sou · GYB370d2 · 2011-01-01 00:00:00 — För det andra handlar det om politikers, tjänstemäns och medarbetares villighet att ta till sig innovationer. För det tredje handlar det om att öppet visa upp organisationens arbetsformer, verksamhet och ekonomi. Nyfikenhet finns inom alla människor och inte minst för kunskapstillväxten är det viktigt att den tas tillvara. Med organisationens nyfikenhet menas att det finns alternativ till rådande organisering, styrning och arbetsformer. För det första kan nyfikenhet handla om att försöka finna organisationsformer som ökar organisationens effektivitet. För det andra kan det innebära att det finns en villighet att experimentera med nya organisationsformer. För det tredje, att aktivt verka för eller uppmuntra att medarbetarna ständigt förbättrar sina arbetsformer. menar att det är viktigt att kunna genomföra förändringar successivt, det vill säga i små steg, vilket skapar trygghet och kontinuitet i organisationen. Organisationens risk att bli överrumplad av oväntade händelser och av oväntade effekter av dramatiska förändringar är relativt låg. Slutligen kan nämnas att det kan sägas vara en allmän uppfattning att ledarskapet är betydelsefullt för organisationers utveckling. Studier av kommunala organisationer belägger att det stämmer och att det kan påverka hur organisationen fungerar även efter det att enskilda ledare lämnat organisationen.7 7 , Organisationskultur för framgångsrika kommuner, , 2004. Enkäten skickades ut till samtliga deltagare på utbildningen.8 Svarsfrekvensen var (17 av 21). I undersökningen deltog 13 kvinnor och 4 män. Deltagarna var födda , men majoriteten . Samtliga deltagare arbetar inom på olika avdelningar och på olika funktioner. De flesta har arbetat längre än på den position de har och endast två deltagare har blivit anställda. Några deltagare verkar på ledningsnivå, medan andra arbetar mer operativt i verksamheten. Samtliga arbetar med frågor relaterade till mångfald och jämställdhet och därmed var det för flera av dem ett naturligt val att delta i utbildningssatsningen. Alla deltagare uppger att de arbetar med frågor rörande mänskliga rättigheter; elva deltagare menar att de gör det , fem att de gör det och en . Generellt kan man säga att deltagarna var intresserade av mänskliga rättigheter-frågor kopplade till deras arbetsuppgifter. Nio deltagare har deltagit vid samtliga fyra utbildningstillfällen. De allra flesta som inte kunde närvara vid alla tillfällen deltog vid andra och tredje tillfället, medan första och fjärde tillfället hade något lägre närvaro. Hälften av deltagarna upplever att var mer användbara än andra, och många anser att det första och fjärde tillfället var de som utmärkte sig mest. Detta är några kommentarer som deltagarna skriver om varför de upplevde som mer användbara: Vid det fjärde och sista tillfället gavs möjlighet till en mycket bra dialog mellan tjänstemän och politiker, samt att det lyftes frågor om konkretiseringar och samarbeten i det fortsatta utvecklingsarbetet mellan kommunerna. Relevantare föreläsare och upplägg. Vissa tillfällen innehöll mer substans i både teori och praktik. Vissa frågor var mer direkt kopplande till mina arbetsuppgifter. föreläsning och förmedling av jämställdhetstrappan kan användas i arbete med mänskliga rättigheter. 8 Sammanlagt svarade 17 deltagare på enkäten. Av de resterande fyra deltog tre vid bara ett tillfälle av utbildningen och det kan vara en av förklaringarna till att de kände sig inte representativa för att delta i undersökningen. De gav en bred grund att stå på. Endast två deltagare uppgav att de inte hade haft några förväntningar på utbildningen, övriga hade stora förväntningar. Såhär uttrycker sig några av deltagarna om vad de hade förväntat sig: Grundläggande förståelse genom att se helheten, koppling till lagar, konventioner etc., få verktyg/metoder för implementering av horisontella aspekter. Att bli varse genom egen insikt och bli berörd (inte bara intellektuellt) att