sou · GZB351 · 2011-06-13 00:00:00 — Omfattningen av en förälders umgänge med barnet kan också påverkas av avståndet mellan föräldrarna och därtill kopplade kostnader för umgängesresor. Frågor om barnets boende och folkbokföringsadress är konflikt- skapande; hur mycket ska barnet bo hos resp. förälder, föreligger växelvis boende eller inte? Det finns också problem med möjlig- heten att dela barnbidrag och vårdbidrag för barn med funktions- hinder om föräldrarna inte är överens. Hur mycket barnet bor hos respektive förälder kan också på- verka hur mycket föräldrar ska betala respektive kan få i bidrag. För föräldrar som har växelvis boende för sina barn kan stora ekono- miska skillnader uppstå beroende på vem som får rätten till bidrag, vilket i högsta grad bidrar till att skapa konflikter mellan föräld- rarna. Föräldrarna kan ha olika uppfattning om vad barn kostar och olika syn på vad som är barns behov (kläder, leksaker, datorer, fri- tidsaktiviteter/-utrustning m.m.), vilket i sin tur leder till att för- äldrarna inte vill dela på alla kostnader. Den förälder som ser bar- nets behov får också själv ta kostnaden. En konsekvens blir också att den som tar emot olika familjeekonomiska bidrag, såsom barn- bidrag eller underhållsstöd, förutsätts betala det mesta för barnet, vilket skapar konflikt. Gemensamma skulder och solidariskt betal- ningsansvar för dessa skulder skapar också konflikter. Kostnader för umgängesresor är erfarenhetsmässigt en annan stridsfråga. Dessa kostnader får heller inte undantas vid Krono- fogdemyndighetens löneutmätning hos umgängesföräldern. Vid en utmätningssituation kan det också uppstå skillnader – och kon- flikter – mellan boföräldern och umgänges-/den frånlevande föräl- dern. Vid löneutmätning får boföräldern tillgodoräkna sig kostna- der för barnets uppehälle genom det s.k. normalbeloppet, vilket inte umgänges-/den frånlevande föräldern får göra. Umgängesför- äldern får inte tillgodoräkna sig några kostnader för barnet, varken sådana för barnets uppehälle eller för kostnader som kan uppstå vid umgänge (resekostnader m.m.). Detta gäller för boföräldern både när barnet är folkbokfört hos denne och vid växelvis boende. Vid växelvis boende tillgodoräknas båda föräldrarna kostnader för bar- nets uppehälle. Normalbeloppet för barnet delas då lika mellan de båda. Det saknas stöd från samhällets sida att bistå föräldrarna i eko- nomiska frågor vid en separation; föräldrarna förutsätts själva lösa de ekonomiska frågorna, men de har ofta svårt att klara detta utan konflikter. Föräldrar är också mycket osäkra på vad som förväntas av dem, hur man ska gå tillväga när det gäller att enas om barnets försörjning och om vad barn egentligen kostar. Ur ett familjerättsligt perspektiv handlar konflikterna i stor ut- sträckning om att den som har det bättre ställt ska betala mer till den andre föräldern och det gäller särskilt hur kostnaderna ska för- delas vid växelvis boende. Konflikterna kan också handla om hur barnbidraget ska delas, om standardtillägg vid underhållsskyldighet ska utgå som ett fast belopp eller om man istället ska betala för vissa fritidsaktiviteter. Ekonomiska frågor spär på konflikterna mellan föräldrarna och kan påverka boendet för barnet. Vid växelvis boende kan den ekono- miska standarden skilja sig mycket åt mellan föräldrarna beroende på hos vem barnet är folkbokfört och också beroende på vem av föräldrarna som har rätt till socialförsäkringsförmåner. Barnen drabbas alltid av att föräldrarna har konflikter, de eko- nomiska hänsynen kan läggas till grund för beslut om hur barnet ska bo. Barnet kan bli ett slagträ i konflikten. Barnet hamnar mitt emellan och tar på sig skulden för att föräldrarna bråkar om pengar kring barnet. Rätten till olika socialförsäkringsförmåner kan också påverka föräldrars umgänge med barnen, bl.a. när det gäller att räkna ut umgängesavdrag vid underhållsstöd samt rätten till bostadsbidrag. Ekonomi kan också försvåra möjligheterna att vara flexibel i fråga om t.ex. barnets boende. Det kan vara svårt att ändra barnets boende då det kan stjälpa den ekonomiska överenskommelsen mellan föräldrarna. (För framför allt familjer med små ekonomiska marginaler blir det kännbart med förändringar i bidragsutbetal- ningar m.m.) En utveckling är att särlevande föräldrar som söker bidrag ur olika fonder numera söker bidrag för t.ex. glas- ögon, mediciner, kläder till skillnad mot tidigare ansökningar som handlade om bonussaker såsom resor till mor-/farföräldrar, cykel. Risken finns att barnen får en lägre ekonomisk standard. 