sou · GYB315 · 2011-01-01 00:00:00 — På samma sätt som är det som är ansvarig för insatser riktade till . För straffmyndiga ska precis som rätts- väsendet utreda och lagföra dem och ska vidta de åtgärder som den finner nödvändiga. Av de omkring 50 000 brottsmisstänkta barn och unga som identifieras av polisen kommer uppskattningsvis högst var tionde att bli aktuell för en social insatsgrupp, dvs. 5 000 unga . För de tre storstadsområdena innebär det grovt sett 1 200 unga i , 600 i och 400 i Stor- malmö. Utredningens förslag om sociala insatsgrupper medför inga direkta kostnadsökningar för vare sig stat eller kommun. Utgångs- punkten är att det arbete som olika myndigheter bedriver beträffande unga som riskerar att dras in i allvarligare kriminalitet ska samordnas bättre. Poliserna vid de lokala poliskontoren ska utgå från närpolisstation- erna och framför allt arbeta i yttre tjänst. Förslaget innebär inte att några nya arbetsuppgifter tillförs polismyndigheterna. Vidare kan en utgångspunkt vara att söka samlokalisering med lämplig Erfarenhetsmässigt kan lokalkostnaderna då hållas mycket låga. Utredningens bedömning blir därför att kostnaderna för de lokala poliskontoren kan rymmas inom polis- myndigheternas ordinarie budget. Det är fråga om en delvis ny arbetsform men några nya arbetsuppgifter tillförs inte polis- myndigheterna genom förslaget. Utredningen har konstaterat att det bör göras en omfattande satsning på tonårspojkar och unga män i de socialt mest utsatta områdena. Syftet med en sådan satsning är i första hand att ta till vara den resurs som tonårspojkar och unga män är för samhället. Svensk och utländsk ungdomsforskning har visat att unga män i de socialt mest utsatta områdena ofta har problem i skolan och med att ta sig in på arbetsmarknaden. I regeringens ungdomspolitiska handlingsplan (Skr. 2009/10:53) föreslås en rad åtgärder för att förbättra ungas möjligheter att klara av skolan och för att komma in på arbetsmarknaden. Utredningen anser att regeringens strategi behöver kompletteras med ett mer riktat stöd till tonårspojkar och unga män. Satsningen ska vara inriktad på ungas yrkesträning, arbete och fritidsverksamhet i syfte att motverka sociala problem, psykisk ohälsa och stereotypa köns- roller. Satsningen på tonårspojkar och unga män bör pågå och kommer att medföra kostnader för staten. Utredningen gör bedömningen att bör satsas för detta ändamål. I syfte att bl.a. möjliggöra ett arbete med individinriktade insatser i de sociala insatsgrupperna har en viss lättnad i socialtjänst- sekretessen föreslagits (se avsnitt 6.5). Förslaget kan antas leda till ett ökat uppgiftslämnande i brottsförebyggande syfte från social- tjänsten till polisen samt ett utökat samarbete mellan myndig- heterna. Kostnadskonsekvenserna av ett ökat samarbete har be- handlats ovan (avsnitt 11.1.1). Vidare föreslås att socialtjänstsekretessen inte heller ska hindra att en uppgift – som behövs för ett polisiärt ingripande – lämnas till en polismyndighet när någon som kan antas vara under påträffas av personal inom under förhållanden som innebär en påtaglig risk för att den unge kommer att invol- veras i allvarlig brottslig verksamhet (avsnitt 6.7). Förslaget kan antas föranleda ytterligare några omhändertaganden från polisen, men inte i den omfattningen att extra anslag skulle behövas. Framför allt berörd personal inom kan behöva information eller utbildning beträffande de ovannämnda ändring- arna av socialtjänstsekretessen. Kostnaderna för eventuella informationsinsatser kan rimligen inte vara större än att de ryms inom befintliga budgetramar. I skyddande och brottsförebyggande syfte föreslås att vissa unga, som anträffas under förhållanden som innebär en påtaglig risk för att involveras i allvarlig brottslig verksamhet ska få om- händertas av polisen (se avsnitt 6.7). Förslaget innebär att möjlig- heterna till omhändertagande utvidgas i någon mån. Antalet omhändertaganden kan därför antas öka något, men inte i en sådan omfattning