sou · GYB390d2 · 2011-01-01 00:00:00 — Syftet med kravet på att fusionsplanen ska registreras och kungöras före bolagsstämmans beslut är att mino- ritetsaktieägare i det övertagande bolaget ska ges möjlighet att be- gära stämmoprövning av fusionsplanen.19 Om samtliga aktieägare har undertecknat fusionsplanen, finns det emellertid inget minori- tetsintresse att skydda; samtliga aktieägare har ju redan genom sitt undertecknande av fusionsplanen ställt sig bakom den föreslagna fusionsplanen. Enligt den nuvarande föreningslagen ska fusionsplanen under- ställas föreningsstämman i den eller de överlåtande föreningarna. Ett förenklat förfarande bör utformas så att ett sådant under- 18Se Ds 2006:22 s. 92. 19Se S. , S. , R. Skog, Aktiebolagslagen. En kommentar, Del III, s. 23:30. Upplösning av ekonomiska föreningar ställande inte ska krävas om samtliga medlemmar i den eller de över- låtande föreningarna har undertecknat fusionsplanen. Vi har ovan föreslagit att en minoritet av de röstberättigade i den övertagande föreningen ska kunna påkalla stämmoprövning även i den föreningen. Det är naturligt att detta inte bör gälla om också samtliga medlemmar i den övertagande föreningen redan har undertecknat fusionsplanen. Bedömning: I föreningslagen bör inte tas in någon motsvarig- het till aktiebolagslagens särskilda frist för av bolags- stämmobeslut om fusion. Ett bolags- eller föreningsstämmobeslut ska normalt klandras från beslutet. I vissa angivna fall, då beslutet är behäftat med särskilt svåra brister – beslutet är en nullitet – kan klandertalan väckas även efter tremånadersfristens utgång. I aktiebolagslagen finns emellertid, som ovan har nämnts, en särskild bestämmelse som inskränker tiden för klandertalan mot bolagsstämmobeslut om fusion från beslutet även i de s.k. nullitetsfallen. Aktiebolagslagens bestämmelse är föranledd av det tredje bolags- rättsliga direktivet. Detta direktiv är inte tillämpligt på ekonomiska föreningar. Det saknas enligt vår mening anledning att införa mot- svarande bestämmelse i föreningslagen. Fusion mellan olika associationsformer Bedömning: Det bör inte införas några ytterligare möjligheter att genomföra en fusion mellan en ekonomisk förening och ett företag av en annan associationsform. är det inte möjligt att genomföra en fusion mellan företag av olika associationsformer. Det enda undantaget är fusion mellan en moderförening och dess helägda dotteraktiebolag. För sådan fusion finns särskilda bestämmelser i 12 kap. föreningslagen, bestämmelser som enligt vår mening bör föras över till den nya föreningslagen. har under vårt arbete upplyst att verket ibland får frågor om det är möjligt att fusionera olika associationsformer med Upplösning av ekonomiska föreningar varandra, exempelvis så att en ekonomisk förening genom fusion går upp i ett aktiebolag. Det kan finnas situationer då ett sådant förfarande skulle fylla ett både praktiskt och legitimt behov. Frågan om fusion mellan företag av olika associationsform rör dock principiella associations- rättsliga frågor som inte lämpligen bör behandlas inom ramen för ett uppdrag som enbart gäller lagstiftningen om ekonomiska föreningar. 15.3Delning av ekonomisk förening Såsom redan har nämnts innehåller föreningslagen inte några bestäm- melser om delning av ekonomiska föreningar. Någon motsvarighet till aktiebolagslagens delningsinstitut finns således inte. I de fall då en ekonomisk förening vill dela upp sin verksamhet får detta ske med användande av befintliga regler i föreningslagen. t.ex. upphöra med en del av sin verksamhet och föra över denna till en eller flera andra föreningar kan detta ske genom beslut på föreningsstämman att föreningen inte längre ska driva denna verk- samhet. Beroende på omständigheterna i det enskilda fallet kan ett sådant beslut också förutsätta ett särskilt beslut om stadgeändring. Det går emellertid inte att inom ramen för ett sådant förfarande besluta om bildandet av en ny förening. Inte heller går det att inom ramen för förfarandet