sou · GZB342 · 2011-05-04 00:00:00 — Förvalt- ningsrätterna skiljer sig mycket åt i storlek. Den största förvalt- ningsrätten, Förvaltningsrätten i , är landets största dom- stol med cirka 560 anställda, varav knappt 80 är ordinarie domare. Därefter kommer i storlekshänseende förvaltningsrätterna i och med cirka 250 anställda och vardera cirka 35 ordi- narie domare. Övriga förvaltningsrätter varierar i storlek mellan 20–70 anställda, varav 4–9 är ordinarie domare. De tre största förvaltningsrätterna, alltså de i , och , är migrationsdomstol och handlägger överklag- anden av avgöranden i frågor om uppehållstill- stånd, svenskt medborgarskap och andra liknande frågor. Beträffande vissa måltyper utpekas i förordningen om allmänna förvaltningsdomstolars behörighet m.m. en förvaltningsrätt som ensamt behörig. På detta sätt handläggs exempelvis alla ärenden enligt vägtrafikskattelagen av Förvaltningsrätten i , medan Förvaltningsrätten i handlägger alla överklaganden rörande särskild inkomstskatt för utomlands bosatta artister. Förvaltningsrätternas personal består av ordinarie domare, icke ordi- narie domare, notarier, föredragande samt domstolssekreterare och annan administrativ personal. Samtliga ordinarie domare i förvalt- ningsrätt ska vara lagfarna. Liksom i tingsrätterna är förvaltningsrätternas administrativa chef en . Såsom framhållits i det föregående får en tingsrätt och en förvaltningsrätt på samma ort ha gemensam som en del i en administrativ samverkan. I de förvaltningsrätter som regeringen bestämmer ska det enligt 15 § lagen om allmänna förvaltningsdomstolar finnas en eller flera chefsrådmän. finns chefsrådmän i förvaltningsrätt- erna i , och och de var 18 till antalet. över tiden är detta en ökning, då det fanns Domstolarnas funktion och organisation fem chefsrådmän, fanns sju chefsrådmän och fanns tolv chefsrådmän, allt i länsrätt. Utöver lagmannen och eventuella chefsrådmän är de ordinarie, lagfarna domarna rådmän. I landets förvaltningsrätter fanns det totalt cirka 180 rådmän. Antalet rådmän har ökat kraftigt . fanns det cirka 80 råd- män i länsrätter och fanns det cirka 115 rådmän i de dom- stolarna. De icke ordinarie domarna är antingen förvaltningsrättsfiskaler eller kammarrättsassessorer. Förhållandena kring deras anställnings- form motsvarar vad som framgått i det föregående beträffande tingsfiskaler och hovrättsassessorer, med den skillnaden att deras grundanställning är i en kammarrätt. På motsvarande sätt som i tingsrätt finns det notarier och dom- stolssekreterare i förvaltningsrätterna. Deras arbetsuppgifter mot- svarar i huvudsak vad som har beskrivits i avsnittet om tingsrätt. i relation till tingsrätternas verksamhet är handläggningen i förvaltningsrätterna i betydligt högre grad skriftlig. En konsekvens av detta är att en stor andel av de anställda i förvaltningsrätterna arbetar med beredning av målen. Behovet av en stark berednings- organisation har bl.a. inneburit att det i dessa domstolar, allt sedan länsrätternas tillkomst , har funnits särskilda föredragande. Dessa föredragande är vanligtvis notariemeriterade jurister och har arbetsuppgifter som till en del motsvarar de uppgifter som utförs av notarier. Deras ställning och roll motsvarar i mångt och mycket be- redningsjuristernas i tingsrätt. Andra som deltar i den dömande verksamheten Också i förvaltningsrätt medverkar i vissa fall domare som inte är anställda i domstolen. I de flesta fall ingår tre nämndemän i rätten, vid sidan av den lagfarne domaren. Utöver nämndemän ingår s.k. särskilda ledamöter i rätten vid prövningen av vissa måltyper. Är det lagligheten i ett kommunalt beslut som ska prövas består förvaltningsrätten av en lagfaren domare och två särskilda ledamöter. I fastighetstaxeringsmål deltar en lag- faren domare, två nämndemän och en värderingsteknisk ledamot. Vid prövning av vissa frågor enligt lagen om elektronisk kommu- nikation ska förvaltningsrätten bestå av två lagfarna domare och två ekonomiska