sou · GYB322d2 · 2011-01-01 00:00:00 — Varje fördragsslutande stat förbinder sig att, och icke senare än efter det att konventionen trätt i kraft, förstöra eller till fredliga ändamål överföra alla i artikel I i denna konvention angivna medel, toxiner, vapen, utrustning och utspridningsanordningar som befinner sig i dess besittning eller under dess överhöghet eller kontroll. Vid genomförandet av bestämmelserna i denna artikel skall alla nödvändiga försiktighetsmått vidtagas för att skydda befolkning och miljö. Varje fördragsslutande stat förbinder sig att icke överlåta till någon mottagare, vare sig direkt eller indirekt, och att ej heller på något sätt hjälpa, uppmuntra eller förmå någon stat, grupp av stater eller internationella organisationer att tillverka eller på annat sätt förvärva några av de medel, toxiner, vapen, utrustning eller utspridningsanordningar som anges i Artikel I i konventionen. Varje fördragsslutande stat skall i enlighet med sina konstitutionella förfaranden vidtaga alla nödvändiga åtgärder för att förbjuda och förhindra utveckling, framställning, lagring, förvärv eller innehav av sådana medel, toxiner, vapen, utrustning eller utspridningsanordningar som anges i Artikel I i konventionen, inom vederbörande stats territorium, under dess överhöghet eller under dess kontroll. De fördragsslutande staterna förbinder sig att samråda med varandra och att samarbeta för att lösa alla problem som kan uppkomma med avseende på konventionens syfte eller tillämpningen av dess bestämmelser. Samråd och samarbete som avses i denna artikel kan även komma till stånd genom lämpliga internationella förfaranden inom ramen för och i enlighet med dess stadga. 1.Varje fördragsslutande stat som finner att en annan fördragsslutande stat handlar i strid med sina förpliktelser enligt konventionens bestämmelser kan angöra klagomål hos säkerhetsråd. Sådant klagomål skall innefatta all tillgänglig bevisning som kan styrka dess berättigande ävensom en begäran om dess upptagande till behandling av säkerhetsrådet. 2.Varje fördragsslutande stat förbinder sig att samarbeta vid genomförandet av varje undersökning som säkerhetsrådet kan inleda, i enlighet med bestämmelserna i stadga, på grundval av klagomål som mottagits av rådet. skall underrätta de fördragsslutande staterna om undersökningens resultat. Varje fördragsslutande stat förbinder sig att, i enlighet med stadga, lämna bistånd eller medverka till att bistånd lämnas till fördragsslutande stat som så begär, om säkerhetsrådet finner att denna stat har utsatts för fara till följd av brott mot konventionen. Ingen bestämmelse i denna konvention skall tolkas så, att den innebär en begränsning i eller avvikelse från de förpliktelser som en stat åtagit sig enligt protokollet rörande förbud mot användande i krig av kvävande, giftiga eller liknande gaser och bakteriologiska stridsmedel, undertecknat i . Varje fördragsslutande stat bekräftar det erkända syftet att effektivt förbjuda kemiska vapen samt förbinder sig, för att uppnå detta syfte, att fortsätta allvarligt menade förhandlingar i avsikt att nå en snar överenskommelse om effektiva åtgärder för förbud mot utveckling, framställning och lagring av sådana vapen och för deras förstöring, och om lämpliga åtgärder rörande utrustning och utspridningsanordningar särskilt avsedda för framställning eller användning av kemiska medel för vapenändamål. 1.De fördragsslutande staterna förbinder sig att underlätta, och har rätt att deltaga i, ett så fullständigt utbyte som möjligt av utrustning, material samt vetenskaplig och teknologisk information för utnyttjande av bakteriologiska (biologiska) medel och toxiner för fredliga ändamål. Fördragsslutande stater, som har möjlighet därtill, skall även samarbeta för att, antingen enskilt eller tillsammans med andra stater eller internationella organisationer, bidraga till den fortsatta utvecklingen och tillämpningen av vetenskapliga upptäckter på bakteriologins (biologins) område för förebyggande av sjukdomar eller för andra fredliga ändamål. 