få med sig goda referenser och exempel. Ville få mer kunskap. Att få en bättre bild av MR och hur det i så fall kommer in i mitt arbete. Att få grundläggande teoretiska kunskaper om mr, exempel på arbetsmetoder och prövning av värderingar. Jag förväntade mig att utbildningen skulle berika mig kunskapsmässigt, inspirera mig och ge mig nya idéer och kontakter. Att kursen skulle hålla hög kvalitet. Att mina kunskaper om implementering av mänskliga rättigheter i kommunala styrdokument skulle öka, att förståelsen för hur mänskliga rättigheter kan konkretiseras i den kommunala vardagen skulle vara väsentligt högre. Att idéer och best practice i konkreta fall skulle kunna belysas. Att bli starkare i min roll, behärska mitt område med lagliga medel. Generellt tycker sex deltagare att kursen helt och hållet motsvarade deras förväntningar. Tio anser att den i ganska stor utsträckning gjorde det och endast en att den inte alls motsvarade förväntningarna. Deltagarna tyckte att både litteraturen och undervisande höll hög kvalitet. Nästan alla deltagare har synpunkter på upplägg av utbildningen. Nedan kommer några exempel på vad deltagarna hade önskat förändra avseende innehållet och upplägget på utbildningen. Litteraturinläsning innan start. Jag hade nog föreställningen att delegationen för mr skulle lägga upp utbildningen. var de rätt frånvarande och upplägget hamnade i knät på deltagarna, vilket var inte helt lätt att förhålla sig till. Blev några missar, bl a ett av de avsnitt jag och några nätverkskollegor ansvarade för, som inte blev vad vi tänkt oss till alla delar. Jag skulle ha velat tidigarelägga dialogen mellan tjänstemän och politiker från de olika kommunerna, ett förslag skulle rent av kunna vara att inleda utbildningen med en sådan form. Det skulle ha underlättat det fortsatta arbetet, inte minst konkretiseringen av olika frågor som berör mänskliga rättigheter i styrning och ledning av verksamhet. Min förväntning var att delegationen skulle lägga upp utbildningen, det blev mycket deltagarna själva som fick ordna med föreläsare själva, bl.a. ett avsnitt som jag och några till ansvarade för som inte blev så som vi hade tänkt oss. Möjligen mer av metoder och verktyg att arbeta hemma. Betydelsen av att sätta in mr i dess historiska framväxt, se till att utbildningen har en slags kronologi, från värdegrund och mentalitet/ideologi, till den praktiska tillämpningen i den lokala kontexten. Mer tid för erfarenhetsutbyte och reflektion. En viktig del av utbildningen är att deltagarna ska få praktiska tips på hur de kan omsätta sina kunskaper i praktiken. Tolv deltagare anser att utbildningen innehöll tillräckligt många praktiska inslag. Fem deltagare tycker att det inte var tillräckligt. Likaså anser en majoritet av deltagarna att utbildningen har lett till att deras kunskaper och förståelse för problematiken har ökat, och flera menar att de också har blivit än mer medvetna om hur viktigt det är att alla arbetar aktivt med mänskliga rättigheter. Två deltagare menar att deras syn på mänskliga rättigheter inte har förändrats, eftersom de redan innan arbetade med frågorna. Nedan redovisas ett urval av kommentarer kring vad deltagarna upplever att de har fått genom utbildningen: Jämställdhetstrappan och var användbart. Kursen har bidragit till min förmåga att kommunicera mr:s betydelse. Det har även bidragit till att jag känner stöd för att arbeta med helheten mer , har flyttat fokus från diskriminering till ett rättighetstänkande. Jag har inte hunnit så långt men jag vet att jag kommer att använda modeller och kunskaper på ett eller annat sätt i verksamheten. Jag kommer att gå igenom alla våra policydokument och kolla vad vi redan har och komma fram till vad vi saknar. Jag har förhoppning om att samarbetet kan fördjupas mellan den kommun där jag arbetar och en annan kommun i form av kollegial granskning och utvärdering, av hur vi i våra respektive kommuner implementerar mänskliga rättigheter på ett mer tydligt sätt. Ett sådant