bestämma vilka som ska vara kvar som med- lemmar i den gamla föreningen och vilka som eventuellt enbart ska vara medlemmar i en nybildad förening. Om medlemmarna i stället vill föra över föreningens hela verk- samhet till två eller flera andra befintliga föreningar, kan de besluta att föreningen ska gå i likvidation. De tillgångar som utskiftas till medlemmarna i samband med likvidationen kan sedan användas som insats i de andra föreningarna. Upplösning av ekonomiska föreningar 15.3.2Huvuddragen i aktiebolagslagens delningsförfarande Aktiebolagslagens regler om delning finns i 24 kap. Reglerna går till- baka på EU:s sjätte bolagsdirektiv20 och påminner i stora delar om reglerna om fusion i 23 kap. aktiebolagslagen. Av 24 kap. 1 § aktie- bolagslagen framgår att ett aktiebolag kan delas genom att bolagets tillgångar och skulder övertas av ett eller flera andra aktiebolag mot vederlag till aktieägarna i det överlåtande bolaget. Lagen erbjuder två sätt att genomföra en delning. Det ena alternativet innebär att det överlåtande bolagets samtliga tillgångar och skulder övertas av två eller flera andra bolag. Det överlåtande bolaget upplöses då utan likvidation. Det andra alternativet innebär att en del av det över- låtande bolagets tillgångar och skulder övertas av ett eller flera andra bolag utan att det överlåtande bolaget upplöses. Det eller de bolag som övertar tillgångar och skulder kan vara redan bildade bolag eller bolag som bildas genom delningen. Den ersättning som ska betalas till aktieägarna i det överlåtande bolaget – delningsvederlaget – kan bestå av aktier i det eller de över- tagande bolagen men kan även delvis utgöras av pengar (se 24 kap. 2 § aktiebolagslagen). Delningsförfarandet inleds med att styrelserna för det överlåtande och det eller de övertagande bolagen upprättar en gemensam del- ningsplan. Om delningen innebär att ett eller flera av de övertag- ande bolagen ska bildas i samband med delningen, utgör delnings- planen stiftelseurkund för dessa bolag. Planen ska innehålla bl.a. en noggrann beskrivning av de tillgångar och skulder som ska överföras, med uppgift om verkligt värde. Av planen ska även framgå vilket delningsvederlag som ska lämnas. Delningsplanen ska granskas av en revisor (se 24 kap. 7, 8 och 13 §§ aktiebolagslagen). Planen ska sedan ges in till för registrering i aktie- bolagsregistret. Uppgift om registreringen ska kungöras. Delnings- planen ska alltid underställas bolagsstämman i det överlåtande bo- laget. Dessutom finns det en möjlighet för en aktieägarminoritet i ett övertagande bolag att begära att planen underställs även bolags- stämman i det bolaget. Ett beslut om godkännande av delnings- planen är giltigt om det har biträtts av aktieägare med minst två tredjedelar av såväl de avgivna rösterna som de aktier som är före- trädda vid stämman (se 24 kap. 16–19 §§ aktiebolagslagen). 20 Fissionsdirektivet, se Rådets sjätte direktiv /891/EEG av grundat på artikel i fördraget om delning av aktiebolag. Upplösning av ekonomiska föreningar När delningsplanen har blivit gällande i samtliga bolag, ska dessa underrätta sina kända borgenärer om delningsbeslutet. Det över- låtande bolaget ska därefter ansöka om tillstånd att verkställa delnings- planen. Ansökan görs hos som utfärdar kallelse på bolagens borgenärer. Om ingen borgenär motsätter sig ansökan, ska ge bolagen tillstånd att verkställa delningsplanen. I annat fall ska ärendet överlämnas till allmän domstols prövning. Om tillstånd till verkställande av delningsplanen meddelas, ska del- ningen registreras i aktiebolagsregistret (se 24 kap. 20–27 §§ aktie- bolagslagen). När en anmälan om delning har registrerats, inträder de rätts- verkningar som anges i 24 kap. 28 § aktiebolagslagen; överlåtande bolags tillgångar och skulder förs över till det eller de övertagande bolagen, aktieägarna i det överlåtande bolaget blir aktieägare i över- tagande bolag, överlåtande bolag, som ska upplösas genom delningen, anses upplöst och övertagande bolag, som