sou · GZB361 · 2011-09-29 00:00:00 — Arkivhandlingar som källa till den sociala barnavårdens historia Förste arkivarie (som är expert i utredningen) har berättat att arkivet ibland får in material från institutioner som mot gällande bestämmelser själva gallrat i handlingarna innan över- lämnandet. Han har också erfarenheter av att akter inkommit långt efter upphörd aktualitet, till exempel i samband med att kom- munala befattningshavare pensionerats. Vidare har han exempel på att aktmaterial mot alla regler förvarats i privata miljöer innan de levererats. En studie som har uppmärksammat problemet med försvunna akter är m.fl. undersökning om sammanbrott av tonårspla- ceringar som hade påbörjats . Urvalet för studien utgjordes av drygt tusen personers akter från 200 svenska kommuner. Bortfallet utgjordes av 97 personers akter som antingen var försvunna, ofull- ständiga eller omöjliga att tolka. Merparten av bortfallet kunde härledas till tre kommuner: där av de sökta akterna saknades; där av akterna var försvunna samt en förortskommun utanför där av de sökta akterna inte gick att finna. och hans medarbetare understryker att även om saknade akter kan utgöra ett problem för forskningen drabbar det främst de personer som vill kunna ta del av sin barndomshistoria. 50 Vad kan förklara bortfallet? Tjänstemännen som sökte efter akterna angav kommundelsreformen som en förklaring. Reformen slog sönder tidigare administrationsordningar. m.fl. konstaterar att det nog är en rimlig förklaring men påpekar samti- digt att problemen inte fanns i alla kommuner med kommundels- En annan möjlig källa till oreda i arkiven är otydliga gallringsfö- reskrifter. I och med socialtjänstlagens tillkomst infördes bestämmelser om gallring. tycks gallring inte ha reglerats i lagtext. Riks- arkivet hade däremot gett ut cirkulär till rikets kommuner och landsting med råd och anvisningar om gallring. 50Vinnerljung & 1999; , Sallnäs & 2001, s. 77-83. 51Vinnerljung & 1999. Arkivhandlingar som källa till den sociala barnavårdens historia dock inte gallring av akter i socialregistret. Vi har inte studerat lag om socialregister (SFS 1936:56), där det eventuellt kan framkomma lagregler om gallring. cirkulär till rikets kommuner och landsting gällde råd och anvisningar om gallring. En sådan var SFS 1958:530 där rådet var att kommunerna kunde gallra bland annat ansökningar och handlingar om allmänna barnbidrag, inkomna uppgifter till socialregistret men inte akterna i själva socialregistret. Det nya i socialtjänstlagen var att själva akterna skulle kunna gallras. Vad som ska gallras har förändrats . Tidpunkten då de nya gallringsreglerna skulle träda i kraft har också förskjutits. Otydligheten om vad som skulle gallras och när det fick göras fanns under ett helt decennium (1980–1991), vilket kan ha fört med sig att akter som gäller omhändertagande och placerande av barn kan ha gallrats felaktigt. Förste arkivarie och kollegor till honom har informerat oss om att när de började arbeta med sociala akter 1997 fanns det kommuner där man ska ha gallrat akter innan gallrings- reglerna slutligen trädde i kraft . 3.8.2De första bestämmelserna om gallring i SoL 1980 I den första versionen av socialtjänstlagen står det att anteckningar i personakt som tillhör socialnämndens personregister ska gallras ut efter att den sista anteckningen gjorts i akten.52 Lagen omfattade inte material från tiden . Allt sådant material var undantaget från gallringsbestämmelserna.53 I lagtexten står inget om att akter som rör omhändertagande av barn eller adoption inte får gallras. De handlingar som i denna text var undantagna från gallring var; utredning om att fastställa faderskap och När det gällde beslut om placering av ett barn utanför hemmet skulle barnets personakt gallras först efter att placeringen 5260 § SoL (1980:620). 53Handläggning och dokumentation inom , Allmänna råd från , 1983:5, s. 56. 