sou · GYB355d2 · 2011-01-01 00:00:00 — Romers medellivslängd ska öka och motsvara genomsnittet i riket. Romers tillit till offentlig sjukvård ska öka. Bemötandet av romer inom sjukvården ska vara klanderfritt. redovisade 2010 ett regeringsuppdrag i rapporten mår nationella minoriteter? Där konstateras bland annat att romers hälsosituation framförallt beror på en utsatt socioekonomisk situation. En förutsättning för bättre hälsa är att de strukturella problemen med romers ekonomiska och sociala marginalisering upphör. En annan slutsats är att det finns ett tillits- problem som behöver hanteras, genom att hälso- och sjukvården ökar sin kunskap om minoritetsrättigheter, och genom att romer på olika sätt får hjälp att bygga upp en tillit till hälso- och sjukvården. Delegationen instämmer i den analysen och ställer sig bakom samtliga förslag till åtgärder som presenterat för att förebygga ohälsa och främja hälsa bland de Romers rätt – en strategi för romer i Även har i en rapport till regeringen, Interkulturellt socialt arbete konstaterat att det finns brister i hur Individ och Familjeomsorgen arbetar med bl.a. de nationella minoriteterna. Delegationen ställer sig även bakom de förslag lägger i sin rapport. -Att samtliga sex förslag som presen- terat till åtgärder för att förebygga ohälsa och främja hälsa bland de nationella minoriteterna genomförs och -Att man i samband därmed beaktar delegationens tillägg. -Att delegationens särskilda kommentarer därvid beaktas. -Att ges ett särskilt uppdrag att utreda romska kvinnors hälsosituation för att föreslå konkreta åtgärder som förbättrar den gruppens fysiska och mentala hälsa. -Att de förslag lägger i sin rapport socialt arbete genomförs. Alla romska barn ska erbjudas modersmålsundervisning. chib ska ha lika starkt skydd som minoritetsspråk som de tre regionala minoritetsspråken. Utbildning och forskning i chib på högskolenivå ska permanentas, institutionaliseras och ges tryggad finansiering. Språkets betydelse för självkänslan, identiteten och som kultur- bärare är mycket viktig inte minst för romska barn och ungdomar, och utgör ett väsentligt område i minoritetsrättigheterna. Dele- gationen föreslår därför: -Att lagen om nationella minoriteter och minoritetsspråk revideras så att chib får en formellt lika stark ställning som de tre territoriella minoritetsspråken finska, samiska och meänkieli. -Att den romska språkvården vid och folk- minnen () byggs ut med ytterligare åtminstone två tjänster. Romers rätt – en strategi för romer i -Att får i uppdrag, i tillägg till sitt uppdrag att se över högskoleutbildningar i de nationella minoritetsspråken, att också se över forskningen i chib. -Att Kammarkollegiet får i uppdrag att tillsammans med utreda vilka särskilda insatser som behövs för att inrätta ett auktorisationsprov för översättare och tolkar i chib, och vilka utbildningsinsatser som blir nödvändiga för att romska tolkar och översättare ska ha för- utsättningar att klara provet. -Att ett statsbidrag införs för kortare studier i chib enligt samma modell som finns för kortare studier i alfabetisering i samiska och -Att revitaliseringsinsatser för de romska varieteterna svensk resanderomani och kaale särskilt stöds. Romer ska ha kontroll och inflytande över sitt eget kulturarv. Romsk kultur ska bevaras, utvecklas och göras tillgänglig Det ska finnas romska kulturinstitutioner och medier med garanterat statligt stöd och tryggad ekonomi. Romer och romsk kultur och historia ska vara synliga i det svenska landskapet och på offentliga platser. Det ska finnas fler permanenta romska kulturinstitutioner. För att nå dessa mål krävs åtgärder med en bred kontaktyta mot kulturens olika områden. De åtgärder vi föreslår är: -Att en kultur inrättas med minst hälften romska ledamöter i syfte att skapa en institutionell bas för romsk kultur och kulturarv. -Att en kulturbudget, procentuellt sett jämförbar med den kul- turbudget disponerar, avsätts för den romska kultur- nämndens verksamhet. -Att