sou · GYB3106d2 · 2011-01-01 00:00:00 — Provtagning för TSE-smittorna BSE och scrapie gör dels vid slakt av djur, dels provtas självdöda djur. Omfattningen på provtagningen i slakten beror på om det har funnits något konstaterat fall eller inte. Efter det att fick sitt första fall av BSE provtogs samtliga slaktade nötkreatur vilket ökade den totala kost- naden för BSE-provtagningen markant. Innan BSE-fallet togs totalt cirka 36 000 prov medan det testades totalt cirka 190 000 nötkreatur för BSE. Av dessa testades cirka 173 000 i slakten och cirka 17 000 testades av SVA på avlivade eller självdöda nötkreatur. Den mer omfattande provtagningen minskade med , enligt Jordbruksverket45. Det tas därutöver cirka 4 000 prover för scrapie på får, varav 1 500 motsvarar EU:s minimikrav. 6.7.7Utredningens kommentar till övervakningen Övervakning kan ta flera olika former och ha olika innebörd bero- ende på sammanhang. Den kan vara i förväg planerad utifrån veteri- närmedicinska, statistiska eller andra vetenskapliga discipliner. Den kan också vara resultatet av en inträffad händelse. Klinisk övervak- ning och obduktioner är två exempel på sätt att få kunskap om smittämnen som är beroende av andra händelser. Den kliniska över- vakningen fordrar att djurägaren väljer att kalla på veterinär och det har betydelse om djurägaren vill betala för provtagning och ana- lyser eller om djurägaren väljer att låta avliva djuret. Diagnoser och iakttagelser i fält ska därutöver komma till myndigheternas känne- dom. Skyldighet att anmäla eller rapportera får då betydelse. Det sätt som den kliniska övervakningen kommer till uttryck i lagstift- ningen är i form av anmälningsplikt. 45 budgetunderlag 2011–2013. Hantering av djursmittor i på ett motsvarande sätt kopplat till skyldighet att rapportera eller anmäla. De nämnda formerna för övervakning skulle kunna beteck- nas som passiv övervakning. Denna form av övervakning är en del av övervakningen. Den övervakning som är i förväg planerad kan utföras på olika sätt. Den kan ske under statlig kontroll inom livsmedelskedjan eller kan utföras på uppdrag från staten av någon branschorganisation. Övervakningen kan också bestå i ett åliggande för en producent vilket illustreras av att kontroller av tilläggsgarantierna för EDS-76 och TRT, och sker genom att veterinär som är knuten till besätt- ningen provtar fjäderfä på visst – föreskrivet – sätt. Den kan därför tangera ett krav på egenkontroll för vissa företag. Praktisk övervak- ning av en smitta kan således lösas på många olika sätt. Dessa olika sätt att utföra övervakning skulle kunna betecknas som aktiv över- vakning. Övervakning av en och samma smitta kan ske parallellt i olika former. I slakten kontrolleras för förändringar som kan tyda på enzootisk bovin leukos (EBL). Det tas också prover i mjölk och hos slaktdjur för att övervaka EBL. Den sistnämnda övervakningen har uppdragit åt Svensk Mjölk att utföra. Svensk Mjölk får medel inom ramen för den frivilliga hälsokontrollen för prov- tagningen, Leukosprogrammet. Begreppet övervakning bör vad gäl- ler djursmittor användas i den mening som avses i förordningen (2005:422) och i enlighet med OIE:s definition av surveillance. Utredningen föreslår därför att övervakningen ska formuleras som system för insamling och analys av information rörande djursmittor samt spridning av aktuell information till myndigheter, organisa- tioner och allmänhet som kan behöva vidta åtgärder med anledning av informationen. Detta innebär enligt utredningen att det som kan hänföras till aktiv övervakning bör omtalas som övervakning, i formell mening medan den andra mer passiva formen av övervakning får inrymmas i begrepp som anmälningsskyldighet, rapporteringsskyldighet eller motsva- rande. Utredningen