sou · GYB378d2 · 2011-01-01 00:00:00 — 6 Delning av investeringsfond 6.1Delning av en investeringsfond Utredningens förslag: Efter tillstånd från ska ett fondbolag eller ett förvaltningsbolag kunna få dela en investeringsfond i två eller flera delar. Bolaget ska kunna ansöka om godkännande av fondbestämmelser för den delade fonden. De delade fonderna behöver inte ha samma karaktär som den ursprungliga fonden. Vid en delning av investeringsfond ska andelsägarna ha rätt att lösa in sina fondandelar utan att andra kostnader tas ut än kostnader för avveckling av värdepappersinnehavet. Denna rätt att lösa in andelar ska gälla från den dag fondförvaltaren underrättade andelsägarna om inspektionens beslut. Om delning ska ske av en sådan specialfond som inte är öppen för inlösen , ska andelsägarna, innan delningen träder i kraft, erbjudas minst ett tillfälle att få lösa in sina andelar utan att andra kostnader tas ut än kostnader för avveckling av värdepappersinnehavet. Andelsägarna ska före tillfället för sådan inlösen få möjlighet att lämna in teckningsanmälan. Förslagen genomförs genom införande av tre nya paragrafer i , 8 kap. 26, 27 och 29 §§. Skälen för förslaget: Det kan i vissa situationer uppstå ett behov av att dela upp en stor fond i två eller flera mindre fonder. Det kan t.ex. vara så att en fond har vuxit sig så stor att den inte kan agera på värdepappersmarknaden utan att fonden påverkar kursrörelserna.1 Enligt nuvarande bestämmelser får ett fondbolag, efter tillstånd från , dela en fond. För att ett tillstånd till delning ska kunna lämnas krävs att delningen är förenlig med andelsägarnas intressen. Så är inte fallet om t.ex. förvaltningskostnaderna efter en delning skulle bli högre för andelsägarna. Rådande uppfattning är också att de fonder som uppkommer efter en delning i princip bör ha samma sammansättning på tillgångarna och vara ungefär lika stora. Utgångspunkten är, som vid sammanläggning av fonder och ändring av fondbestämmelser, att de nya fonderna inte får ha annan karaktär än den gamla fonden. Grunden för detta är att andelsägarna gått in i den gamla fonden med vetskap om vilka villkor som gällde för just den fonden. Av 8 kap. 1 § LIF framgår att ett fondbolag som har fått tillstånd till delning av fond genast ska underrätta andelsägarna om den planerade åtgärden och inspektionens beslut. Denna information ska också finnas att tillgå hos fondbolaget och förvaringsinstitutet. En delning får verkställas tidigast för inspektionens beslut. Bestämmelserna om delning av en fond bör förändras UCITS IV-direktivet innehåller inga bestämmelser om vilka förutsättningarna som gäller för delning av fonder. Enligt utredningens mening bör bestämmelserna om delning av fonder ses över i samband med att bestämmelserna om sammanläggning av fonder ändras (se avsnitt 5). föreslog i sitt betänkande (SOU 2002:104) att en fond bör kunna delas upp i flera andra fonder med olika placeringsinriktningar eller olika avgiftsstruktur under förutsättning att det alltid finns en möjlighet för andelsägarna att kvar- 1 SOU 2002:104 s. 135. stanna i en fond med samma placeringsinriktning och fondbestämmelser som den gamla. ansåg att tillstånd till en delning ska lämnas om åtgärden kan anses förenlig med fondandelsägarnas intressen.2 Enligt utredningens förslag bör sammanläggning av fonder kunna ske även om det medför att den nya fonden inte får samma karaktär som den gamla. För att få en enhetlig rättstillämpning bör det vara samma synsätt som ska vara gällande även för delning av fonder. Således bör det inte i praktiken vara svårare att dela fonder än det är att slå samman fonder. Med hänsyn härtill lägger utredningen ett nytt förslag om delning av investeringsfonder. Enligt utredningens uppfattning bör bestämmelserna i medföra att det finns goda förutsättningar för att driva fondverksamhet i , vilket innefattar möjlighet att konkurrera såväl i som inom EU i övrigt. Att lättare än kunna dela en fond för att mer effektivt kunna förvalta