sou · GYB322d3 · 2011-01-01 00:00:00 — 4.Det är förbjudet att utsätta skogar eller annan vegetation för angrepp med brandvapen, utom när sådana naturelement används för att skydda, dölja eller maskera kombattanter eller andra militära mål, eller när de i sig själva utgör militära mål. Protokoll om förbud mot användning av synförstörande laservapen (1995) (Protokoll IV) Följande protokoll skall fogas till konventionen om förbud mot eller inskränkningar i användningen av vissa konventionella vapen som kan anses vara ytterst skadebringande eller ha urskillningslösa verkningar (konventionen) som protokoll IV: Protokoll om synförstörande laservapen (Protokoll IV) Det är förbjudet att använda laservapen som är särskilt konstrue- rade för att som enda stridsmedelsfunktion, eller som en av sina stridsmedelsfunktioner, bestående förstöra en normal synförmåga, dvs. ett oskyddat öga eller ett öga med korrektionslinser. De höga fördragsslutande parterna får inte överföra sådana vapen till någon stat eller icke-statligt subjekt. Vid användning av lasersystem skall de fördragsslutande parterna vidta alla möjliga försiktighetsåtgärder för att undvika bestående förstörelse av normal synförmåga. Sådana försiktighetsåtgärder skall innefatta utbildning av deras väpnade styrkor och andra praktiska åtgärder. Protokoll IV (Vapenkonvention) Synförstörelse som en biverkan eller indirekt verkan av legitim militär användning av lasersystem, däribland sådana som används mot optisk utrustning, omfattas inte av förbudet i detta protokoll. I detta protokoll avses med bestående synförstörelse oåterkallelig och icke korrigerbar synförlust som är allvarligt invalidiserande och saknar utsikt till läkning. Allvarlig invaliditet motsvarar en synskärpa på mindre än 20/200 Snellen, mätt på båda ögonen. Detta protokoll träder i kraft enligt bestämmelserna i punkterna 3 och 4 i artikel 5 i konventionen. Protokoll om explosiva lämningar efter krig (2003) (Protokoll V) De höga fördragsslutande parterna, som erkänner de allvarliga problem som explosiva lämningar efter krig förorsakar människor efter en konflikt, som är medvetna om nödvändigheten av att sluta ett protokoll om allmänna åtgärder att vidta efter en konflikt för att minimera riskerna med och följderna av explosiva lämningar efter krig, och som är beredda att vidta allmänna förebyggande åtgärder genom frivillig tillämpning av bästa praxis som anges i en teknisk bilaga med sikte på att öka ammunitionens tillförlitlighet och därigenom minska förekomsten av explosiva lämningar efter krig, har kommit överens om följande. Artikel 1 - Allmänna bestämmelser och tillämpningsområde 1.De höga fördragsslutande parterna är överens om att, i enlighet med stadga och den humanitära rätten iväpnade konflikter som de är bundna av, följa åtagandena i detta protokoll, såväl enskilt som i samarbete med andra höga fördrags- slutande parter, för att i största möjliga utsträckning minimera riskerna med och följderna av explosiva lämningar efter krig efter en konflikt. 2.Detta protokoll skall tillämpas på explosiva lämningar efter krig inom de höga fördragsslutande parternas landterritorium och inre vatten. 3.Detta protokoll skall tillämpas på situationer som har upp- kommit till följd av konflikter som avses i artikel 1.1-1.6 i konven- tionen i dess ändrade lydelse av . Protokoll V (vapenkonvention) Artiklarna 3, 4, 5 och 8 i detta protokoll skall tillämpas på andra explosiva lämningar efter krig än redan förekommande sådana lämningar som definieras i artikel 2.5 i detta protokoll. Artikel 2 - Definitioner För de syften som avses i detta protokoll gäller följande defini- tioner: 1.explosiv ammunition: konventionell ammunition som inne- håller explosiva ämnen med undantag för minor, försåt och andra anordningar enligt definitionerna i protokoll II till konventionen enligt dess ändrade lydelse av . 