bedömer att det finns två gränsytor mot snarlik verk- samhet som bör beröras. Den ena avser undersökningar och prover som tas för livsmedelssäkerheten och den andra avser undersök- ningar och prover som tas i anslutning till ett smittutbrott. Den kontroll som utförs i livsmedelskedjan för att upprätthålla krav på livsmedelshygien eller livsmedelssäkerhet kan resultera i fynd som kan vara av intresse för övervakningen av smittor i landet. Hantering av djursmittor i Sådana fynd bör rapporteras, vilket innebär att dessa kontroller är en form av passiv övervakning. De undersökningar som görs kring ett utbrott eller ett misstänkt utbrott av en smittsam djursjukdom är en del av hanteringen av utbrottet. Eventuella fynd som kan vara av intresse för övervakningen av smittor i landet bör rapporteras, vilket innebär att detta också blir en form av passiv övervakning. Av redovisningen ovan framgår att det är flera myndigheter som deltar och ha olika ansvar för det som benämns övervakning. På humanområdet har SMI till uppgift att övervaka det epidemio- logiska läget om smittsamma sjukdomar nationellt och internationellt. Något motsvarande tydligt ansvar finns inte när det gäller smitt- samma djursjukdomar. har inte ett generellt uppdrag att övervaka sjuk- domsläget hos lantbrukets djur eller djurpopulationen i övrigt. Verket har emellertid en rad instrument som innebär att det i praktiken är verket som beslutar om vad som ska övervakas och vem som ska genomföra övervakning. SVA är veterinärmedicinsk expertmyndig- het med ett serviceuppdrag som bl.a. ska utföra de undersökningar som beställer. SVA har enligt sin instruktion att följa och analysera utvecklingen av sjukdomstillstånd hos domesti- cerade och vilda djur. SVA har emellertid inte något eget operativt mandat utan är i första hand ett expert- och serviceorgan till Jord- bruksverket inom området djursjukdomar och fodersäkerhet. information om djurhälsoläget kommer via olika källor. Verket har föreskrivit om anmälningsplikt för veterinär till verket av ett antal djursjukdomar som, inklusive anmälningsplikten för epizootier och zoonoser, ger verket en översiktlig bild av sjuk- domsläget i landet. Genom de kontroll- och bekämpningsprogram som jordbruksnäringen driver med stöd av får verket ytterligare information om framför allt läget för vissa specifika sjuk- domar. Verket har också ansvar för att tilläggsgarantiernas krav på övervakning genomförs och också den övervakning som behövs för att bekräfta sjukdomsfrihet. Verket rapporterar till kommissionen och OIE. Verket finansierar också obduktionsverksamhet. Sammantaget ger detta ett övergripande ansvar för övervakningen av smittsamma djursjukdomar. Oaktat detta genomför verket i egen regi endast en mindre del av den provtag- ning som krävs och ingen analys av proven. Provtagningen och ana- lysen har lagts ut på olika djurhälsoorganisationer, slakterier och SVA – se del B, kapitel 11. Hantering av djursmittor i Rapporteringen, enligt zoonosdirektivet, till kommissionen har regeringen uppdragit åt SVA. och är här skyldiga att rapportera till SVA. Det är vidare så att regering- en har uppdragit åt SVA att redovisa sjukdomsläget bland domesticerade och vilda djur. Utredningen bedömer att en myndighet bör få i uppdrag ansvara för övervakningen av djursmittor i landet. Utredningen behandlar frå- gan i del A, kapitel 3. Utredningen har diskuterat antibiotikaanvänd- ningen inom djurområdet. Antibiotikahanteringen är en central fråga såväl inom humansjukvården som djurhälsovården. De insatser som gjorts inom djurhållningen för att minska antibiotika användningen har varit framgångsrika. De har dock påvisats förekomst av MRSA i djurhållningen. Frågan behandlas i del A, kapitel 3. 