sou · GYB315 · 2011-01-01 00:00:00 — I de följande avsnitten kommer mer specifika bestämmelser som föreskriver samverkan att lyftas fram beträffande för uppdraget relevanta myndigheter. I bilaga 7 berörs sedan sekretessregleringen vad gäller möjligheten att lämna uppgifter mellan myndigheter. Enligt 3 § första stycket polislagen ska polisen samarbeta med . Vidare ska samarbete också äga rum med andra myndigheter och organisationer vilkas verksamhet berör polisverksamheten. Här avses både statliga och kommunala myndigheter samt allmänna och enskilda organisationer. Av 3 § tredje stycket polislagen framgår att andra myndigheter ska ge polisen stöd i dess arbete. Detta kan ses som en markering av en viljeinriktning från samhällets sida och är närmast en rekommenda- Det medför inte, i och för sig, att den sekretess som kan finnas hos andra myndigheter genombryts. I 3 § andra stycket polislagen upplyses att det i 14 kap. 1 § socialtjänstlagen (2001:453, SoL) finns bestämmelser om skyldig- het att anmäla till socialnämnden att ett barn kan behöva nämndens skydd. Av 5 § första stycket lagen (1974:203) om kriminalvård i anstalt framgår att kriminalvården i anstalt ska planläggas och genomföras i nära samverkan mellan kriminalvårdens olika organ. I den mån ett förverkligande av vårdens syfte kräver insatser av andra samhälle- liga organ, ska erforderlig samverkan ske med företrädare för sådant organ. Enligt andra stycket samma paragraf ska vid plan- läggningen av den enskildes behandling samråd äga rum med denne. Vidare bör, i den utsträckning det lämpligen kan ske, sam- råd ske även med hans närstående. I bestämmelsens tredje stycke erinras om skyldigheten enligt 14 kap. 1 § SoL att anmäla till socialnämnden att ett barn kan behöva nämndens skydd. Enligt 33 § lagen om kriminalvård i anstalt ska förberedelserna inför den intagnes frigivning ske i nära samverkan med den intagne och i samarbete med berörda myndigheter, organisationer och enskilda personer som kan främja den intagnes anpassning i samhället. I 11 § förordningen (1974:248) om kriminalvård i anstalt anges att Kriminalvården ska förbereda villkorlig frigivning. Myndigheten ska därvid, om det behövs, samråda med Arbetsförmedlingen och de sociala myndigheter och andra myndigheter eller organisationer samt enskilda personer som kan främja den intagnes anpassning i samhället. Det sagda ska enligt samma lagrum även gälla för den som genomgår ett fängelsestraff att villkorlig frigivning inte kan komma i fråga, om det behövs med hänsyn till den intagnes personliga förhållanden. Enligt 1 kap. 2 a § skollagen (1985:1100) ska skolan på social- nämndens initiativ i frågor som rör barn som far illa eller riskerar att fara illa samverka med samhällsorgan, organisationer och andra som berörs. Vidare hänvisas i paragrafen till de bestämmelser om skyldighet att anmäla till socialnämnden att ett barn kan behöva nämndens skydd som finns i 14 kap. 1 § SoL. ska enligt 5 kap. 1 a § SoL i frågor som rör barn som far illa eller riskerar att fara illa samverka med samhällsorgan, organisationer och andra som berörs. Nämnden ska enligt samma paragraf aktivt verka för att samverkan kommer till stånd. Enligt 3 kap. 4 och 5 §§ SoL ska socialnämnden samverka med andra samhällsorgan m.fl. i individärenden och i den uppsökande verk- samheten. Bestämmelsen i 5 kap. 1 a § SoL syftar till att slå fast att samverkan som rör barn som far illa eller riskerar att fara illa därutöver även ska ske i övergripande frågor. Samverkan kan t.ex. avse insatser för att motverka missbruk och ungdomskriminalitet. De vanligaste samarbetsparterna kan förväntas bli skolan, förskolan, polisen samt hälso- och sjukvården. Kriminalvården och är exempel på andra tänkbara samarbetspartners. Frivilligorganisationerna och andra organisationer kan ha viktiga kunskaper och erfarenheter att dela med sig av inom områden som missbruk och kriminalitet. I individärenden kan det vidare finnas skäl att samverka med enskilda personer, t.ex. en släkting till det berörda barnet eller någon annan person som har god kännedom om barnets förhållanden. Enligt 5 § förordningen med instruktion för Statens institutions- styrelse ska SiS genom samverkan med andra myndigheter och övriga aktörer verka