2.oexploderad ammunition: explosiv ammunition som har armerats, apterats eller på annat sätt förberetts för användning och har använts i väpnad konflikt. Ammunitionen kan ha avlossats, fällts, utskjutits eller utkastats och borde ha exploderat, men har inte gjort det. 3.kvarlämnad explosiv ammunition: explosiv ammunition som inte har använts i väpnad konflikt och har kvarlämnats eller dum- pats av en part i en väpnad konflikt och inte längre kontrolleras av denna part. Kvarlämnad explosiv ammunition kan ha armerats, apterats eller på annat sätt förberetts för användning. 4.explosiva lämningar efter krig: oexploderad ammunition och kvarlämnad explosiv ammunition. 5.redan förekommande explosiva lämningar efter krig: oexplo- derad ammunition och kvarlämnad explosiv ammunition som förekom innan detta protokoll trädde i kraft för den höga för- dragsslutande part inom vars territorium de finns. Artikel 3 - Röjning, bortforsling och förstöring av explosiva lämningar efter krig Varje hög fördragsslutande part och part i en väpnad konflikt skall åta sig det ansvar som anges i denna artikel för alla explosiva lämningar efter krig i områden som parten kontrollerar. I de fall en användare av sådan explosiv ammunition som har övergått till att vara explosiva lämningar efter krig inte kontrollerar området, skall denna användare, när de aktiva fientligheterna har upphört, då så är möjligt, tillhandahålla bl.a. tekniskt, ekonomiskt eller materiellt stöd eller ställa personal till förfogande, antingen bilateralt eller genom en överenskommen tredje part, bl.a. genom FN-systemet, eller andra berörda organisationer, för att underlätta utmärkning Protokoll V (vapenkonvention) och röjning samt bortforsling eller förstöring av sådana explosiva lämningar efter krig. 2.När de aktiva fientligheterna har upphört och , skall varje hög fördragsslutande part och part i en väpnad konflikt utmärka och röja samt bortforsla eller förstöra explosiva lämningar efter krig i drabbade områden som står under dess kontroll. Områden där det förekommer explosiva lämningar efter krig som enligt punkt 3 i denna artikel bedöms utgöra allvarliga risker för människor skall ges prioritet med avseende på röjning, bortforsling och förstöring. 3.När de aktiva fientligheterna har upphört och , skall varje hög fördragsslutande part och part i en väpnad konflikt vidta följande åtgärder i drabbade områden som står under dess kontroll för att minska de risker som förorsakas av explosiva lämningar efter krig: a)Kartlägga och bedöma den fara som explosiva lämningar efter krig utgör. b)Bedöma och prioritera behovet av och möjligheten att utföra utmärkning och röjning samt bortforsling eller förstöring. c)Utmärka och röja samt bortforsla eller förstöra explosiva läm- ningar efter krig. d)Vidta åtgärder för att mobilisera resurser för att genomföra dessa verksamheter. 4.När de utför de ovannämnda verksamheterna, skall de höga fördragsslutande parterna och parterna i en väpnad konflikt beakta internationella normer, bl.a. de internationella normerna om min- röjning (International , IMAS). 5.I förekommande fall skall de höga fördragsslutande parterna samarbeta, både med varandra och med andra stater, samt med berörda regionala och internationella organisationer och enskilda organisationer i fråga om att tillhandahålla bl.a. tekniska, ekono- miska och materiella resurser samt personal, och, om omständlig- heterna så medger, genomföra sådana gemensamma insatser som är nödvändiga för att uppfylla bestämmelserna i denna artikel. Artikel 4 - Protokollföring, lagring och delgivning av uppgifter De höga fördragsslutande parterna och parterna i en väpnad konflikt skall i största möjliga utsträckning och så långt som möj- ligt protokollföra och lagra uppgifter om användning och kvarläm- nande av explosiv ammunition för att underlätta snabb utmärkning Protokoll V (vapenkonvention) och röjning samt bortforsling eller förstöring av explosiva läm- ningar efter krig, utbildning om riskerna samt delgivning av rele- vanta uppgifter till den part som kontrollerar ett drabbat område