experter. Domstolarnas funktion och organisation Detaljregleringen av länsrätternas och förvaltningsrätternas inre orga- nisation har minskat under det senaste årtiondet. Liksom för tingsrätterna föreskrevs det fram att det var regeringen som beslutade om länsrätten skulle vara indelad i av- delningar, men den frågan överlämnades det året till domstolen att avgöra. Enligt förvaltningsrättsinstruktionen ska lagmannen eller en chefsrådman vara chef för avdelning. Som framgick i det föregå- ende beslutar regeringen om det ska finnas chefsrådmän på en för- valtningsrätt. Också beträffande förvaltningsrätterna är således regel- verket kring hur avdelningar inrättas och chefsrådmän tillsätts in- konsekvent. I Förvaltningsrätten i är samtliga chefsrådmän chef över en avdelning. Så är dock inte är fallet i och . I Förvaltningsrätten i är 2010 endast tre av de tio chefsrådmännen chef över en avdelning. I För- valtningsrätten i är två av tre chefsrådmän chef över av- delning. Fram gällde också för länsrätterna att organisationen skulle vara baserad på rotlar. Efter det att kravet avskaffades – och frågan om indelning i organisatoriska enheter överlämnades till arbets- ordningen – har också åtskilliga länsrätter, sedermera förvaltnings- rätter, i praktiken kommit att basera sin organisation på större arbetslag, ofta kallade storrotlar eller enheter. När kravet på en rotelorganisation avskaffades infördes i instruk- tionen en föreskrift om att det för varje mål ska finnas en ansvarig domare. Det infördes ett krav på att målen skulle fördelas genom lottning, med samma undantag från kravet som finns i tingsrättsinstruktionen. Som framgått av det föregående finns det i tingsrättsinstruk- tionen en föreskrift om att domstolen får besluta att en lagfaren domare ska vara chef över en enhet på domstolen och att enhetschefen ska leda arbetet och fördela tjänstgöringen på en- heten. Någon motsvarande föreskrift infördes inte i den i allt väsentligt parallella länsrättsinstruktionen (förvaltningsrätts- instruktionen). Ett flertal förvaltningsrätter har trots frånvaron av sådant uttryckligt författningsstöd tillsatt enhetschefer. Domstolarnas funktion och organisation Vilka mål som ska prövas av kammarrätt framgår av 8 § lagen om allmänna förvaltningsdomstolar. Den primära uppgiften är att över- pröva mål som överklagats dit från förvaltningsrätt. Av bestämmel- sen framgår också att regeringen meddelar föreskrifter om kam- marrätternas domkretsar. Det finns för kammarrätterna ingen motsvarighet till bestäm- melsen i om att hovrätterna äger tillsyn över de domstolar som hör under hovrätten. De fyra kammarrätterna finns i , , och . Kammarrätten i är Migrationsöverdomstol och prövar överklaganden från migrationsdomstolarna. Kammarrätternas personal består av ordinarie domare, icke ordi- narie domare, föredragande, domstolssekreterare och övrig admini- strativ personal. Liksom i förvaltningsrätterna ska alla ordinarie domare i kammarrätt vara lagfarna. Kammarrätternas tjänstebeteckningar är huvudsakligen parallella med hovrätternas. Domstolschefen i en kammarrätt är kammar- rättspresident, och under denne finns avdelningschefer benämnda kammarrättslagman och övriga ordinarie lagfarna domare som är kammarrättsråd. Liksom i hovrätterna finns befordrade rådstjänster, i kammarrätt benämnda kammarrättsråd tillika vice ordförande på avdelning, eller förkortat vice ordförande. fanns totalt cirka 20 kammarrätts- lagmän, men uppgick antalet till 14. Antalet vice ordför- ande var cirka 20, men uppgick till totalt knappt 30. Antalet kammarrättsråd var 72, 64 och 86. De icke ordinarie domarna i kammarrätt är antingen kammar- rättsfiskaler, tf. kammarrättsassessorer eller kammarrättsassessorer. Deras anställningar motsvarar den redogörelse kring domarutbild- ningen som framgick under avsnittet om hovrätter. Vid sidan av de ordinarie domarna och de icke ordinarie dom- arna finns också i kammarrätterna fast beredningspersonal, som Domstolarnas funktion