absolut gräns vid 100 arbetstagare. Slutligen anser utredningen att den enskilde arbetstagarens skyddsbehov är lika stort oavsett storleken på det tjänstepensionsinstitut som till- handahåller hans eller hennes tjänstepensionsförmåner. Vid en samlad bedömning anser utredningen att små tjänstepen- sionsinstitut inte ska undantas från den nya lagens tillämpnings- område. I 12 kap. 2 § andra stycket FRL finns en möjlighet för ömse- sidiga skadeförsäkringsbolag att föreskriva om uttaxering från del- ägare. Enligt andra stycket gäller sådan skyldighet bara för skade- försäkring som inte har tecknats av konsument eller ett dödsbo för enskilt eller i huvudsak enskilt ändamål. Enligt tredje stycket får dock , om det finns särskilda skäl, i ett enskilt fall besluta om undantag från bestämmelserna i tredje stycket. Denna möjlighet gäller för lokala skadeförsäkringsbolag som har en årlig premieinkomst för skadeförsäkringsrörelsen som inte översti- ger och där minst hälften av premieinkomsterna kommer från bolagets delägare. I linje med utredningens allmänna utgångspunkter i avsnitt 17.3 ovan ska denna särreglering ha sin motsvarighet i lagen om tjänstepensionsrörelse. 17.8Omvandling av tillstånd m.m. Försäkringsföretag som uteslutande eller så gott som uteslutande bedriver sådan verksamhet som får bedrivas enligt regleringen i Tjänstepensionsdirektivet ska ha möjlighet att få sitt verksam- hetstillstånd för försäkringsrörelse omvandlat till ett motsva- rande verksamhetstillstånd för tjänstepensionsrörelse. I sam- band med omvandlingen av tillståndet omvandlas försäkrings- företaget till ett tjänstepensionsföretag. Utredningen gör bedömningen att försäkringsföretag som bedriver såväl tjänstepensionsverksamhet som övrig för- säkringsrörelse har möjlighet att dela upp verksamheten i en del som regleras enligt den nya lagen och en annan del som regleras enligt FRL. De särskilda reglerna i FRL om ombildning till livförsäkring- saktiebolag som får dela ut vinst ska ha sin motsvarighet i den nya lagen. Understödsföreningar som uteslutande eller så gott som uteslu- tande bedriver sådan verksamhet som får bedrivas enligt regle- ringen i Tjänstepensionsdirektivet ska ha möjlighet att omvandlas till en tjänstepensionsförening. I samband med omvandlingen av föreningen ska föreningens nuvarande registrering kunna om- vandlas till ett motsvarande verksamhetstillstånd för tjänste- pensionsrörelse. Tjänstepensionsföretag ska ha möjlighet att få sitt verksamhets- tillstånd för tjänstepensionsrörelse omvandlat till ett motsva- rande verksamhetstillstånd för försäkringsrörelse. I samband med omvandlingen av tillståndet omvandlas tjänstepensions- företaget till ett försäkringsföretag. Frågor om tillstånd i samband med omvandling av försäkrings- företag, understödsföreningar och tjänstepensionsföretag ska prövas av . Beslut rörande tillstånd ska kunna över- klagas. ska ges rätt att ta ut avgift för till- ståndsprövningen. Skäl för utredningens förslag: I avsnitt 6.1.7 har utredningen före- slagit att det ska införas flexibla möjligheter för försäkringsföretag och tjänstepensionskassor att övergå till att omfattas av den nya tjänstepensionsregleringen, och för tjänstepensionsföretag som vill övergå från att omfattas av den nya tjänstepensionsregleringen till att omfattas av försäkringsregleringen. I detta avsnitt redovisas utredningens närmare förslag i denna del. Utredningen föreslår en reglering som bygger på att renodlade tjänstepensionsförsäkringsföretag – dvs. försäkringsföretag som uteslutande eller så gott som uteslutande bedriver verksamhet som avser tjänstepensionsförsäkringar – ska ha möjlighet att ansöka om tillstånd enligt den nya lagen om tjänstepensionsverksamhet, och i samband därmed omvandlas till ett motsvarande tjänstepensions- företag. Ansökan ska prövas av , och vid denna prövning ska tidigare gjorda bedömningar av företaget och dess verksamhet kunna utnyttjas i den mån sådana bedömningar är rele- vanta vid en tillståndsprövning enligt den nya lagen. Den grund- läggande tanken är alltså att ett försäkringsföretag som vill att deras tjänstepensionsverksamhet ska omfattas av