ett permanent statligt basbidrag administrerat av utgår till romska kulturinstitutioner och tidskrifter. Romers rätt – en strategi för romer i -Att bildandet av ytterligare romska kulturcentra uppmuntras som en del av en regional kulturpolitik, i första hand i . -Att skolbiblioteken används som resurs för romska skolbarn och att de för detta ändamål bör prenumerera på romska tidskrifter samt införskaffa romsk litteratur. -Att public serviceföretagen uppmanas att utöka sändningstiden för program på chib för att i första hand öka utbudet av program för barn och ungdomar. -Att redaktionen för Radio i likhet med redaktionerna för finska och samiska ges en fristående ställning och en sam- rådsgrupp bör kopplas till redaktionen. -Att länsmuseerna får i uppdrag att synliggöra romernas historia och kultur i respektive län eller region. -Att förutsättningarna för att resa en staty över undersöks. -Att inrättas som allmän flaggdag. Rätt att inte bli diskriminerad Respekt för romers mänskliga rättigheter och minoritetsrättig- heter ska garanteras. Skyldighetsbärare, som berörd personal och förtroendevalda i statliga myndigheter, kommuner och landsting ska känna till minoritetsrättigheterna och samhällets åtaganden gentemot romer. Öppen diskriminering av romer på offentlig plats, av närings- idkare, av arbetsgivare och av myndigheter ska upphöra. Antiziganistiska attityder och strukturer ska försvagas. Bemötandet av romer inom den statliga sfären ska vara klander- fritt. Samhällets bild av romer ska ändras. Berättelsen om vilka romerna är ska skrivas av romer. Romers marginalisering ska upphöra. Bemötandet av romer inom rättsapparaten ska vara klanderfritt. Romers rätt – en strategi för romer i Romers rättssäkerhet ska inte skilja sig från andra gruppers. -Att en oberoende granskning genomförs för att klarlägga sam- hällets ansvar för rättsväsendets behandling av den familj som omnämns i kapitlet och vilka åtgärder som krävs för att för- hindra upprepningar. -Att fördjupade studier av hur romer behandlats av rättsväsendet genomförs inom ramen för den försoningsprocess vi föreslår och närmare beskriver i kapitel 14. -Att det ska ingå i sekretariatets för romska frågor uppgifter att initiera, följa upp och fungera som resurscentrum för aktiviteter som syftar till utbildning av skyldighetsbärare. -Att får i uppdrag att inom ramen för sin ordinarie verksamhet bedriva ett kontinuerligt arbete med utbildningsinsatser med särskild inriktning på romer i syfte att öka deras kunskaper om diskrimineringsfrågor och höja deras medvetenhet om sina rättigheter. -Att regeringen erkänner antiziganism som en särskild form av rasism, och lyfter denna fråga såväl i som internationellt. -för Levande Historia i sitt arbete mot intolerans lyfter fram antiziganismen genom attitydundersökningar och annan utåtriktad verksamhet såsom dokumentation, utställ- ningar och programverksamhet i syfte att långsiktigt påverka attityder mot romer. -Att ansluter sig till DOSTA!kampanj. Delegationen anser att en försoningsprocess är en absolut för- utsättning för att kunna läka förtroendeklyftan mellan den romska gruppen och det svenska majoritetssamhället. De mål vi ställt upp för en försoning mellan den nationella minoriteten romer och majoriteten är att: Romer ska få upprättelse för begångna övergrepp. Majoritetssamhället ska erkänna historiska övergrepp mot romer. Romers rätt – en strategi för romer i Majoritetssamhället ska ta fram en strategi för att förhindra framtida övergrepp. Allmänheten ska känna till huvuddragen i romsk historia, framförallt Förintelsen. Allmänheten ska känna till de historiska övergreppen i mot romer. En medvetenhet om och skamkänsla över antiziganism ska etableras. Romer ska ses och behandlas som individer och fullvärdiga medborgare i samma utsträckning som andra medlemmar av samhället. Förtroendeklyftan ska överbryggas. Antiziganism och diskriminering ska upphöra. Romers mänskliga rättigheter ska garanteras för framtiden. Vår