och organisation liksom kammarrättsfiskalernas arbetar med beredning och föredrag- ning av mål. Även i kammarrätterna benämns denna berednings- personal föredragande. Andra som deltar i den dömande verksamheten I kammarrättens sammansättning ingår i vissa fall andra än lagfarna domare. I de fallen är de lagfarna ledamöterna tre och de andra ledamöterna två. De lagfarna ledamöterna är såldes alltid i majori- tet. Vanligast är att två nämndemän ingår i sammansättningen, vilket är fallet i mål om arbetslöshetsersättning, om psykiatrisk tvångs- vård eller om tvångsomhändertagande av missbrukare respektive unga. Vid sidan av nämndemännen förekommer i kammarrätt särskilda ledamöter av olika slag. I mål om fastighetstaxering ingår två vär- deringstekniska ledamöter i rätten. Två särskilda ledamöter ska ingå i rätten när kammarrätt prövar mål enligt lagen om åldergränser för film som ska visas offentligt. Av dessa ska en ha särskilda kunskap- er om film och en i beteendevetenskap. I vissa mål som rör lagen om elektronisk kommunikation ska två ekonomiska experter ingå i sammansättningen. Slutligen ska två särskilda ledamöter med god kännedom om verksamhet delta i kammarrättens hand- läggning av mål om laglighetsprövning enligt kommunallagen. En kammarrätt har möjlighet att till adjungerad ledamot förordna bl.a. den som är eller har varit ordinarie domare, en åklagare, en lag- faren professor eller docent i ett rättsvetenskapligt ämne, en leda- mot av , eller annan lagfaren person med mångårig erfarenhet av ett rättsområde som förekommer i kammar- rätten. Den sistnämnda möjligheten har använts för att i kammar- rätter adjungera hos anställda jurister. Något krav på att det ska föreligga behov av särskilda kunskaper om ett särskilt rättsområde uppställs inte. Domstolarnas funktion och organisation Kammarrätten i är med sina cirka 230 anställda, varav 60 är ordinarie domare, den största kammarrätten. Minst är Kammar- rätten i med cirka 60 anställda, varav 14 är ordinarie dom- are. Kammarrätterna är liksom hovrätterna indelade i avdelningar med presidenten eller som chef. Kammarrätten i har dock endast en dömande avdelning, för vilken en kammarrätts- är chef. I likhet med utvecklingen hos övriga domstolar i de allmänna domstolsslagen har det också för kammarrätterna tidigare gällt ett krav på en rotelbaserad organisation. Detta krav avskaffades sam- tidigt som det avskaffades för tingsrätterna, hovrätterna och läns- rätterna, dvs. Fram till dess angavs det i kammarrätts- instruktionen att rotelinnehavaren som regel skulle delta i ett måls hantering från det att det kom in till domstolen till dess att det avgjordes. För att domstolen skulle kunna besluta att ett mål som hade tilldelats en viss rotel skulle flyttas över till en annan rotel krävdes särskilda skäl. Också i kammarrättsinstruktionen finns ett krav på att det ska finnas en för varje mål ansvarig domare och en uttrycklig föreskrift om att målen som huvudregel ska fördelas genom lottning. I 1 § lagen om allmänna förvaltningsdomstolar erinras om att enligt regeringsformen är landets högsta all- männa förvaltningsdomstol. Av bestämmelsen framgår att den har sitt säte i . Högsta förvaltningsdomstolens primära uppgift är att pröva över- klaganden av kammarrätts beslut enligt förvaltningsprocesslagen. Därtill prövar domstolen överklagande av annat beslut i förvalt- ningsärende som enligt lag eller enligt instruktion för kammarrätt- erna görs hos domstolen. Som exempel på frågor som enligt sär- skilda föreskrifter ska prövas direkt av Högsta förvaltningsdom- stolen kan nämnas prövningar enligt lagen om förhandsbesked i taxeringsfrågor, där beslut om förhands- Domstolarnas funktion och organisation besked får överklagas hos . Ett annat exempel är prövningar enligt lagen om rättsprövning av vissa re- geringsbeslut. har också till uppgift att som första domstol pröva om justitieråd i ska skiljas eller avstängas från sin anställning eller vara skyldig att genomgå