2.Denna konvention skall tillämpas så, att den icke hämmar de fördragsslutande staternas ekonomiska eller teknologiska utveckling eller det internationella samarbetet rörande fredlig bakteriologisk (biologisk) verksamhet, häri inbegripet internationellt utbyte av bakteriologiska (biologiska) medel och toxiner samt utrustning för bearbetning, användning eller framställning av bakteriologiska (biologiska) medel och toxiner för fredliga ändamål ienlighet med bestämmelserna i denna konvention. Varje fördragsslutande stat kan föreslå ändringar i denna konvention. Ändringarna skall, för varje fördragsslutande stat som godkänner dem, träda i kraft, när de har godkänts av flertalet av de fördragsslutande staterna, och därefter för varje annan fördragsslutande stat, den dag den godkänner ändringarna. efter denna konventions ikraftträdande, eller tidigare om en majoritet av de fördragsslutande staterna begär detta genom förslag därom till depositarieregeringarna, skall en konferens med deltagande av de fördragsslutande staterna hållas i i för att granska hur konventionen tillämpas, varvid syftet skall vara att förvissa sig om att ändamålen i konventionens inledning och bestämmelser, häri inbegripit bestämmelserna rörande förhandlingar om kemiska vapen, förverkligas. Denna granskning skall beakta ny vetenskaplig och teknologisk utveckling som är av betydelse för konventionen. 1.Denna konvention skall gälla utan tidsbegränsning. 2.Varje fördragsslutande stat skall under utövande av sin nationella suveränitet ha rätt att frånträda konventionen om den finner att extraordinära händelser, som sammanhänger med ämnet för konventionen, har äventyrat landets vitala intressen. Den skall underrätta alla andra fördragsslutande stater och säkerhetsråd om sådant frånträdande i förväg. Sådan underrättelse skall innefatta en redogörelse för de extraordinära händelser som vederbörande stat anser ha äventyrat dess vitala intressen. 1.Denna konvention får undertecknas av alla stater. Stat som icke undertecknar konventionen före dess ikraftträdande enligt punkt 3 i denna artikel får när som helst ansluta sig till den. 2.Denna konvention skall ratificeras av signatärstaterna. Ratifikations- och anslutningsinstrument skall deponeras hos Förenta Staters regering, de Socialistiska Rådsrepublikernas Unions regering och Förenade och , vilka härmed utses till depositarieregeringar. 3.Denna konvention skall träda i kraft, sedan tjugotvå regeringar, däribland de som utsetts till depositarieregeringar, har deponerat sina ratifikationsinstrument. 4.För stater vilkas ratifikations- eller anslutningsinstrument deponeras efter denna konventions ikraftträdande skall den träda i kraft för deponerande av deras ratifikations- eller anslutningsinstrument. 5.Depositarieregeringarna skall underrätta alla stater som undertecknat och anslutit sig till konventionen för varje undertecknande, dagen för deponerande av varje ratifikations- eller anslutningsinstrument, dagen för denna konventions ikraftträdande samt om mottagandet av andra meddelanden. Denna konvention skall registreras av depositarieregeringarna enligt artikel 102 i Förena nationernas stadga. Denna konvention, vars engelska, franska, kinesiska, ryska och spanska texter1 har lika vitsord, skall deponeras i depositarieregeringarnas arkiv. Vederbörligen bestyrkta avskriften av konventionen skall av depositarieregeringarna överlämnas till regeringarna i de stater som undertecknat eller anslutit sig till konventionen. Till bekräftelse härav har undertecknande, vederbörligen befullmäktigade därtill, underskrivit denna konvention. Som skedde i tre exemplar i , och . 