och till civilbefolkningen där. 2.De höga fördragsslutande parterna och parterna i en väpnad konflikt som har använt eller kvarlämnat explosiv ammunition som kan ha övergått till att vara explosiva lämningar efter krig skall utan fördröjning, när de aktiva fientligheterna har upphört och så långt som möjligt med förbehåll för sina legitima säkerhetsintressen, ställa sådana uppgifter till den eller de parters förfogande som kontrollerar området i fråga; detta kan göras bilateralt eller via en överenskommen tredje part, exempelvis via FN-systemet eller, på begäran, via någon annan berörd organisation som den part som lämnar uppgifterna har förvissat sig om genomför eller kommer att genomföra utbildning om risker och utmärkning och röjning samt bortforsling eller förstöring av explosiva lämningar efter krig i det drabbade området. 3.Vid protokollföring, lagring och delgivning av sådana uppgifter bör de höga fördragsslutande parterna beakta del 1 i den tekniska bilagan. Artikel 5 - Andra försiktighetsåtgärder, för skydd av civilbefolkningen, enskilda civilpersoner och civila föremål mot riskerna för och följderna av explosiva lämningar efter krig De höga fördragsslutande parterna och parterna i en väpnad konflikt skall vidta alla möjliga försiktighetsåtgärder inom territo- rier de kontrollerar där det förekommer explosiva lämningar efter krig för att skydda civilbefolkningen, enskilda civilpersoner och civila föremål mot riskerna för och följderna av explosiva lämningar efter krig. Med möjliga försiktighetsåtgärder avses försiktighets- åtgärder som är genomförbara eller praktiskt möjliga med hänsyn till alla vid tillfället rådande förhållanden, däribland humanitära och militära överväganden. Dessa försiktighetsåtgärder kan innefatta varningsåtgärder, utbildning av civilbefolkningen om risker, utmärkning, avspärrning samt bevakning av områden där det finns explosiva lämningar efter krig enligt del 2 i den tekniska bilagan. Protokoll V (vapenkonvention) Artikel 6 - Skydd av humanitära delegationer och organisationer mot följder av explosiva lämningar efter krig 1.Varje hög fördragsslutande part och part i en väpnad konflikt a)i görligaste mån skydda humanitära delegationer och organisa- tioner som verkar eller kommer att verka inom områden som står under dess kontroll och med dess samtycke mot följderna av explosiva lämningar efter krig, och b)på begäran av en sådan humanitär delegation eller organisation, i görligaste mån, lämna uppgifter om lokalisering av alla explo- siva lämningar efter krig som den känner till inom områden där den begärande humanitära delegationen eller organisationen verkar eller kommer att verka. 2.Bestämmelserna i denna artikel skall inte inkräkta på gällande internationell humanitär rätt eller andra tillämpliga internationella instrument eller beslut av säkerhetsråd som innebär en högre skyddsnivå. Artikel 7 - Stöd avseende redan förekommande explosiva lämningar efter krig 1.Varje hög fördragsslutande part har rätt att, om så behövs, begära och ta emot stöd från andra höga fördragsslutande parter, utanförstående stater och berörda internationella organisationer och institutioner för att lösa problem förorsakade av redan före- kommande explosiva lämningar efter krig. 2.Varje hög fördragsslutande part som har möjlighet till det skall tillhandahålla stöd för att lösa problem förorsakade av redan förekommande explosiva lämningar efter krig i den mån det är nödvändigt och görligt. Parterna skall då även beakta de humanitära syftena med detta protokoll samt de internationella normerna, bl.a. International , IMAS. Artikel 8 - Samarbete och stöd Varje hög fördragsslutande part som har möjlighet till det skall tillhandahålla stöd till utmärkning och röjning samt bort- eller förstöring av explosiva lämningar efter krig och till utbildning av civilbefolkningen om risker och relaterade verksam- heter; detta kan ske bl.a. genom FN-systemet, andra berörda internationella, regionala och nationella organisationer och institu- Protokoll V (vapenkonvention) tioner, , nationella rödakors- och rödahalvmåneföreningar och deras internationella federation, enskilda organisationer eller bilateralt. 