sou · GYB322d3 · 2011-01-01 00:00:00 — I de fall som avses i artikel 5, punkt 2, skall de beviskrav som erfordras för åtal och fällande dom inte på något sätt vara mindre stränga än de som tillämpas på de fall som avses i artikel 5, punkt 1. 3.Varje person mot vilken ett förfarande inleds i samband med något av de brott som anges i artikel 4 skall tillförsäkras en rättvis behandling under alla stadier i förfarandet. 1.Brott som anges i artikel 4 skall anses vara upptagna bland utlämningsbara brott i varje förefintliga utlämningsavtal mellan konventionsstaterna. Konventionsstaterna åtar sig att uppta sådana brott bland de utlämningsbara brotten i varje utlämningsavtal som ingås mellan dem. 2.Om en konventionsstat som gör utlämning beroende av före- komsten av ett avtal mottar en utlämningsframställning från en annan konventionsstat, med vilken den inte har något utlämnings- avtal, kan den betrakta denna konvention som den lagliga grunden för utlämning för sådana brott. Utlämning skall vara underkastad de övriga villkor som föreskrivs i den anmodade statens lag. 3.Konventionsstater som inte gör utlämning beroende av före- komsten av ett avtal skall erkänna sådana brott såsom utlämnings- bara brott mellan dem själva med förbehåll för de villkor som föreskrivs i den anmodade statens lag. 4.Sådana brott skall vad avser utlämning mellan konventions- stater behandlas som om de hade begåtts inte endast på den plats där de ägde rum utan även inom de territorier som tillhör den stat som är förpliktad att lagföra brott i enlighet med artikel 5, punkt 1. 1.Konventionsstaterna skall lämna varandra mesta möjliga bistånd i samband med de straffrättsliga förfaranden som inletts vad avser brott enligt artikel 4, vari inbegrips tillhandahållande av allt bevismaterial som de förfogar över och som behövs vid förfarandet. 2.Konventionsstaterna skall fullgöra sina skyldigheter enligt punkt 1 i denna artikel i överensstämmelse med de avtal om ömse- sidig rättshjälp som kan finnas mellan dem. 1.Varje konventionsstat skall säkerställa att undervisning och information om förbudet mot tortyr till fullo innefattas i utbild- ningen av civil och militär brottsbeivrande personal, medicinsk personal, myndighetspersoner och andra personer som kan delta vid fängsligt förvar, förhör eller behandling av enskilda personer som blivit utsatta för någon form av gripande, kvarhållande eller frihetsberövande. 2.Varje konventionsstat skall införa detta förbud i de regler eller instruktioner som utfärdats rörande sådana personers skyldig- heter och uppgifter. Varje konventionsstat skall i syfte att förhindra fall av tortyr systematiskt se över förhörsregler, instruktioner, metoder och ruti- ner liksom procedurer för fängsligt förvar och behandling av personer som blir föremål för någon form av gripande, kvarhål- lande eller frihetsberövande inom något territorium under dess jurisdiktion. Varje konventionsstat skall säkerställa att dess behöriga myndig- heter företar en omedelbar och opartisk undersökning, då skälig orsak finns att misstänka att en tortyrhandling begåtts inom något territorium under dess jurisdiktion. Varje konventionsstat skall säkerställa att varje enskild person som påstår att han blivit utsatt för tortyr inom något territorium under dess jurisdiktion har rätt att klaga hos samt få sitt fall och opartiskt utrett av statens behöriga myndigheter. Åtgärder skall vidtas för att säkerställa att den klagande och vittnen skyddas mot alla former av övergrepp eller hotelser som en följd av klagan eller avgivna vittnesmål. 1.Varje konventionsstat skall i sitt rättssystem säkerställa att offret för en tortyrhandling erhåller upprättelse och erhåller en verkställbar rätt till en rimlig och adekvat gottgörelse, varmed även förstås medel för ett så fullständigt återvinnande av hälsa som möj- ligt. Om offret skulle avlida till följd av en tortyrhandling, skall de personer som han underhåller vara berättigade till gottgörelse. 