läkarundersökning. I överensstämmelse med vad som gäller i är en av de ordinarie domarna i domstol- ens ordförande och dess administrativa chef. Högsta förvalt- ningsdomstolen kan besluta att den ska vara indelad i avdelningar och i så fall leder Högsta förvaltningsdomstolens ordförande arbetet på en av avdelningarna, medan motsvarande uppgift på annan avdel- ning är anförtrodd en av de övriga ordinarie domarna. Såsom i är tjänsten som ordförande respektive avdel- ningsordförande tillsatt med fullmakt. De ordinarie domarna i benämns justitieråd (tidigare regeringsråd). Enligt 3 § lagen om allmänna förvaltningsdomstolar består Högsta förvaltnings- domstolen av fjorton justitieråd eller det högre antal som behövs. Enligt samma bestämmelse ska minst två tredjedelar av antalet jus- titieråd vara lagfarna. finns det 19 justitieråd i . Det är något regeringsråd saknade juristutbildning. I arbetar också beredningschefer och justitiesekreterare som bereder och föredrar målen. Dessa ska vara lagfarna. Dessutom finns domstolssekreterare. Andra som deltar i den dömande verksamheten Som angetts i det föregående får enligt regeringsformen endast den som är eller har varit ordinarie i eller tjänstgöra som ledamot i de domstolarna. Vi återkommer i kapitel 8 till frågan om korsvis tjänstgöring i de högsta domstolarna. Domstolarnas funktion och organisation Högsta förvaltningsdomstolens inre organisation I likhet med vad som gäller för övriga domstolar, har den yttre detaljregleringen av Högsta förvaltningsdomstolens inre organisa- tion minskat. innehöll förordningen med instruktion för Regeringsrätten krav på att domstolen skulle vara indelad i avdel- ningar och på att beredningens skulle hanteras inom rotlar. Dessa båda krav avskaffades genom ändringar av instruktionen åren 2008– 2009, och frågorna har överlämnats till att regleras i domstolens arbetsordning. Högsta förvaltningsrätten är, bortsett från justitieråden och kansliet, indelad i fyra enheter. Det finns fyra enhetschefer, bered- ningschefer. Beredningscheferna har ansvaret för att leda och pla- nera arbetet på vardera en av enheterna. Enheterna ansvarar för olika bestämda måltyper och när ett mål kommer in till domstolen så skickas det till den enhet som handlägger den aktuella måltypen. Någon egentlig lottning förekommer således inte. Berednings- cheferna och justitiesekreterarna har hand om de mål som kommer in på enheterna och ansvarar för målens beredning samt föredrar målen för justitieråden. handlägger mål och ärenden enligt bl.a. kon- kurrenslagen och marknadsföringslagen. Domstolens verksamhet regleras huvudsakligen av lagen om marknadsdomstol m.m. och för- ordningen med instruktion för . För vissa mål är första och enda instans, medan domstolen för andra måltyper är andra och sista instans. I finns endast en ordinarie domare, ordföran- den, som också är domstolens administrativa chef. Ordföranden är också den ende ledamoten som är anställd att arbeta heltid i Mark- Domstolarnas funktion och organisation Ordföranden ska vara lagfaren och ha erfarenhet av tjänstgöring som domare. Vid sidan av ordföranden finns i anställda, lagfarna sekreterare som biträder med beredningen av ärenden en- ligt vad domstolen närmare bestämmer. Andra som deltar i den dömande verksamheten består av, förutom ordföranden, en vice ord- förande och fem särskild ledamöter. För vice ordföranden och de särskilda ledamöterna är uppdraget att tjänstgöra i Marknadsdom- stolen inte en heltidssyssla, utan ett sidouppdrag. Vice ordföranden och en av de särskilda ledamöterna ska vara jurister och ha erfarenhet som domare. De fyra övriga särskilda ledamöterna ska vara ekonomiska experter. För vice ordföranden och var och en av de särskilda ledamöterna ska det finnas en eller flera ersättare, vilka också utses av regeringen. Vice ordföranden, de särskilda ledamöterna och ersättarna för- ordnas av regeringen . Varken lagen om marknadsdomstol m.m. eller förordningen med instruktion för