3.De familjeekonomiska regelverkens inverkan på föräldrasamarbetet En enskild vårdnadshavare kan inte ensam överklaga ett folkbok- föringsbeslut vilket kan leda till konflikter mellan föräldrarna. Vid gemensam vårdnad borde ett folkbokföringsbeslut för barnet kunna överklagas av en förälder, då den förälder som har fått barnet folk- bokfört hos sig knappast är villig att medverka till ett överklagande. Underhållsbidrag vid växelvist boende Vid växelvis boende är det (enligt , FB, regler) inte möjligt att fastställa underhållsbidrag och vid olika ekonomiska förhållanden hos föräldrarna blir det stora skillnader i ekonomisk standard för barnet. Vid växelvis boende vore det därför bra med avtal om hur underhållsbidrag kan fördelas mellan föräldrarna, men rättsläget är oklart vid frivilligt avtal om underhållsbidrag vid växel- vis boende om huruvida avtalet ska omfattas av regler om underhållsbidrag. Ska ett sådant avtal behandlas som ett avtal om underhållsbidrag med de jämkningsregler som gäller i FB eller inte? (Ett ärende om detta har beviljats prövningstill- stånd av .) Underhållsstödet och regelverket för återbetalning Enligt statistik från () har 52 110 personer skulder för återbetalningsbelopp för utgivet underhålls- stöd och det handlar om mer än 2 miljoner skuldposter och 2 mil- jarder kronor i skuldbelopp, vilket blir per gäl- denär. Detta är den vanligaste skuldposten hos KFM. Uppskatt- ningsvis handlar dessa skulder om cirka 100 000 barn. Som en jäm- förelse är det max 1 000 personer som har skulder hos KFM för återbetalning av underhållsbidrag. Många av de underhållsskyldiga föräldrar som en gång beviljats anstånd med återbetalning av underhållsstöd av har ofta behov av fortsatt anstånd och beviljas i regel det, och de får därmed stora skulder. Denna tunga ekonomiska situation kan bidra till konflikter och samarbetsproblem mellan föräldrarna vilket kan gå ut över barnen. En slutsats är att återbetalningsreglerna inte fungerar i under- hållsstödssystemet, då många återbetalningsskyldiga lever under knappa förhållanden och inte klarar att sköta sin återbetalning. Nivån på återbetalningsreglerna för underhållsstödet bör ses över. Avgift för förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg har uppmärksammat regeringen på kommunernas skiftande tillämpning av regelverket kring fakture- ring av avgifter för förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg. En del kommuner går på folkbokföringen och en del på att det finns två hushåll som barnet vistas i, dvs. Om det finns en möjlighet att dela på vissa bidrag för barnet borde det finnas en motsvarande möjlighet att dela på kostnader för barnet som t.ex. avgiften för förskola och skolbarnsomsorg. Delade fakturor baserade på respektive förälders ekonomi bör vara regel. Bostadsbidraget till barnfamiljer består av dels ett bidrag för bostadskostnader, dels ett särskilt bidrag för hemmavarande barn, dels ett umgängesbidrag för barnfamiljer som får bostadsbidrag och har barn som bor i hushållet. Skillnaden i bidrag kan bli rela- tivt stor beroende på hos vem barnet är folkbokfört. Många föräld- rar, särskilt pappor, ser det som en orättvisa att endast den ena för- äldern (folkbokföringsföräldern) kan få det särskilda bidraget när barnet bor växelvis hos föräldrarna. Reglerna för bostadsbidraget upplevs av många föräldrar som komplexa. Det kan medföra att föräldrar går miste om bidrag och även bidra till konflikter. Ett annat