2.Ingenting i denna artikel skall påverka offrets eller andra personers rätt till gottgörelse enligt nationell lag. Varje konventionsstat skall säkerställa att ett uttalande, som konstaterats ha gjorts till följd av tortyr, inte skall åberopas som bevis i ett rättsligt förfarande utom mot en person som anklagas för tortyr såsom bevis för att uttalandet gjorts. 1.Varje konventionsstat skall åta sig att inom varje territorium under dess jurisdiktion förhindra andra handlingar som innebär grym, omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning men som inte kan betecknas som tortyr enligt definitionen i artikel 1, när dessa handlingar begås av eller sker på uppmaning eller med samtycke eller medgivande av en offentlig tjänsteman eller någon annan person som handlar såsom företrädare för det allmänna. Särskilt skall skyldigheterna enligt artiklarna 10, 11, 12 och 13 tillämpas, varvid hänvisningarna till tortyr skall utbytas mot hänvis- ningar till andra former av grym, omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning. 2.Bestämmelserna i denna konvention får inte åberopas mot bestämmelser i andra internationella överenskommelser eller i nationell lag som förbjuder grym, omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning eller som hänför sig till utlämning eller utvisning. FN:s konvention om barnets rättigheter, fakultativt protokoll om barnets rättigheter vid indragning av barn i väpnade konflikter, I en väpnad konflikt har barn enligt den humanitära rätten dels det generella skydd som gäller för civila, dels ett särskilt skydd som extra skyddsvärda. Konventionen om barnets rättigheter (), som var en av de första staterna att ratificera, slår fast barnets grundläggande rättigheter och gäller även i en väpnad konflikt. De artiklar som är aktuella i detta sammanhang är artiklarna 38 och 39. Artikel 38 sätter bl.a. en gräns vid för både deltagande i strid och rekrytering till väpnade styrkor, medan konven- tionen i övrigt stadgar att barn är personer . De olika åldersgränserna kan bero på att det delvis rådde olika syn på frågan om barns deltagande i strid i de olika regelsystem som här hamnade i fokus, det vill säga inom den internationella humanitära rätten och inom ramen för mänskliga rättigheter. Konventionsstaterna ska i enlighet med sina åtaganden enligt internationell humanitär rätt skydda civilbefolkningen i väp- nade konflikter samt vidta alla tänkbara åtgärder för att skydda och vårda barn som berörs av en väpnad konflikt. Enligt artikel 39 ska konventionsstaterna vidta alla lämpliga åtgärder för att främja fysisk och psykisk rehabilitering samt social återanpassning av barn som utsatts för t.ex. väpnade konflikter. Sedan antogs har frågan om att det bör slås fast en högre åldersgräns för barns inblandning i väpnade konflikter varit uppe till debatt. Den debatten ledde till att FN:s fakultativa protokoll om barnets rättigheter vid indragning av barn i väpnade konflikter antogs . Det viktigaste som protokollet medfört är att åldersgränsen för barn som deltar i strider höjts från till jämfört med barnkonven- tionens artikel 38 och tidigare regleringar inom den humanitära rätten. Bestämmelser i svensk rätt finns bl.a. i 4 kap. , lagen (1994:1809) om totalförsvarsplikt, och förordningen (1994:524) om frivillig försvarsverksamhet. I denna samling återges endast två artiklar med direkt bäring på väpnade konflikter. Hela det fakultativa protokollet återges dock. Konventionen trädde i kraft och ratificerades av . Riksdagsbehandling: prop. 1989/90:107, bet. 1989/90:SoU28, rskr. Publicering: SÖ 1990:20 Fakultativa protokollet trädde i kraft och ratificerades av Riksdagsbehandling: prop. 2001/02:178, bet. 2002/03:SoU2, rskr. Publicering: SÖ 2003:13 UTDRAG - Artiklarna 38 och 39 1.Konventionsstaterna åtar sig att respektera och säkerställa respekt för regler i internationell humanitär rätt som är tillämpliga på dem i väpnade konflikter och som är relevanta för barnet. 