det nya regelverket först måste se till att denna verksamhet finns i ett företag som ute- slutande eller så gott som uteslutande bedriver tjänstepensions- verksamhet. De försäkringsföretag och tjänstepensionskassor som uteslutande eller så gott som uteslutande bedriver sådan tjänste- pensionsverksamhet som får bedrivas enligt Tjänstepensionsdirek- tivet torde kunna ansöka om tillstånd enligt den nya lagen så snart den träder ikraft. När det gäller de s.k. blandade bolagens möjlighet att låta deras tjänstepensionsverksamhet omfattas av det nya regelverket gör utredningen följande överväganden. För att blandade företag ska kunna utnyttja möjligheten till omvandling måste det i dessa före- tag först ske en renodling av den verksamhet som företaget får, och vill, bedriva enligt den nya lagen om tjänstepensionsrörelse. Anled- ningen till att det måste ske en renodling är att tjänstepensions- företagen inte får bedriva annan verksamhet än tjänstepensions- verksamhet och sådan verksamhet som är föranledd av tjänstepen- sionsverksamheten, och att försäkringsföretagen inte får bedriva annan rörelse än försäkringsrörelse och därmed sammanhängande verksamhet23. Utredningen gör bedömningen att en sådan ren- odling kan uppnås på ett flertal olika sätt redan enligt nu gällande regler, givet vissa justeringar. För det första kan samtliga företagsformer renodla verksam- heten genom beståndsöverlåtelser24. En beståndsöverlåtelse kan antingen avse det bestånd25 som avser den del av verksamheten som ska lyda under den nya lagen om tjänstepensionsrörelse, eller det bestånd som avser den del av verksamheten som faller under för- säkringsregleringen. Det kan här noteras att den nuvarande regle- ringen kring beståndsöverlåtelser är en rent nationell reglering, som alltså kan ändras på ett sådant sätt att den möjliggör bestånds- överlåtelser till och från tjänstepensionsföretag. En sådan ändring är en av de nödvändiga justeringarna i den nu gällande reglerna. För det andra kan försäkringsaktiebolag använda sig av institutet delning26, som blivit tillgängligt genom den nya försäkringsrörelse- lagen. En delning kan ske genom att det överlåtande bolagets samt- 23När tjänstepensionsverksamhet bedrivs av ett försäkringsföretag är det fråga om tillåten försäkringsrörelse, dvs. verksamhet som regleras enligt bestämmelserna i . 2410 kap. FRL. 25Överlåtelse av bestånd av försäkringsavtal som efter överlåtelsen blir ett motsvarande bestånd av tjänstepensionsavtal. 2624 kap. ABL. liga tillgångar och skulder övertas av två eller flera andra bolag, var- vid det överlåtande bolaget upplöses utan likvidation. En delning kan också ske genom att en del av det överlåtande bolagets till- gångar och skulder övertas av ett eller flera andra bolag, utan att det överlåtande bolaget upplöses. Övertagande bolag kan vara ett redan bildat aktiebolag, eller ett aktiebolag som bildas genom delningen. För beståndsöverlåtelser och delning finns det redan materiella regler kring stämmobeslut, prövning, över- gång av företagets rättigheter och skyldigheter, m.m. Utredningen gör bedömningen att den flexibilitet som den nuvarande regleringen erbjuder, i kombination med utredningens förslag, skapar tillräckliga tekniska möjligheter för de företag som måste renodla sina verksamheter för att de vill omfattas av det nya regelverket. En annan sak är att en sådan renodling i praktiken är både komplicerad och tidskrävande, och att det bl.a. därför behövs särskild övergångsreglering. Utredningens förslag till övergångs- reglering behandlas i avsnitt 23. En särskild fråga är här hur anspråk på del i s.k. icke-individuali- serade rättigheter i försäkringsföretag och tjänstepensionskassor påverkas av en omvandling av det slag utredningen föreslår. En närliggande fråga är om förekomsten av denna form av kollektiva medel m.m. i praktiken hindrar vissa företag från att utnyttja den reglering som utredningen föreslår, t.ex. på grund av svårigheter att på ett rättvist sätt fördela kollektiva rättigheter mellan olika intres- senter. När det gäller dessa frågor gör utredningen följande bedöm- ningar. Enligt nu gällande 4 kap. 8 § ska