för att brukarna får en sammanhållen vård. Undantag från sekretessen i Enligt 114 § retsplejeloven ska polismästaren verka för att etablera ett brottsförebyggande samarbete mellan polisen och varje kommun i polisdistriktet, inklusive skolor och sociala myndigheter. Vidare ska polismästaren som ett led i insatsen för socialt utsatta personer verkar för att etablera ett samarbete mellan polis, sociala myndigheter samt social- och behandlingspsykiatrin. Målet med samarbetet är att skapa ett smidigt och informellt forum för planläggning av koordinerade insatser för socialt utsatta personer. Syftet är att se till att dessa personer hjälps på rätt sätt och att förebygga att de utvecklar eller fortsätter en kriminell livsstil. Målgruppen för samarbetet är medborgare som med jämna mellanrum förekommer i polisens rapporter, men som inte en- tydigt hör till målgruppen för någon av sektorerna som ingår i samarbetet och som därför riskerar att hamna i ett tomrum mellan olika myndigheters ansvarsområden. Dessa personer riskerar annars att inte få den hjälp de behöver. Personerna i målgruppen har därtill ofta varit inblandade i kriminalitet och haft ett massivt missbruk av alkohol eller droger. De har ofta haft ett hotfullt, aggressivt eller våldsamt uppträdande och har varit inlagda på psykiatrisk klinik. Vidare har personerna ofta haft svårt att skaffa sig ett ordnat boende på grund av sitt olämpliga beteende eller dåliga ekonomi. Det har ansetts vara en förutsättning för samarbetet, att myndigheterna kan diskutera den aktuella personens situation i ett mer informellt forum. En sådan diskussion kan innebära utväxling av uppgifter om den enskildes rent privata förhållanden såsom anhållanden, arrestplaceringar, straff, sociala- och psykiska problem samt missbruk. Genom 115 § retsplejeloven skapas det möjlighet för de myndigheter som deltar i samarbetet att, utan samtycke från den som uppgifterna angår, lämna de personuppgifter som man anser är nödvändiga för att samarbetet ska fungera. stycket i 115 § retsplejeloven kan polisen vidareförmedla uppgifter om enskildas rent privata förhållanden till andra myndigheter, om vidareförmedlingen anses vara nödvändig med hänsyn till det brottsförebyggande samarbetet. I samma omfattning kan enligt andra stycket samma bestämmelse en myndighet vidareförmedla uppgifter om enskilda till polisen och andra myndigheter, som ingår i det brottsförebyggande samarbetet. Uppgifter får i samband med det brottsförebyggande samarbetet inte vidareförmedlas för att efterforska brott. Av tredje stycket i paragrafen följer att om stiftelser, som utför uppgifter åt det offentliga inom social- och utbildningsområdet, tas med i det brottsförebyggande samarbetet, kan de i samma omfattning som nämnts ovan vidareförmedla upp- gifter mellan myndigheterna och institutionerna. I det avslutande, fjärde, stycket slås det fast att de myndigheter och institutioner som ingår i ett brottsförebyggande samarbete inte är förpliktade att vidareförmedla uppgifter i enlighet med vad som angetts ovan. Kravet på att vidareförmedlingen av uppgifter ska anses vara nödvändigt för samarbetet innebär att myndigheterna ska överväga om det verkligen är nödvändigt att vidare- förmedla bestämda uppgifter om privatpersoner för att samarbetet ska fungera. Möjligheterna att lämna uppgifter mellan vissa myndigheter Bestämmelser om sekretess till skydd för enskilds personliga förhållanden på polisens område finns bl.a. i 35 kap. 1 § offentlighets- och sekretesslagen (2009:400, OSL). Den där stadgade sekretessen för uppgift om en enskilds personliga och ekonomiska förhållanden gäller ett antal myndig- heters olika verksamheter som har anknytning till förunder- sökning, brottsförebyggande verksamhet, register, m.m. Sålunda gäller sekretess bl.a. i utredning enligt bestämmelserna om förundersökning i brottmål (första stycket 1), angelägenhet som avser användning av tvångsmedel i brottmål eller i annan verksam- het för att förebygga brott (första stycket 2), annan verksamhet som syftar till att förebygga, uppdaga, utreda eller beivra brott och som bedrivs av en åklagarmyndighet, en polismyndighet, Skatte- verket, , eller (första stycket 4), register som förs av Rikspolis- styrelsen enligt polisdatalagen (1998:622) eller som annars be- handlas där med stöd av samma lag (första stycket 6) samt särskilt ärenderegister över brottmål som förs av åklagarmyndighet, om uppgiften inte hänför sig till registrering som avses i 4 kap. 1 § OSL (första stycket 9). Sekretessen gäller om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon närstående till denne lider skada eller men. Skaderekvisitet är således omvänt, vilket innebär presum- tion för sekretess. Sekretess inom regleras i 35 kap. 15 § OSL och gäller för uppgift om en enskilds personliga förhållanden. Sekre- tessen gäller om det kan antas att den enskilde eller någon närstående till denne lider men eller att fara uppkommer för att någon utsätts för våld eller lider annat allvarligt men om uppgiften röjs. Skaderekvisitet är rakt, vilket innebär presumtion för offentlighet. Sekretessen inom regleras i 26 kap. 1 § OSL och gäller för uppgift om en enskilds personliga förhållanden. Sekre- tessen enligt paragrafen begränsas genom ett omvänt skaderekvisit, dvs. presumtionen är för sekretess. Med socialtjänst förstås i OSL verksamhet enligt lagstiftningen om socialtjänst, verksamhet enligt den särskilda lagstiftningen om vård av unga och av missbrukare utan samtycke och verksamhet som i annat fall enligt lag handhas av socialnämnd eller . Sekretessen för skolan regleras i 23 kap. 2 § OSL. För uppgift som hänför sig till psykologisk undersökning eller behandling och för uppgift om en enskilds personliga förhållanden hos psykolog eller kurator gäller sekretess med ett omvänt skade- rekvisit, dvs. presumtionen är för sekretess. På skolans område gäller sekretess dels i skolans elevvårdande verksamhet i övrigt för uppgift om en enskilds personliga för- hållanden, dels för uppgift som hänför sig till ärende om tillrätta- förande av en elev eller om skiljande av en elev från vidare studier. Denna sekretess gäller för förskollärare, lärare, fritidspedagoger och annan personal (med undantag av kuratorer, psykologer och skolhälsovård) och avgränsas med ett rakt skaderekvisit, dvs. presumtionen är för offentlighet. Skolläkares och skolsköterskas sekretess regleras i 25 kap. 1 § OSL och sekretessen avgränsas med ett omvänt skaderekvisit, dvs. presumtionen är här för sekretess. Sekretess gäller enligt 25 kap. 1 § OSL inom hälso- och sjukvården för enskilds hälsotillstånd eller andra personliga förhållanden. Detsamma gäller enligt samma paragraf i annan medicinsk verk- samhet, exempelvis rättsmedicinsk och rättspsykiatrisk under- sökning. Sekretessen avgränsas med ett omvänt skaderekvisit, dvs. presumtionen är här för sekretess. Undantagen från den ovannämnda sekretessen är flera. Som exempel innehåller hela 10 kap. OSL sekretessbrytande bestäm- melser och bestämmelser om undantag från sekretess. Nedan ges en beskrivning av de bestämmelser som kan vara av särskilt intresse i detta sammanhang. Enligt 12 kap. 2 § första stycket OSL kan en enskild helt eller delvis häva sekretess som gäller till skydd för honom eller henne, om inte annat anges i OSL. Bestämmelsen avser uppgiftslämnande till såväl en annan enskild som en myndighet. Beträffande sekretess i förhållande till vårdnadshavare stadgas i 12 kap. 3 § första stycket att sekretess till skydd för en enskild gäller, om den enskilde är underårig, även i förhållande till dennes vårdnadshavare. Enligt samma lagrum gäller dock inte sekretessen i förhållande till vårdnadshavare i den utsträckning denne enligt 6 kap. 11 § har rätt och skyldighet att bestämma i frågor som rör den underåriges personliga angelägenheter, såvida inte det kan antas att den underårige lider betydande men om uppgiften röjs för vårdnadshavaren eller det annars anges i OSL. I 6 kap. 11 § anges att vårdnadshavaren har rätt och skyldighet att bestämma i frågor som rör barnets personliga angelägenheter samt att vårdnadshavaren därvid i takt med barnets stigande ålder och utveckling ska ta allt större hänsyn till barnets synpunkter och önskemål. Beträffande samtycke stadgas i 12 kap. 3 § andra stycket OSL att om sekretess inte gäller i förhållande till vårdnadshavaren förfogar denne enligt 12 kap. 2 § OSL ensam eller, beroende på den underåriges ålder och mognad, tillsammans med den underårige över sekretessen till skydd för