sou · GYB396 · 2011-01-01 00:00:00 — En möjlighet för en elev att få ett betyg omprövat av rektorn kan dock få andra konsekvenser än en stärkt rättssäkerhet för eleverna. Det finns en risk att omprövningen kan påverka lärarens bedömningsmetoder och undervisning, som i sin tur kan påverka elevers lärande och kunskapsutveckling negativt. Detta är något som kanske skulle vara särskilt olämpligt i tidiga skolår i . Utredningen har inte underlag för att kunna bedöma om en möjlighet till omprövning av rektorn skulle medföra att lärare i högre grad strävar efter mer förenklade bedömningsmetoder. De forskare som deltog vid utredningens forskarseminarium menade dock att det kunde finnas en risk för att t.ex. kreativiteten i undervisningen och elevens lärande skulle kunna hämmas. Valet kanske står mellan att å ena sidan tillförsäkra eleverna en möjlighet till omprövning i tidiga år och å andra sidan eventuellt få sämre undervisningsförutsättningar Vi konstaterar också att det har skett förbättringarna för elevens rättssäkerhet genom den nya skollagen. Exempelvis är läraren skyldig att på begäran motivera ett beslut om betyg och eleven har möjlighet att begära omprövning av läraren. Det finns som utredningen ser det, också administrativa skäl till att betygen som ingår i terminsbetygen inte bör omfattas av en möjlighet till omprövning. Det kommer att få administrativa konsekvenser som bl.a. innebär ett merarbete för skolan. Detta kan bli betydande om inte antalet betyg begränsas. Sammanfattningsvis anser utredningen att de betyg som ska kunna omprövas av rektorn bör begränsas utifrån betygens faktiska betydelse. De bör därför begränsas till de betyg som kan ingå i elevens slutbetyg. Eleverna i grundsärskolan kan enskilt eller klassvis vara mer eller mindre inkluderade i ordinarie grundskoleklasser och skolor. I grundsärskolan är kunskapsmålen anpassade till elever med ett intellektuellt funktionshinder och uttrycker vad eleverna efter sina individuella förutsättningar ska ha uppnått när de lämnar skolan. Grundsärskolan har också egna kursplaner som antingen gäller ämnen eller i den nuvarande träningsskolan ämnesområden. Träningsskolan är avsedd för elever som inte kan gå i grundsärskolan. En ny betygsskala införs /12 även i denna skolform. Betygsbeteckningarna A, B, C, D eller E är de samma som för övriga skolformer. För den elev som inte uppnår kraven för betyget E, ska betyg dock inte sättas i ämnet. Regeringens förslag om betyg i årskurs 6 omfattar även grundsärskolan. När betyg sätts i grundsärskolan sätts de i slutet av varje termin i årskurs 8 och i slutet av höstterminen i årskurs 9 i de ämnen som eleven inte har avslutat. Om eleven går ett tionde år i särskolan kan betyg även sättas i slutet av höstterminen i årskurs 10 i de ämnen som eleven inte har avslutat. Betyg kan även sättas när ett ämne eller ämnesblock har avslutats. Slutbetyg utfärdas på samma sätt som i . betänkande För oss tillsammans – om utbildning och utvecklingstörning (SOU 2004:98) hänvisar till att föreslog att bestämmelser om prövning och omprövning av betyg skulle införas i skollagen och att de skulle gälla alla skolformer. Om sådana bestämmelser infördes ansåg kommittén att de också skulle gälla betyg satta i grundsärskolan eller gymnasiesärskolan. Någon särskild motivering gavs inte. Kommitténs generella motivering hade dock utgångspunkten att olika skolformer skulle behandlas på likvärdigt sätt. Utredningen ansluter sig till principen om att de olika skolformerna ska behandlas lika. Sett ur den synvinkeln saknas skäl för att inte alla betyg från avslutade ämnen eller kurser ska omfattas av en rätt till omprövning även inom grundsärskolan. Vi kan dock konstatera att det sakligt sett finns skillnader mellan t.ex. och grundsärskolan i den meningen att betyg i grundsärskolan endast ska sättas om eleven eller elevens vårdnadshavare begär det. Betyg är dock obligatoriskt i gymnasiesärskolan. Resonemangen om att inte inkludera terminsbetyg under avsnittet