ett försäkringsföretags förvalt- ning av tillgångar som motsvarar dess åtaganden för tjänstepensions- försäkring hållas åtskild från förvaltningen av företagets övriga till- gångar. De försäkringstekniska avsättningarna för tjänstepensions- försäkringar ska hållas åtskilda från försäkringsföretagets övriga avsättningar. Redan enligt nu gällande regler ska det alltså i ett blandat försäkringsbolag vara åtskillnad mellan försäkringstekniska avsättningar och tillgångar svarande mot dessa som avser tjänste- pensionsförsäkringar respektive övriga försäkringar. Enligt 11 kap. 17 § ska årsvinsten i ett livförsäkringsaktiebolag och belopp som förs över från bundet eget kapital till fritt eget kapital i bolaget användas för återbäring, i den utsträckning inte vinsten eller det överförda beloppet får tas i anspråk för vinstutdel- ning eller för att täcka förluster enligt bestämmelser i bolagsord- ningen, eller annat följer av FRL eller lagen om årsredovisning för Enligt 7 kap. 18 § ska ett livförsäkringsföretag gottskriva återbäring till försäkringstagarna och andra ersättnings- berättigade med en fördelning som utgår från försäkringens bidrag till överskottet, om inte annat följer av bestämmelser i försäkrings- avtalet eller i bolagsordningen, eller annat följer av FRL eller lagen om årsredovisning för försäkringsföretag (kontributionsprincipen). Motsvarande reglering för ömsesidiga försäkringsbolag finns i 12 kap. 68–69 §§, och för försäkringsföreningar i 13 kap. 21 och 23 §§. Redan enligt nu gällande regler måste försäkringsföretagen alltså kunna fördela återbäring med utgångspunkt i försäkringens bidrag till överskottet, vilket i sin tur förutsätter en särredovisning av i vart fall olika försäkringstagarkollektiv. När det särskilt gäller försäkringsföretag som har konsolide- ringsfond, jfr. 11 kap. 19 §, 12 kap. 70 § och 13 kap. 22 §, gör utred- ningen följande bedömningar. Enligt före- skrifter om svenska livförsäkringsbolags skyldighet att rapportera årsbokslutsuppgifter (FFFS 2008:22), Bilaga 1, Anvisningar till blankett Årsrapport i livförsäkringsbolag avsnitt H ska uppgift lämnas om fördelade tillgångsvärden avseende tjänstepensionsverk- samhet. Uppgifterna ska fördelas bl.a. på förmånsbestämd respek- tive avgiftsbestämd samt fond respektive ej fond. Till detta kom- mer att försäkringens värde normalt beräknas och kommuniceras löpande till försäkringstagarna. Värdet delas normalt in i ett garanterat belopp och ett preliminärt fördelat överskott. Varken det garanterade beloppet, överskottet eller summan av dem har vis- serligen inte någon direkt motsvarighet i bolagets balansräkning, men utredningen gör den bedömningen att bolagen mot bakgrund av dessa uppgifter borde kunna beräkna förhållandet mellan å ena sidan försäkringar hänförliga till tjänstepensionsverksamhet och å den andra sidan övriga försäkringar. Utredningen gör vidare den bedömningen att detta förhållande mellan tjänstepensionsförsäk- ringar och övriga försäkringar bör kunna användas som nyckel vid en fördelning av tillgångar och skulder till respektive kollektiv. Det bör här också särskilt understrykas att ett särskiljande endast blir aktuellt i de fall företaget vill lyda under den nya lagen om tjänstepensionsrörelse. En omvandling enligt utredningens förslag medför inte någon grundläggande förändring av förutsättningarna för verksamheten. Den associationsrättsliga och rörelserättsliga regleringen för det omvandlade företaget som bedriver tjänstepensionsverksamheten finns visserligen i en ny lag, men bestämmelserna i den lagen före- slås i allt väsentligt vara likalydande med de bestämmelser som gällde för företaget innan omvandlingen. På samma sätt föreslås den civil- och skatterättsliga regleringen vara i sak oförändrad. Det bör här också särskilt noteras att ett s.k. icke-vinstutde- lande livförsäkringsaktiebolag enligt utredningens förslag inte i samband med omvandlingen ska kunna övergå till att bli ett vinst- utdelande tjänstepensionsaktiebolag. En sådan eventuell ombild- ning av ett icke vinstutdelande aktiebolag måste ske enligt de sär- skilda reglerna om detta. Den särskilda regleringen i