innehåller några regler om dom- stolens inre organisation eller om hur målen ska fördelas och be- redas. Arbetsdomstolen prövar som högsta instans tvister som rör för- hållandet mellan arbetsgivare och arbetstagare. Domstolens verk- samhet regleras huvudsakligen av lagen om rättegången i arbets- tvister och förordningen med instruktion för Arbetsdomstolen. Vissa arbetstvister prövas av Arbetsdomstolen som första och enda instans, medan andra inleds i tingsrätt med möjlighet för part- erna att överklaga till Arbetsdomstolen. I vissa fall kan också en central förvaltningsmyndighets beslut överklagas till Arbetsdom- Domstolarnas funktion och organisation stolen (se 7 § lagen om begränsning av samhällsstöd vid arbets- konflikt). Tjänstebeteckningarna i Arbetsdomstolen skiljer sig från vad som är normalt inom de allmänna domstolsslagen. De ordinarie domarna i Arbetsdomstolen benämns ordförande. Därtill finns vice ordför- ande, vilka förordnas av regeringen . För vice ordförande förordnar regeringen också ersättare. Enligt 3 kap. lagen om rättegången i arbetstvister ska i Arbets- domstolen finnas högst fyra ordförande och högst fyra vice ordför- ande. Ordförande och vice ordförande ska vara lagkunniga och er- farna i domarvärv. finns fyra ordförande och en vice ordförande. Ordförande och vice ordförande ska ej kunna anses företräda arbetsgivar- eller arbetstagarintressen. En av ordförandena är administrativ chef för domstolen. Denna befattning tillsätts med fullmakt. Utöver ordförandena och vice ordförandena finns i Arbetsdom- stolen anställda, lagfarna tjänstemän – oftast hovrättsassessorer – som handhar en stor del av beredningen. Dessa tjänstemän benämns sekreterare. Efter förordnande från domstolen och beslut av den enskilde ordföranden får dessa sekreterare även utföra vissa mindre ingripande domarsysslor såsom att meddela tredskodom och stad- fästa förlikning. Dessutom kan de förordnas att ingå som en av tre lagfarna ledamöter i rätten. Vid sidan av juristerna finns i Arbetsdomstolen en mindre kansli- organisation. Totalt har Arbetsdomstolen cirka 20 anställda. Andra som deltar i den dömande verksamheten Utöver ordförandena och vice ordförandena ingår 17 andra leda- möter i Arbetsdomstolen. Dessa 17 är inte anställda av Arbets- domstolen. Deras medverkan i Arbetsdomstolen är en bisyssla och de förordnas . Av dem ska tre ledamöter utses bland personer som har särskild insikt i förhållandena på arbetsmarknaden, men som inte kan anses företräda arbetsgivar- eller arbetstagar- intressen. Av övriga 14 ledamöter utses fyra efter förslag av För- eningen , två efter förslag av Kommuner Domstolarnas funktion och organisation och Landsting, en efter förslag av , fyra efter för- slag av i , två efter förslag av Tjänste- männens centralorganisation och en efter förslag av Aka- demikers . De 14 ledamöterna brukar benämnas intresseledamöter. För samtliga 17 andra ledamöter förordnar regeringen ersättare. Om såväl ledamot som ersättare är förhindrade att tjänstgöra i visst mål, så får ordföranden i målet kalla annan lämplig person att tjänst- göra som tillfällig ersättare. Arbetsdomstolens målhantering är uppbyggd kring ordförandena. Enligt förordningen med instruktion för Arbetsdomstolen fördelas målen så snart de kommit in till domstolen i turordning mellan ordförandena. Även en vice ordförande kan efter beslut av den administrative chefen tilldelas mål. Den ordförande eller vice ordförande som tilldelats ett mål an- svarar för beredningen av det och ska – om inte särskilda skäl för- anleder annat – delta i målets handläggning och avgörande. De lag- farna sekreterarna hjälper till med beredningen av målen och före- drar i förekommande fall målen. Enligt instruktionen för Arbets- domstolen finns ett slumpmässighetsinslag även i valet av sekreterare i så måtto att även fördelningen av mål mellan sekreterarna ska ske efter turordning. Arbetsdomstolens inre organisation motsvarar således i allt väsent- ligt det system som