om och specialskolan gäller även i grundsärskolan. Med hänsyn tagen till principen om lika behandling av skolformerna bedömer vi att möjligheten att begära omprövning av betyg ska omfatta även grundsärskolan. Vår bedömning är att möjligheten till omprövning ska omfatta de betyg i ämnen som ingår i slutbetyget. Vi bedömer att frågan om det ska finnas en möjlighet att ompröva betygen inom gymnasieskolan är relativt oproblematisk i den mening som diskuteras här för . Alla betyg i kurser som kan ingå i examensbeviset inom gymnasieskolan kan ligga till grund för antagning till högskolan eller för elevens inträde på arbetsmarknaden. Betygen har således betydelse för elevens möjligheter i dennes framtida liv. Betygen i avslutade kurser i gymnasieskolan ska därför omfattas av möjligheten till omprövning. Gymnasiesärskolan är fyraårig och kursbaserad. Eleverna får betyg efter varje avslutad kurs. Betygsbeteckningarna är gemensamma för grundsärskolan och gymnasiesärskolan. Om en elev inte når upp till kraven för betyget G ska betyg inte sättas i grundsärskolan medan för en elev i gymnasiesärskolan ska ett intyg skrivas om att eleven har deltagit i kursen. En ny betygsskala införs /12 även i denna skolform. Betygsbeteckningarna A, B, C, D eller E är de samma som för övriga skolformer. För den elev som inte uppnår kraven för betyget E, ska ett intyg utfärdas om att eleven deltagit i kursen. Betyg ska sättas i gymnasiesärskolan, men dessa betyg ligger inte till grund för antagning till högre studier. De kan dock ha betydelse för elevens möjligheter på arbetsmarknaden. Med hänsyn tagen till principen om lika behandling av skolformerna bedömer utredningen att möjligheten att begära omprövning av betyg ska omfatta betyg på kurser i gymnasiesärskolan. vuxenutbildning (komvux) Betygen i grundläggande vuxenutbildning kan även de ha betydelse för övergång till andra studier eller för elevens möjligheter på arbetsmarknaden. Utredningen bedömer att frågan om det ska finnas möjlighet att ompröva betygen inom gymnasial vuxenutbildning ska ses på samma sätt som för gymnasieskolan. Betygen på kurser från gymnasial vuxenutbildning bör därför också omfattas av möjligheten till omprövning. Särskild utbildning för vuxna (särvux) Särvux ingår i det offentliga skolväsendet och är en frivillig, egen skolform. Utbildningen omfattar grundläggande särvux, vilket motsvarar obligatoriska särskolan, samt gymnasial särvux som motsvarar den utbildning som ungdomar kan få på de nationella eller specialutformade programmen i gymnasiesärskolan. Skolformen är avsedd för elever som är och som tillhör särskolans personkrets. För de olika delarna av särvux finns kurser och kursplaner. Betyg sätts på varje avslutad kurs eller delkurs inom den del av särvux som motsvarar grundsärskolan och på avslutad kurs inom gymnasial särvux. Inom all vuxenutbildning sker övergång till yrkeslivet efter avslutade studier. Även för elever inom särskild utbildning för vuxna kan betygen ha betydelse för elevens övergång till arbetslivet. De bör därför också omfattas av en möjlighet till omprövning av rektorn. Utbildning i svenska för invandrare (sfi) Skolformen är en del av kommunernas vuxenutbildning. För en elev som läser svenska för invandrare kan ett betyg ha betydelse för möjligheten att studera på andra delar av vuxenutbildningen. Det finns dock inget formellt krav på att en elev ska ha nått vissa mål inom sfi för att få studera vidare. I skollagen har införts ett krav på att en vuxen ska ha förutsättningar att tillgodogöra sig utbildningen för att få studera på grundläggande vuxenutbildning. Samma krav finns för gymnasial vuxenutbildning i 3 kap. 2 § förordningen (2002:1012) om vuxenutbildning. Kravet kan medföra att en elev måste ha uppnått en viss nivå inom sfi, t.ex. nivå D, för att anses ha förutsättningar för att tillgodogöra sig t.ex. kursen i svenska som andra språk. Eftersom det är en individuell prövning spelar det dock i praktiken ingen roll om eleven har tillgodogjort