den underårige. Enligt 10 kap. 2 § OSL hindrar sekretess inte att en uppgift lämnas till en enskild eller till en annan myndighet, om det är nödvändigt för att den utlämnande myndigheten ska kunna fullgöra sin verk- samhet. Enligt förarbetena ska bestämmelsen tillämpas restriktivt. Sekretessen får efterges bara om det är en nödvändig förutsättning för att en myndighet ska kunna fullgöra ett åliggande. Sekretessen får inte eftersättas enbart för att myndighetens arbete ska bli mer effektivt.1 polisiärt ingripande mot unga Av 10 kap. 20 § OSL följer att socialtjänstsekretessen enligt 26 kap. 1 § OSL inte hindrar att en uppgift som behövs för ett polisiärt ingripande lämnas till en polismyndighet när någon som kan antas vara under påträffas av personal inom social- tjänsten under förhållanden som uppenbarligen innebär över- hängande och allvarlig risk för den unges hälsa eller utveckling eller om den unge påträffas när han eller hon begår brott. Misstankar om vissa begångna brott mot unga Enligt 10 kap. 22 § OSL 26 kap. 1 § inte heller att en uppgift lämnas till en åklagar- myndighet eller en polismyndighet, om uppgiften angår misstanke om brott som innefattar överlåtelse eller anskaffning till någon som inte har fyllt och brottet avser överlåtelse av narkotika i strid med narkotikastrafflagen (1968:64), överlåtelse av dopnings- medel i strid med lagen (1991:1969) om förbud mot vissa dopningsmedel eller icke ringa fall av olovlig försäljning eller anskaffning av alkoholdrycker enligt alkohollagen (1994:1738). 1979/80:2 Del A s. 465 och 494. Misstankar om begångna brott i övrigt Om inte annat följer av de ovannämnda bestämmelserna i 10 kap. 20 och 22 §§ får en uppgift som angår misstanke om ett begånget brott och som är sekretessbelagd enligt bl.a. 25 kap. 1 § och 26 kap. 1 § lämnas till en åklagarmyndighet, polismyndighet eller någon annan myndighet som har till uppgift att ingripa mot brottet endast om misstanken angår brott för vilket det inte är föreskrivet lindrigare straff än fängelse , försök till brott för vilket det inte är föreskrivet lindrigare straff än fängelse eller försök till brott för vilket det inte är föreskrivet lindrigare straff än fängelse , om gärningen innefattat försök till överföring av sådan allmänfarlig sjukdom som avses i 1 kap. 3 § smittskyddslagen (2004:168). Det nu sagda framgår av 10 kap. 23 § OSL. Enligt 10 kap. 24 § OSL hindrar inte sekretess som följer av andra sekretessbestämmelser än dem som anges i bl.a. 10 kap. 20, 22 och 23 §§ – dvs. socialtjänstsekretessen samt hälso- och sjuk- vårdssekretessen – inte att en uppgift som angår misstanke om ett brott lämnas till en åklagarmyndighet, polismyndighet eller någon annan myndighet som har till uppgift att ingripa mot brottet, om fängelse är föreskrivet för brottet och detta kan antas föranleda någon annan påföljd än böter. Enligt 10 kap. 26 § första stycket OSL hindrar sekretess inte att en uppgift om en enskilds adress, telefonnummer och arbetsplats lämnas till en myndighet, om uppgiften behövs där för delgivning enligt delgivningslagen (1970:428). Utöver vad som följer av de ovannämnda bestämmelserna i 10 kap. 2, 20, 22–24 och 26 §§ får en sekretessbelagd uppgift enligt den s.k. generalklausulen i 10 kap. 27 § OSL lämnas till en myndighet, om det är uppenbart att intresset av att uppgiften lämnas har företräde framför det intresse som sekretessen ska skydda. Även här har vissa områden undantagits från tillämpningen, t.ex. samt hälso- och sjukvården. Såväl polisen, som lärare och andra skol- funktionärer kan emellertid tillämpa bestämmelsen. Ytterligare sekretessbrytande bestämmelser och undantag från sekretess Enligt 10 kap. 28 § första stycket OSL hindrar sekretess inte att en uppgift lämnas till en annan myndighet, om uppgiftsskyldighet följer av lag eller förordning. Sådan uppgiftsskyldighet som avses i paragrafen finns bl.a. i följande bestämmelser. I 12 kap. 10 § andra stycket socialtjänstlagen föreskrivs att utan hinder av sekretess bl.a. ska lämna ut uppgift om huruvida någon vistas i ett hem för vård eller boende, om uppgiften för särskilt fall begärs av en domstol, åklagarmyndighet, polismyndighet, eller . I 14 kap. 1 § andra stycket socialtjänstlagen anges att myndig- heter vars