6.8Register över djur och djurhållning Registrering av djur och djurhållning är viktiga verktyg för att kunna spåra, begränsa och effektivt kunna bekämpa utbrott av smittsamma djursjukdomar. Inom EU finns flera krav på register som en med- lemsstat ska ha. är ansvarigt för att systemen för djurhållning, märkning, journalföring och rapportering av djur uppfyller . Kontroll utförs av . Platser där det finns ett eller flera nötkreatur (inklusive buffel, vatten- buffel och amerikansk bison), grisar, får och getter ska tilldelas ett produktionsplatsnummer, s.k. SE-nummer. Dessutom ska anlägg- ningar med värphöns som har fler än 350 värphönsplatser och platser med fjäderfän som hålls för kommersiellt bruk anmälas och tilldelas ett produktionsplatsnummer. Produktionsplatsnumret är knutet till den byggnad, anläggning eller geografiska plats, t.ex. ett samman- hängande bete, där verksamheten bedrivs. Hantering av djursmittor i 6.8.2CDB – central djurdatabas Samtliga nötkreatur i ska vara rapporterade och registrerade i CDB (central djurdatabas). Samtliga medlemsstater ska ha en data- bas över nötkreatur enligt och rådets förord- ning EG (nr) 1760/2000. Det grundläggande kravet på databasen finns i direktiv /432/EEG som reglerar handel med nötkreatur och svin. Alla sådana djur som finns på en produktionsplats ska rapporteras till nötkreatursregistret. Uppgifterna i registret ska användas vid veterinärkontroller i handeln med djur. Uppgifterna kan användas för smittspårning samt för märkning av nötkött och nötköttsprodukter. Uppgifterna används även vid handläggning och kontroll av stöd. används registret även som underlag för utbetalning av vissa EU-relaterade stöd. Databasen är placerad hos . Alla nötkreatur ska rapporteras till CDB, antingen via eller via Svensk Mjölk, från det att en förändring inträffat. En kalv ska vara märkt dagar efter födseln och födseln ska rapporteras till CDB senast efter att kalven märkts. Den som har grisar, även om det bara är en hushållsgris eller minigris, ska ha ett produktionsplatsnummer registrerat hos och ska rapportera varje gång en grisar tas emot på produktions- platsen. innehåller information om alla produktionsplat- ser med grisar. Registret innehåller uppgifter om adress, ansvariga personer, produktionsinriktning och förflyttningar. Det grundläg- gande kravet på databasen finns i direktiv /432/EEG som reglerar handel med nötkreatur och svin. Enligt rådets direktiv /94/EG och 92/66/EEG ska fjäderfä- besättningar som håller fjäderfän för kommersiellt bruk registreras i ett särskilt fjäderfäregister. Till kommersiellt bruk räknas inte fjäderfä som enbart hålls för egen konsumtion eller som hobbydjur. Registreringskravet omfattar ankor, duvor, fasaner, gräsänder, gäss, höns av arten (inklusive slaktkyckling), kalkoner, pärl- höns, rapphöns, strutsfåglar och vaktlar. Hantering av djursmittor i om adress, ansvariga personer, produktionsinriktning och hus och avdelningar. I anslutning till utbrottet av fågelinfluensa skärpte EU kravet på att snabbt få fram uppgifter om anläggningar med fjäderfä i beredskaps- och smittspårningssyfte. är också ett viktigt verktyg att även vid andra utbrott av smittsam sjukdom som Newcastlesjukan snabbt kunna sätta in motverkande åtgärder eller sprida relevant in- formation. Enligt rådets förordning (EG) nr 21/2004 ska medlemsstaterna upprätta bl.a. ett register över anläggningar med får och getter. Anläggningarna ska vara koordinatsatta förflyttningar av djur ska regi- streras. Det registret ska bl.a. ha ett reserverat fält för den behöriga myndigheten att lägga in relevanta djurhälsouppgifter. Uppgifter i registret ska användas vid veterinärkonstroller i handeln och för stödhantering och kontroll. Varje transportör, som