sig svenska språket på något annat sätt än genom sfi. Ett underkänt betyg på sfi skulle kunna innebära att en kommun bedömer att en elev inte har förutsättningar att följa en utbildning i svenska på vuxenutbildningens gymnasienivå. Det medför i sin tur att eleven kommer att sakna behörighet till högskolan. Betyget kan även vara avgörande för om en elev beviljas stimulansersättning, så kallad sfi-bonus, eller inte. Enligt lagen (2010:538) om prestationsbaserad stimulansersättning inom utbildning i svenska för invandrare ska sfi-bonus ges till vissa personer som har beviljats uppehållstillstånd i . Lagen trädde i kraft . Det krävs bl.a. lägst betyget Godkänt på vissa kurser från det att utbildningen startade för att få sfi-bonus. Ersättningen varierar mellan och beroende på vilken kurs eleven gått. Kommunen beslutar om och betalar ut sfi-bonusen. Möjligheten att få ett arbete eller praktik påverkas troligen av vilken nivå och vilket betyg en elev uppnår på sfi. betyg från sfi är beror självklart på vilken betydelse det svenska språket har för den aktuella tjänsten eller praktiken. Det måste generellt ses som en fördel på arbetsmarkanden att en person kan visa att han eller hon har vissa kunskaper i det svenska språket. Mot bakgrund av den betydelse ett betyg i sfi kan ha anser utredningen att dessa betyg ska omfattas av rätten till omprövning av rektorn. Vilka betygssteg ska vara möjliga att ompröva? I utredningens uppdrag ingår att föreslå vilka betyg och betygssteg som ska omfattas av en omprövning av någon annan än läraren. Eftersom alla betygssteg kan vara avgörande för antagning till fortsatta studier eller tillgång till arbetsmarknaden anser vi att betygsstegen B–F ska kunna omprövas av rektorn. Det saknas, av naturliga skäl, behov att kunna ompröva det högsta betygssteget A. Det är inte endast steget mellan godkänt och icke godkänt resultat som kan ha betydelse för eleven, utan även steget mellan t.ex. B och C. Rektorns uppgift måste vara att avgöra till vilket betygssteg betyget ska höjas om det ursprungliga betyget är för lågt. Om en elev har begärt att betyget ska höjas från D till B kan alltså rektorn, oavsett vad eleven har begärt, ändra betyget till såväl C, B som A. Beslut att inte sätta betyg Enligt skollagen ska betyg inte sättas om det saknas underlag för bedömning av en elevs kunskaper i ett ämne på grund av hög frånvaro. Detta ska gälla för samtliga skolformer där betyg förekommer, utom särskolan och särvux. Ett beslut att inte sätta betyg ska, enligt 3 kap. 20 § skollagen, ändras av läraren om det är uppenbart oriktigt. I propositionen En ny betygsskala (prop. 2008/09:66) framfördes att betygssättning förutsätter att en elev har deltagit i undervisningen på ett sådant sätt att läraren kunnat göra en kontinuerlig bedömning av elevens utveckling. I propositionen påpekades också att ett beslut att inte sätta betyg i vissa fall kan få rättsverkan för eleven och att dessa beslut därför måste användas restriktivt. Det framfördes vidare att det genom skollagens bestämmelser om frånvaro, åtgärdsprogram och individuella utvecklingsplaner finns red- skap för att förebygga att betyg inte kan sättas. Skolan är alltså skyldig att vidta åtgärder för att komma till rätta med elevens svårigheter i skolarbetet innan en lärare beslutar att inte sätta betyg. En lärares beslut att inte sätta ett betyg kan, liksom betygssättning, vara felaktigt. Lärarens underlag kanske inte är så bristfälligt att en bedömning inte kan göras av elevens kunskaper. Det kan t.ex. vara tillräckligt för att ge ett icke godkänt betyg, eller t.o.m. ett godkänt betyg. Om ett betyg inte sätts kan en elev i gymnasieskolan inte få ut sin examen. Det kan därför vara viktigt för eleven att i stället få betyget Icke godkänt eller betyget F. En lärares beslut att inte sätta ett betyg har alltså rättsverkan för eleven. Mot denna bakgrund föreslår utredningen att ett beslut att inte sätta ett betyg ska kunna omprövas. I propositionen En ny betygskala (prop. 2008/09:66 framfördes att ett beslut att inte sätta betyg är en form av betygsbeslut som ska dokumenteras med ett horisontellt streck i betygskatalogen. Utredningen anser därför att ett beslut att inte sätta ett betyg kan jämställas med ett beslut att sätta betyg. För att inte tynga författningstexten har vi valt att endast hänvisa till beslut att sätta betyg, som således även omfattar beslut att inte sätta betyg. Det gäller t.ex. för bestämmelserna om tidsgräns för begäran om omprövning och underrättelse om betyg. 