2.Varje hög fördragsslutande part som har möjlighet till det skall tillhandahålla stöd för vård, rehabilitering och social och eko- nomisk återanpassning av offer för explosiva lämningar efter krig. Sådant stöd kan bl.a. lämnas via FN-systemet, andra berörda inter- nationella, regionala och nationella organisationer eller institu- tioner, , nationella rödakors- och röda halvmåneföreningar och deras internationella federation, enskilda organisationer eller bilateralt. 3.Varje hög fördragsslutande part som har möjlighet till det skall lämna bidrag till fonder inom FN-systemet och till andra berörda fonder för att underlätta tillhandahållande av stöd enligt detta protokoll. 4.Varje hög fördragsslutande part skall ha rätt att delta i ett så omfattande utbyte som möjligt av utrustning, material samt veten- skaplig och teknologisk information, utom information beträffande vapenrelaterad teknologi, som behövs för tillämpningen av detta protokoll. Varje hög fördragsslutande part åtar sig att underlätta sådant utbyte i enlighet med sina nationella lagar och skall inte införa oberättigade inskränkningar i tillhandahållandet av röjnings- utrustning och därtill relaterad teknologisk information för huma- nitära syften. 5.Varje hög fördragsslutande part åtar sig att lämna uppgifter till de mindatabaser som har upprättats för detta ändamål inom FN-systemet, särskilt information om metoder och teknologier för röjning av explosiva lämningar efter krig, förteckningar över sak- kunniga, specialiserade organ och nationella centra för röjning av explosiva lämningar efter krig samt, på frivillig väg, teknisk infor- mation om de typer av explosiv ammunition som avses. 6.De höga fördragsslutande parterna får begära stöd som grundas i relevant information av , andra berörda organ eller andra stater. Framställningarna kan riktas till generalsekreterare, som skall meddela alla de höga fördragsslutande parterna samt berörda internationella organisationer och enskilda organisationer. 7.Vid framställningar till får dess general- sekreterare, inom ramen för tillgängliga resurser, vidta lämpliga åtgärder för att bedöma situationen och, i samarbete med den begärande parten och andra parter som har ansvar enligt vad som Protokoll V (vapenkonvention) anges i artikel 3, rekommendera lämplig form för tillhandahållande av stöd. Generalsekreteraren får också rapportera till de höga fördragsslutande parterna om en sådan bedömning liksom om typen och omfattningen av det stöd som behövs, inklusive möjliga bidrag från fonder inom FN-systemet. Artikel 9 - Allmänna förebyggande åtgärder 1.Varje hög fördragsslutande part uppmuntras att, med hänsyn till vars och ens olika läge och förmåga, vidta allmänna förebyg- gande åtgärder i syfte att minimera förekomsten av explosiva lämningar efter krig, innefattande, men inte begränsat till, de åtgär- der som avses i del 3 i den tekniska bilagan. 2.Varje hög fördragsslutande part får frivilligt utbyta informa- tion om strävanden att främja och upprätta bästa praxis i fråga om åtgärder som avses i punkt 1 i denna artikel. Artikel 10 - Konsultationer mellan de höga fördragsslutande parterna 1.De höga fördragsslutande parterna förbinder sig att samråda och samarbeta om alla frågor som gäller detta protokollstillämp- ning. I detta syfte skall en konferens hållas mellan de höga för- dragsslutande parterna efter beslut av en majoritet av dem, dock minst arton parter. a)göra en översyn av detta protokolls rättsliga status och till- lämpning, b)behandla frågor som rör nationell tillämpning av detta proto- koll, innefattande årlig nationell rapportering eller uppdatering, c)förbereda översynskonferenser. 