kollegialt arbete skulle innebära en kvalitetshöjning av utvecklingsarbetet. För den övergripande formuleringen av policydokument och för kommunen och dess uppdrag. Frågan har aktualiserats. Insikt att frågan är övergripande gör att mänskliga rättigheter går att applicera på många arbetsområden. Deltagarna ser ljust både på kollegornas intresse av deras kunskaper liksom ledningens stöd att driva frågorna framåt. De allra flesta uppger att kollegorna har visat något intresse för frågorna. Tio deltagare tycker att de i stor omfattning har stöd från ledningen att arbeta med mänskliga rättigheter. Deltagarnas uppfattning om deras möjlighet att påverka sin organisation för efterlevnad av mänskliga rättigheter är skiftande. De allra flesta har på en skala från ett till fem angett tre eller fyra, där ett innebär instämmer inte och fem instämmer helt och Nästan alla deltagare uppfattar att mänskliga rättigheter bör återspeglas i varje del av en verksamhet. På frågan om deltagarna har börjat förändra sitt arbetssätt går åsikterna också isär. Åtta svarande uppgav siffran tre på skalan, alltså att de inte kommit så långt att de börjat förändra sitt sätt att arbeta, medan tre tycker att de har börjat förändra sitt arbetssätt. Det är endast fem deltagare som tycker att man efter utbildningen någorlunda aktivt arbetar för efterlevnad av mänskliga rättigheter. Möjlighet att påverka sin org. för efterlevnad av MR Bör MR återspeglas i varje del av en verksamhet Har deltagaren börjat förändra sitt arbetssätt Arbetar deltagaren aktivt efter utbildningen för efterlevnad av MR Intervjumaterialet redovisas nedan i form av tabeller. Intervjuer genomfördes med åtta deltagare på utbildningen. Fyra representanter är kvinnor och fyra är män. Deltagarna valdes ut med hänsyn till geografisk spridning, kön och befattning. Intervjuerna genomfördes per telefon och varade vardera. Intervjuguiden var uppdelad i fyra olika delar: förväntningar, individnytta, nytta för den egna myndigheten samt framtiden. Nedan redovisas samtliga deltagares svar, i tabellform för att det inte ska kunna urskiljas vilka individer som har sagt vad. Inledningsvis fick deltagarna redogöra för vilka förväntningar de hade haft på utbildningen. Vi börjar redovisningen av resultat med att titta på vilka förväntningar deltagarna hade på utbildningen i mänskliga rättigheter. Ökade kunskaper både teoretiskt och praktiskt -kunskap om mänskliga rättigheter i grunden, ökade kunskaper om sakfrågor, -kunskap om strukturen på mänskliga rättigheter, bättre bild av var vi står i i förhållande till andra länder. Verktyg och metoder att börja använda på hemmaplan -hur kan man konkretisera mänskliga rättigheter i kommunens arbete, -hur kan vi veta att vi kan säkerställa mänskliga rättigheter i kommunen? Bli inspirerad och upptäcka värderingar - Hur tänker jag i olika situationer? Skaffa nya kontakter både inom och utanför nätverket. Deltagarnas uppfattningar om i vilken omfattning deras förväntningar infriades under utbildningen. De allra flesta deltagare anser att deras förväntningar infriades, om än i olika stor utsträckning. Några exempel som var återkommande bland deltagarna: -Mänskliga rättigheter-historik, begreppsdefinition, metoder, metod för att titta på värderingar. -Jag har upptäckt att mänskliga rättigheter är användbart som basstruktur i all kommunalpolitik. -Blivit mer inspirerad. -Bredden på kursen var både hög och låg. -Skapat nya kontakter som kommer att upprätthållas. -Hälften av föreläsarna var inspirerande och den andra hälften var inte det. Det primära målet med utbildningen var att deltagarna skulle få ökade kunskaper om mänskliga rättigheter och inspiration om hur de kan använda sig utav den kunskapen i praktiken. visar det tydligt att deltagarna har identifierat ytterligare tre nyttor. Ett nytt perspektiv, ökade kontakter och fler erfarenheter. Nedanför redovisas i tabellform deltagarnas sammanlagda utsagor av den nyttan de har fått genom utbildningen, med