3.5Lärare ska dokumentera elevers kunskaper Utredningens förslag: Lärares skyldighet att dokumentera elevers kunskaper som har betydelse för betygssättningen förtydligas. Betygsunderlaget ska sparas från den dag betyget sattes. Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer meddelar föreskrifter om dokumentation för betygssättning. Utredningens bedömning: Regeringen bör ge i uppdrag att meddela föreskrifter på området. 3.6Dagens krav på dokumentation av elevers kunskaper Utredningen har under sitt arbete kunnat konstatera att det inte finns någon uttrycklig reglering om att lärare ska dokumentera elevers prestationer. Det framstår som en brist och ett förbiseende att tydliga krav på dokumentation vid en så viktig myndighetsutövning som betygssättning inte finns. I 29 kap. 10 § skollagen undantas betygssättning från kravet i förvaltningslagen om anteckning av uppgifter. Det sker med hänvisning till att det i tredje kapitlet och i skolformskapitlen finns särskilda bestämmelser om handläggning i samband med betygssättning. Dessa bestämmelser innehåller dock inte något krav på att lärare ska anteckna uppgifter som kan ha betydelse för betygssättningen. I Lpo 94 anges att läraren utifrån kursplanernas krav allsidigt ska utvärdera varje elevs kunskapsutveckling, muntligt och skriftligt redovisa detta för eleven och hemmen samt informera rektorn. Det sägs också att läraren vid betygssättning ska utnyttja all tillgänglig information om elevens kunskaper i förhållande till kraven i kursplanen och göra en allsidig bedömning av dessa kunskaper. Regeringen fattade beslut om en ny läroplan för , förskoleklassen och fritidshemmet.2 Några väsentliga förändringar i avsnittet om bedömning och betygssättning har inte gjorts. pekar i stödmaterial till den individuella utvecklingsplanen, som gäller för , på vikten av dokumentation. I stödmaterialet framförs bl.a. att det är lärarens arbetsuppgift att dokumentera elevers kunskapsutveckling. En tydlig dokumentation ska enligt innehålla exempel på elevens kunskaper och hur eleven använder dem för att analysera, dra egna slutsatser, göra jämförelser, föra diskussioner och värdera. Det är alltså inte vad eleven har gjort och arbetat med som ska stå i centrum, utan resultatet av arbetet. framför också att lärare bör ha gemensamma rutiner och former för dokumentation av elevernas kunskapsutveckling och lärande. Exempel på olika dokumentationssätt ges, såsom portfolios, loggböcker, diagnostiska och andra prov, 2 Läroplanen träder i kraft . Lpo 94 och förordningen (SKOLFS 200:135) om kursplaner för fortsätter att gälla för elever i årskurs 9 i under /12. bedömningsmatriser, lärarens egna anteckningar och elevens självvärderingar. (SKOLFS 2009:16, 2008b och ). Ett uttryckligt krav på dokumentation saknas för gymnasieskolan, gymnasiesärskolan och vuxenutbildningen. Det finns dock flera underförstådda krav. I Lpf 94 anges bl.a. att läraren fortlöpande ska ge varje elev information om elevens utvecklingsbehov och framgångarna i studierna. Läraren ska också informera hemmen om minderåriga elevers kunskapsutveckling och skolsituation. Motsvarande reglering som för de obligatoriska skolformerna finns för dessa skolformer om vad läraren ska ta hänsyn till vid betygssättningen. Utredningens samlade bedömning är att dokumentation av elevers kunskaper utgör en del av lärares arbetsuppgifter oavsett om det görs för den individuella utvecklingsplanen eller för betygssättning. Utan dokumentation av elevens kunskaper kan läraren svårligen bedöma elevens kunskaper eller förmedla skälen för betygssättningen till eleven och föräldrarna. 