3.Kostnaderna för konferensen skall fördelas mellan de höga fördragsslutande parterna och utanförstående stater som deltar i konferensen enligt bidragsskala efter veder- börlig justering. Artikel 11 - Efterlevnad Varje hög fördragsslutande part skall tillse att dess försvars- makt och berörda myndigheter och organ utfärdar lämpliga instruktioner och bestämmelser och att försvarsmaktens personal får genomgå utbildning som är förenlig med bestämmelserna i detta protokoll. Protokoll V (vapenkonvention) De höga fördragsslutande parterna åtar sig att samråda och samarbeta bilateralt, genom generalsekreterare eller genom andra tillämpliga internationella förfaranden för att lösa problem som kan uppkomma i fråga om tolkningen eller tillämpningen av bestämmelserna i detta protokoll. Konvention mot tortyr och annan grym, omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning, (Tortyrkonventionen) Tortyrkonventionen förbjuder tortyr i alla sammanhang och etablerar mot tortyr. Konventionen definierar tortyr, kräver av stater att de tar effektiva rättsliga och andra åtgärder för att förebygga tortyr och deklarerar att inga nöd- situationer, andra externa hot, och inte heller order från en överordnad eller annan auktoritet kan åberopas för att rätt- färdiga tortyr. Varje stat är skyldig att tillhandahålla undervisning, för de som upprätthåller dess lagar och för dess militär, om förebyg- gande av tortyr. Vidare ska staterna med jämna mellanrum granska dessas föhörsmetoder, och undersöka alla anklagelser om att en person gjort sig skyldig till tortyr i utövandet av sin officiella tjänstgöring. Stater måste vidare tillförsäkra att, individer som hävdar att de blivit torterade, ges möjlighet att göra en offentlig anmälan och få ärendet utrett. Offer för tortyrhandlingar ska få rimlig och adekvat ersättning. Konventionen kräver att stater gör tortyr olaglig och att de sörjer för lämpligt straff för dem som gör sig skyldiga till brottet. Det krävs vidare att stater utövar jurisdiktion då tortyr begåtts inom deras territorium och att staterna antingen utreder saken och åtalar den misstänkte eller att denne efter korrekt begäran utlämnas till annan stat, vars domstol kan anses kompetent i ärendet. antogs ett fakultativt protokoll till konventionen. Genom protokollet skapades ett preventivt besöks- och inspektionssystem för att motverka förekomsten av tortyr m.m. på de platser där personer hålls frihetsberövade, se SÖ 2006:17. Protokollet har inte inkluderats i denna publikation. Bestämmelser i svensk rätt finns t.ex. i (bl.a. 2, 3 och 4 kap.), utlänningslagen (2005:716), lagen (1957:668) om utlämning för brott och skadeståndslagen (1972:207) och lagen (1988:695) om vissa internationella åtaganden mot tortyr m.m. I denna samling återges endast de inledande materiella bestämmelserna i konventionen. Artiklarna rörande samt procedurella bestämmelser återges således inte. Konventionen trädde i kraft och ratificerades av . Riksdagsbehandling: prop. 1985/86:17, bet. 1985/86:UU11, rskr. Publicering: SÖ 1986:1 UTDRAG - Artiklarna 1-16 I denna konvention avses med begreppet tortyr varje handling genom vilken allvarlig smärta eller svårt lidande, fysiskt eller psy- kiskt, medvetet tillfogas någon antingen för sådana syften som att erhålla information eller en bekännelse av honom eller en tredje person, att straffa honom för en gärning som han eller en tredje person har begått eller misstänks ha begått eller att hota eller tvinga honom eller tredje person eller också av något skäl som har sin grund i någon form av diskriminering, under förutsättning att smärtan eller lidandet åsamkas av eller på anstiftan eller med samtycke eller medgivande av en offentlig tjänsteman eller någon annan person som handlar såsom företrädare för det allmänna. Tortyr innefattar inte smärta eller lidande som uppkommer enbart genom eller är förknippade med lagenliga sanktioner. Denna artikel får ej åberopas gentemot internationella instrument eller nationell lagstiftning som innehåller eller kan inne- hålla bestämmelser som går längre. 