inbördes ordning beroende på hur vanliga och framträdande de var. -Kunskap om den historiska framväxten. -Kunskap om implementering av olika rättigheter. -Olika övningar som jämställdhetstrappan och kortövningen. -Bättre nutidsbild har gett en annan självbild. -Kunskap om mänskliga rättigheters begränsningar, vems rättigheter talar vi om egentligen? -Kunskapen leder till att man vågar prata om mänskliga rättigheter. -Utbildningen har fräschat upp mina gamla kunskaper. -vet jag hur olika delegationer inom regeringen arbetar. -Jag vet vad som står i den nationella handlingsplanen om mänskliga rättigheter. -Hur man pedagogiskt kan börja tala om mänskliga rättigheter. 2.Nytt tankesätt: skiftat fokus från diskrimineringstänkandet till rättighetsperspektiv Nytt tankesätt: skiftat fokus från diskrimineringstänkandet till rättighetsperspektiv -Mänskliga rättigheter är en starkare ingång till frågor som har med integration och jämställdhet att göra än vad diskrimineringslagstiftningen är. -Jag har börjat inse betydelsen av likabehandlingsprincipen och dess användbarhet. -Bekräftelse av att man har tänkt rätt och är på rätt väg vad gäller rättigheterna. -Allting måste och ska grundas i rättigheter. -Rättighetsperspektivet gör skillnad eftersom nu kan jag tala om mr utifrån kunskapen om mänskliga rättigheter och det gör skillnad. -Både inom nätverket med andra deltagare och med föreläsare. -Praktiska exempel på hur andra jobbar och hur vi kan använda oss utav det. -Erfarenheter av hur svårt det är att få mänskliga rättigheter ner på marken. -Erfarenheter från andra i gruppen (stor betydelse, kan hålla kontakt, hjälpa varandra, bolla idéer). -Erfarenheter från andra föreläsare. Efter genomförd utbildning förväntas deltagarna ta med sig sina kunskaper tillbaka in i organisationen. Hur de har påbörjat detta arbete/planerar att påbörja har vi valt att kalla myndighetsnytta. Det är dock viktigt att notera att det krävs tid, stöd och mandat från ledningen för att deltagarna ska ges möjlighet att arbeta med frågorna på ett bra sätt. Detta återkommer vi till i nästa avsnitt. Samtliga deltagare upplever att myndigheten genom deras deltagande får nytta. menar de att den verkliga nyttan kommer när det har getts utrymme att aktivt driva dessa frågor. Detta påstående kan stämma och finns indikatorer som pekar på förändring. Det är dock viktigt att understryka att vissa faktorer kan vara svåra att direkt koppla just Andra faktorer kan också ha påverkat, som t.ex. att man har drivit dessa frågor tidigare i organisationerna. Direkta följder av deltagandet i utbildningen: -Deltagarna använder sig av övningar från utbildningen när de genomför egna utbildningar i de egna verksamheterna. -Deltagarna initierar nya utbildningar inom området mänskliga rättigheter. -Deltagarna börjar se över sina policydokument och handlingsplaner. -Deltagarna börjar föra aktiva dialog med politikerna inom respektive kommun. -Deltagarna för upp mänskliga rättigheter på dagordningen. -Samarbete mellan kommunerna Sidoeffekter av deltagandet i utbildningen: -Att påskynda och effektivisera det befintliga arbetet som redan sker inom organisationen. -Att med hjälp av tillägnade kunskaper se över det arbete som redan sker i organisationen. -Att parallellt med utbildningen genomföra förändringar, (exempelvis det låg på dagordningen att omarbeta mångfaldspolicy, utbildningen påskyndade denna process som redan var igång). -fördes det diskussioner i en kommun om att genomföra en utbildning för tjänstemän och politiker i mänskliga rättigheter. Det beslutades att av dem ska vara utbildade i frågor relaterade till MR per 2010. Man hoppas att denna utbildning kan vara en vägledare i det arbetet. En annan intressant vinkel är hur deltagarna ser på framtagandet av en handlingsplan i mänskliga rättigheter. Flera menar att man inte ska ta fram en ny handlingsplan utan föra in detta perspektiv i budgeten och riktlinjerna för det är de som styr. Det finns en risk att handlingsplanen