2.Konventionsstaterna skall vidta alla tänkbara åtgärder för att säkerställa att personer som inte uppnått inte deltar direkt i fientligheter. 3.Konventionsstaterna skall avstå från att rekrytera en person som inte har uppnått till sina väpnade styrkor. Då rekrytering sker bland personer som fyllt 15 men inte , skall konventionsstaterna sträva efter att i första hand rekrytera dem som är äldst. 4.Konventionsstaterna skall i enlighet med sina åtaganden enligt internationell humanitär rätt att skydda civilbefolkningen i väpnade konflikter vidta alla tänkbara åtgärder för att säkerställa skydd och vård av barn som berörs av en väpnad konflikt. Konventionsstaterna skall vidta alla lämpliga åtgärder för att främja fysisk och psykisk rehabilitering samt social återanpassning av ett barn som utsatts för någon form av vanvård, utnyttjande eller över- grepp; tortyr eller någon form av grym, omänsklig eller förned- rande behandling eller bestraffning; eller väpnade konflikter. Sådan rehabilitering och sådan återanpassning skall äga rum i en miljö som befrämjar barnets hälsa, självrespekt och värdighet. Fakultativt protokoll till konventionen om barnets rättigheter vid indragning av barn i väpnade konflikter, De stater som är parter i detta protokoll, som uppmuntras av det överväldigande stödet för konventionen om barnets rättigheter, som visar på det omfattande engagemang som finns att sträva efter att främja och skydda barnets rättigheter, som ånyo bekräftar att barnens rättigheter kräver särskilt skydd och påkallar fortsatt förbättring av barnens ställning utan åtskillnad samt utveckling och utbildning under fredliga och trygga som oroas av den skadliga och omfattande inverkan av väpnade konflikter på barn och de långsiktiga konsekvenser detta har för varaktig fred, säkerhet och utveckling, som fördömer att barn görs till måltavla i väpnade konflikter och direkta angrepp på mål som är skyddade enligt internationell rätt, inbegripet platser där barn normalt vistas i stor utsträckning, såsom skolor och sjukhus, som konstaterar att Romstadgan för internationella brottmåls- domstolen har antagits, och i synnerhet att rekrytering och värvning av barn eller användning av dem för aktivt deltagande i fientligheter har inbegripits i stadgan som en krigsförbrytelse i både internationella och nationella väpnade konflikter, som därför anser att det, för att ytterligare stärka genom- förandet av de rättigheter som har erkänts i konventionen om Fakultativt protokoll () barnets rättigheter, finns ett behov av ett ökat skydd av barn från att bli indragna i väpnade konflikter, som noterar att det i artikel 1 i konventionen om barnets rättigheter anges att med barn avses i den konventionen varje människa under , om inte barnet blir myndigt tidigare enligt den lag som gäller för barnet, som är övertygade om att ett fakultativt protokoll till konven- tionen, som höjer åldern för möjlighet att rekrytera personer till väpnade styrkor och deras deltagande i fientligheter, kommer att bidra effektivt till genomförandet av principen att barnets bästa skall komma i främsta rummet vid alla åtgärder som rör barn, som noterar att den tjugosjätte internationella Röda Kors- och Röda bland annat rekommen- deras att parter i konflikter skall vidta alla möjliga åtgärder för att säkerställa att barn inte deltar i fientligheter, som även välkomnar det enhälliga antagandet av konvention nr 182 om förbud mot och omedelbara åtgärder för att avskaffa de värsta formerna av barnarbete, i vilken bland annat tvångsrekrytering eller obligatorisk rekrytering av barn till väpnade konflikter förbjuds, som på största allvar fördömer rekrytering, utbildning och användning, inom och över nationsgränser, av barn i stridigheter av väpnade grupper som inte tillhör en stats väpnade styrkor och som erkänner ansvaret hos dem som rekryterar, utbildar och använder barn för detta ändamål, som erinrar om den skyldighet som varje part i en väpnad konflikt har att följa bestämmelserna i internationell humanitär rätt, som betonar att