uppfattning är att det för att dessa mål ska nås krävs: -Att en sannings- och inrättas för att kartlägga och dokumentera de övergrepp, försummelser och diskriminerande åtgärder som begåtts mot den romska mino- riteten fram då ram- konvention om nationella minoriteter samt Europeiska stadgan om landsdels- och minoritetsspråk trädde ikraft. -Att särskild vikt bör läggas vid att belysa övergreppen och åtgärderna i förhållande till de internationella åtaganden som anslutit sig till vad gäller mänskliga rättigheter. -Att en historisk analys av perioden –1900 och dess betydel- se för övergrepp mot romer i modern tid och framväxten av antiziganism ingår i uppdraget. Under arbetets gång har delegationen kommit att definiera ett antal förhållningssätt och arbetsmetoder. Det första redogjorde vi för inledningsvis, nämligen tillämpningen av ett rättighetsperspektiv som flyttar fokus från offer till förövare, och ser romer som subjekt istället för objekt. Romers rätt – en strategi för romer i Inom ramen för EU:s arbete med romska frågor har man antagit 10 basprinciper2 för arbetet med inkludering av romer: 1.Konstruktiva, pragmatiska och icke-diskriminatoriska program (för tillgång till lika rättigheter för romer) 2.Romer som tydlig men inte exklusiv målgrupp (utan att ute- sluta andra grupper som också är socialt och ekonomiskt exkluderade från majoritetssamhället) 4.Inkludering i majoritetssamhället, inte segregation 7.Användande av EU som verktyg (fonder likaväl som lagstift- ning och se kommissionens expertis som resurs 8.Samverkan med lokala och regionala myndigheter. 9.Samverkan med civilsamhällesorganisationer. 10.Aktivt samverkan med och deltagande av romer Delegationen har på liknande sätt definierat ett antal arbetsmetoder och principer som kompletterar ovan nämnda EU-basprinciperna: Vi kan konstatera att romers rättigheter genom historien har kränkts och att de fortfarande inte är tillgodosedda, vare sig de grundläggande mänskliga rättigheterna eller de minoritetsspecifika rättigheterna. Skuldbördan för det historiska mönstret och för den aktuella situationen finns hos statsmakten och dess institutioner, inte hos offren. Vi söker andra lösningar. De utgår från ramkonventionens bud om delaktighet och inflytande, egenmakt och självstyre. De utgår från romer som subjekt istället för objekt. De söker lösningar för romer med romer. De bygger på ett rättighetsperspektiv. 2 Common Basic Principles for Inclusion, to Council Conclusions on advan- cing Inclusion 7 2010. Romers rätt – en strategi för romer i I och med prop. 2008/09: 158 Från erkännande till egenmakt har principen om delaktighet genom samråd fått status av lag i den nationella minoritetspolitiken. Den påbjuds också i Europa- rådets ramkonvention och är en väl etablerad princip. Vi vill ändå nämnda den som en hörnsten i arbetet med romer, dels av uppenbara demokratiska skäl, dels mot bakgrund av att arbete med romer är omöjligt om det inte finns förtroende från romernas sida. Delaktighet genom till exempel samråd är en nödvändighet och ett minimikrav. Arbetsmetoden växer också utanför de kom- munala sammanhangen. Det är omöjligt, både lagligt och praktiskt, att inte samråda eller ha en referensgrupp med romer. Alla myndig- heter och institutioner som regelbundet arbetar med romska frågor behöver sätta upp en romsk referensgrupp. Ett problem är dock vem gruppen representerar, och hur ledamöterna förankrar och rapporterar tillbaka, är det inte önskvärt att majoritets- samhället utser de som företräder romer, utan att det görs av romerna själva. Romer i är utspridda på ett stort antal kommuner från norr till söder, från väster till öster, men med större koncentration i de största städerna. Inte ens i de största städerna finns dock kapacitet på nivå att arbeta med och följa upp minoritets- politiken. I de enkäter delegationen genomfört, och de många besök, dialoger, konferenser och samtal vi haft med kommunala anställda och förtroendevalda har det stått