transporterar djur i samband med en eko- nomisk verksamhet i , ska vara registrerad hos Jordbruks- verket eller hos en behörig myndighet i något annat EU-land. Regi- streringen gäller i de fall en transportör tar betalt för att köra djur, transportera grisar i en suggring eller när en djurhållare regelbundet kör egna eller andras djur till bete, slakt eller försäljning Det aktuella transportmedlet kontrolleras av som ska skriva ett intyg om att transportmedlet uppfyller lagstiftningskraven. Intyget ska bifogas ansökan om registrering. Till foderföretagare räknas den som hanterar foder som ett led i produktionen av livsmedel. Det innebär att alla som framställer, be- arbetar, lagrar, transporterar eller distribuerar foder till livsmedels- producerande djur (inklusive hästar) är foderföretagare. Tillverkare och importörer av foder till sällskapsdjur, och andra icke livsmedels- Hantering av djursmittor i producerande djur, är också foderföretagare. – med några undantag – ska anmälas till . Djursjukdata grundar sig på veterinärernas inrapportering av journal- information, det vill säga diagnos, läkemedel och åtgärder per djurslag, till . Regler om inrapportering av djursjukdata finns i föreskrifter om journalföring och uppgiftslämnande (SJVFS 1998:38). Veterinärer ska föra journal om produktionsplats- nummer, djurslag, djurets identitet, status, diagnos och typ av be- handling vid varje konsultation. Vid behandling med läkemedel ska det finnas uppgifter om läkemedel, behandlingstid och eventuell karenstid. För lantbruksdjur ska journalen föras på en särskild blan- kett eller e-tjänst eller Vet@jorunal som utformat eller i ett databaserat system som har godkänts av verket, behöver ej godkännas, bara att det passar till vårt register. kostnader för djursjukdata uppgick till . Det finns inga uttryckliga mål för djursjukdatasystemet och det saknas återrapporteringskrav för och därmed ingen redovisad uppföljning. Traces (Trade Control and ) är en gemensam databas för övervakning av förflyttningar av djur eller vissa djurprodukter såväl i gemenskapshandeln som i handel med tredje land46. Systemet innehåller också andra relevanta handelsuppgifter, t.ex. om tilläggs- garantier. Systemet ska kunna användas av alla aktörerna kring handel med djur eller djurprodukter, dvs. från den officielle veterinären till den behöriga myndigheten. 6.8.10Utredningens kommentarer om register databas med uppgifter om diagnos och behandling av djur, Djursjukdatasystemet har varit föremål för utred- ning (SOU 2005:74) Nytt djurhälsoregister – bättre nytta och ökad 46 Kommissionens beslut /623/EG om utveckling av ett integrerat veterinärdatasystem (Traces). Hantering av djursmittor i Utredningen kartlade brister i registret och föreslog åtgärder som kan främja ett väl fungerande, kostnadsneutralt och kostnads- effektivt registreringssystem för sjukdoms- och läkemedelsövervak- ning på djurområdet47. Utredningen kom till slutsatsen att det fanns stora brister i djursjukdatasystemet. Inrapporteringen till fungerade inte. Uppgifter registreras inte korrekt hos verket och det fanns problem med att få veterinärer att rapportera in till systemet. SVA bedömde att djursjukdatabasen inte höll tillräcklig kvalitet för att användas till sjukdomsövervakning. Uppgifterna i systemet används huvudsakligen av Svensk Mjölk och () för avel, rådgivning och forskning med avseende på mjölk- djur. I utredningen görs en samhällsekonomisk kostnads-nytto analys av systemet. Analysen identifierar att nyttan av systemet är stor för djurhälsa och avel (mjölkdjur), för näringens utveckling (mjölkpro- duktion) och för forskning kring nötkreatur. Det bedömdes inte ha någon nyttan för livsmedelssäkerhet. För sjukdomsövervakning, djur- skydd, övervakning