att polisen skulle behöva tillskott av medel. Avslutningsvis har föreslagits att , skolan och polisen får en i lag uttalad skyldighet att stödja föräldrar i deras ansvar att fostra sina barn (se avsnitt 6.8). Lagändringarna innebär inte att myndigheterna åläggs några nya uppgifter eller kostnader. Utredningen har konstaterat att många föräldrar, inte minst de med utländsk bakgrund, är rädda för att ta kontakt med myndigheter. Det gäller särskilt om de misstänker att deras barn är inblandade i brottslig verksamhet. Att kunna få prata med någon som har kunskaper om ungdomsbrottslighet och kriminella nätverk kan leda till att de vuxna runt en ung person vågar ta de kontakter som är nödvändiga för att hjälpa den unge. Därför har utredningen föreslagit att det vid polismyndigheterna inrättas en Polisens föräldratelefon. Telefonen ska inledningsvis kunna nås eller kväll och vara bemannad med polis. Vid behov ska tolk kunna anlitas. En föräldratelefon medför således vissa personalkostnader för polismyndigheterna. Verksamhetens om- fattning är dock begränsad. bedömningen att kostnaderna för föräldratelefonen kan rymmas inom polisens ordinarie anslag. 11.1.6Skolans ansvar för elevernas frånvaro Skolinspektionen har bl.a. till uppgift att granska skolor. Målet med verksamheten är att ge alla barn och elever lika rätt till god utbildning i en trygg miljö. Förslaget att ge Skolinspektionen i uppdrag att granska hur grundskolor och gymnasieskolor arbetar med elevernas frånvaro kan bidra till att uppnå nämnda mål- sättning. Uppdraget bedöms rymmas inom myndighetens ordinarie anslag. 11.1.7Tydligare ansvar för Kriminalvården beträffande avhoppare Experter har uppskattat antalet personer med kopplingar till kriminella grupperingar till ett par tusen. Kriminalvården har i sin tur uppskattat att omkring 300 fängelsedömda har kopplingar till kriminella grupperingar. Hur stor gruppen potentiella avhoppare är går inte att säga, men en försiktig bedömning är att ett 50-tal personer skulle kunna vara aktuella. I förslaget om ett tydligare ansvar för Kriminalvården ingår för det första att vissa personalkategorier mer aktivt ska motivera klienter till att lämna kriminella grupperingar och informera om det stöd som finns att få. Detta är inga verksamhetsfrämmande uppgifter för Kriminalvården och antalet klienter som berörs är begränsat. Vidare ingår i förslaget att införa särskilda avdelningar för klienter som vill lämna kriminella grupperingar. På avdelningarna ska klienterna förberedas för ett liv utan kriminell grupp- tillhörighet, t.ex. genom att erbjudas programverksamhet. Det är mer fråga om ett nytt arbetssätt än nya arbetsuppgifter för Kriminalvården. Vidare har Kriminalvården redan påbörjad plane- ringen av en verksamhet med särskilda insatser för klienter som vill lämna kriminella grupperingar. Frivården föreslås vidare få i uppgift att koordinera stödinsatser för personer som står under övervakning. Detta är en naturlig utveckling av frivårdens uppgift att förmedla stöd som andra kan bidra med till deras klienter. Sammanfattningsvis är det utredningens uppfattning att de mer- kostnader som kan uppkomma på grund av det tydligare ansvaret för Kriminalvården inte är större än att de bör rymmas inom befintliga budgetramar. 11.1.8Stödåtgärder för avhoppare som inte är klienter inom Personer som vill lämna kriminella grupperingar och som inte är klienter inom ska erbjudas koordinerade stöd- insatser genom de sociala insatsgrupperna. Inte heller detta arbete i de sociala insatsgrupperna kan anses medföra några direkta kostnadsökningar (jfr avsnitt 11.1.1). 