fonden i andelsägarnas gemensamma intresse bör vara en konkurrensfördel. Men åtgärder för att förbättra förutsättningarna för att driva fondverksamhet får dock inte medföra att konsumentskyddet åsidosätts. I detta fall kan konsumentskyddet inte anses bli satt åt sidan då andelsägarnas intressen tillgodoses, dels genom information om delningen till andelsägarna, dels genom att andelsägarna före verkställandet av delningen kan lösa in sina fondandelar utan att andra kostnader tas ut än kostnader för avveckling av värdepappersinnehavet. En fond ska kunna delas upp i två eller flera fonder. Fonderna behöver efter delningen inte vara lika stora. Däremot ska sammansättningen av tillgångarna i de delade fonderna vara densamma. I samband med att fondförvaltaren ansöker om delning av en fond ska fondförvaltaren också kunna ansöka om godkännande av fondbestämmelser för en eller flera av de fonder som skapas genom delningen. Fonderna behöver efter delningen således inte ha samma placeringsinriktning eller samma placering av tillgångar som den ursprungliga fonden hade. Om t.ex. den ursprungliga fonden delas i tre delar ska de tre fonderna kunna ha tre olika placeringsinriktningar. Fondbestämmelserna måste dock alltid anses skäliga enligt 2 SOU 2002:104 s. 135 ff. 4 kap. 9 § LIF. Efter delningen av fonderna ska andelsägarna ha lika stor del i alla fonderna, även om fonderna i sig inte är lika stora. Fondbolaget eller förvaltningsbolaget som förvaltar fonden ska genast underrätta andelsägarna om den planerade åtgärden och beslut. Underrättelsen ska också innehålla information om de delade fondernas placeringsinriktning och fondbestämmelser. Informationen ska finnas att tillgå hos fondbolaget, förvaltningsbolaget och förvaringsinstitutet. En delning av en fond får även fortsättningsvis verkställas tidigast för inspektionens beslut. Liksom bör bestämmelserna vara tillämpliga för både värdepappersfonder och specialfonder. De delade fonderna ska kunna ha annan placeringsinriktning och karaktär än den ursprungliga fonden. De kan även vara sinsemellan olika. För att andelsägarna inte ska tvingas in i en typ av fond som de inte önskar ska andelsägarna ha möjlighet att lösa in sina andelar före verkställandet av delningen, utan att andra kostnader tas ut än kostnader för avveckling av värdepappersinnehavet. När det gäller avvecklingskostnader så avses de kostnader som är direkt förknippade med att sälja värdepapper i fonden till följd av ett utträde ur fonden. Exempel på avvecklingskostnader är courtage. Rätten till sådan inlösen gäller från den dag fondbolaget underrättade andelsägare om inspektionens beslut om delning. Dock bör den föreslagna bestämmelsen om andelsägarnas rätt att lösa in fondandelar vid delning av värdepappersfond modifieras för vissa specialfonder. Anledningen till detta är att specialfonder inte alltid är öppna för utträde. Utredningen har i avsnitt 16.3.3 föreslagit en bestämmelse om inlösen av fondandelar i de fall specialfonder inte är öppna för inlösen . En sådan specialfond ska, innan en delning verkställs, erbjuda andelsägarna att vid minst ett tillfälle få lösa in sina andelar utan andra kostnader tas ut än kostnader för avveckling av värdepappersinnehavet. Andelsägarna ska före tillfället för sådan inlösen ha möjlighet att begära att få lösa in sina andelar. Utredningen föreslår att en sådan bestämmelse även införs i bestämmelsen som reglerar delning av specialfonder, se 8 kap. 29 § LIF. Utredningens förslag bör innebära nya affärsmöjligheter för fondbolagen i och med att karaktären på en fond lättare ska kunna ändras. En ytterligare fördel är att en fond som bildas genom delning har en andelsstock redan från början, vilket inte är fallet då en helt ny fond bildas. 