1 De franska, kinesiska, ryska och spanska texterna har ej medtagits här. Konvention om förbud mot militär eller varje annan fientlig användning av miljöförändringsteknik, bilaga om rådgivande expertkommittén Grunden för konventionen, som består av en inledning, tio artiklar och en bilaga, är ett numera allmänt medvetande om den naturliga miljöns sårbarhet. I konventionens inledning anges syftet bl.a. vara att skona mänskligheten från hotet om användning av nya krigföringsmetoder som medför vidsträckta, långvariga eller allvarliga miljöförändringar. Konventionens historiska bakgrund är den omfattande forskning, som startade efter . Syftet med forskningen var att med hjälp av mänsklig teknik kunna styra olika naturfenomen som t.ex. genom att manipulera väderleks- och klimatförhållanden kunna framkalla snö, hagel, stormar, orkaner, tyfoner och . Även naturfenomen som jordbävningar, vulkanutbrott och atmosfärens egenskaper studerades ur sådana synvinklar. På ett tidigt stadium uppmärksammades möjligheten till en militär tillämpning av dessa tekniker och ett antal militära forskningsprojekt påbörjades. Emellertid fanns ett starkt motstånd i världen mot en militär användning av denna miljöförändringsteknik. Detta motstånd stärktes ytterligare av stridsmetod att avlöva stora skogsområden som behärskades av motståndarsidan under konflikten i . Insikten om behovet av ett förstärkt skydd för den naturliga miljön växte efterhand och togs frågan om ett förbud upp på FN:s generalförsamlings dagordning efter ett initiativ av . FN överlämnade ärendet till i (CCD) med en uppmaning att söka nå överenskommelse om ett förbud. Efter förhandlingar, först i inom ramen för de bilaterala nedrustningsförhandlingarna mellan och och sedan under sommarsessionen i nedrustningskommittén, kunde CCD överlämna ett konventionsutkast till FN:s trettioförsta möte med generalförsamlingen. Denna antog en resolution (31/72) varigenom konventionen överlämnades till alla stater för övervägande, undertecknande och ratifikation. ratificerade inte konventionen för att markera sina invändningar mot konventionens utformning, framförallt vad beträffar klagomålsförfarandet. Konventionen trädde i kraft och ratificerades av . Riksdagsbehandling: prop. 1983/84:143, bet. 1983/84:UU16, rskr. Publicering: SÖ 1984:20 De stater som är parter i denna konvention, som vägleds av sitt intresse för fredens stärkande och som önskar bidra till att hejda kapprustningen, till att genomföra en allmän och fullständig nedrustning under sträng och effektiv internationell kontroll och till att rädda mänskligheten från den fara som användningen av nya stridsmetoder innebär som föresatt sig att fortsätta förhandlingarna i syfte att uppnå verkliga framsteg med avseende på ytterligare åtgärder på nedrustningens område, som erkänner att vetenskapliga och tekniska framsteg kan öppna nya möjligheter i fråga om miljöförändring, som erinrar om den deklaration som avgavs av konferens om den mänskliga miljön och som antogs i , som är medvetna om att användning av miljöförändringsteknik för fredliga ändamål skulle kunna förbättra det inbördes förhållandet mellan människan och naturen och bidra till bevarandet och förbättrandet av miljön till förmån för nuvarande och kommande generationer, som dock erkänner att militär eller annan fientlig användning av sådan teknik skulle kunna ha ytterst skadliga verkningar på mänsklighetens välbefinnande, som önskar effektivt förbjuda militär eller annan fientlig användning av miljöförändringsteknik i syfte att avlägsna i samband härmed uppkomna faror för mänskligheten och som bekräftar sin vilja att verka för uppnåendet av detta mål, som även önskar bidra till att stärka förtroendet mellan folken och till att ytterligare förbättra det internationella läget i enlighet med syftena och principerna i stadga, har överenskommit om följande: 1.Varje fördragsslutande stat förbinder sig att avstå från militär eller annan fientlig användning av miljöförändringsteknik som har vidsträckta, långvariga eller allvarliga verkningar såsom medel att åstadkomma förstörelse eller skada för annan avtalsslutande