11.1.9Individuellt utformade handlingsplaner för ungdomar Ungdomar som vårdas hos SiS ska senast vid utskrivningen ha en handlingsplan med individuellt utformade insatser för tiden efter utskrivningen. Om den unge har erfarenhet av kriminella nätverk ska inför upprättandet av handlingsplanen aktualisera den unge hos den sociala insatsgruppen. Åtgärderna går ut på att stärka samverkan kring ungdomar i risksituationer. Denna stärkta myndighetssamverkan medför inga ökade kostnader för det all- männa. Enligt utredningens förslag får Brå följande uppdrag: -att verka för att arbetet på lokal nivå mot nyrekrytering till kriminella grupperingar mobiliseras i enlighet med intentionerna om sociala insatsgrupper, -att i samarbete med ett flertal myndigheter utarbeta en risk- bedömningsmanual som de sociala insatsgrupperna kan använda i sitt arbete med att identifiera unga som riskerar att utveckla en kriminell livsstil, -att ta fram ett forskningsprogram om kriminella grupperingar, samt -att utreda möjligheterna att ta fram ett system för att kunna redovisa kriminalstatistik om brottslighet relaterad till krimi- nella grupperingar. Genomförandet av uppdragen bedöms kosta , varav avser forskningsprojekt om kriminella gruppe- ringar. Kostnaderna ryms inte inom Brå:s nuvarande budget. Förslag: Projekt pojke finansieras genom ett årligt statsbidrag på till . Kostnaden kan delvis finansieras genom att avgiften till brottsofferfonden ändras. Uppdragen till Brå finansieras genom att myndighetens anslag höjs med . Sammantaget gör utredningen bedömningen att de förslag som lämnas i detta betänkande ökar statens kostnader med , varav för Projekt pojke och för uppdragen till Brå, inklusive den nationella kunskapssatsningen. Uppdragen till Brå bör finansieras genom höjda anslag till myndigheten. Utredningen föreslår att Projekt pojke finansieras genom statsbidrag till . Kostnaden kan delvis finansieras genom en ändring av avgiften till brottsofferfonden. En sådan ändring kommer dock bl.a. att kräva att de verksamheter som avgifterna får användas för ändras (se 3 § lagen [1994:419] om brottsofferfond). Den avgift på till brottsofferfonden – som varje dömd person ska betala om fängelse ingår i straffskalan för något av brotten – bör enligt utredningen dels höjas, dels differentieras. Utredningen anser för det första att personer inte bör få en höjning av denna avgift. För vuxna bör däremot avgiften höjas till . Om brottet har begåtts i organiserad form bör avgiften höjas ytterligare, förslagsvis till 3 000 kr.1 1 I lagrådsremissen Skärpta straff för allvarliga våldsbrott m.m. föreslås att försvårande och förmildrande omständigheter ges ett ökat genomslag vid straffvärdebedömningen av brott i allmänhet. Omständigheten att brottslighet har bedrivits i organiserad form utvidgas särskilt Kostnads- och konsekvensanalys SOU 2010:15 var brottsofferfondens intäkter . En preliminär beräkning visar att förslaget om en höjning av avgiften skulle medföra att intäkterna till fonden ökar med . betalade 65 000 dömda personer var till brottsofferfonden (SOU 2010:1). En grov uppskattning är att ca en procent av de dömda har begått brott i organiserad form. Om avgiften höjs till för dessa skulle intäkterna upp- skattningsvis bli . Om avgiften höjas till för övriga vuxna skulle det generera intäkter på ca . Omkring en fjärdedel av de som döms är . Med en bibehållen avgiften på för denna grupp skulle intäkterna bli ca . Totalt skulle brottsofferfonden ha erhållit . 11.3Konsekvenser för brottsligheten och det brottsförebyggande arbetet Bedömning: Utredningens samlade förslag kommer att stärka det brottsförebyggande arbetet och därigenom minska brottsligheten. De förslag till insatser som lämnas i betänkandet handlar om att mer konsekvent och uthålligt motverka kriminella grupperingars etablering i samhället. Dessa grupperingar svarar för en omfattande och svår brottslighet som drabbar såväl näringsliv som enskilda människor. Den organiserade brottsligheten drabbar även anställda inom rättsväsendet, förtroendevalda och andra genom sin system- hotande karaktär. Det som avses är främst trakasserier, hot, våld och korruption som de kriminella grupperingarna ligger bakom. Genom en tydligare fokusering på unga som riskerar att utveckla en kriminell livsstil och på insatser för personer som aktivt söker stöd för att lämna kriminella grupperingar stärks