7Senareläggning av försäljning och inlösen av fondandelar 7.1Direktivets bestämmelser om senareläggning av försäljning och inlösen av fondandelar I UCITS IV-direktivet finns det två nya bestämmelser som gäller senareläggning av försäljning och inlösen av fondandelar. Den första bestämmelsen innebär att ett matarfondföretag kan senarelägga försäljning och inlösen av fondandelar om dess mottagarfonds fondföretag gjort detsamma (artikel 60.3). Den andra bestämmelsen är att fondföretag som ska fusioneras kan besluta att tillfälligt avbryta försäljning och inlösen av fondandelar om ett sådant avbrott är motiverat av hänsyn till skyddet av andelsägarna (artikel 45.2). Det finns en bestämmelse i direktivet som medger senareläggning av inlösen av fondandelar i undantagsfall, när omständigheterna så kräver och då uppskovet är berättigat med hänsyn till andelsägarnas intressen (artikel 84). Artikel 37 i UCITS-direktivet har oförändrad förts över som artikel 84 i UCITS IV-direktivet. Bestämmelsen är till viss del införd i 4 kap. 13 § första stycket LIF. Fondbolaget ges där en möjlighet att avvakta med inlösen, om medel för inlösen behöver anskaffas genom försäljning av fondens egendom och sådan försäljning skulle väsentligt missgynna övriga andelsägares intresse. Införandet av de två nya bestämmelserna i väcker frågan om bestämmelsen i 4 kap. 13 § LIF om avvaktan med inlösen av fondandelar bör ses över. har i sitt slutbetänkande (SOU 2002:104) redovisat förslag rörande stängning av en fond. Utredningen instämmer helt i slutsatser och lagförslag. Senareläggning av försäljning eller inlösen av fondandelar har i sitt slutbetänkande redovisat bl.a. följande överväganden om stängning av en fond (SOU 2002:104 s. 111 ff.):1 Stängning av en fond En av de mest grundläggande byggstenarna i fondlagstiftningen är kravet på att fonderna skall vara öppna för in- och utträde. Detta innebär att ett fondbolag i princip inte får neka någon som vill köpa andelar i en fond. Viktigast är dock att andelsägare har rätt att få sina andelar inlösta – de behöver inte hitta en köpare som är villig att ta över ägandet. Genom att säkerställa öppna fonder kan således andelsägarna få ut sin andel när de så önskar. Syftet med öppna fonder är att ge fondandelsägarna (särskilt småspararna) möjligheten att när de så önskar avsluta sin investering. Detta ger dem ett bra grundskydd. För att detta skall vara möjligt måste dock andelarna åsättas ett värde – oftast . Kravet på öppna fonder hänger därför intimt ihop med möjligheten att värdera fonden. De värdepapper som en fond äger måste som huvudregel vara marknadsnoterade. I viss begränsad omfattning kan dock fonden investera i onoterade innehav. Onoterade innehav är dock svåra att värdera eftersom det inte finns någon daglig handel på t.ex. en börs. Principen om öppna fonder är emellertid inte absolut. För vissa fonder gäller, enligt deras fondbestämmelser, att inlösen får ske endast vid viss angiven tidpunkt, t.ex. i slutet av ett kvartal. Denna begränsning hör till en del ihop med fondens investeringar och den strategi som används. Investeringar i onoterade innehav kan t.ex. medföra att tillgångarna inte kan värderas till sitt marknadsvärde . Det går också att argumentera för att det skulle vara lämpligt med fonder som är helt slutna . Det skulle t.ex. vara så kallade riskkapitalfonder vars investeringar är inlåsta . Enligt tidigare förarbetsuttalanden borde det vara möjligt att bilda slutna fonder i formen av en så kallad nationell fond (specialfond enligt utredningens förslag). Några helt slutna fonder har dock inte bildats med stöd av lagen om värdepappersfonder; praxis har varit restriktiv. I utredningens lagförslag måste en specialfond vara öppen för försäljning och inlösen av andelar åtminstone en gång per kalenderår. I nuvarande lagstiftning finns möjligheten för fondbolaget att avvakta med inlösen, om medel för inlösen behöver anskaffas genom försäljning av fondens egendom och sådan försäljning skulle väsentligen miss- 1 Vid redovisning av värdepappersfondsutredningens uttalanden avseende bestämmelsen om senareläggande av försäljning och inlösen av fondandelar har inga källhänvisningar gjorts. För att ta del av fotnoter hänvisas till SOU 