av veterinär verksamhet samt som djurhälso- indikator bedöms nyttan vara begränsad eller mycket begränsad. Ut- redningen har inte fått uppgift om att registret fått någon utökad användning. Nyttan av registret tillfaller näringen och upprätthållandet av regi- stret utgör ett stöd till lantbruksnäringen. Utredningen bedömer inte att det är ett tillräckligt skäl för staten att fortsätta upprätthålla registret. Det finns även ett antal andra register hos organisationer inom djurhälsovården och hos myndigheter som innehåller uppgifter av värde för arbetet kring djursmittor. Svensk Mjölk har egna register och rapporteringssystem över djurhälsa för nötkreatur. Svensk Mjölk ansvarar för ko-databasen som är en omfattande databas över hälso- läget hos mjölkkor och används av mjölkföretagen samt inom forsk- ning inom t.ex. genetik, veterinärmedicin och utfodring. Cirka 85 pro- cent av alla mjölkkor ingår i ko-databasen. Svenska Djurhälsovården har nationella datajournaler som ger djurhälsoveterinärer och admini- stratörer tillgång till besättningsinformation. I registret anges t.ex. hur många grisbesättningar som har anmärkningar i salmonella- programmet och hur många som uppfyller bestämmelserna. 47 SOU 2005:74 Nytt djurhälsoregister – bättre nytta och ökad säkerhet. Hantering av djursmittor i 6.9Offentlig kontroll av lagstiftningen kring djurhälsa m.m. Varje medlemsland är enligt artikel 41 i och rådets förordning (EG) nr 882/2004 om offentlig kontroll för att säkerställa kontrollen av efterlevnaden av foder- och livsmedelslag- stiftningen samt bestämmelserna om djurhälsa och djurskydd skyldig att utforma en flerårig nationell kontrollplan. Planen ska innehålla allmän information om uppbyggnad och organisation av systemen för att kontrollera de nämnda områdena. Förordningen anger också närmare vad planen ska omfatta. Medlemsländerna ska vidare rapportera till kommissionen bl.a. om eventuella föränd- ringar av planen och om resultatet av kontrollerna. nationella kontrollplan har tagits fram av Livsmedels- verket, , länsstyrelserna, SVA samt organisationen och Landsting (SKL). har ansvaret för att samordna arbetet. Den nu aktuella planen fleråriga kontrollplan för livsmedelskedjan 2009–201348 fastställdes . Offentlig kontroll inom området för lagstiftningen om provtag- ning på djur utövas av och Livsmedelsverket49. Livs- medelsverkets ansvarsområde gäller i korthet kontroll av restsubstan- ser och andra ämnen i djur och djurprodukter samt de kontroller och provtagningar som genomförs av officiella veteri- närer och assistenter. är i övrigt behörig myndighet att utöva offentlig kontroll av provtagning på djur. får överlåta åt länsstyrelserna att utöva offentlig kontroll och utföra kontrolluppgifter. Kontrollplanen anger att är officiellt friförklarade från leukos, infektiös bovin rhinotrakeit (IBR) och brucellos hos nöt- kreatur samt Aujeszkys sjukdom hos gris50. Genom olika övervak- ningsprogram kontrolleras att sjukdomarna inte påvisas i landet. Svensk Mjölk och Svenska Djurhälsovården utför övervakningen. Den offentliga kontrollen inom djurhälsoområdet är – enligt kontrollplanen – fördelad enligt följande: 48Dokumentet finns tillgängligt via webbplats . 