det brotts- förebyggande arbetet. Därigenom kommer även brottslig- heten att minska, vilket är i linje med målen för kriminalpolitiken. på så sätt att det som försvårande ska beaktas om brottet bl.a. utgjort ett led i en brottslighet som utövats i organiserad form. 11.4Andra konsekvenser som anges i kommittéförordningen Bedömning: Till viss del kan utredningens förslag ha betydelse för jämställdheten mellan kvinnor och män och för de integrationspolitiska målen. Viss positiv betydelse för syssel- sättningen kan även bli följden. Utredningen föreslår inte ändringar som påverkar den kommunala självstyrelsen eller andra omständigheter som tas upp i kommittéförordningen. Ett viktigt syfte med satsningen på tonårspojkar och unga män (Projekt pojke) är att motverka stereotypa könsroller. kan en sådan satsning även ha betydelse för jämställdheten mellan män och kvinnor. Eftersom många av de som kommer att beröras av satsningen har sina rötter i andra länder och kulturer kan Projekt pojke även förväntas ha betydelse för de integrationspolitiska målen, t.ex. om en positiv utveckling i stadsdelar med utbrett utanförskap. Flera av de förslag som utredningen lämnar under- stryker behovet av att det lokala näringslivet ges möjlighet att medverka. Det gäller både verksamhet kopplad till de sociala insats- grupperna som det arbete som Kriminalvården ska göra för att stödja personer som vill lämna en kriminell gruppering. Dessa förslag kan därför antas få effekt på sysselsättningen, särskilt för personer som är kriminellt belastade och som står långt från arbetsmarknaden. Avslutningsvis menar utredningen att förslagen inte påverkar den kommunala självstyrelsen eller andra omständig- heter som tas upp i kommittéförordningen. 12.1Förslaget till lag om ändring i polislagen (1984:387) Paragrafen innehåller en uppräkning av polisens uppgifter. Femte punkten är ny och handlar om skyldigheten för polisen att stödja och hjälpa föräldrar i deras ansvar att fostra sina barn. Bestämmelsen kommenteras närmare i avsnitt 6.8.1. Sjätte punkten motsvarar den tidigare femte punkten. Ett nytt stycke har lagts till paragrafen. Det nya andra stycket innebär att omhändertagande också får ske om någon som kan antas vara under anträffas under förhållanden som innebär en påtaglig risk för att han eller hon kommer att involveras i allvarlig brottslig verksamhet. Tillägget motiveras i avsnitt 6.7. Med allvarlig brottslig verksamhet avses verksamhet som innefattar brott för vilket är föreskrivet fängelse eller därutöver. Den nya regeln om omhändertagande är inte tvingande. Det är en uppgift för polisen att i varje särskilt fall bedöma om ett omhändertagande kan och bör ske. Den allmänna principen om ändamålsenlighet och proportionalitet m.m. som kommer till uttryck i 8 § polislagen gäller alltid när ett ingripande övervägs. Exempelvis får något omhändertagande inte ske om situationen kan lösas genom att polisen kan få den unge att frivilligt återvända hem. Den unge ska alltid överlämnas till en förälder, någon annan vårdnadshavare eller till socialnämnden, vilka har ett lagligt ansvar för den omhändertagne. Det ligger närmast till hands att polisen så fort som möjligt försöker få kontakt med föräldrarna, t.ex. per telefon, för att be dem hämta sitt barn. Om det är möjligt och lämpligt kan polisen skjutsa hem den unge. Är det av någon särskild anledning olämpligt eller är det inte möjligt att få kontakt med en förälder eller en annan vårdnadshavare måste någon före- trädare för socialnämnden kontaktas. När ett omhändertagande enligt bestämmelsen görs, ska det dokumenteras och i enlighet med föreskrifterna i 3 § polislagen och 14 kap. 1 § socialtjänstlagen (2001:453) rapporteras till sociala myndigheter. Det finns ingen längsta tid föreskriven för hur länge ett omhändertagande enligt 12 § kan pågå, men det ligger i sakens natur att omhändertagandet inte ska vara längre än absolut nödvändigt. Behövs längre sammanlagd tid än omkring kan det normalt inte vara en uppgift