förekommande problem inom bostadsbidraget och under- hållsstödet är då barnet blir kvarskrivet på en tidigare adress på grund av att den ena föräldern inte går med på att ändra folk- Förutom att det skapar en konflikt mellan för- äldrarna medför det ganska omgående att både bostadsbidraget och underhållsstödet dras in av för den förälder som barnet bor hos. Kvarskrivningen kan också förhindra rätt till barn- omsorg om barnet flyttat till en annan kommun och den nya kommunen ställer krav på att barnet ska vara folkbokfört där. Reglerna om underhållsbidrag medger att föräldrarna kan fullgöra sin underhållsskyldighet genom växelvis boende. Ingen förälder är då skyldig att betala underhållsbidrag. Detta ger ofta upphov till konflikter då den ena föräldern för att slippa betala hävdar att bar- net bor växelvis hos föräldrarna, medan den andre föräldern hävdar det motsatta. Umgängesavdraget inom underhållsstödet (och under- hållsbidraget) är relativt lågt, högst , men det orsakar ändock en hel del konflikter mellan föräldrarna och tvister om exakt vilken tid barnet vistades hos respektive förälder. Föräldrar med gemensam vårdnad om barnet kan numera välja till vem av dem som bidraget ska betalas ut. Om inget aktivt val görs betalas barnbidraget ut till mamman. Dessutom finns en möjlighet för särlevande föräldrar med gemensam vårdnad vars barn bor växelvis, att dela barnbidraget så att hälften utbetalas till vardera föräldern. Delningen förutsätter att föräldrarna är överens om det. Om föräldrarna inte är överens om det betalas det ut till mamman. Trots gemensam vårdnad och växelvis boende har särlevande föräldrar ändå svårt att komma överens om att dela barnbidrag. Det är en vanlig källa till konflikt. När det gäller vårdbidrag för barn med funktionsnedsättning eller sjukdom finns också möjlighet för föräldrar att dela på vård- bidraget vid växelvis boende om föräldrarna är överens om det. I annat fall tillfaller vårdbidraget den förälder som först ansökt om och beviljats rätten till vårdbidrag. Detta ses som mycket orättvist bland många särlevande föräldrar, framförallt pappor, eftersom det oftast är mamman som uppbär vårdbidraget. Av föräldrapenningens per barn utgörs av s.k. inkomstrelaterade sjukpenningdagar och av s.k. lägsta- nivådagar. I regel är det mamman som tar ut den största delen av dagarna under barnets första levnadsår och oftast då på sjukpen- ningnivå. Det kan innebära att det för pappan endast finns över- vägande lägstanivådagar kvar, vilket kan vara orsak till konflikt mellan särlevande föräldrar och påverka pappans möjlighet till för- äldraledighet och umgänge med barnet. Det är viktigt att göra det enklare för föräldrarna att samarbeta. Också viktigt att tydliggöra vilka möjligheter barnet har att påverka sitt boende. Barn har behov av ett eget ombud i dessa situationer och barnets boende är en del i föräldrarnas ekonomiska situation. Föräldrar i en våldsrelation har redan från början svårigheter att samarbeta och utgångspunkten i olika myndigheters insatser tas oftast i föräldrarnas situation. Myndigheter borde istället bli bättre på att ta sin utgångspunkt i barnet, vilket skulle förbättra förutsätt- ningarna för samarbete. Det läggs ett för stort ansvar på de ensamstående mammorna, barnbidraget går automatiskt till mamman, bättre om det gick att dela på från början, och det borde erbjudas fler föräldrautbildningar för pappor för att få dem att ta sitt föräldraansvar och förbättra anknytningen till barnet. Konsekvenser för föräldrarna och för barnet Flera av socialförsäkringsförmånerna har ett komplext regelverk som kräver goda kunskaper hos föräldern. Det kan innebära att föräldrar av okunskap går miste om bidrag vilket ytterst kan med- föra sämre ekonomiska förutsättningar för barnen. Barnet kan bo växelvis hos föräldrar som inte kan samarbeta med varandra och där man sliter och drar i barnet av ekonomiska skäl. 4.