detta protokoll inte påverkar tillämpningen av de syften och principer som uttrycks i stadga, inbegripet artikel 51, och de normer i humanitär rätt som berörs, som beaktar att fredliga och trygga förhållanden baserade på full respekt för de syften och principer som uttrycks i stadga samt iakttagande av tillämpliga instrument för mänskliga rättigheter är oumbärliga för ett fullständigt skydd av barnen, i synnerhet under väpnade konflikter och ockupation av främmande makt, som erkänner de speciella behoven hos barn som på grund av sin ekonomiska eller sociala ställning eller sitt kön är särskilt utsatta för rekrytering eller användning i fientligheter i strid med detta protokoll, Fakultativt protokoll () som även är uppmärksamma på behovet av att beakta de ekono- miska, sociala och politiska grundorsakerna till att barn blir in- dragna i väpnade konflikter, som är övertygade om behovet av att stärka det internationella samarbetet enligt detta protokoll samt av fysisk och psykosocial rehabilitering och social återanpassning av barn som är offer för väpnad konflikt, som uppmuntrar medverkan av samhället, i synnerhet av barn och barnoffer, i informationsspridning och utbildningsprogram som rör genomförandet av detta protokoll, har kommit överens om följande: Konventionsstaterna skall vidta alla genomförbara åtgärder för att säkerställa att medlemmar av deras väpnade styrkor som inte uppnått inte deltar direkt i fientligheter. Konventionsstaterna skall säkerställa att personer som inte har uppnått inte blir föremål för obligatorisk rekrytering till deras väpnade styrkor. 1.Konventionsstaterna skall höja minimiåldern för frivillig rekrytering av personer till deras nationella väpnade styrkor från den ålder som anges i artikel 38.3 i konventionen om barnets rättigheter, med beaktande av principerna i den artikeln och med erkännande av att personer enligt den konventionen har rätt till särskilt skydd. 2.Varje konventionsstat skall vid ratificering av eller anslutning till detta protokoll deponera en bindande förklaring där det anges vid vilken minimiålder den kommer att tillåta frivillig rekrytering till sina nationella väpnade styrkor och en beskrivning av de säker- hetsåtgärder den har vidtagit för att säkerställa att sådan rekryte- ring inte sker med tvång eller våld. 3.Konventionsstater som tillåter frivillig rekrytering av perso- ner till sina nationella väpnade styrkor skall upprätthålla säkerhetsåtgärder för att åtminstone säkerställa att: a)Sådan rekrytering verkligen är frivillig; Fakultativt protokoll () b)Sådan rekrytering sker med informerat samtycke av den berörda personens föräldrar eller vårdnadshavare; c)Sådana personer får fullständig information om de arbetsuppgifter d)Sådana personer företer ett tillförlitligt åldersbevis innan de godtas för nationell militärtjänst. 4.Varje konventionsstat får när som helst förstärka sin förkla- ring genom en notifikation ställd till general- sekreterare, som skall underrätta samtliga konventionsstater. En sådan notifikation skall gälla från den dag då generalsekreteraren mottog den. 5.Kravet i punkt 1 att höja åldern gäller inte skolor som drivs eller kontrolleras av konventionsstaternas väpnade styrkor, i överensstämmelse med artiklarna 28 och 29 i konventionen om barnets rättigheter. 1.Väpnade grupper som inte tillhör en stats väpnade styrkor bör inte under några omständigheter rekrytera eller använda personer i fientligheter. 2.Konventionsstaterna skall vidta alla genomförbara åtgärder för att förhindra sådan rekrytering och användning, inbegripet antagande av de rättsliga bestämmelser som är nödvändiga för att förbjuda och kriminalisera sådan verksamhet. 