2002:104 s 111 ff. Senareläggning av försäljning eller inlösen av fondandelar gynna övriga andelsägares intresse. Med hänsyn till att de flesta fonder investerar näst intill uteslutande i noterade värdepapper, vilka är lätt omsättningsbara, torde denna regel sällan åberopas. Regeln säger heller ingenting om själva värderingen av tillgångarna. Det är främst med hänvisning till värderingen som röster höjts om att ge fondbolagen möjlighet att stänga sina fonder. Försäljning och inlösen av fondandelar får heller inte ske som förvaringsinstitutet förvaltar fonden i samband med att fondbolagets verksamhet har upphört. I artikel 37 i ucitsdirektivet finns en bestämmelse som gör det möjligt för medlemsstaterna att tillåta stängning av fonder. I artikeln fastslås först huvudregeln att ett fondbolag skall lösa in fondandelar när andelsägare begär det. får dock, i särskilt föreskrivna fall och med iakttagande av förfaranden som föreskrivs i lag eller annan författning eller i fondbestämmelserna, tillfälligt skjuta upp inlösen av andelar. Sådana uppskov får dock ske endast i undantagsfall när omständligheterna så kräver, och då uppskovet är berättigat med hänsyn till andelsägarnas intressen. Fondbolaget skall utan dröjsmål underrätta tillsynsmyndigheten och de behöriga myndigheterna i samtliga medlemsstater där fondbolaget utbjuder fondens andelar om uppskovsbeslutet. Ucitsdirektivet behandlar möjligheten att stänga en fond avseende inlösen. Direktivet säger ingenting om möjligheten att skjuta upp försäljning av fondandelar. I artikel 37 finns också en bestämmelse som gör det möjligt för medlemsstaterna att låta tillsynsmyndigheten ingripa och kräva att inlösen av andelar senareläggs med hänsyn till andelsägarnas eller allmänhetens intresse. Utredningens förslag: Fondbolag får vid extraordinära händelser när omständigheterna så kräver, och då uppskovet är berättigat med hänsyn till andelsägarnas intresse, senarelägga försäljning och inlösen av andelar. Fondbolaget skall utan dröjsmål anmäla sitt beslut om senareläggning till . Anmälan skall innehålla en utförlig beskrivning av skälen till åtgärden. Fondbolaget skall också utan dröjsmål anmäla sin åtgärd till de behöriga myndigheterna i de medlemsstater där fondandelar utbjuds till försäljning samt på lämpligt sätt underrätta andelsägarna om åtgärden. Fondbolag skall, sedan orsakerna till senareläggningen har upphört, anmäla detta till . Fondbolaget ansvarar för att beslutet om senareläggning av försäljning och inlösen av andelar är välgrundat. får besluta om att en fond skall senarelägga försäljning och inlösen av andelar. Senareläggning av försäljning eller inlösen av fondandelar Skälen för förslaget: saknar bestämmelser om stängning. I de flesta europeiska länder finns sådana regler. Utgångspunkten för en reglering är givetvis ucitsdirektivets bestämmelser. Artikel 37 i ucitsdirektivet behandlar visserligen endast uppskjutandet av inlösen av fondandelar, och säger ingenting om uppskjutande av försäljning. Detta torde bero på att rätten till inlösen är särskilt skyddsvärd. Artikeltextens utformning hindrar dock inte, enligt utredningens uppfattning, att motsvarande bestämmelser om stängning även omfattar försäljning (se t.ex. den tyska regleringen). Det förefaller inte vara någon tvekan om att det finns situationer där stängning av en fond är ett lämpligt förfarande och förenligt med andelsägarnas intressen. Det är de fall då fondförmögenheten, och därför fondandelarna, inte kan värderas på ett bra sätt. Om de underliggande tillgångarna inte kan värderas till sitt marknadsvärde, utan värderingen i stället måste grunda sig på äldre data eller t.o.m. uppskattningar, finns det en risk att vissa andelsägare gynnas på bekostnad av övriga andelsägare. I sådana fall är det lämpligare att invänta en tidpunkt då en tillförlitlig värdering kan göras. Det är dock viktigt att inte utsträcka möjligheten till stängning allt för långt. Enligt uppfattning erfordras inte någon uttrycklig lagregel