Ökade möjligheter att dela på familjeekonomiska bidrag? Den allmänna meningen under hearingen var att ökade möjligheter till delning av bidrag är bra, dock inte automatisk delning. Om bidrag i större utsträckning ska delas ska det emellertid ske i ett större sammanhang om fördelning av hela ansvaret för barnet, inte bara det ekonomiska. En delning av bidrag bör därför kopplas till ökade satsningar för jämställt föräldraskap. Delning är inte det viktiga, utan barnet ska vara i fokus, peng- arna ska i så fall komma barnet till del och en delning av bidragen ska också innebära en delning av avgifter och kostnader för barnet. 5.Familjesituationens och den ekonomiska situationens inverkan på samarbete När en ny partner kommer in i bilden ändras de ekonomiska förut- sättningarna och den ekonomiska överenskommelsen mellan för- äldrarna påverkas. Den ensamma föräldern kan heller inte bidra ekonomiskt på samma sätt som den som har en ny partner. Sam- tidigt kan inte en ny partner förväntas bidra ekonomiskt för någon annans barn. Vidare kan tvister om folkbokföringen uppstå när en ny partner kommer in i bilden. Många ensamstående föräldrar lånar, inte minst för barnens skull, på kredit för att upprätthålla samma ekonomiska situation som man hade före separationen. 6.För- och nackdelar med underhållsbidrag resp. underhållsstöd Underhållsstödet garanterar att barn till särlevande föräldrar får ett visst underhåll även när den bidragsskyldige föräldern inte fullgör sin underhållsskyldighet och kan på så sätt skapa trygghet och sta- bilitet i barnets försörjning. Men i första hand ska föräldrarna själva sköta barnets försörjning även efter en separation. upplever svårigheter i att själva beräkna underhållsbidrag. Vid be- räkning av underhållsbidrag ska föräldrarna ta ställning till olika ekonomiska förhållanden vilka lätt kan ge upphov till diskussioner och konflikter. Många föräldrar väljer därför att ansöka om under- hållsstöd trots att de borde kunna sköta underhållsfrågan själva. måste föräldrarna antingen ta hjälp av advokat/familjerättsjurist eller räkna själva för att få fram ett civilrättsligt underhåll. Om en myndighet skulle ges denna uppgift skulle troligen fler föräldrar använda sig av denna möjlighet istället för att ansöka om under- hållsstöd. Underhållsstödet är en mycket vanlig skuldtyp inom Kronofogde- myndigheten, till skillnad mot underhållsbidraget som är en mycket ovanlig skuldtyp. Konsekvenser för föräldrarna och för barnet Underhållsstödet är enkelt att tillämpa, vilket kan vara en av för- klaringarna till att många använder sig av trots att de skulle kunna sluta frivilliga överenskommelser om under- hållsbidrag. Det finns nämligen en stor okunskap om föräldrabal- kens regler om att vardera förälder ska bidra till barnets försörjning efter ekonomisk förmåga och barnets behov. Ur ett barnperspektiv leder denna okunskap till en sämre ekonomisk standard för barnen. Ett förbättrat stöd till särlevande föräldrar i beräkning av under- hållsbidrag skulle kunna förhindra och minska ekonomiska tvister mellan föräldrarna samt ge mer rättvisa ekonomiska förutsätt- ningar. En skillnad mellan underhållsbidrag och underhållsstöd är att underhållsbidrag beräknas på förälderns aktuella inkomst och levnadskostnader medan återbetalning av underhållsstöd beräknas på taxerad inkomst, vilket i praktiken avser inkomster bakåt i tiden. Detta kan påverka förhållandet mellan föräldrar och barn. En annan effekt av att beräkna underhåll enligt regler är att många barn då kan få ett underhållsbidrag som mer motsvarar barnets behov. Troligen ett belopp som överstiger . För barnet är det bäst med frivilliga överenskommelser; med underhållsbidraget kan man utgå från barnets behov. De schabloner och normer som gäller inom , Konsument- verket och underhållsstödssystemet är för låga belopp, de mot- svarar inte kostnader för barnet. gäller för alla barn i alla åldrar, och tar alltså inte hänsyn till det enskilda barnet och dess behov. Det faktum att två olika rättssystem samspelar, civilrätt och offentligrätt, gör systemen svåra att förstå för den