ska bildas genom del- ningen, anses bildade. Tabell 15.1 Antal ärenden hos om delning av aktiebolag 15.3.3Jämförelser med viss nordisk rätt I den finska lagen om andelslag finns bestämmelser om delning som har flera grunddrag gemensamt med den svenska aktiebolagslagens bestämmelser om delning. Således kan ett andelslag delas så att dess tillgångar och skulder helt eller delvis övergår till ett eller flera andelslag och det ursprungliga andelslagets medlemmar som delningsvederlag får andelar i det övertagande andelslaget. Delningsvederlaget får också bestå av pengar, annan egendom och åtaganden (se 17 kap. 1 § lagen om andelslag). Delningen kan verkställas antingen genom att det överlåtande (med Upplösning av ekonomiska föreningar den terminologi som används i lagen om andelslag det ursprung- liga) andelslagets alla tillgångar och skulder övergår till två eller flera övertagande andelslag och det ursprungliga andelslaget upp- löses, s.k. total delning, eller genom att en del av det ursprungliga andelslagets tillgångar och skulder övergår till ett eller flera över- tagande andelslag, s.k. partiell delning. Delningen kan vidare ske genom överlåtelse till ett verksamt andelslag eller till ett andelslag som bildas i samband med delningen. De deltagande andelslagens styrelser ska upprätta en delnings- plan som ska revisorsgranskas. Planen ska anmälas för registrering och registermyndigheten ska utfärda kallelse på borgenärer. En sådan kallelse kan ersättas av ett särskilt förfarande om företagssanering i enlighet med lagen om företagssanering (se 17 kap. 8 § lagen om andelslag). Beslut om delning fattas i det ursprungliga andelslaget av andels- stämman, medan beslutet i det övertagande andelslaget som huvud- regel fattas av styrelsen. En medlemsminoritet i ett övertagande andelslag kan emellertid begära att beslutet även i detta andelslag ska fattas av andelsstämman. Sedan dessa beslut har fattats ska anmälan om verkställande av delningen göras till registermyndig- heten. Om ingen borgenär har motsatt sig delningen, eller om borge- närerna enligt en domstols dom har fått betalning eller betryggande säkerhet för sina fordringar, ska registermyndigheten registrera del- ningen. I annat fall måste det andelslag vars borgenärer motsätter sig ansökan väcka en separat talan mot borgenärerna, med yrkande om fastställelse av att borgenärerna har fått betalning eller betrygg- ande säkerhet för sin fordran. Även den norska lagen om samvirkeforetak innehåller bestämmelser om delning (fisjon). Bestämmelserna påminner i stort om de finska reglerna och anger således (se 9 kap. 119 § lov om samvirkeforetak) att delning av ett samvirkeforetak kan ske genom att tillgångar och skulder överförs från en överlåtande förening (overdragande foretak) till en eller flera övertagande föreningar (overtakande foretak) och alla eller några av medlemmarna i det overdragande foretaket får med- lemskap i ett eller flera av de overtakande foretaken. Delningen kan innebära antingen att det overdragande foretaket upphör att existera eller att det, när inte samtliga tillgångar och skulder överlåts, kan Upplösning av ekonomiska föreningar De overtakande foretaken kan vara tidigare existerande eller foretak som bildas genom delningen. Beslutet om delning fattas av föreningsstämman (årsmötet). Del- ningsvederlag kan utgå. Styrelsen i det samvirkeforetak som ska delas ska upprätta en delningsplan. Om overtakande foretak är en befintlig förening, ska en gemensam delningsplan upprättas av föreningarnas styrelser. Registrering och kungörelse av delningsbeslutet ska ske, liksom kallelse på foretakens borgenärer. Om någon borgenär mot- satt sig delningen, kan ärendet prövas av domstol. Lagen om erhvervsdrivende virksomheder innehåller bestämmelser som möjliggör delning (spaltning), se 6 a kap. 21 b § i den lagen. Lagen anger att medlemmarna med den majoritet som krävs för stadgeändring kan fatta beslut om delning av en verksamhet för vilken begränsat ansvar gäller (jfr avsnitt 5.4 om uppdelningen av danska andelsselskab utifrån vilket ansvar för selskabets förpliktelser som medlemmarna har). Delningen kan genomföras på så sätt att verksamhetens samtliga tillgångar och skulder överförs till flera be- fintliga eller nybildade verksamheter mot att vederlag utges till den överförande föreningens medlemmar. Delning kan även ske genom att delar av tillgångarna och skulderna överförs till en eller flera andra, befintliga eller nybildade, selskab. Lagen ställer inte något krav på borgenärernas samtycke. Om ett av de deltagande selskabens borge- närer inte får sina intressen fullt tillgodosedda, svarar emellertid övriga deltagande verksamheter solidariskt för förpliktelserna gente- mot borgenären (med vissa begränsningar). Bedömning: Det bör inte införas några bestämmelser om del- ning av ekonomiska föreningar. I , och , som samtliga är länder vars lag- stiftning på det associationsrättsliga området ligger nära motsvarande svenska regler, finns bestämmelser om delning av ekonomiska föreningar. Motsvarande bestämmelser finns även i den svenska aktie- bolagslagen. Vid införandet av regler om delning av aktiebolag an- Upplösning av ekonomiska föreningar gavs i förarbetena att regler av sådant slag i många fall kan vara ändamålsenliga och utgöra ett naturligt komplement till fusions- reglerna. Det framhölls även att det finns särskilda regler av detta slag i flertalet andra europeiska länder, däribland , och Finland.22 Det kan synas som att detta talar för att även den nya svenska föreningslagen bör innehålla bestämmelser om delning. Sådana särskilda bestämmelser skulle, kan det hävdas, bl.a. kunna för- enkla vid olika omstruktureringar av ekonomiska föreningar. Det har emellertid visat sig svårt att konkretisera det praktiska behovet av sådana särskilda regler. Vid de kontakter med olika före- trädare för den svenska kooperationen som vi har haft har det inte i något fall, med det undantag vi återkommer till nedan, framkommit att bestämmelser om delning efterfrågas. Det har tvärtom, från så- väl producent-, konsument- som nykooperationen, framhållits att befintliga bestämmelser i föreningslagen väl räcker till för att åstad- komma önskvärda förändringar. Vi har därför inte funnit att det finns något behov av att i den nya föreningslagen ta in bestäm- melser om delning. Vi lämnar alltså inget förslag till bestämmelser om detta. Det bör emellertid tilläggas att önskemål om delning inte sällan uppkommer i fråga om bostadsrättsföreningar. Vid våra kontakter med företrädare för centrala bostadsrättsorganisationer har det fram- gått att bostadsrättsföreningar ofta efterfrågar ett delningsförfarande. Exempelvis kan behov av delning uppkomma då en bostadsrätts- förening består av dels fristående hus, dels flerfamiljshus och med- lemmarna i den ena respektive andra typen av bostadsrättslägenhet har motstående intressen. Samarbetssvårigheter inom en förening kan också utgöra grund för önskemål om delning. Delning av bostads- rättsföreningar aktualiserar emellertid flera frågor av särskilt slag, några av dem av fastighetsrättslig natur. Det har inte varit möjligt för oss att som har stått till vårt förfogande överväga dessa. Det kan emellertid finnas anledning för lagstiftaren att i annat sammanhang ta ställning till om bostadsrättslagen bör kompletteras med bestämmelser om delning. 22 Se prop. 2004/05:85 s. 483 f. Upplösning av ekonomiska föreningar Vi har i delbetänkandet (SOU 2009:37) föreslagit förändringar i föreningslagens likvidationsbestämmelser, i syfte att förenkla för- farandet och minska föreningens administrativa bördor. Vårt förslag innehåller dels regler för att underlätta det nuvarande likvidations- förfarandet, dels regler om ett förenklat avvecklingsförfarande utan likvidation. I detta betänkande tar vi inte upp de frågor som vi har behandlat i delbetänkandet. I det följande redovisar vi i stället de överväganden som vi har gjort i samband med översynen av övriga befintliga be- stämmelser