5462 § SoL (1980:620). Arkivhandlingar som källa till den sociala barnavårdens historia upphört.55 Således kunde akter som gällde omhändertagna barn gallras ut. När socialtjänstlagen trädde i kraft hade man inte reglerat vilka undantag från gallring som skulle göras. Bestämmelserna om gall- ring skulle träda i kraft tidigast 1 januari 1987.56 av- rådde socialnämnderna att påbörja gallring tidigare eftersom det inte var helt utrett vad som skulle undantas från gallring.57 3.8.3Bestämmelserna om gallring utreds av tillsattes 1980 för att undersöka behovet av undantag från de föreslagna reglerna om gallring. Eftersom gall- ringsreglerna i Socialtjänstlagen inte skulle börja tillämpas hade utredningen god tid på sig. I utredningsbetänkandet föreslog att varje socialnämnd skulle frånhända sig, samtliga akter och re- gisternoteringar efter att den senaste uppgiften infördes i registret. Att socialnämnden skulle göra sig av med akter innebar dels att akter skulle utplånas genom gallring, dels att material som undantogs från gallring skulle sändas till landsarkiv för fortsatt för- varing.58 Syftet med gallringen av äldre material än var att klien- ternas integritet skulle stärkas om inte hade möjlig- het att använda gamla uppgifter om klienterna vid nya ärenden. skulle heller varken ha skyldighet eller möjlighet att föra vidare gamla uppgifter om en person till en annan myndighet.59 Följande dokument skulle enligt utredningens förslag undantas från gallring: Originalhandlingar i faderskapsärenden. Handlingar avseende internationell adoption eller svenskt hitte- barn som rör barnets ursprung. 55Handläggning och dokumentation inom , Allmänna råd från , 1983:5, s. 54. 56Punkt 3 i övergångsbestämmelserna, SoL (1980:620). 57Handläggning och dokumentation inom , Allmänna råd från , 1983:5, s. 57. 58Gallra och bevara personregister, Betänkande av S 1986:5, s. 10. 59Ds S 1986:5, s. 14. Arkivhandlingar som källa till den sociala barnavårdens historia Akter och registernoteringar gällande personer födda den 5:e, 15:e eller 25:e . Dessa akter skulle bevaras för att tillgodose forskningens behov.60 Till skillnad från bestämmelserna i den ursprungliga socialtjänst- lagen skulle inte handlingar rörande underhållsbidrag hållas ifrån gallring.61 Akter som rörde omhändertagande och placering av barn kunde fortfarande gallras ut. Också äldre socialvårdsmaterial borde gallras ut enligt samma principer. förstod att social- nämnden skulle få svårt att genomföra gallringen och föreslog därför en möjlighet att deponera allt äldre material i landsarkiv.62 3.8.4Reglerna ändras och gallringen skjuts upp betänkande gick på remiss. Tidpunkten för när gallringsföreskrifterna skulle börja tillämpas sköts ytterligare framåt, först till och sedan till 1 juli 1991.63 1990 gjordes en ändring i socialtjänstlagen och där fastställdes de undantag från gallring som gäller än . De dokument som ska undantas från gallring enligt lagen är: Handlingar som kommit in eller upprättats i samband med utredning om faderskap. Handlingar som kommit in eller upprättats i samband med adoption. Handlingar som kommit in eller upprättats i samband med att en underårig har placerats eller tagits emot i ett hem för vård eller boende, i ett familjehem eller i ett annat enskilt hem som inte tillhör någon av hans föräldrar eller någon annan som har vårdnaden om honom. Vissa handlingar ska också bevaras i forskningssyfte.64 Till skillnad från hade den proposition som föregick lagen uppmärksammat att också inhemska adoptions- 60Ds S 1986:5, s. 10. 61Ds S 1986:5, s. 10. 62Ds S 1986:5, s. 11. 1989/90:72 Bilaga 2, s. 92. 