försäkrings- rörelselagen kring vinstutdelning i livförsäkringsaktiebolag ska alltså motsvaras av en likalydande reglering kring vinstutdelning i tjänstepensionsaktiebolag. Det bör vidare noteras att regeringen beslutade att en särskild utredare bl.a. ska över- väga vilka förändringar som bör göras för att skapa tydlighet i reg- lerna om ombildning till vinstutdelande verksamhet och som ökar försäkringstagarnas möjlighet att utöva inflytande över ombild- ningen.27 När det särskilt gäller omvandling av försäkringsaktiebolagen kan det noteras att dessa företag i grunden är aktiebolag som har fått tillstånd att bedriva försäkringsverksamhet. Om detta tillstånd ersätts med ett tillstånd att bedriva annan tillståndspliktig verk- samhet, t.ex. bankrörelse, övergår aktiebolaget från att vara ett för- säkringsaktiebolag till att bli ett bankaktiebolag. På motsvarande sätt innebär en övergång till tillståndspliktig tjänstepensionsverk- samhet att aktiebolaget skulle övergå till att bli ett tjänstepensions- aktiebolag, utan att det behövs någon särskild reglering kring vare sig upplösning av aktiebolaget, eller hanteringen av de rättigheter och skyldigheter som är knutna till detta.28 För att uppnå en likar- tad bytesreglering för alla associationsformer har utredningen dock valt att inte föreslå någon särreglering av aktiebolagen. Ömsesidiga försäkringsbolag och tjänstepensionskassor är sär- skilda försäkringsrättsliga associationer. Till skillnad från försäk- ringsaktiebolagen kan dessa båda företagsformer sägas vara bero- ende av ett försäkringstillstånd för sin existens. Utredningen gör dock bedömningen att det är möjligt även för denna typ av företag att omvandlas till ett motsvarande tjänstepensionsföretag. Vid om- vandling av en försäkringsföretagsform till en motsvarande tjänste- pensionsföretagsform torde det inte behövas någon särskild regle- 28Här bortses från bolagsordnings- och firmaändringar. ring kring övergången av de rättigheter och skyldigheter som är knutna till det företag som byter företagsform. Avslutningsvis ska det särskilt understrykas att utredningens förslag inte innebär något tvång för företagen att utnyttja det nya regelverket för tjänstepensionsverksamhet. Utredningens förslag hindrar inte företag från att fortsätta att bedriva sin tjänstepen- sionsverksamhet som försäkringsrörelse, då inom ramen för Sol- vens . När ett livförsäkringsföretag bedriver tjänste- pensionsverksamhet inom ramen för försäkringsrörelse kan företa- get under vissa förutsättningar använda den s.k. durationsbaserade metoden för beräkning av kapitalkravet för aktie inom kapitalkra- vet för marknadsrisk. Denna metod är särskilt anpassad för långa garantier, jfr. utredningens förslag i avsnitt 9.2.13. 18Reglering av mindre försäkringsföretag All försäkringsverksamhet omfattas inte av Solvens II-direktivets bestämmelser. Det finns verksamhet som är undantagen på grund av sin särart och verksamhet som är undantagen på grund av storle- ken på verksamheten. Utredningens förslag när det gäller behand- lingen av företag och verksamheter som inte omfattas av Solvens- II-direktivets tillämpningsområde består av två delar. I den ena delen, som behandlas i avsnitt 6.2, föreslår utred- ningen att vissa former av verksamhet helt ska undantas från rörel- serättslig reglering, dvs. vara undantagen från bestämmelserna i försäkringsrörelselagen (FRL). I den andra delen, som behandlas i avsnitt 6.3, föreslår utredningen dels att försäkringsrörelse som är av mycket begränsad omfattning ska vara undantagen från bestämmelserna i . dels att det ska införas en särreglering för försäkringsföretag som bedriver sådan till storleken begränsad för- säkringsrörelse som är särskilt undantagen från bestämmelserna i , men där verksamheten inte är så begränsad att den föreslås bli helt undantagen från rörelseregleringen. Nedan behandlas utredningens mer detaljerade förslag till sådan särreglering som föreslås i avsnitt 6.3, dvs. särregleringen för det som utredningen valt att kalla mindre försäkringsföretag. Totalt är det 186 av de försäkringsföretag som är registrerade hos som är sådana att de bedöms