3.Tillämpningen av denna artikel enligt detta protokoll skall inte påverka någon parts rättsliga status i en väpnad konflikt. Ingenting i detta protokoll skall tolkas så att det undanröjer bestämmelser i en konventionsstats lag eller i internationella instru- ment och internationell humanitär rätt som går längre när det gäller att förverkliga barnets rättigheter. Varje konventionsstat skall vidta alla rättsliga, administrativa och andra åtgärder som krävs för att säkerställa att bestämmelserna i detta protokoll genomförs och tillämpas effektivt inom dess jurisdiktion. Fakultativt protokoll () 2.Konventionsstaterna åtar sig att genom lämpliga åtgärder göra protokollets principer och bestämmelser allmänt kända bland såväl vuxna som barn. 3.Konventionsstaterna skall vidta alla genomförbara åtgärder för att säkerställa att personer inom deras rättskipningsområde som rekryteras eller används i fientligheter i strid med detta protokoll hemförlovas eller på annat sätt frigörs från tjänst. Konventions- staterna skall om nödvändigt ge dessa personer allt tillbörligt bistånd för deras fysiska och psykiska rehabilitering och åter- anpassning i samhället. 1.Konventionsstaterna skall samarbeta om genomförandet av detta protokoll, inbegripet förhindrande av varje verksamhet som strider mot protokollet och om rehabilitering och återanpassning i samhället av personer som är offer för handlingar i strid med detta protokoll, bland annat genom tekniskt samarbete och ekonomiskt bistånd. Sådant bistånd och samarbete kommer att ske i samråd mellan berörda konventionsstater och relevanta internationella organisationer. 2.De konventionsstater som har möjlighet därtill skall lämna sådant bistånd genom befintliga multilaterala, bilaterala eller andra program, eller, bland annat, genom en frivillig fond som upprättas i enlighet med generalförsamlingens regler. 1.Varje konventionsstat skall efter protokollets ikraftträdande för den staten tillställa kommittén för barnets rättigheter en rapport med utförlig information om de åtgärder den vidtagit för att genomföra bestämmelserna i protokollet, inbegripet de åtgärder som vidtagits för att genomföra bestämmelserna om deltagande och rekrytering. 2.Efter avgivandet av den utförliga rapporten skall varje konventionsstat i de rapporter den avger till kommittén för barnets rättigheter i enlighet med artikel 44 i konventionen lämna all ytter- ligare information om genomförandet av protokollets bestäm- melser. Andra konventionsstater i protokollet skall avge rapport . Fakultativt protokoll () rättigheter kan begära ytterligare information från konventionsstaterna om genomförandet av bestämmelserna i detta protokoll. 1.Detta protokoll är öppet för undertecknande av varje stat som är part i konventionen eller som har undertecknat den. 2.Detta protokoll skall ratificeras eller vara öppet för anslutning av vilken stat som helst. Ratifikations- eller anslutningsinstrument skall deponeras hos generalsekreterare. 3.Förenta nationernas generalsekreterare skall, i sin egenskap av depositarie för konventionen och protokollet, informera alla konventionsstater och alla stater som har undertecknat konventio- nen om varje instrument om förklaring i enlighet med artikel 3, ratificering eller anslutning till protokollet. 1.Detta protokoll träder i kraft från den dag då det tionde ratifikations- eller anslutningsinstrumentet deponerades. 2.För varje stat som ratificerar detta protokoll eller ansluter sig till det efter dess ikraftträdande träder detta protokoll i kraft en månad från den dag då dess eget ratifikations- eller anslutnings- instrument deponerades. 1.En konventionsstat kan när som helst säga upp detta proto- koll genom skriftlig notifikation till general- sekreterare, som därefter skall underrätta de andra konventions- staterna och alla stater som har undertecknat konventionen. Uppsägningen träder i kraft från den dag då Förenta natio- nernas generalsekreterare mottog notifikationen. Om den upp- sägande konventionsstaten vid utgången av det året är indragen i väpnad konflikt, träder emellertid uppsägningen inte i kraft förrän den väpnade konflikten har upphört. 