64Lag (1990:789), 62 § SoL (1980:620). Arkivhandlingar som källa till den sociala barnavårdens historia handlingar borde bevaras liksom handlingar som gäller omhänder- tagande och placering av barn.65 Reglerna trädde i kraft . har det varit föreskrivet i lag att personakter som upp- rättats av ska gallras. har det diskuterats vad som ska gallras och när bestämmelserna ska börja gälla. Från början var inte personakter som gällde omhändertagande och placering av barn undantagna från gallringsbestämmelserna. Ett sådant undantag, som inkluderade barn som placerats i familjehem eller i annat enskilt boende, skrevs in i lagstiftningen först . –1991 har rekommenderat att socialnämnderna skulle avvakta med gallringen eftersom tidpunk- ten för när bestämmelserna om gallring skulle träda i kraft sköts . Akter har dock gallrats felaktigt . protokoll med bilagor omfattas inte av gall- ringsreglerna i socialtjänstlagen. I protokollen ska alla beslut som nämnden fattar finnas, t.ex. rörande omhändertagande av barn. föreslog 1983 att en sammanfattning av den utredning som låg till grund för beslutet lämpligen skulle tas till protokollet.66 Då akter gallrats borde alltså nämndens beslut vara möjligt att finna, förutsatt att kommunen följde kommunallagens regler om att vårda sina handlingar. 3.9Utredningens erfarenheter av arkivförfrågningar I följande avsnitt redovisas utredningens erfarenheter av att beställa handlingar från olika arkivinstitutioner i landet. I samband med intervjun tillfrågades intervjupersonerna om de önskade vår hjälp med att beställa arkivhandlingar. Det har varit möjligt att använda vår service utan att ge oss tillgång till materialet, men de flesta har gett oss tillstånd att läsa de arkivhandlingar vi har beställt. 1989/90:72, Bilaga 2, s. 94 f. 66Handläggning och dokumentation inom , Allmänna råd från , 1983:5, s. 55. Arkivhandlingar som källa till den sociala barnavårdens historia Under utredningens tre första år togs arkivhandlingar emot vid eller efter intervjun från en del intervjupersoner och om de inte uttryckligen begärde ytterligare arkivsökning gjordes ingen sådan. Arkivhandlingarna som intervjupersonen medtagit kopierades och arkiverades hos oss. I samband med arbetet med delrapporten upptäckte vi att intervju- personernas överlämnade arkivhandlingar kunde vara problematiska att analysera då vi med säkerhet inte visste om samtliga handlingar som intervjupersonen fått från arkivet fanns med bland de kopior som vi tagit del av. Detta fick till följd att började vi att efterfråga handlingar från arkiven, för dem som gav oss tillåtelse, oavsett om intervjupersonen redan hade tagit del av arkivhandlingarna eller inte. 3.9.1Hur många akter går att återfinna? 604 personer av de 866 som har ingått i utredningen har begärt att få del av arkivhandlingar om sin tid i den sociala barnavården. Vi har fått in arkivhandlingar för 492 personer. Vad det är som kommit från arkiven kan variera. För somliga kan det röra sig om akter på över 500 sidor, medan det för andra endast finns enstaka handlingar bevarade. Det är inte heller säkert att dessa enstaka handlingar säger något om var de varit placerade eller tidpunkt för placeringen. Det kan i stället röra faderskapser- kännande och ekonomiska angelägenheter mellan de biologiska föräldrarna eller mellan olika barnavårdsnämnder. För 112 intervjupersoner saknar vi arkivhandlingar av följande orsaker: Ärendet var fortfarande under handläggning, dvs. intervju- personen hade begärt arkivsökning och förfrågan hade skickats till arkiv men svar hade ännu inte inkommit. Arkivhandlingarna har, på intervjupersonens egen begäran, skickats direkt från arkiven hem till vederbörande eller att intervju- personen vid intervjutillfället hade egna arkivhandlingar som de velat komplettera med handlingar som vi inte har återfunnit . Arkivhandlingarna saknades på den arkivinstitution som utred- ningen varit i kontakt med. Arkivhandlingar som källa till den sociala barnavårdens historia Vi har inte frågat efter arkivhandlingar för att finna stödbevis för intervjupersonernas berättelse. Huvudsyftet har varit att de ska få ta del av sin egen historia. Men för utredningen har de också varit värdefulla för att kunna analysera likheter och olikheter mellan dokumentation och intervjupersonernas berättelser. Intervjupersonen har själv bestämt vilken typ av arkivhandlingar utredningen skulle beställa. har det handlat om barnavårds- akten men ibland om material från