klart att kunskapsnivån om minoritetspolitiken, såväl de folkrättsliga åtagandena som det nationella minoritetspolitiska regelverket, är låg. finns ingen fokalpunkt eller -person för minoritetsfrågor, än mindre frågor rörande romer, och därmed finns ingen institutionell kunskap om minoritetspolitik vilket naturligtvis är svårt i en mindre kommun, men vore möjligt i de större städerna. Man har ofta otillräcklig kunskap om kommunens skyldigheter såsom samråd, information om och anordnande av modersmålsundervisning och det faktum att nationella minoriteter har en starkare rätt till modersmålsunder- visning. Därför finns dålig kunskap om att romer är en minoritet, och inte invandrare. Kunskaper om legala förpliktelser Romers rätt – en strategi för romer i gentemot EU-medborgare från andra länder är dåliga, vilket leder till att migrerande romer från andra EU-länder riskerar att behandlas sämre är de har rätt till. Trots att kommunerna formellt har ansvar för att utsatta grupper får lika stor tillgång till bostad, utbildning och social service som andra används ibland argumenten att det saknas resurser för åtgärder som skulle göra dessa rättig- heter tillgängliga, och så spelas bollen därmed över till staten. Kommuner, landsting och andra institutioner som inte själva har tillgång till minoritetskunskap behöver tillgång till rådgivning i sådana frågor. Delegationen har ofta erfarit att särlösningar avvisas generellt med hänvisning till att här behandlar vi alla lika, Diskussioner upp- kommer ofta om särlösningar i form av funktioner, service och institutioner som enbart vänder sig till romer verkligen är en bra metod, eller om det ytterligare förstärker marginalisering och utan- förskap. Detta trots att klart anvisar särlösningar som en möjlighet att garantera just lika villkor för missgynnade grupper. Delegationen menar att uppbyggnaden av romska institutioner under romskt ledarskap utgör en mycket viktig del av en nationell strategi för romer. Mer än att bara i hög grad kunna tillgodose dagisbarnen, eleverna eller studenternas behov av skräddarsydd och identitetsstärkande utbildning, är egna romska institutioner ett viktigt verktyg för romer att ta klivet från klienter till aktörer i den offentliga sfären. Det behövs många fler institutioner i den offent- liga sektorn under romsk ledning, dels för metodutveckling och kvalitetshöjande, dels som en väg att bidra till att det romska sam- hället får en naturlig hemvist inom majoritetssamhället, dels för att skapa fler plattformar för romska ledare som identitetsstärkande förebilder. Romers rätt – en strategi för romer i Romska anställda och romer som förebilder Vi menar också att en nyckel till framgång när det gäller arbete för att inkludera romer och bryta utanförskapet och misstron mot majoritetssamhället är att man som arbetsmetod har att anställa romer för programmens genomförande, dels för att de ska kunna fungera som förebilder, dels för att skapa trappsteg in till den ordinarie arbetsmarknaden för romer som annars på grund av diskriminering inte har en chans att etablera sig, men framförallt för att skicka en signal till romska barn och ungdomar att majo- ritetssamhället också är deras revir, att de kan känna sig trygga, förstådda och sedda och att de inte är ensamma. Ett program som inte använder sig av en romsk ledare eller expert har små chanser att leda till bestående resultat. Projekt, program eller permanent struktur? Delegationen har också erfarit att de många ansatser som gjorts och görs för att förbättra för romer nästan undantagslöst har karaktären av projekt på maximalt , varefter allt återgår till det gamla – det som vi på annat ställe i betänkandet rubricerar som projektträsket. Att slentrianmässigt använda sig av en projekt- form där aktiviteten upphör efter att den kommit igång utgör inget effektivt sätt att arbeta på. Om man nu kan konstatera att ett projekt, till exempel en romsk brobyggare, kan åstadkomma kraftiga förbättringar för romska barns