1.Varje konventionsstat skall vidta effektiva legislativa, admi- nistrativa, rättsliga eller andra åtgärder för att förhindra tortyr- handlingar inom varje territorium under dess jurisdiktion. 2.Inga som helst särskilda omständigheter, vare sig krigstill- stånd eller krigshot, inre politisk instabilitet eller annan allmän nödsituation får anföras för att rättfärdiga tortyr. 3.En order från en överordnad offentlig tjänsteman eller offent- lig myndighet får inte åberopas för att rättfärdiga tortyr. 1.Ingen konventionsstat skall utvisa, återföra eller utlämna en person till en annan stat, i vilken det finns grundad anledning att tro att han skulle vara i fara för att utsättas för tortyr. 2.För att fastställa huruvida sådan anledning föreligger, skall de behöriga myndigheterna beakta alla hänsyn av betydelse, vari i förekommande fall även skall inbegripas förekomsten i den berörda staten av ett konsekvent handlingsmönster av grova, uppenbara eller talrika kränkningar av de mänskliga rättigheterna. 1.Varje konventionsstat skall säkerställa att alla tortyrhand- lingar utgör brott enligt dess strafflag. Detsamma gäller försök att utöva tortyr samt av någon person vidtagen handling som utgör medverkan till eller deltagande i tortyr. 2.Varje konventionsstat skall belägga dessa brott med adekvata straff, som beaktar deras allvarliga karaktär. Varje konventionsstat skall vidta sådana åtgärder som kan vara nödvändiga för att hävda egen domsrätt i fråga om de i artikel 4 avsedda brotten i följande fall: a)när brottet begås inom något territorium under dess jurisdiktion eller ombord på fartyg eller luftfartyg som är registrerat i den staten; b)när den påstådde förövaren är medborgare i den staten; c)när offret är medborgare i den staten, om denna stat anser detta vara lämpligt. 2.Varje konventionsstat skall likaledes vidta de åtgärder som kan vara nödvändiga för att domstolsprövning skall kunna före- komma beträffande sådana brott i fall att den påstådde förövaren uppehåller sig inom något territorium under dess jurisdiktion och den inte i enlighet med artikel 8 utlämnar honom till någon av de i punkt 1 i denna artikel nämnda staterna. 3.Denna konvention utesluter inte lagföring för brott i enlighet med inhemsk lag. 1.Sedan den efter en undersökning av tillgänglig information konstaterat att omständigheterna så kräver, skall en konventions- stat, inom vilkens territorium en person som påstås ha begått ett brott som avses i artikel 4 uppehåller sig, ta honom i fängsligt förvar eller vidta andra rättsliga åtgärder för att säkerställa hans närvaro. Det fängsliga förvaret och övriga rättsliga åtgärder skall vara i enlighet med den statens lag men får pågå endast som krävs för att genomföra förfarande avseende straffansvar eller utlämning. 2.En sådan stat skall göra en preliminär under- sökning av fakta. 3.Varje person som tagits i fängsligt förvar i enlighet med punkt 1 i denna artikel skall få hjälp med att sätta sig i förbindelse med närmaste behörig företrädare för den stat där han är medborgare eller, om han är statslös, med företrädare för den stat där han vanligen har hemvist. 4.När en stat i enlighet med denna artikel har tagit en person i fängsligt förvar, skall den underrätta de stater som avses i artikel 5, punkt 1, om att denna person är tagen i förvar och om de omständigheter som ligger till grund för gripandet. Den stat som utför den preliminära undersökning, som anges i punkt 2 i denna artikel skall meddela sina slutsatser till de nämnda staterna och ange huruvida den avser att låta domstol pröva fallet. 1.Den konventionsstat som har jurisdiktion över territorium inom vilket en person påträffas som påstås ha begått ett brott som avses i artikel 4, skall i fall som avses i artikel 5, om den inte utlämnar denna person, underställa behöriga myndigheter ärendet i och för åtal. 2.Dessa myndigheter skall fatta sitt beslut på samma sätt som när det är fråga om ett vanligt brott av allvarlig karaktär enligt den statens lag.