ett specifikt barnhem eller en ungdomsvårdsskola. Det har också handlat om efterfrågade jour- naler från barnpsykiatrin, sjukhus, eller domar och journaler rörande släktingar och syskon. Vid intervjutillfället har intervju- personen fyllt i en fullmakt för att ge utredningen tillgång till akter som rör personens tid i den sociala barnavården. Arkivsökningen har underlättats om intervjupersonen har kun- nat uppge uppgifter om biologiska föräldrar och syskon. Sedan har förfrågan och fullmakt först skickats till den kommun som upp- getts som placerande kommun. I genomsnitt har en förfrågan handlagts av arkiven inom , men det förekommer att vi inte fått svar efter att den första förfrågan gjordes. Vi återkommer till det . Arkivhandlingarna kopieras och arkiveras när de kommer in till utredningen. Ett exemplar sänds till intervjupersonen. har de inkomna handlingarna varit ofullständiga och det har funnits uppgifter som visar på att intervjupersonens akt har flyttats över till en annan kommun. Då har vi gjort en ny förfrågan. Att efterfråga handlingar från arkiv kan vara ett tids- krävande detektivarbete. Arkiveringen av barnavårdsakter har inte skett efter något enhetligt, nationellt system. Den som definieras som registerledare, dvs. den person vars per- sonnummer akten är arkiverad under, kan vara det placerade bar- net, modern eller syskon.67 Arkivhandlingar som källa till den sociala barnavårdens historia På ett mindre kommunarkiv, som utredningen varit i kontakt med, var sökningen i de sociala arkiven särskilt komplicerad. Där kunde den socialsekreterare som handlagt ärendet vara uppsatt som registerledare. Bristen på enhetlighet försvårar eftersökningen både för beställaren och arkivarien som letar i arkivet. Många kommuner saknar register över sina sociala akter. Då kan återsökningen ske via barnavårdsnämndens protokoll. I brist på en exakt tidsangivelse för omhändertagandet blir det ett tidsödande arbete att bläddra igenom en protokollserie. återfinns barnavårdsakten hos den kommun som har pla- cerat barnet, men det är också vanligt att akten och ansvaret över- flyttats till den kommun där barnet vistats. Om barnet eller vård- nadshavaren flyttat kan det behövas flera förfråg- ningar för att finna dokumentationen om barnets placeringar. Det innebär att risken för att akten inte återfinns ökar. Här följer ett exempel: En intervjuad kvinna, född , uppgav två kommuner som ansvariga för placeringen. Kvinnans mor flyt- tade mycket och bodde i olika kommuner under kvinnans barn- dom. Intervjupersonen uppgav tre olika placeringar i fosterhem . Efter att utredningen varit i kontakt med sex olika kommuner hade vi fått tag i faderskapsutredningen. I handlingarna fanns endast en kort anteckning om att intervjupersonen vistats hos en av de familjer som hon uppgav vid intervjutillfället. Ingen barnavårdsakt eller socialregisterakt har återfunnits trots idogt sökande. Det finns de som blivit omhändertagna vid tidig ålder och kan- ske aldrig har levt tillsammans med sina biologiska föräldrar. De känner till lite eller inget alls om sin biologiska familj. Barnhems- journaler eller elevakter från ungdomsvårdsskolor kan vara till hjälp, om intervjupersonen har kunnat ange vilken institution hon har vistats på och när. Ett sådant exempel är en man född som endast trodde sig veta vad hans biologiska far hette i förnamn. Han var osäker på vilken kommun som placerat honom och när. Tack vare en akt från en ungdomsvårdskola kunde vi gå bakåt i tiden och slutligen komma fram till vilken som placerat honom, vilka de biologiska föräldrarna var och få information om hans första år tillsammans med dem. Arkivhandlingar som källa till den sociala barnavårdens historia 3.9.4Brister och problem på arkivinstitutioner Social- och barnavårdsakter som ska lämnas ut från arkiv måste innan utlämnande sekretessprövas enligt 26 kap 1 § lagen om offentlighet och sekretess. Känsliga uppgifter som rör tredje person ska då strykas över eller göras oläsliga på