skolgång, varför ska det då avvecklas efter projekttidens slut? Projektutvärderingen hamnar ofta i en byrålåda, och näste projektledare riskerar att uppfinna hjulet igen. Det som istället behövs är att arbeta in de goda metoderna inom ramen för den ordinarie strukturen. Romska brobyggare ska vara lika lite ett tillfälligt projekt, en politisk nyck, som till exempel skolbibliotek. Det handlar om att bygga upp ett institutionellt sätt att arbeta på, som skapar förtroende från romernas sida och som framförallt ger resultat . Romers rätt – en strategi för romer i Inte bara men också statens ansvar Delegationen bedömer att en nationell strategi för romer inte kan anses vara en isolerad eller landstingsisolerad angelägen- het. Av dessa skäl behövs också statliga bidrag för kommuners permanenta arbete med romer delegationen föreslår för att stänga välfärdsgapet. Uppföljning i dialogform med myndigheter och institutioner som arbetar med frågor som rör romer har visat sig vara en fungerande arbetsmetod. Bland annat har de konferenser och rundabords- samtal som delegationen sammankallat till, till exempel med gene- raldirektörer och minoritets-fokalpersoner, varit produktiva och fått igång självgående processer för arbete med romer. har under de gångna tre och ett halvt åren kunnat konstatera det uppdämda behovet av en instans som tillvaratar romers intresse och kan fungera som samhällsguide. Det ligger till grund för vårt resonemang om kommunala informations- och kulturcentra nedan. 5.4Sekretariatet för romska frågor Förslag: Delegationen föreslår att regeringen inrättar Sekre- tariatet för romska frågor med uppdrag att stänga välfärdsgapet mellan romer och majoritetssamhället. Sekretariatet ska bygga på en samrådsmodell och rapportera till regeringen om resultatuppfyllelsen. Fyra regionala sekretariat underställda det centrala sekretariatet ska även inrättas. Uppdraget ska vara slutfört . Delegationen bedömer att det krävs , en generation eller den tid det tar från det man föds tills det man blir vuxen, av uthålliga politiska satsningar för att stänga välfärdsgapet mellan romer och Romers rätt – en strategi för romer i andra grupper i samhället är att de barn som föds i romska familjer ska kunna gå ut i vuxenlivet på samma villkor som alla andra unga i . Delegationen föreslår att ett sekretariat för romska frågor får i uppdrag att samordna och övervaka arbetet. Sekretariatets uppgift tidsbegränsas till . Sekretariatet ska samverka med myndig- heter och institutioner som har uppdrag eller särskilda uppgifter inom ramen för strategiarbetet. Sekretariatet byggs upp enligt en samrådsmodell med romska representanter. Det rapporterar till regeringen om måluppfyllelsen. Delegationen föreslår därutöver att regeringen minst en gång per mandatperiod ska lämna en redogörelse till om den nationella romastrategin och dess måluppfyllelse. Om de föreslagna åtgärderna i strategin genomförs och följs upp kommer livschanserna för romska barn som föds att öka och antiziganismen att motas tillbaka. Delegationen bedömer att detta ska vara möjligt, förutsatt att strategin har en mandatmässigt kraftfull, politiskt förankrad och långsiktigt stabil styrning med tillräckliga resurser till sitt förfogande. Sekretariatet för romska frågor ska vara motorn i arbetet med att stänga välfärdsgapet mellan romer och majoritetssamhället. Upp- draget ska vara slutfört . Sekretariatet ska rapportera till regeringen om resultatuppfyllelsen. Sekretariatet ska stärka den romska minoritetens inflytande och delaktighet samt bidra till kunskaps- och informationsspridningen om såväl den romska minoriteten som om majoritetssamhället. Sekretariatet ska ge regeringen, departementen och myndigheter råd och stöd genom att tillföra sakkunskap och bredd i frågor som rör den romska minoriteten i syfte att uppnå romers mänskliga rättigheter. Sekretariatet ska bidra till att följa upp och utvärdera myndig- heternas insatser inom ramen för den nationella strategin för