stat. 2.Varje fördragsslutande stat förbinder sig att inte bistå, uppmuntra eller förmå en stat, en grupp av stater eller en internationell organisation att bedriva verksamhet i strid med bestämmelserna i punkt 1 i denna artikel. Uttrycket miljöförändringsteknik, såsom det används i artikel I, avser varje teknik syftande till att genom avsiktlig manipulering av naturliga processer förändra jordens dynamik, sammansättning eller struktur, inklusive dess biota, litosfär, hydrosfär och atmosfär, eller yttre rymden. Bestämmelserna i denna konvention skall inte utgöra hinder för användningen av miljöförändringsteknik för fredliga ändamål och inte påverka folkrättsliga, allmänt erkända principer och tilllämpliga regler rörande sådan användning. De fördragsslutande staterna förbinder sig att underlätta och har rätt att delta i ett så fullständigt utbyte som möjligt av vetenskaplig och teknologisk information för utnyttjande av miljöförändringsteknik för fredliga ändamål. Fördragsslutande stater, som har möjlighet därtill, skall enskilt eller tillsammans med andra stater eller internationella organisationer bidra till ett internationellt ekonomiskt och vetenskapligt samarbete i fråga om bevarande, förbättring och fredligt utnyttjande av miljön med vederbörligt beaktande av behoven i världens utvecklingsområden. Varje fördragsslutande stat förbinder sig att i enlighet med sina konstitutionella förfaranden vidta alla de åtgärder som den anser nödvändiga för att förbjuda och förhindra verksamhet som strider mot bestämmelserna i denna konvention inom alla områden som står under dess överhöghet eller under dess kontroll. 1.De fördragsslutande staterna förbinder sig att samråda med varandra och att samarbeta för att lösa alla problem som kan uppkomma med avseende på konventionens syfte eller tillämpningen av dess bestämmelser. Samråd och samarbete som avses i denna artikel kan även komma till stånd genom lämpliga internationella förfaranden inom ramen för och i enlighet med dess stadga. Dessa internationella förfaranden kan inbegripa tjänster som tillhandahålls av vederbörande internationella organisationer eller av den rådgivande expertkommitté som avses i punkt 2 i denna artikel. 2.För de syften som anges i punkt 1 i denna artikel skall depositarien inom efter mottagandet av en begäran från en fördragsslutande stat sammankalla en rådgivande expertkommitté. Varje fördragsslutande stat kan utse en expert i kommittén, vars uppgifter och arbetsordning fastställs i den bilaga som utgör en integrerande del av denna konvention. Kommittén skall tillställa depositarien en kortfattad redogörelse för sina iakttagelser, inbegripet alla de synpunkter och uppgifter som framförts till kommittén under arbetets gång. Depositarien skall översända redogörelsen till alla avtalsslutande stater. 3.Varje fördragsslutande stat som har anledning att förmoda att en annan fördragsslutande stat handlar i strid med sina förpliktelser enligt konventionens bestämmelser, kan anföra klagomål hos säkerhetsråd. I ett sådant klagomål skall upptas all relevant information och allt bevismaterial som står till buds och som stöder dess giltighet. 4.Varje fördragsslutande stat förbinder sig att samarbeta vid genomförandet av varje undersökning, som säkerhetsrådet kan inleda i enlighet med bestämmelserna i stadga på grundval av klagomål, som mottagits av rådet. skall underrätta de fördragsslutande staterna om undersökningens resultat. 5.Varje fördragsslutande stat förbinder sig att i enlighet med stadga lämna bistånd eller medverka till att bistånd lämnas till fördragsslutande stat, som så begär, om säkerhetsrådet finner att staten tillfogats skada eller kan tillfogas skada till följd av brott mot konventionen. 1.Varje fördragsslutande stat kan föreslå ändringar i konventionen. Texten till varje föreslagen ändring skall tillställas depositarien, som skall sända den till samtliga avtalsslutande stater. 