annat vis. Vilka uppgifter i en akt som är att betrakta som känsliga kan vara svårt att bedöma och underlättas av att handläggaren kan diskutera och resonera med någon om vilka överväganden som ska göras. Möjligheterna för en sådan diskussion är bättre på de större arkiv- institutionerna än på ett kommunarkiv som endast har några för- frågningar . Vi har från de mindre kommunarkiven uppmärk- sammat ett behov av stöd och hjälp när en social akt ska sekretess- prövas. Skillnaderna i sekretessprövningar kan bli stora vilket i sin tur får konsekvenser för den person som vill ta del av sin akt. Här följer ett exempel: Vi ställde en förfrågan till ett medelstort kommunarkiv med namn och personnummer på föräldrar och sys- kon samt var och när intervjupersonen varit placerad. Svar inkom och akten var sekretessprövad på så vis att samtliga namn på föräldrar och syskon strukits över men däremot hade uppgifter om moderns abort eller faderns alkoholmissbruk lämnats kvar. Osäkerhet kring sekretessprövning av sociala akter kan också leda till onödigt lång handläggningstid. Ett exempel är en förfrågan vi gjorde till ett mindre kommunar- kiv. Även i det fallet lämnade vi uppgifter om föräldrar och syskon för att underlätta sökningen. Kommunarkivarien tog kontakt efter att vår förfrågan inkommit och meddelade att akten återfunnits men att hon hade frågor kring själva sekretessprövningen. Därefter dröjde det vi hörde av oss för att påminna om ärendet. Veckan därpå inkom arkivhandlingarna till utredningen. Akten var sekretessprövad, men liksom i det tidigare exemplet var endast namn på föräldrar och syskon överstrukna. Arkivhandlingar som källa till den sociala barnavårdens historia Långa handläggningstider är något som man måste ta med i beräkningen när arkivsökning tar sin början. bör vara en rimlig tid för ett ärende att handläggas. Men vi har flera exempel där svar inte kommit förrän efter att förfrågan skickades. Ett sådant fall utgörs av ett större kommunarkiv i landet. Ett annat exempel gäller ett kommunarkiv som inte besvarat någon av våra fyra förfrågningar. Utredningen har haft kontinuerlig kontakt med kommunarkivarien och den uppgivna orsaken är en kombination av hög arbetsbelastning och svårigheter att återsöka akter. Arkivhandlingar är för många intervjupersoner den enda möjlighe- ten att få kännedom om sitt biologiska ursprung och svar på frågor om sin barndom. Det är viktigt att handlingarna finns bevarade. Att en barnavårdsakt saknas helt eller är fragmentarisk upplevs ofta som ytterligare en kränkning. Tyvärr händer det att dokumentation om en persons barndom på barnhem eller i fosterhem inte går att hitta trots idogt sökande och många förfrågningar. Orsakerna kan vara många. Kommunsammanslagningar och arkivflyttningar uppges av flera kommunarkiv som orsak till förluster. Felaktig gallring till följd av oklarheter i lagstiftningen är en annan orsak. Kun- skapsbrister hos handläggare är en tredje orsak. En kommunarkivarie var bekymrad för de luckor som var van- liga i kommunens arkiv. Hon menade att det inte gällde någon sär- skild tidsperiod utan var en brist överlag. Ett annat kommunarkiv uppgav att akter med största sannolik- het felaktigt hade gallrats under 1980-och med social- chefens goda minne. Det fanns endast sporadiskt med akter från . har vi fått svar från arkiven att inget har återfunnits. Men efter ytterligare påstötningar har akten slutligen hittats. Ett sådant fall gäller en kvinna född som tog del av sin akt. Hon fick också kopior av den som hon överlämnade vid intervjutillfället. Akten bestod av närmare 200 si- dor om hennes tid i flera fosterhem. Intervjupersonen ville att vi skulle efterfråga akten på nytt. Arkivhandlingar som källa till den sociala barnavårdens historia munarkivet att ingen akt återfunnits. De hänvisade till en närlig- gande kommun, men inte heller där återfanns någon akt. Den placerande kommunen fick kompletterande uppgifter om modern för att kunna göra en ny sökning. hade inget svar