om stängning eftersom detta torde följa av den likabehandlingsprincip som får anses genomsyra fondlagstiftningen. Utredningen delar inspektionens bedömning i den bemärkelsen att likabehandlingsprincipen berättigar stängning i vissa fall. Utredningen gör dock den bedömningen att möjligheten till stängning måste manifesteras antingen i lag eller i fondbestämmelserna med hänvisning till ucitsdirektivets bestämmelser. Inspektionen synes också mena att stängning förutsätter att fondbestämmelserna medger detta. Många – men inte alla – fonder har också i sina fondbestämmelser någon form av forcemajeure-klausul. I , , och har man en modell där stängning medges i fondlagstiftningen, men endast om det också medges i respektive fondbestämmelser. I däremot synes något krav på uttryckliga fondbestämmelser inte ställas; alla fonder synes kunna åberopa lagreglerna oavsett hur fondbestämmelserna ser ut. I fordras dock tillsynsmyndighetens uttryckliga samtycke. I övriga länder är det tillräckligt med en anmälan till tillsynsmyndigheten. Fondbolagens Förenings förslag bygger till skillnad från på att möjligheten till stängning anges i lag. I likhet med anser emellertid föreningen att beslutet om stängning skall anmälas till inspektionen. Såväl som Fondbolagens Förenings förslag avviker således från de två modeller som finns i å ena sidan , , och och å andra sidan . Utredningen är av den uppfattningen att ett beslut om stängning skall fattas av fondbolaget med det ansvar som följer med detta. Det är inte lämpligt att lägga ansvaret hos genom ett krav på förtida samtycke. Det kan nämligen finnas lite tid att överväga ett beslut om stängning när väl en extraordinär händelse inträffar. Senareläggning av försäljning eller inlösen av fondandelar bolagen är bättre skickade att fatta sådana beslut. Utredningen förordar därför inte den norska modellen med samtycke; det är tillräckligt att ett beslut om stängning anmäls till inspektionen. Möjligheten till stängning bör komma ifråga endast i undantagsfall. Dessa fall är svåra att förutse och beskriva i förväg. Det går därför inte att i fondbestämmelserna på ett heltäckande sätt beskriva möjligheten till stängning. I de fall stängning blir aktuellt skall detta ske för att inte förfördela någon eller några av andelsägarna. Utredningen bedömer att möjligheten till stängning är förenlig med andelsägarnas intressen och bör inte vara beroende av om fondbolaget varit förutseende när fondbestämmelserna skrevs. Utredningen förordar därför en uttrycklig lagreglering vari möjligheterna till stängning bestäms för samtliga fonder, oavsett hur fondbestämmelserna ser ut. Vid den närmare utformningen av regleringen tar utredningen avstamp i det förslag som lämnats av . Det är ett genomtänkt och detaljerat förslag som ligger väl i linje med ucitsdirektivets bestämmelser och vad som ovan anförts. I sitt förslag skiljer föreningen på senareläggning av inlösen och stängning, som skulle innebära att fondbolaget inte ens tar emot köp- och säljorder. I sistnämnda fall skulle fondandelsägarna, enligt föreningens definition, få lägga in nya köp- och säljorder när hindret för inlösen och försäljning har upphört. Någon sådan ordning förordar inte utredningen. I stället bör de säljorder som ges in till ett fondbolag verkställas i den ordning de kom in. Har fondbolaget beslutat att senarelägga inlösen, kommer värderingen och utbetalningen ske . På samma sätt kommer en köporder att verkställas när värdering kan göras. Utredningen ansluter sig således till den bedömning som den norska lagstiftaren har gjort; inlösen av fondandelar avser såväl värdering som utbetalning. Det är naturligt att se dessa två led som en enhet. har i sitt förslag angett att fondbolaget efter anmälan till får senarelägga inlösen och försäljning. Detta skulle kunna tolkas som att anmälan måste göras före senareläggningen. Utredningen finner dock inte skäl att frångå ucitsdirektivets bestämmelse; fondbolaget beslutar om senareläggning och anmäler detta