enskilde och barnets intressen kommer inte alltid till sin rätt i den konflikt som kan uppstå mellan föräldrarna. Utifrån ett barnperspektiv borde barnet ha ett ombud som förhandlar med respektive förälder istäl- let för tvärt om. Skillnad i hjälpbehov beroende på om man använder sig av underhållsbidrag eller underhållsstöd? Det är viktigt med en kompetenshöjning av personal, bland annat i ekonomiska frågor, som erbjuder t.ex. samarbetssamtal samt ökade ekonomiska resurser för att kunna bistå i dessa frågor. Samhället bör ha en målsättning om vårdnadsfred mellan för- äldrar. Flera olika insatser krävs: uppdrag till familjerätten att ge tydliga budskap om föräldraansvar, en tillgänglig familjerådgivning för hjälp med obearbetade känslor samt att ska ansvara för de ekonomiska delarna. 7.Åtgärder för förbättrat föräldrasamarbete Regelverket som rör barnets boende och försörjning bör ses över. Minska betydelsen av folkbokföringsreglerna alternativt att folk- bokföringen bör baseras på barnets faktiska boende. Vid gemensam vårdnad ska en förälder kunna få överklaga folkbokföringsbeslut. Större möjligheter till individuella bedömningar av barnets boende i folkbokföringsärenden samt möjliggör att särlevande föräldrar kan lämna två adresser för barnet, t.ex. till sjukhus. Underhåll bör i större utsträckning regleras genom avtal om under- hållsbidrag mellan föräldrarna, inte gå via . Upp- drag bör ges till att bistå föräldrarna i beräkning av underhållsbidraget och bör få ökade resurser för detta. Domstolar bör få möjlighet att fastställa underhållsbidrag vid växelvis boende. Ändrade regler i Rättshjälpslagen för att kunna få bistånd i ärenden om underhållsbidrag. Se över regelverket för återbetalningsskyldigheten av underhålls- stödet; basera på aktuella inkomstuppgifter. Premiera frivilliga avtal om underhåll. Inför inkomstprövat underhållsstöd som är differentierat utifrån barnets behov. Det bör emellertid finnas en flexibilitet i systemet i valet av underhållsbidrag resp. underhållsstöd, då underhållsstödet är bra för de föräldrar som av olika anledningar, t.ex. våldsproblematik, inte kan/bör träffa varandra. Avgift för förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg Önskvärt med tydlighet i regelverket om avgifter för barnomsorg och enkelt att tillämpa. Automatisk delning av avgifter, fakturor till bägge föräldrarna baserade på vardera förälderns inkomst. Tidiga insatser – samverkanssamtal – ökad kompetens Det bör införas obligatoriska samverkanssamtal inför separation, som med barnets bästa i fokus både behandlar omsorgen om barnet och den ekonomiska situationen. Möjlighet bör finnas för alla för- äldrar att träffa budget- och skuldrådgivare. Större möjlighet att få hjälp med vad barnet kostar och större möjligheter att använda fri- villiga, civilrättsliga överenskommelser om underhåll istället för underhållsstödet, som också är en skuldfälla. Samhället bör bli bättre på att utgå från att det är svårt att göra överenskommelser om barnets försörjning och samhället borde därför komma in tidigare och erbjuda samverkanssamtal, där även ekonomiska aspekter behandlas, samt en möjlighet för barnet att kunna påkalla ytterligare samtal i syfte att kunna påverka sin situa- tion, dvs. en form av uppföljning. Barnet skulle även kunna få bistånd av ett eget ombud som företräder/bevakar barnets intressen i förhållande till föräldrarna. Mer lyssna till vad barnet vill vad gäller boende, helst innan själva separationen då det kan vara lättare att prata om det; mer samtalshjälp till familjen kring boendet efter separationen. Spetskompetens inom familjerätten m.m. och mer resurser för att öka samtalsledarnas kompetens. Mer förebyggande rådgivning i tidigt skede, t.ex. hos MVC/BVC. Utökat uppdrag till familjerätten om vårdnadsfred där man går igenom alla frågor om boende, umgänge, försörjning, fokus på jämställt föräldraskap och bistånd även i ekonomiska frågor. Kompetenshöjning av personal som möter särlevande föräldrar, något slags forum på nivå, skilsmässoteam, där olika kompetenser finns, såsom juridisk, ekonomisk, psykologisk etc. samt ett eget ombud för barnet. Jämför där det är obligato- risk för varje separerat par att gå i samtal vid flertalet tillfällen för att bl.a. samtala om hur de ska samarbeta på bästa sätt. Större möjlighet att dela på barnbidrag och vårdbidrag. Höj den ekonomiska standarden och statusen för ensamföräldrar. Riktat bidrag till föräldrar vid ensamförälderskap. Tydliggör det jämställda föräldraskapet; lika ansvar för båda för- äldrarna. 