3.6.1Tydligare krav på att lärare ska dokumentera elevers kunskaper Med begreppet dokumentation avser utredningen de bevis som finns för vad en elev kan. Det kan dels vara exempel på elevarbeten, dels lärarens egen dokumentation av elevens kunskaper. Utredningens användning av begreppet dokumentation inkluderar alltså både elevarbeten och lärarens egen dokumentation. Hänvisningen till lärarens dokumentation avser endast det som läraren själv dokumenterar, utifrån det förtydligade kravet på dokumentation. Elevarbeten kan exempelvis vara prov, uppsatser eller produkter av olika slag. I många fall, kanske de flesta, kan dock sådana exempel saknas. Det kan exempelvis vara fallet med kunskaper som visas vid en muntlig redovisning, ett grupparbete, en laborationsuppgift eller vid en klassrumsobservation. Kunskaper som visas vid sådana tillfällen kan t.ex. vara elevens muntliga språkförmåga eller elevens förmåga att analysera och göra jämförelser. För att det ska finnas bevis för att eleven har dessa kunskaper måste läraren dokumentera, dvs. i någon form beskriva, vad eleven har gjort och kan. Exempel på elevens visade kunskaper tillsammans med lärarens egen dokumentation utgör den dokumentation som ska ligga till grund för betygssättningen, dvs. den utgör betygunderlaget. grundläggande förutsättning för att någon annan ska kunna bedöma om lärarens betygssättning var riktig eller inte är att sådan dokumentation finns. Dokumentationen är också viktigt för elevers rättssäkerhet, för att riktiga betyg ska kunna sättas och för att information om elevers kunskapsutveckling ska kunna förmedlas till eleven och dennes vårdnadshavare. Dokumentationskravet gäller oavsett om en elev har begärt omprövning av ett betyg eller inte. En konsekvens av ovanstående resonemang är att det finns ett behov av att förtydliga lärares ansvar genom att föra in bestämmelser om dokumentation i skollagen. Det gäller såväl lärares skyldighet att i någon form beskriva vad elever kan och att spara betygsunderlaget. Genom en lagreglering blir det tydligt att kraven gäller för hela skolväsendet och samtliga skolformer där betyg sätts. Förvaltningslagens krav på myndigheter att anteckna uppgifter som myndigheten får på annat sätt än genom en handling utgår från att information lämnas muntligen i ett ärende vid ett visst tillfälle. I skolans undervisning är dock situationen en annan. Där observerar läraren kontinuerligt vad eleven presterar. Dokumentationskravet gäller endast då det saknas exempel på elevens visade kunskaper, såsom prov eller produkter av olika slag. Det kan exempelvis vara kunskaper som visas vid en muntlig redovisning eller klassrumsobservationer. Det är självklart inte rimligt att lärare ska dokumentera allt vad elever gör och kan. Vi bedömer att det är sådana kunskaper som har betydelse för betygssättningen som ska dokumenteras. Vilka kunskaper detta är ska avgöras utifrån kunskapskraven i kurs- och ämnesplanerna. Läraren kan själv välja hur kunskaperna ska dokumenteras. Det vanliga är förmodligen att läraren för anteckningar, men kunskaperna kan även dokumenteras genom exempelvis ljud- eller bildupptagning. För att lärarens dokumentation ska återge elevens visade prestationer på ett så korrekt sätt som möjligt är det viktigt att läraren inte dröjer för länge med att dokumentera. Ju går ju sämre blir sannolikt lärarens minnesbild av vad eleven har visat. Därför ska läraren dokumentera elevens kunskaper i nära anslutning till prestationstillfället. Lärarens dokumentation måste vara utformad på ett sådant sätt att läraren själv kan använda den t.ex. för information till eleven, som underlag för betygssättning eller vid en eventuell omprövning av läraren själv. Om det skulle bli aktuellt med en omprövning av rektorn kan läraren behöva utforma sin dokumentation så att rektorn och andra