tidigare gällde i domstolarna i de allmänna domstolsslagen. Patentbesvärsrätten överprövar beslut av Patent- och registrerings- verket i ärenden om patent, varumärken och mönster samt namn och utgivningsbevis. Vidare prövar Patentbesvärsrätten överklaganden av beslut av i ärenden om växtförädlarrätt. Patentbesvärsrättens avgöranden kan överklagas till Högsta förvalt- ningsdomstolen. Domstolarnas funktion och organisation Patentbesvärsrättens verksamhet regleras i lagen om Patent- besvärsrätten och förordningen med instruktion för Patentbesvärs- rätten. I Patentbesvärsrätten benämns de ordinarie domarna patenträtts- råd. Patenträttsråden ska vara tekniskt kunniga eller lagfarna. Ett av de lagfarna patenträttsråden är med fullmakt anställd att vara dom- stolens ordförande och därmed domstolens administrativa chef. Det finns tio patenträttsråd, varav fem är lagfarna och fem är tekniskt kunniga. Patentbesvärsrättens ordförande är ordförande på en av dom- stolens avdelningar. Ordförande på annan avdelning är ett patent- rättsråd som anställts med fullmakt att vara avdelningsordförande. För varje avdelning är också ett patenträttsråd anställt med full- makt att vara vice ordförande. I Patentbesvärsrätten finns vid sidan av patenträttsråden en be- redningsorganisation med kansli och – – två jurister. Vilken inblandning dessa tjänstemän ska ha i beredningen av målen har överlämnats till domstolen att bestämma. Andra som deltar i den dömande verksamheten Enligt instruktionen för Patentbesvärsrätten får domstolen adjungera såväl tekniskt kunniga som lagfarna ledamöter. Som adjungerad tekniskt kunnig ledamot får anställas den som varit anställd som tekniskt kunnigt patenträttsråd, den som tjänstgjort som tekniskt kunnig föredragande i patentmål i Högsta förvalt- ningsdomstolen eller i Patentbesvärsrätten, eller den som är pro- fessor eller docent inom sådant tekniskt område som visst mål avser. Som adjungerad lagfaren ledamot får anställas den som varit anställd som lagfaret patenträttsråd, den som innehar eller har innehaft anställning som ordinarie domare i allmän domstol eller i allmän förvaltningsdomstol, den som anställts som assessor i hov- rätt eller kammarrätt, eller den som tjänstgjort som lagfaren föredragande i Patentbesvärsrätten. Domstolarnas funktion och organisation Enligt 3 § lagen om Patentbesvärsrätten är domstolen indelad i av- delningar. Enligt instruktionen för Patentbesvärsrätten får det i dom- stolen finnas högst tre avdelningar. Fram föreskrev instruktionen att domstolen skulle vara indelad i tre avdelningar. har Patentbesvärsrätten två avdelningar. Ordföranden på en avdelning leder och övervakar arbetet på sin avdelning. Den som är vice ordförande är ställföreträdare för avdel- ningsordföranden och biträder denne. Bortsett från Patentbesvärsrättens ordförande ska varje ledamot på en avdelning som huvudregel ha en rotel. Undantag från denna regel får endast göras om det finns särskilda skäl för det och endast för en bestämd tid. De inkommande målen fördelas på rotlarna. Till grund för fördel- ningen läggs målens tekniska klassificering och rättsliga beskaffenhet. Rotelinnehavaren ansvarar för beredningen av målen på roteln och deltar i handläggningen och avgörandet av målen, såvida inte sär- skilda skäl föranleder annat. Enligt lagen om Försvarsunderrättelsedomstol ska Försvarsunder- rättelsedomstolen pröva frågor om tillstånd till signalspaning enligt lagen om signalspaning i försvarsunderrättelseverksamhet. Domstolens verksamhet styrs, förutom av den först nämnda lagen, också av förordningen med instruktion för Försvarsunderrättelse- domstolen. I likhet med har Försvarsunderrättelsedom- stolen endast en ordinarie domare, domstolens ordförande, som också är dess administrative chef. Ordföranden ska vara lagfaren och ha erfarenhet av tjänstgöring som domare. Liksom i Marknads- domstolen är ordföranden den ende av domarna som arbetar heltid i domstolen. Domstolarnas funktion och organisation