2.En ändring skall träda i kraft för samtliga fördragsslutande stater som har godkänt ändringen efter det att flertalet av de fördragsslutande staterna har deponerat sina godkännandeinstrument hos depositarien. Därefter skall den för varje annan fördragsslutande stat träda i kraft den dag då denna stat deponerar sitt godkännandeinstrument. Denna konvention skall gälla utan tidsbegränsning. efter denna konventions ikraftträdande skall depositarien sammankalla de fördragsslutande staterna till en konferens i , . Konferensen skall granska hur konventionen tillämpas, varvid syftet skall vara att förvissa sig om att dess ändamål och bestämmelser förverkligas och särskilt hur effektivt bestämmelserna i punkt 1 i artikel I avlägsnar farorna för militär eller annan fientlig användning av miljöförändringsteknik. 2.Därefter kan, åtminstone , majoriteten av de fördragsslutande staterna genom att inlämna ett förslag härom till depositarien få till stånd ett sammankallande av en konferens med samma ändamål. 3.Om ingen konferens har sammankallats i enlighet med punkt 2 i denna artikel efter avslutandet av en föregående konferens, skall depositarien inhämta yttranden från alla fördragsslutande stater rörande sammankallandet av en sådan konferens. Om en tredjedel eller tio av de avtalsslutande staterna, beroende på vilket antal som är lägre, ger ett jakande svar, skall depositarien vidta omedelbara åtgärder för att sammankalla konferensen. 1.Denna konvention skall stå öppen för undertecknande för alla stater. Varje stat, som inte undertecknar konventionen före dess ikraftträdande enligt punkt 3 i denna artikel, kan när som helst ansluta sig till den. 2.Denna konvention skall ratificeras av signatärstaterna. Ratifikations- eller anslutnings-instrumenten skall deponeras hos generalsekreterare. 3.Denna konvention träder i kraft när tjugo regeringar har deponerat sina ratifikationsinstrument i enlighet med punkt 2 i denna artikel. 4.För stater vilkas ratifikations- eller anslutningsinstrument deponeras efter denna konventions ikraftträdande träder den i kraft dagen för deponerande av deras ratifikations- eller anslutningsinstrument. 5.Depositarien skall underrätta alla stater som undertecknat eller anslutit sig för deponering av varje ratifikations- eller anslutningsinstrument och dagen då denna konvention och ändringar i denna träder i kraft samt om mottagandet av andra meddelanden. 6.Denna konvention skall registreras av depositarien i enlighet med artikel 102 i stadga. Denna konvention, varav de arabiska, engelska, franska, kinesiska, ryska och spanska texterna är lika giltiga skall deponeras hos generalsekreterare, som skall sända vederbörligen bestyrkta kopior av den till regeringarna i de stater som undertecknat eller anslutit sig till konventionen. Till bekräftelse härav har undertecknade, vederbörligen bemyndigade av sina respektive regeringar, undertecknat denna konvention, som öppnades för undertecknande i . 1.Rådgivande expertkommittén skall åta sig att på lämpligt sätt utreda de faktiska omständigheterna och tillhandahålla expertutlåtanden rörande problem som framlagts enligt punkt 1 i artikel V i denna konvention av den fördragsslutande stat som begärt sammankallandet av kommittén. 2.Den rådgivande expertkommitténs verksamhet skall ordnas så, att den kan fullgöra de uppgifter som fastställs i punkt 1 i denna bilaga. Kommittén skall avgöra procedurfrågor rörande organisationen av sitt arbete, om möjligt med consensus men annars med majoriteten av de närvarande och röstande medlemmarnas röster. Om sakfrågor skall omröstning ej ske. 3.Depositarien eller hans ombud skall vara ordförande i kommittén. 4.Varje expert kan vid mötena bistås av en eller flera rådgivare. 5.Varje expert skall äga rätt att genom ordföranden begära den information och den hjälp av stater och internationella organisationer som experten anser vara önskvärd för att kommittén skall kunna genomföra sitt arbete.