för polisen att ta hand om den unge. 12.2Förslaget till lag om ändring i skollagen (1985:1100) Paragrafen innehåller grundläggande bestämmelser om hur det offentliga skolväsendet för barn och ungdom ska utformas. Ett tillägg har gjorts till paragrafens andra stycke. Skälen för tillägget har redovisats i avsnitt 6.8.1. Tillägget i andra stycket handlar om skyldigheten för skolan att stödja föräldrar i deras ansvar att fostra sina barn. 12.3Förslaget till lag om ändring i socialtjänstlagen (2001:453) Paragrafen, som är ny, handlar om skyldigheten för socialnämnden att stödja och hjälpa föräldrar i deras ansvar att fostra sina barn. Bestämmelsen kommenteras närmare i avsnitt 6.8.1. 12.4Förslaget till lag om ändring i offentlighets- och sekretesslagen (2009:400) Paragrafen är ny och har behandlats i avsnitt 6.5. Genom bestämmelsen får en möjlighet att lämna ut uppgifter till polismyndighet om unga som kan befaras hamna i kriminalitet. De uppgifter som polisen i första hand behöver för att kunna förebygga brott är sådana som ger polisen besked om var den unge uppehåller sig. Med hjälp av uppgifterna ska polisen kunna komma i kontakt med den unge och hålla denne under uppsikt. Därför bör t.ex. uppgifter om adresser, arbetsplatser och skolor kunna lämnas ut. Det bör inte komma i fråga att lämna ut konkreta brottsmiss- tankar. I mer allmänna ordalag bör dock uppgifter om brottsmiss- tankar och narkotikamissbruk kunna lämnas, så länge uppgifterna inte går att hänföra till en viss situation. När det gäller uppgifter om vidtagna eller planerade åtgärder kan det också finnas situationer där polisen bör kunna få del av sådana uppgifter. Beträffande uppgifter om den unges familj och kamratkrets bör polisen endast kunna få del av harmlösa uppgifter. Enligt första meningen ska det föreligga en påtaglig risk för att den unge ska begå brott. En sådan risk föreligger beträffande unga som redan begått brott och som kanske kan befaras fortsätta med det. Vidare kan en sådan risk grunda sig på att den unge t.ex. vistas i en miljö där risken för att han eller hon ska bli indragen i brottslig verksamhet är stor. Dessutom krävs att det finns anledning att anta att de lämnade uppgifterna kan bidra till att förhindra brott. Av bestämmelsens andra mening framgår att det för ett utlämnande krävs såväl att förutsättningarna enligt första meningen är uppfyllda som att , med hänsyn till övriga omständigheter, finner att det också är lämpligt att uppgiften lämnas ut. Ett utlämnande kan t.ex. anses olämpligt med hänsyn till den unges återanpassning eller på grund av planerade eller pågående insatser för den unge. Det kan också bedömas som olämpligt att bryta ett förtroende som den unge visat genom att vidarebefordra uppgifterna till polisen. Någon uppgiftsskyldighet med hänsyn till regleringen i 6 kap. 5 § offentlighets- och sekretesslagen vid förfrågan från en polismyndighet kan således inte uppstå. Polisen bör informera om vilka omständigheter som ligger till grund för antagandet att det finns en påtaglig risk för att den unge ska begå brott och även lämna uppgift om på vilket sätt de efterfrågade uppgifterna kan antas bidra till att brott förhindras. Det är alltså inte tillräckligt att polisen begär att få ut uppgifter med ett påstående om att uppgifterna behövs för att förhindra att någon begår brott. Paragrafen innehåller bestämmelser som bryter socialtjänst- sekretessen i vissa fall. Andra punkten är ny och innebär att socialtjänstsekretessen inte hindrar att en uppgift – som behövs för ett polisiärt ingripande – lämnas till en polismyndighet när någon som kan antas vara under påträffas av personal inom under förhållanden som innebär en påtaglig risk för att den unge kommer att involveras i allvarlig brottslig verksamhet. Bestäm- melsen kommenteras närmare i avsnitt 6.7.5. Tredje punkten motsvarar den tidigare andra punkten. Åtgärder för att förhindra kriminella grupperingars etablering i samhället Som en del i regeringens satsning mot den grova