verksamhet berör barn och ungdom samt andra angivna myndigheter, bl.a. inom , är skyldiga att genast till socialnämnden anmäla om de i sin verksamhet får kännedom om något som kan innebära att socialnämnden behöver ingripa till ett barns skydd. Detta gäller även dem som är anställda hos sådana myndigheter. Sådan anmälningsskyldighet gäller också dem som är verksamma inom yrkesmässigt bedriven enskild verksamhet som berör barn och unga eller annan yrkesmässigt bedriven enskild verksamhet bl.a. på område. I fjärde stycket samma paragraf anges att bl.a. nämnda myndigheter också är skyldiga att lämna socialnämnden alla uppgifter som kan vara av betydelse för utredning av ett barns behov av skydd. I fråga om den som är misstänkt för att ha begått brott innan han fyllt ska åklagaren innan han fattar beslut i åtalsfrågan enligt 11 § lagen (1964:167) med särskilda bestämmelser om unga lagöverträdare i vissa fall (LUL) inhämta yttrande från social- nämnden. Nämndens yttrande ska innehålla en redogörelse för vilka åtgärder som nämnden har vidtagit beträffande den unge samt en bedömning av om den unge har ett särskilt behov av åtgärder som syftar till att motverka att han eller hon utvecklas ogynnsamt. Vidare ska yttrandet innehålla en redovisning av de åtgärder som nämnden avser att vidta. Yttrandet ska, om åklagaren begär det eller om nämnden finner det nödvändigt, även innehålla en redogörelse för den unges personliga utveckling och levnadsomständigheter i övrigt. Beträffande dem som inte omfattas av LUL stadgas i 6 § lagen (1991:2041) om särskild personutredning i brottmål, m.m. att en socialnämnd på begäran av rätten, åklagaren eller Kriminalvården ska lämna upplysningar om den misstänkte och föreslå de åtgärder SOU 2010:15 Bilaga 7 som nämnden anser behövs för att främja hans anpassning i samhället. Föreskrifter som mer generellt föreskriver samarbete mellan myndigheter är emellertid inte av det slag att de kan bryta sekretess enligt 10 kap. 28 § första stycket OSL. Således bryter varken 6 § förvaltningslagen eller 6 kap. 5 § OSL – vilka omnämnts i bilaga 5 – sekretessen med stöd av nyssnämnda bestämmelse. Detsamma gäller bl.a. 3 § polislagen. 1.Lätt att göra rätt –om förmedling av brottsskadestånd. 2.Ett samlat insolvensförfarande – förslag till ny lag. 3.Metria – förutsättningar för att ombilda division Metria vid Lantmäteriet till ett statligt ägt aktiebolag. 4.Allmänna handlingar i elektronisk form –offentlighet och integritet. 5.Skolgång för alla barn. 6.Kunskapslägesrapport på kärnavfalls- området 2010 –utmaningar för slutförvarsprogrammet. 7.Aktiva åtgärder för att främja lika rättig- heter och möjligheter – ett systematiskt målinriktat arbete på tre samhälls- områden. 8.En myndighet för havs- och vatten- miljö. 9.Den framtida organisationen för vissa fiskefrågor. 10.Kvinnor, män och jämställdhet i läromedel i historia. En granskning på uppdrag av Delegationen för jämställdhet i skolan. 11.Spela samman – en ny modell för statens stöd till regional kulturverksamhet. 12.I samspel med musiklivet – en ny nationell plattform för musiken. 13Upphandling på försvars- och säkerhetsområdet. 15.Kriminella grupperingar – motverka rekrytering och underlätta avhopp. Lätt att göra rätt – om förmedling av brottsskadestånd. Ett samlat insolvensförfarande – förslag till ny lag. Allmänna handlingar i elektronisk form – offentlighet och integritet. [4] Partsinsyn enligt . Kriminella grupperingar – motverka rekrytering och underlätta avhopp. Upphandling på försvars- och säkerhets- området. Skolgång för alla barn. Kvinnor, män och jämställdhet i läromedel i historia. En granskning på uppdrag av Delegationen för jämställdhet i skolan. Den framtida organisationen för vissa fiske- frågor. Metria – förutsättningar för att ombilda division Metria vid Lantmäteriet till ett statligt ägt aktiebolag. Kunskapslägesrapport på kärnavfallsom- rådet 2010 – utmaningar för slutförvars- programmet. En myndighet för havs- och vattenmiljö. Aktiva åtgärder för att främja lika rättigheter och möjligheter – ett systematiskt mål- inriktat arbete på tre samhällsområden. Spela samman – en ny modell för statens stöd till regional kulturverksamhet. I samspel med musiklivet – en ny nationell plattform för musiken.