kommit och vi tog kontakt med kommunarkivet per telefon som återigen meddelade att inte heller på moderns person- nummer kunde någon akt återfinnas. När intervjupersonen sedan meddelades att ingen akt längre fanns bevarad blev hon mycket upprörd. Hon uttryckte att hon kände sig kränkt. Även om hon tagit del av handlingarna tidigare upplevde hon det som att hon hade raderats i rullorna, att hennes historia inte skulle finnas kvar för eftervärlden och att det var som om hon inte fanns. Intervjupersonen uppsökte därefter själv kommunarkivet. kom handlingar från arkivet till utredningen. Då visade det sig att modern var registerledare. Den här gången var akten betydligt tunnare än den som intervjupersonen tagit del av tidigare. Akten berörde endast ett av de som hon varit placerad. Vad har hänt med barnavårdsakten som förflutit mellan de två förfrågningarna? Förmodligen hade intervjupersonen första gången tagit del av akten när den fanns kvar på socialförvaltningen. Innan leverans till kommunarkivet har någon sedan gallrat i akten. Någon förklaring till varför akten inte återfanns redan vid vår andra kontakt med kommunarkivet har vi dock inte. 3.9.5Arkivhandlingar som upprättelse och kränkning föreslår i ett kapitel som rör överväganden och förslag kring andra åtgärder (än ekonomisk kompensation) i upprättelseprocessen att den som vill söka sin historia i arkiven ska få hjälp från aktuellt kommunarkiv även om efterforskningar måste göras i andra arkiv, samt att den avgift som en del kommuner tar ut för kopior slopas. Grunden för detta beskrivs så här av Upp- rättelseutredningen: Många av dem som utredningen har haft kontakt med har framhållit det värdefulla i att få del av sitt aktmaterial. Även om det ibland har Arkivhandlingar som källa till den sociala barnavårdens historia lett till smärtsamma insikter, så har det bidragit till att man bättre lärt känna sin egen barndomshistoria.68 har liknande erfarenheter av arkiv- handlingarnas betydelse för dem som intervjuats. Men även om ett erbjudande om hjälp att efterforska arkivhandlingar kan vara ett första steg i en upprättelseprocess så är själva eftersökandet och tolkningen av det material som hittas kantat av problem som måste hanteras. Först vill vi återknyta till det som sades tidigare om förlorad barndomsdokumentation. Det är inte bara för den enskilde som en förlust av en socialakt kan få konsekvenser. Barnavårdsakter används av forskare, men också av myndigheter i exempelvis per- sonutredningar till domstol och rättspsykiatriska undersökningar. påpekar dock att akterna har störst betydelse för den enskilde och att det är ett allvarligt etiskt problem när arkiven inte kan tillgodose behovet av att få ta del av sin egen historia.69 I forskningen kan bortfall hanteras genom att man resonerar om vilka effekter de frånvarande uppgifterna kan ha på resultaten. Men när det gäller kartläggning av enskilda personers bakgrund medför bortfall större problem. Hur ska avsaknaden av uppgifter eller arkivhandlingar om vissa personer förklaras när uppgifterna finns för andra? Problemet har inte bara drabbat den svenska vanvårdsutred- ningen. I den irländska utredningen saknades källor som kunde förklara omhändertagandet för 118 av 498 personer. Alla hävdade att de hade omhändertagits genom domstolsbeslut.70 Arkivhandlingarna kan vara den enda möjligheten att få vetskap om sitt ursprung för en person som varit placerad inom den sociala barnavården. Flera intervjupersoner har upplevt förlusten av arkiv- handlingar som ytterligare en kränkning från myndigheterna. En man född fick veta av sin social- sekreterare att det fanns en omfångsrik akt om honom som han kunde efterfråga. Den akten återfanns dock varken hos den placerande kommunen eller vistelsekommunen när utred- ningen frågade efter den. Däremot återfanns moderns socialakt tack vare principen om att akter eller registernoteringar gällande personer födda den 5:e, 15:e eller 25:e ska undantas 68SOU 2011:9, s. 178. 69Vinnerljung & 1999.