lärare kan ta del av den och förstå den. Utredningen bedömer att det kan finnas behov av att ge lärare stöd för att utveckla dokumentationsförmågan. Vi föreslår därför att regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer ska meddela föreskrifter om lärares dokumentation, t.ex. hur dokumentation som underlag för betygssättning kan göras. Utredningen bedömer att regeringen bör ge i uppdrag att utfärda föreskrifter på området. Svårigheter och risker med bedömning, dokumentation och omprövning Det finns kurser eller delar av kurser i ämnen inom framför allt gymnasieskolan och vuxenutbildningen där det är svårare att spara och i efterhand redovisa elevens kunskaper. Det gäller företrädesvis i ämnen där kunskapskraven i kurs- och ämnesplanerna ställer krav på kunskaper som inte låter sig lika enkelt dokumenteras i form av olika typer av prov, t.ex. analytisk förmåga, färdigheter eller praktiska uppgifter. Detsamma kommer säkerligen att gälla dokumentation i t.ex. den arbetsplatsförlagda delen av gymnasial lärlingsutbildning, där läraren sätter betyget på basis av det underlag en handledare på arbetsplatsen lämnar. En farhåga med omprövning som påtalas i utredningens direktiv och som framförts till utredningen, bl.a. vid forskarseminariet , är att lärare kommer att förenkla metoderna för bedömning av elevens kunskaper till dem som anses vara lätt mätbara för att läraren ska kunna visa att betygssättningen är riktig Det kan t.ex. i ytterlighetsfallet resultera i prov med flervalsfrågor. Det finns i och för sig inga belägg att så kommer att ske, men risken kan finnas. Den eventuella risken att undervisningen och bedömningen av elevernas kunskaper kan komma att bli enklare och mer ensidig om en omprövningsmöjlighet införs måste bemötas. Det finns faktiska krav på undervisningen och betygssättningen i bl.a. skollagen och kurs- och ämnesplaner. Dessa krav ska en lärare följa i sitt arbete. Utredningen konstaterar att betygen påverkas av faktorer som inte finns i kurs- och ämnesplanernas kunskapskrav, t.ex. elevers uppförande och intresse för utbildningen (Se bl.a. kunskapsöversikt i bilaga 5). Utredningen bedömer dock att förslagen om möjligheten att ompröva lärarens betygssättning i kombination med ett förtydligande av dokumentationskraven bör kunna öka sakligheten i bedömning av elevens prestationer. Det bör därför bli svårare att bygga bedömningen på icke relevanta faktorer. En omprövning kan i många fall grundas på att det faktiskt finns ett ordentligt underlag som visar det eleven har presterat, t.ex. i form av prov och andra skriftliga produkter. I andra fall måste omprövningen helt eller delvis bygga på lärarens dokumentation av elevens prestationer i relation till kurs- och ämnesplanernas kunskapskrav (betygskriterier). Om lärarens bedömningar och dokumentation görs i dialog med eleven, och om lärare och elev är överens om dem, bör dokumentationen kunna utgöra ett tillräckligt underlag för en eventuell omprövning av rektorn. En dokumentation som uppfyller de krav som måste ställas enligt vår tankegång ovan borde medföra att rektorn kan göra en rimligt rättssäker omprövning. Det kommer dock sannolikt att förekomma att dokumentationen lika fullt är sådan att det inte blir möjligt för rektorn att avgöra om betyget är riktigt eller inte. Konsekvensen blir att rektorn inte har underlag för en ändring av betyget och därför måste låta det satta betyget kvarstå. Är handlingar som ingår i betygsunderlaget allmänna handlingar? Utredningens förslag att införa en bestämmelse i skollagen om lärares dokumentationsskyldighet och en möjlighet till omprövning av rektorn bör leda till att dokumentationen i skolan ökar. Det aktualiserar frågan om handlingar som ingår i betygsunderlaget är allmänna och därmed omfattas av offentlighetsprincipen. Utredningens förslag att förtydliga dokumentationskravet och att införa en möjlighet till omprövning av rektorn innebär i sig ingen förändring av om en sådan handling är allmän eller inte.