sedan till behöriga myndigheter. Senareläggning fordrar således inte att anmälan har gjorts, men väl att fondbolaget anmäler sitt beslut när det väl fattats. Föreningen föreslår en mer detaljerad reglering om själva anmälningsförfarandet. Utredningen har inga invändningar mot att det i lagtexten intas en skrivning som närmare anger hur anmälan skall se ut. Föreningen föreslår också att det i lag tas in en uttrycklig bestämmelse om att det är fondbolaget som ansvarar för sitt beslut om senareläggning. Som har nämnts förutsätter en senareläggning inte att först underrättas eller att inspektionen godkänner beslutet. Det är fondbolaget som fattar beslutet utan inspektionens inblandning. Ansvaret för beslutet ligger därför naturligtvis på fondbolaget. Någon uttrycklig regel om detta torde därför inte vara nödvändig, men genom att detta anges i lag undanröjs eventuella tveksamheter. Skulle det visa sig Senareläggning av försäljning eller inlösen av fondandelar att ett fondbolag felbedömt situationen kan bolaget bli skadeståndsskyldigt. Visar sig denna bedömning vara så grovt felaktig att stängningen inte ens kan anses ha stöd i lag kan ansvaret t.o.m. vara strikt enligt 10 kap. 2 § lagen om investeringsfonder. 7.3Utredningens bedömning och förslag Utredningens förslag: Fondbolag eller förvaltningsbolag får i undantagsfall, när omständigheterna så kräver och då ett uppskov är berättigat med hänsyn till andelsägarnas gemensamma intresse, senarelägga försäljning och inlösen av andelar. Fondbolaget eller förvaltningsbolaget ska utan dröjsmål anmäla sitt beslut om senareläggning till . Fondförvaltaren ska också utan dröjsmål anmäla sin åtgärd till den behöriga myndigheten i de EES-länder där fondandelar marknadsförs samt på lämpligt sätt underrätta andelsägarna om åtgärden. Fondförvaltaren ska, sedan orsakerna till senareläggningen upphört, anmäla detta till . får besluta att en fond ska få senarelägga försäljning och inlösen av andelar, om det är i andelsägarnas eller allmänhetens intresse. Förslaget genomförs genom ändring i 4 kap. 13 § LIF samt genom införande av två nya paragrafer i , 4 kap. 13 a och 13 b §§. Skälen för förslaget: Som konstaterat behandlar artikel 84 endast uppskjutandet av inlösen av andelar och säger ingenting om uppskjutandet av försäljning av andelar. Utredningen delar uppfattning att artikeltextens utformning inte hindrar att bestämmelserna om senareläggande även får omfatta försäljning av andelar. I UCITS IV-direk- tivet finns det nya bestämmelser som omfattar både senareläggning av inlösen av fondandelar och senareläggning av försäljning av fondandelar. Enligt bestämmelserna kan ett matarfondföretag i vissa situationer senarelägga försäljning och inlösen av andelar samt ett fondföretag som ska fusioneras tillfälligt avbryta försäljning och inlösen av andelar. Med hänsyn till att de nya bestämmelserna i direktivet även omfattar senareläggning av försäljning av andelar bör den svenska bestämmelsen om senareläggning också den omfatta försäljning av fondandelar. Att fondbolaget senarelägger försäljning Senareläggning av försäljning eller inlösen av fondandelar eller inlösen är inte liktydigt med att ett fondbolag helt kan vägra ta emot begäran om teckning eller inlösen. Utredningen delar bedömning att det inte förefaller vara någon tvekan om att det finns situationer där en tillfällig senareläggning av försäljning och inlösen av fondandelar hos en fond är ett lämpligt förfarande och förenligt med andelsägarnas intressen. Det är fall när tillgångarna i en fond inte kan värderas på ett adekvat sätt eller där likviditeten i de underliggande tillgångarna är otillfredsställande. Om fondbolaget inte kan säkerställa en korrekt marknadsvärdering av tillgångarna i fonden riskerar vissa andelsägare gynnas på andra andelsägares bekostnad. Det är i sådana fall varken förenligt med principen om marknadsvärdering eller kraven på likabehandling av andelsägarna att tillåta att andelsägare köper eller löser in andelar.