organiserade brottsligheten uppdras åt en särskild utredare att föreslå åtgärder för att underlätta för personer som vill lämna kriminella grupperingar, och föreslå åtgärder för att förhindra nyrekrytering till kriminella grupperingar. Utredaren ska redovisa uppdraget . Regeringen tog initiativ till en nationell mobilisering mot den grova organiserade brottsligheten. Sex experter gavs i uppdrag att lämna förslag till åtgärder som skulle lägga grunden till en effektivare och mer uthållig bekämpning av den grova organiserade brottsligheten. Experternas förslag redovisades i promemorian Nationell mobilisering – överväganden och förslag (Ds 2008:38). Regeringen har med utgångspunkt i experternas förslag gett och andra berörda myndigheter i uppdrag (dnr Ju2008/5776/PO) att vidta åtgärder för att säkerställa en effektiv och uthållig bekämpning av den grova organiserade brottsligheten. Uppdraget ska slutredovisas . Behovet av en utredning Målet med regeringens satsning mot den grova organiserade brottsligheten är att åtgärderna ska leda till att fler brottsaktiva lagförs och att förutsättningarna för dem som ägnar sig åt brottslighet av detta slag försämras så att de får allt svårare att fortsätta med sin verksamhet. När möjligheterna att utöva kriminell verksamhet försvåras kan det bli aktuellt för brottsaktiva personer att lämna de grupperingar de tillhör. Den som vill göra det behöver hjälp och stöd i många olika avseenden. Det handlar inte bara om hjälp med att bryta sig loss från ett nätverk som kräver betalning och hotar utan också om stöd för att kunna etablera en fungerande livssituation med bostad, arbete och socialt umgänge. För att bidra till att fler personer lämnar de kriminella grupperingarna måste berörda myndigheter, kommuner och andra aktörer bli bättre på att hjälpa de personer som vill lämna sin kriminella livsstil. En utredare bör få i uppdrag att överväga hur sådan hjälp konkret kan utformas. Erfarenheter från satsningar i andra länder visar att en fram- gångsrik bekämpning av etablerade kriminella grupperingar kan leda till att nya grupperingar bildas eller att befintliga grupperingar intensifierar sina rekryteringsåtgärder. Denna typ av icke avsedda effekter måste motverkas genom kraftfulla insatser av berörda myndigheter, kommuner och andra aktörer. Det finns behov att närmare överväga hur dessa insatser lämpligast bör utformas och hur berörda aktörer kan samverka för att insatserna ska bli så kraftfulla som möjligt. En särskild utredare tillkallas med uppdrag att föreslå åtgärder för att underlätta för personer som vill lämna kriminella grupperingar och för att förhindra nyrekrytering till sådana grupperingar. De förslag som utredaren lämnar ska syfta till att förhindra de kriminella nätverkens etablering i samhället. Förslagen ska utformas så att de tar sin utgångspunkt i det arbete som redan bedrivs. Utredaren ska därför i lämplig utsträckning beskriva detta och om möjligt beskriva vilka grupper som ligger i riskzonen för att rekryteras till kriminella nätverk. Utifrån den beskrivningen ska utredaren föreslå hur samordningen av det arbete som myndig- heter, kommuner och andra aktörer bedriver kan förbättras för bl.a. ungdomar, och då för både unga kvinnor och unga män. De åtgärder som utredaren föreslår ska kunna genomföras inom ramen för nuvarande myndighetsstruktur och de ska utgå från befintlig ansvarsfördelning mellan berörda myndigheter, kom- muner och andra aktörer. I det fall lämnade förslag kräver författningsändringar ska utredaren utarbeta fullständiga författningsförslag. Utredaren är fri att ta upp och lämna förslag i näraliggande frågor som aktualiseras under utredningsarbetet. Utredaren ska samråda med myndigheter, kommuner och andra aktörer som är berörda av utredningsuppdraget. Utredaren ska bedöma de ekonomiska konsekvenserna av förslagen. Om förslagen kan förväntas leda till kostnadsökningar för det allmänna, ska utredaren föreslå hur dessa ska finansieras. Uppdraget ska redovisas .