om likvidation.23 I en ekonomisk förening fattas beslut om likvidation av förenings- stämman. Till skillnad från aktiebolagslagen innehåller föreningslagen inte några särskilda bestämmelser om hur ett förslag till beslut om likvidation ska läggas fram för stämman eller vad ett sådant förslag ska innehålla. De bestämmelser som gäller för utformande av för- slag till föreningsstämmans beslut i allmänhet ska därför tillämpas. För att ett beslut om likvidation ska vara giltigt krävs dock att samt- liga röstberättigade har förenat sig om beslutet eller att detta har fattats på två på varandra följande föreningsstämmor och på den senare stämman biträtts av minst två tredjedelar av de röstande. En förenings stadgar får innehålla strängare villkor (se 11 kap. 1 § fören- ingslagen).24 För beslut om tvångslikvidation (mer om detta begrepp i följande stycke) gäller att ett sådant beslut alltid kan fattas med enkel majoritet. Förutom de bestämmelser som finns om likvidation på grund av föreningsstämmans beslut (frivillig likvidation) innehåller förenings- lagen även bestämmelser om s.k. tvångslikvidation, dels efter beslut av , dels efter beslut av allmän domstol. Sålunda före- skrivs i 11 kap. 3 § föreningslagen att om antalet föreningsmedlemmar går ned under tre ska styrelsen hänskjuta frågan om likvidation till föreningsstämman. Om inte det lägsta medlemsantalet återställs och 23För en internationell jämförelse, se vårt delbetänkande SOU 2009:37 s. 179 ff. 24I SOU 2009:37 har vi föreslagit ändringar i de nu angivna bestämmelserna. Upplösning av ekonomiska föreningar stämman inte heller fattar beslut om likvidation, ska styrelsen hos rätten ansöka om att föreningen i likvidation.25 Rätten ska besluta om likvidation om inte det lägsta medlemsantalet återställs under handläggningen vid tingsrätten. Därutöver ska, enligt 11 kap. 4 § föreningslagen, rätten besluta att en förening ska gå i likvidation om föreningen enligt stadgarna är skyldig att gå i likvidation, föreningens verksamhet drivs på ett sätt som uppenbarligen inte motsvarar de förutsättningar under vilka registrering har skett, eller fråga är om en medlemsfrämjande förening och föreningens till- gångar till övervägande del består av annat än andelar i andra ekonomiska föreningar. Ytterligare bestämmelser om tvångslikvidation finns i 11 kap. 4 a § föreningslagen. Där sägs att ska besluta om likvidation om föreningen inte på föreskrivet sätt har kommit in med anmälan om vissa föreningsfunktionärer. Enligt 11 kap. 2 § föreningslagen ska styrelsen genast till fören- ingsstämman hänskjuta frågan om föreningen ska gå i likvidation, om det på grund av inträffade förluster eller av annan orsak finns anledning att anta att föreningens ställning fortgående kommer att försämras så att föreningens skulder inte täcks av tillgångarna. Någon skyldighet för stämman att besluta att föreningen ska gå i likvidation finns dock inte och varken domstol eller kan därför besluta om tvångslikvidation enbart på grund av fören- ingens ekonomiska situation. Föreningslagen innehåller således inte något krav motsvarande det som gäller för aktiebolag (se av- snitt 15.4.3) att ett bolag är likvidationspliktigt om viss del av aktiekapitalet har gått förlorad. Detta har i tidigare lagstiftnings- ärenden motiverats med att insatskapitalet i en ekonomisk förening i princip varierar och att det därför är svårt och utan mening med en generell regel om tvångslikvidation vid konstaterad förlust av hela eller delar av det inbetalda medlemskapitalet.26 I föreningslagen uppställs inte heller något krav på att en s.k. kontrollbalansräkning ska upprättas som underlag för styrelsens 25Om det i lagen angivna handlingsmönstret inte följs, kan bl.a. styrelsens ledamöter bli per- sonligen ansvariga för föreningens förpliktelser, se 11 kap. 3 § fjärde stycket föreningslagen. 