1.Utifrån era erfarenheter – vilka faktorer påverkar särlevande för- äldrars fördelning av försörjnings- respektive omsorgsansvar för barnet? 2.Utifrån era erfarenheter – vad handlar föräldrarnas konflikter kring ekonomin om? Vilka blir konsekvenserna för barnet? 3.Finns det något i nuvarande familjeekonomiska regler som för- svårar för särlevande föräldrar att komma överens om exempel- vis vårdnad, boende, umgänge och försörjningsansvar för barnet? Vilka konsekvenser får detta i så fall för föräldrarna respektive för barnet? 4.Skulle ökade möjligheter att dela på olika typer av familjeekono- miska bidrag förbättra möjligheterna till samarbete mellan för- äldrar? 5.Upplever ni att förutsättningarna för samarbete mellan föräld- rarna skiljer sig åt beroende på de särlevande föräldrarnas famil- jesituation (ensamstående, ny partner, nya gemensamma barn etc.) och ekonomiska situation? Om ja, i vilket avseende? 6.Det civilrättsliga regelverket kring underhållsbidrag möjliggör sam- arbete mellan föräldrarna, medan det offentligrättsliga under- hållssystemet borde aktualiseras framför allt när den bidrags- skyldige föräldern inte har förutsättningar eller förmåga att betala för barnets underhåll. Ur ett föräldraperspektiv – vilka är för- och nackdelarna med respektive system? Finns det skillnader i vilken slags hjälp man önskar utifrån om man använder sig av underhållsbidrag eller underhållsstöd? Ur ett barnperspektiv – vilka blir konsekvenserna för barnet om underhåll betalas ut via underhållsbidrag eller underhållsstöd? 7.Ange de tre viktigaste åtgärderna för att underlätta föräldrasam- arbete i frågor som rör omsorg och försörjning av barnet, samt vem som i så fall bör ansvara för dessa åtgärder. Underlag med frågeställningar inför forskarsamtal om ekonomi och sam- arbete mellan särlevande föräldrar är cirka 50 000 barn med om en föräldraseparation. Sam- mantaget har över en halv miljon barn särlevande föräldrar. Ur bar- nets perspektiv är det centralt att föräldrarna, oavsett om de lever tillsammans eller inte, kan samarbeta i frågor som rör barnet. En grundläggande utgångspunkt i föräldrars ansvar för sina barn är att barnets bästa ska för dem stå i centrum vid beslut om till exempel vårdnad, boende, umgänge och försörjning av barnet. I utredningens uppdrag ingår att söka kunskap om hur om- sorgs- och försörjningsansvaret för barnet faktiskt fördelas mellan särlevande föräldrar och i vilken utsträckning de familjeekonomiska regelverken påverkar föräldrarnas överväganden rörande barnets boende och ekonomi. Vidare ingår att redogöra för hur samarbetet i frågor som rör ekonomi och omsorg om barnet fungerar mellan föräldrarna och i vilken utsträckning barnet drabbas av konflikter i dessa frågor. Detsamma gäller vilka möjligheter och hinder för samarbete som finns i regelverken för de familjeekonomiska stöden samt föräldrars behov av hjälp- och stödinsatser. Med särlevande föräldrar avses personer som har barn tillsammans men som inte lever ihop. Särlevandehushållen kan se olika ut med avseende på både familjesammansättning och ekonomisk situation. Hushållens sammansättning varierar också . Graden av omsorg om barnet varierar mellan särlevandehushål- len. Den ena föräldern kan ha barnet boende hos sig eller största delen av tiden, medan den andra föräldern enbart har barnet boende hos sig ingen eller liten tid. Båda föräldrarna kan också ha barnet boende hos sig i princip halva tiden var, s.k. växelvis boende.