bara blir en i mängden, men det finns också en risk med att man börjar tala om nya handlingsplaner, folk är begreppsmätta. Det är viktigare att förklara att vi redan arbetar med dessa frågor men att vi benämner det olika. Deltagarna är bland annat beroende av tid, stöd från ledningen och mandat att arbeta med frågan för att framgångsrikt driva arbete med mänskliga rättigheter i sin organisation. Nedanför presenteras deltagarnas uppfattningar. Stöd från den egna upplever att de har upplever att de har stöd från de egna myndig- utbildning och avsatt tid heterna, men i olika stor för att kunna delta. och det ifrågasätts inte. att de är lyckligt lottade Det förväntas av dem att arbetar med frågorna är att arbeta med ledningar de ska vara resurspersoner som är så engagerade och och därför är denna typ av utveckling för dem. insatta i dessa frågor, utbildning en naturlig del har fått jobba kvällar för medan andra menar att att hinna ikapp med sina ledningen inte lägger sig i Dock menar vissa att de deras arbete så länge det skulle få ett större mandat eftersom de inte har är inom ramen för deras om ledningen valde att de att de har tagit sig tid nisation och är osäkra En viktig del i utvärderingen är att undersöka hur deltagarna har upplevt arbetssättet och processen i utbildningen. Nedanför presenteras deras generella upplevelser av arbetssättet. Deltagarnas tankar om arbetssättet Hälften av deltagarna sa att det hade varit mycket bra med hemuppgift mellan gångerna. Det hade gett dem a.Tid att se över den egna verksamheten b.Möjlighet att tillämpa kunskaperna praktiskt c.Under utbildningen hade man kunnat få stöd och hjälp att komma fram. Deltagarna tycker att det har varit bra , men några påpekar att det hade kunnat göras tätare, för att inte tappa koncentration och fokus. skapar mervärde och diskussion mellan deltagarna. Vi borde ha haft bättre målsättningar från början och dessa borde ha varit klarare. Flera deltagare var nöjda med den , då politikerna var inbjudna. Flera funderar på om man kanske skulle ha börjat utbildningen med att bjuda in politikerna också så att de kan vara en del, och sedan på slutet återkoppla till dem. Vi borde ha arbetat mer med praktiska exempel, det är egentligen det som leder till förändring och förhoppningsvis förbättring. Som en avslutning ville vi fånga hur deltagarna ser med arbetet i mänskliga inom sin verksamhet. Deltagarna ser tillsynes mycket positivt och arbetet med mänskliga rättigheter. För flera känns som om det äntligen är tid inne för att börja agera utifrån mänskliga rättigheter. Framtiden kan medföra följande: Vi vill komma så långt i arbete med mänskliga rättigheter att våra medborgare ser detta och att de inte känner sig kränkta. Mycket arbete är på gång, även om det mesta fortfarande bara finns på papper. Vi kan inte överleva om vi inte jobbar med dessa frågor, och vi måste koppla mänskliga rättigheter till våra policydokument. Vi befinner oss i ett skifte från hur vi har arbetat tidigare och det finns ingen återvändo, mänskliga rättigheter är här för att stanna. Det är kommunens tur att ge information till sina medborgare om vilka rättigheter de har, vi måste börja utbilda våra medborgare. Analysen kan inledas med att konstatera att samtliga intervjuade deltagare var mycket positiva till utbildningen. Alla anser att de har fått med sig någonting som har varit användbart i deras dagliga arbetsuppgifter, för några har det inneburit ökade kunskaper och för andra fler kontakter inom och utanför nätverket. Merparten av deltagarna har haft högt ställda förväntningar på utbildningen. Detta kan bero på att de redan ingår i ett nätverk och regelbundet arbetar med mänskliga rättigheter. Det är intressant att notera att de allra flesta i enkäten angav att de arbetar med dessa frågor , medan några och en endast . Detta tål att funderas på. Hur kommer det sig att de som arbetar med integrations- och jämställdhetsfrågor inte ser att de arbetar med mänskliga rättigheter ? Vad