26Se A. Mallmén, Lagen om ekonomiska föreningar. En kommentar, 3 uppl., s. 440 och SOU 1949:17 s. 135. Upplösning av ekonomiska föreningar fortsatta agerande (jfr bestämmelserna om kontrollbalansräkning i 25 kap. 13 och 14 §§ aktiebolagslagen). Det har dock hävdats att en sådan ändå torde vara behövlig för att, när bestämmelserna i 11 kap. 2 § föreningslagen aktualiseras, fastställa det ekonomiska läget i föreningen.27 Beslut om likvidation ska registreras. med registreringen ska det förordnas en eller flera likvidatorer. När allmän domstol har beslutat om likvidation åligger det domstolen att förordna en likvidator. ska förordna likvidator dels när verket har beslutat om likvidation, dels vid frivillig likvidation. Efter förord- nandet träder likvidatorn in i styrelsens och den verkställande direk- törens ställe. Likvidatorn ska avveckla föreningen. Ett viktigt led i denna avveckling är kallelsen på föreningens okända borgenärer (se 11 kap. 10 § föreningslagen); genom kallelsen bereds borgenärerna tillfälle att anmäla sina anspråk på föreningen. Så snart det kan ske ska likvidatorn förvandla föreningens egendom till pengar, vanligt- vis genom försäljning på offentlig auktion. När tiden för kallelse på okända borgenärer har passerat, ska han eller hon skifta föreningens behållna tillgångar och, när uppdraget även i övrigt är fullgjort, avge slutredovisning för sin förvaltning. Denna slutredovisning ska granskas av revisor och därefter läggas fram på föreningsstämman. Så snart detta har skett är föreningen upplöst (se 11 kap. 14 och 15 §§ fören- ingslagen). 15.4.3Aktiebolagslagens regler om likvidation I aktiebolag fattas beslut om frivillig likvidation av bolagsstämman. Inför sådana beslut ska styrelsen eller, om förslaget väcks av någon annan, förslagsställaren upprätta ett förslag till beslut. Förslaget ska innehålla bl.a. skälen för att bolaget ska gå i likvidation men även närmare detaljer om från vilken tidpunkt beslutet föreslås gälla och den beräknade skifteslikvidens storlek. Om likvidationsfrågan inte ska behandlas på årsstämman, måste dessutom vissa handlingar, däribland årsredovisning och revisionsberättelse, fogas till förslaget (se 25 kap. 3 och 4 §§ aktiebolagslagen). Bolagsstämmans beslut om likvidation ska genast anmälas för registrering i aktiebolagsregistret. Ett beslut att ett bolag ska gå i likvidation kan även för aktie- bolagens del komma i fråga efter beslut av eller allmän domstol. Således innehåller 25 kap. 11 § aktiebolagslagen regler om 27 Se A. Mallmén, Lagen om ekonomiska föreningar. En kommentar, 3 uppl., s. 441. Upplösning av ekonomiska föreningar när ska besluta att ett bolag ska gå i likvidation. En sådan skyldighet inträder om bolaget inte på föreskrivet sätt har kommit in med anmälan till om behörig styrelse, verk- ställande direktör, särskild delgivningsmottagare eller revisor. Bolags- verket ska dessutom besluta om likvidation om bolaget inte gett in årsredovisning och revisionsberättelse och, i förekommande fall, koncernredovisning och koncernrevisionsberättelse inom elva mån- ader från räkenskapsårets utgång. Allmän domstol ska besluta om likvidation om bolaget enligt bolagsordningen är skyldigt att gå i likvidation (se 25 kap. 12 § aktiebolagslagen). Till skillnad från föreningslagen innehåller aktiebolagslagen, som ovan har berörts, utförliga regler om tvångslikvidation på grund av kapitalbrist. Dessa bestämmelser utgör ett principiellt betydelsefullt – om än kontroversiellt – moment i lagens kapitalskyddsbestäm- melser. Bestämmelserna fick huvudsakligen sin nuvarande form genom ändringar aktiebolagslag som trädde i kraft den 1 januari 2002.28 Bestämmelserna, som finns i 25 kap. 13–20 §§ aktiebolagslagen, ålägger bolagets styrelse att upprätta och låta en revisor granska en kontrollbalansräkning så snart det finns skäl att anta att bolagets eget kapital understiger hälften av det registrerade aktiekapitalet eller när det vid verkställighet enligt 4 kap. utsökningsbalken har visat sig att bolaget saknar tillgångar till full betalning av utmätnings- fordringen. Utformningen av en kontrollbalansräkning preciseras närmare i lagen.