ha en verksamhet som uppfyller kraven för att företaget inte ska omfattas av Solvens II-direktivet på grund av storlek. Reglering av mindre försäkringsföretag Huruvida kreatursbolagen är aktiva eller inte är osäkert, eftersom bolagen inte rapporterar till . Begravningskassor bedriver sådan verksamhet som är särskilt undantagen från Solvens II-direktivet, och i avsnitt 6.2 föreslår utredningen att begravningskassorna ska undantas från tillämp- ningsområdet för FRL. Vidare föreslår utredningen i avsnitt 6.3 att också mikroförsäkringsföretag ska vara helt undantagna från försäkringsrörelselagen. Sannolikt kommer detta att medföra att samtliga kreatursbolag hamnar utanför den försäkringsrättsliga regleringen. Utredningens bedömning: Särregleringen för mindre försäk- ringsföretag ska så långt möjligt ta hänsyn till de särdrag som finns för de berörda företagen, men ändå ge ett konsument- skydd som ligger på samma nivå som Solvens II-reglerna. Skäl för utredningens bedömning: Särregleringen ska vara utfor- mad på ett sådant sätt att den så långt möjligt tar hänsyn till de särdrag som finns när det gäller mindre försäkringsföretag, t.ex. att företagen ofta har relativt väldefinierade risker och på grund av sin begränsade omfattning ofta har få anställda. Den hänsyn som bör tas får dock, enligt utredningen, inte gå så långt att särregleringen inte fyller syftet med att reglera försäkringsverksamhet, dvs. 1 Det finns 53 försäkringsföretag registrerade hos som klassas som större lokala företag (SLOK). Av dessa har 11 företag en verksamhet som omfattas av artikel 4 i Solvens II-direktivet och därmed uppfyller kraven på att kunna vara mindre för- säkringsföretag. Det finns också 53 försäkringsföretag registrerade hos som klassas som mindre lokala företag (MLOK). Sammantaget är det 64 företag som omfattas av Solvens II-direktivets undantag. Reglering av mindre försäkringsföretag upprätthålla ett konsumentskydd för försäkringstagare och andra ersättningsberättigade. När det gäller nivån på detta konsument- skydd finns det, enligt utredningen, ingen anledning att avvika från den nivå på godtagbart konsumentskydd som gäller enligt de nya Solvens II-reglerna. Att ha lägre skyddsnivå för mindre försäk- ringsföretag skulle kunna öppna upp för snedvridning av konkur- rensen och regelarbitrage. Utredningens förslag är avsedda att befrämja förutsebarhet och likformighet. Enligt utredningen kan dessa övergripande mål uppnås genom användning av enklare särregler som bygger på såväl nuvarande regler i FRL och utfall från tillsynsverktyg trafikljuset, som på delar av bestämmelserna i direktivet. Alla områden som regleras enligt nuvarande bestämmel- ser i FRL bör enligt utredningen regleras också för mindre försäk- ringsföretag. Antingen genom särregler eller genom tillämpning av de generella bestämmelserna. Med enklare regler minskar visserligen flexibiliteten och möjlig- heten att ta hänsyn till omständigheter i det enskilda fallet, men det bör då framhållas att de försäkringsföretag som omfattas av sär- reglerna kan välja att istället tillämpa det i vissa delar mer flexibla och principbaserade Solvens . 18.2.2Såväl liv- som skadeförsäkringsrörelse ska få bedrivas enligt särregleringen Utredningens förslag: Särregleringen för mindre försäkringsfö- retag ska kunna tillämpas av mindre livförsäkringsföretag, mindre skadeförsäkringsföretag och mindre captivebolag för direkt- försäkring. Delvis olika regler ska gälla beroende på vilken verksamhet som företaget bedriver. Skäl för utredningens förslag: Livförsäkringsverksamhet med sparandeinslag anses vara en särskilt skyddsvärd verksamhet, bl.a. på grund av att försäkringskontrakten ofta sträcker sig över en mycket och att det ofta finns betydande belopp sparade i sådana försäkringar. Vid utformningen av särreglerna för mindre försäkringsföretag måste därför ställning tas till om det över huvud taget ska vara till- låtet att bedriva livförsäkringsverksamhet enligt den särreglering Reglering av mindre försäkringsföretag som nu föreslås, eller om reglerna endast ska kunna tillämpas av försäkringsföretag som bedriver skadeförsäkringsverksamhet.