lägger de i innebörden av begreppet mänskliga rättigheter som skriver att de jobbar med det så sällan som bara eller månad? Kan en förklaring vara att många fortfarande inte ser kopplingen mellan , deras dagliga arbete och mänskliga rättigheter? En av intervjupersonerna som länge suttit på en ledande position uttryckte sig så här; innan utbildningen var mänskliga rättigheter för mig och det som hände de andra. Det hade liksom ingenting att göra med oss, i synnerhet inte eftersom vi i är så bra på att tycka att vi är så duktiga och alla andra är dåliga. tänker jag mer vad självgoda vi är och att vi måste börja städa runt vårt eget bord. Detta tyder på att det i samhället saknas en retorik som medvetandegör och lyfter upp mänskliga rättigheter till den nivå som krävs för att vi ska förstå att rättigheterna på olika sätt blir kränkta även i vårt land. Som har redogjorts för ovan, hade deltagarna stora förhoppningar om att utbildningen skulle ge dem ökade kunskaper. De flesta skrev att de ville lära sig mer om historia, om hur mänskliga rättigheter är strukturerade och hur det ser ut i . Deras svar indikerar entydigt att de har fått ökade kunskaper genom att ha gått kursen. Samtliga intervjupersoner kan exemplifiera vad de har lärt sig och problematisera de olika begreppen. För flera av dem har kunskapen om de mänskliga rättigheternas historiska framväxt betytt mycket för förståelsen och för legitimering av arbetet med dessa frågor. Det innebär dels en faktisk kunskap om mänskliga rättigheter, dels kunskap om hur mänskliga rättigheter kan implementeras. Generellt kan man säga att deltagarna anser att de har fått teoretisk kunskap om implementering, men fortfarande har svårt att se kopplingar till sitt eget arbete. Många efterfrågar fler praktiska inslag i utbildningen, samt att de skulle fått hemuppgifter i form av att genomföra undersökningar på de egna arbetsplatserna. Sådana hemuppgifter skulle kunna inspirera deltagarna genom att i praktiska exempel ur deras dagliga arbete hitta ett rättighetsperspektiv. En annan viktig nytta är att deltagarna har skapat nya kontakter, både informella och formella. Med informella kontakter menas sådana inom nätverket. En deltagare berättar hur viktigt det är med ytterligare ansikten på personer som kan kontaktas vid behov. Flera deltagare nämner att de har märkt att många gör liknande saker som de själva och att det vore synd att inte använda sig utav deras erfarenheter och tips, då det kan berika och mångfacettera det egna arbetet och den arbetsprocess man befinner sig i. Nya kontakter är oerhört viktiga för denna typ av arbete, där man kan känna sig ensam och banbrytande. Att i sådana situationer veta att man har någon att kontakta och prata med det om, kan stärka självförtroendet och möjliggöra en effektivare fortsättning. Nästan alla intervjupersoner talar om ett skiftat perspektiv; före utbildningen använde de sig till exempel av diskrimineringslagstiftningen när de pratade om integration och jämställdhet. Flera berättar om hur svårt och trögt det ofta har varit att hänvisa till lagen. Efter utbildningen talar intervjupersonerna om ett rättighetsperspektiv. Det kan innebära allt från att tala om mänskliga rättigheter istället för diskriminering i en utbildning, till att se policydokument utifrån ett rättighetsperspektiv. Detta är en mycket intressant företeelse. Som har nämnts tidigare i utvärderingen består en lyckad mänskliga MR-utbildning av två delar; att lära sig om mänskliga rättigheter och att lära sig att arbeta för mänskliga rättigheter. Jag skulle vilja påstå att den första delen i allra högsta grad har uppnåtts. Deltagarna har lärt sig om mänskliga rättigheter, som är ett första steg för att kunna arbeta för dessa frågor. Även om få deltagare säger sig direkt kunna se att de har förändrat sitt arbetssätt, menar jag att de nog indirekt har gjort det, eftersom om de har skiftat perspektiv kommer det förmodligen också påverka utfallet av deras beslut och handlande.