2.En sådan uppsägning innebär inte att konventionsstaten befrias från sina åtaganden enligt detta protokoll med avseende på någon handling som inträffar före den dag då uppsägningen träder i kraft. Inte heller skall en sådan uppsägning på något sätt påverka den fortsatta behandlingen av ett ärende som redan behandlas av Kommittén före den dag då uppsägningen träder i kraft. Fakultativt protokoll () 1.En konventionsstat kan föreslå en ändring och överlämna förslaget till generalsekreterare. Generalsekre- teraren skall sedan översända ändringsförslaget till konventions- staterna med en begäran om att dessa anger om de tillstyrker att en konferens med konventionsstaterna sammankallas för att behandla och rösta om förslagen. Om minst en tredjedel av staterna efter förslagets översändande tillstyrker en sådan konferens, skall generalsekreteraren sammankalla konferensen i regi. Ändringsförslag som antagits av en majo- ritet av de vid konferensen närvarande och röstande konventions- staterna skall underställas Generalförsamlingen för godkännande. 2.En ändring som antagits enligt punkt 1 i denna artikel träder i kraft när den har godkänts av generalförsam- ling och antagits av konventionsstaterna med två tredjedels majoritet. 3.När en ändring träder i kraft skall den vara bindande för de konventionsstater som har antagit den, medan övriga konventions- stater är bundna av bestämmelserna i detta protokoll och eventuella tidigare ändringar, som de antagit. 1.Detta protokoll, där de arabiska, engelska, franska, kinesiska, ryska och spanska texterna är lika giltiga, skall deponeras i arkiv. 2.Förenta nationernas generalsekreterare skall översända bestyrkta kopior av detta protokoll till alla konventionsstater och alla stater som har undertecknat konventionen. Konvention om förbud mot utveckling, produktion, innehav och användning av kemiska vapen samt deras förstöring, Systematiska försök att totalförbjuda användningen av kemiska vapen har gjorts . finns bl.a. ett protokoll rörande förbud mot användande i krig av kvävande, giftiga eller liknade gaser m.m. (Genève- protokoll). Om en vapentyp ska totalförbjudas krävs dock att ett användningsförbud kompletteras med nedrustningsavtal som även förbjuder utveckling, produktion, lagring, prov och han- del. Efter riktades ansträngningarna främst mot kärnvapen och först sedan icke-spridningsavtalet mot kärnvapen var klart , kom förhandlingarna om att för- bjuda kemiska och biologiska vapen igång igen. antogs konventionen om förbud mot utveckling, framställning och lagring av bakteriologiska (biologiska) vapen och toxinvapen samt om deras förstöring (B-vapenkonve- ntionen). av förhandlingar kunde sedan nedrustningskonferensen i enas om en konvention om ett fullständigt förbud mot kemiska vapen; konvention om förbud mot utveckling, produktion, innehav och användning av kemiska vapen (C-vapenkonventionen). Kon- ventionen stärker Genèveprotokoll genom att förbjuda användningen av kemiska vapen under alla omständigheter och förbjuder även användningen av herbicider (växtförstö- ringsmedel) som stridsmetod. Syftet med konventionen är att totalförbjuda kemiska mass- förstörelsevapen och att reglera hur de existerande lagren av denna typ av vapen ska förstöras. För detta syfte totalförbjuds tillverkning, anskaffande, innehav, överföring och användning av kemiska vapen. Förbudet kompletteras med utförliga regler för eliminering av befintliga kemiska vapen och produktions- anläggningar för sådana vapen, samt noggrant reglerade mekanismer för kontroll av konventionens efterlevnad. Verifikationsbestämmelserna omfattar bl.a. inspektioner föranledda av misstankar om brott mot konventionen och rutininspektioner av relevanta kemiska anläggningar. Den i i baserade Organisationen för förbudet mot kemiska vapen (OPCW), som upprättades genom konven- tionen, har till uppgift att genomföra de nämnda inspek- tionerna. Konventionen reglerar sedan vilka åtgärder som ska vidtas vid brott mot densamma samt för att garantera dess efterlevnad. Bestämmelser i svensk rätt finns t.ex. i lagen (1994:118) om inspektioner enligt konvention om förbud mot kemiska vapen.