romer. Sekretariatet ska aktivt medverka i processen kring de olika föreslagna bidragen inom utbildningsområdet, arbetsmarknaden m.m. och ha vetorätt i frågor som rör dessa bidrag. Romers rätt – en strategi för romer i Sekretariatet ska samråda och samarbeta med länsstyrelse i dess uppgift att samordna de minoritetspolitiska målen. Sekretariatet ska arbeta aktivt med antidiskrimineringsåtgärder i nära samarbete med . Sekretariatet ska i nära samarbete med och folkminne och arbeta med åtgärder för att främja språket och modersmålsundervisningen. Sekretariatet ska arbeta stödjande och främjande för romsk organisering. Sekretariatet ska delta i nordiskt och internationellt samarbete. Sekretariatet ska bestå av representanter för den romska mino- riteten samt för statliga myndigheter – till exempel , , , Arbetsförmed- lingen, , och folkminne samt representanter för social- utbildnings och integrationsdepartemen- ten. Det ska vara en jämn fördelning av företrädare för den romska minoriteten och representanter för myndigheter. Sakkunniga kan ingå i sekretariatet eller knytas till sekretariatet i en referensgrupp. Sekretariatet ska sträva efter en jämn könsfördelning och de romska ungdomsförbunden ska ha representation i sekretariatet. Till Sekretariatet knyts olika referens- och arbetsgrupper där repre- sentanter för myndigheter som , Statens folk- hälsoinstitut, , , Ungdoms- styrelsen, , samt kommuner och landsting kan ingå. Det förutsätts att myndighetsrepresentanterna har en strategisk funktion vid sina respektive myndigheter för att de ska kunna fullgöra sin uppgift. Med detta avses att tjänstemannen bör ha en position som innebör att han eller hon kan verka för att sprida Romers rätt – en strategi för romer i information och kunskap inom sin myndighet och om myndig- heten till den romska gruppen. Tjänstemannen måste ha möjlighet att påverka eventuella beslut vid sin egen myndighet/departement som kan ha bäring på romska frågor Regeringen utser de romska företrädarna, sakkunniga och myndig- hetsrepresentanter i nära samråd med de romska riksorganisa- tionerna samt ungdomsförbunden samt med enskilda aktivister. I propositionen Från erkännande till egenmakt föreslog regeringen att ett uppföljningsansvar behövde införas i samband med mino- ritetslagen. Syftet med uppföljningen enligt propositionen var att driva på genomförandet av de i lagen angivna rättigheterna och skyldigheterna på det kommunala planet samt att ge regeringen underlag rörande efterlevnaden av lagen. 2008/09: 158, s. 49). Det fanns också ett behov av främja samordning mellan kom- munerna. I förordningen (2009:1299) om nationella minoriteter och minoritetsspråk, formulerades uppföljningsansvaret till att gälla förvaltningsmyndigheter. Regeringen tilldelade i uppföljningsansvaret när det gällde åtgärder rörande minoritetsgrupperna judar, romer, sverigefinnar och torne- dalingar och deras språk. För åtgärderna som berör den samiska minoriteten har motsvarade uppföljningsansvar. Dessa bägge myndigheter tilldelades även samordningsansvaret för de minoritetspolitiska frågorna. Uppdraget innebär även att och ska fördela statsbidrag till de kommuner som är förvaltningsområden. Vidare ingår i uppdraget att genomföra informationsinsatser samt stödja kommunerna och minoriteterna i sina strävanden att upp- rätta samråd på nivå. har även hand om frågan om organisationsstöd till de nationella minoriteterna. i har därutöver ett tillfälligt uppdrag att upprätthålla det nätverksarbete som Delegationen för romska frågor utvecklat och fungera som kon- Romers rätt – en strategi för romer i taktpunkt för romska frågor i förhållande till myndigheter och den romska minoriteten. Lösningen med en länsstyrelse med uppföljningsansvar motive- rades med att frågan om en nationell myndighet för mänskliga rättigheter är under utredning. Skulle en sådan myndighet bildas kan frågor som rör efterlevnaden av såväl ramkonvention och minoritetsspråkskonven- tionen eventuellt föras dit.