4912–14 §§ förordningen om provtagning på djur, m.m. 50Kontrollplanen anger inte något om friförklaring för tuberkulos hos får och get samt nötkreatur eller om friförklaringen genom tilläggsgarantier för TRT respektive Egg drop syndrome-76 hos fjäderfä eller att har status som vaccinationsfritt land när det gäller Newcastlesjuka. Inte heller beträffande några fisksjukdomar. Hantering av djursmittor i Länsstyrelserna utövar offentlig kontroll för leukos- och BVD- övervakningen, seminverksamhet samt för hälsokontroll av tuber- kulos hos hägnad hjort. Beträffande leukos och BVD rapporterar Svensk Mjölk till vilka som inte är med i eller uteslutits från de frivilliga programmen. När det gäller salmo- nellakontrollen för fjäderfä och ägg ska salmonellaprover tas med angivna intervall av veterinär eller i vissa fall djurägare. Läns- styrelserna har ett operativt ansvar för att salmonellakontrollen på värphöns blir utförd. Personer på slakterierna har av utsetts för uttag- ning av prover avseende förekomst av . Dessa personer har genomgått en särskild kurs. Livsmedelsföretagare som driver ett slakteri ansvarar för att erforderliga prover tas. På destruktions- anläggningarna och vid obduktion på laboratorier sker motsva- rande provtagning av ansvarig veterinär. Officiell veterinär förordnad eller godkänd av utövar kontroll när det gäller hälsoövervakning av fjäderfä samt kontroll när det gäller tjurstationer och spermalagringsstationer. Officiell veterinär vid slakteri utövar kontroll när det gäller koc- cidios hos slaktkyckling men eftersom alla producenter är anslutna till det frivilliga programmet är obligatoriet inte aktuellt. Tjänsteman vid fiskhälsokontrollen förordnad av utövar kontroll av det obligatoriska fiskhälsoprogrammet. Svenska Djurhälsovården provtar, inom ramen för grishälsovården, grisavelsbesättningar och suggpooler med avseende på salmonella. Denna provtagning sker enligt det kontrollprogram som godkän- des vid EU-inträdet. Länsstyrelserna har ett operativt ansvar för att salmonellakontrollen på värphöns blir utförd och är kontrollmyndighet för ett antal be- kämpningsprogram mot smittsamma djursjukdomar. Länsstyrelser- nas kontroll består av registrering och granskning av rapporter från huvudmännen. redovisade till regeringen hur kontrollen av husdjur inklusive hälsokontrollprogram har genom- förts51. Det fanns stora skillnader i tillsynen mellan olika län. Flera läns- styrelser hade inte lämnat rapport över tillsynen till . 51 Enligt förordningen 2006:816 om kontroll av husdjur m.m. Hantering av djursmittor i fick in rapporter från 14 länsstyrelser. Inga tillsyns- besök hade gjorts . Rapport från , där de flesta huvudmän har sina huvudkontor saknades. Flera länsstyrelser påpekade att det var oklart vilka program de hade tillsyn över och det efterlystes bättre tillsynsvägledning och riktlinjer för den orga- niserade hälsokontrollen. Flera länsstyrelser påpekade vikten av anslutning till salmonella- kontrollprogrammen för nöt och svin då antalet besättningar med utbrott ökar. Flera länsstyrelser påtalade att de har svårigheter med att få in provsvar från besättningar anslutna till den frivilliga salmo- nellakontrollen av fjäderfä. Påminnelser till djurägare om provtagning och svårigheter att få provsvar från laboratorier var vanligt. Läns- styrelserna efterlyste klarare riktlinjer. har inte något föreskrivet ansvar för offentlig kontroll beträffande det frivilliga programmet. Den obligatoriska salmonellakontrollen som länssty- relserna har tillsyn för fungerade bra. 6.9.1Offentlig kontroll av lagstiftningen kring hälsokontroll av djur För verksamheter som omfattas av lagstiftningen om kontroll av husdjur utövar länsstyrelserna offentlig kontroll av avelsorganisa- tioner, av seminverksamhet samt av hantering av ägg för avelsända- mål. Den offentliga kontrollen över den organiserade hälsokontrollen är uppdelat mellan och länsstyrelserna. Där läns- styrelserna utövar offentlig kontroll avseende tuberkulos hos kron- och dovhjortar i hägn samt avseende maedivisna hos får. I övrigt är det som utövar offentlig kontroll av lagstiftningen om kontroll av husdjur. I föreskrifterna på området anges för samtliga organiserade hälso- kontroller att det , senast efter att kontrollsek- tionen52 avslutat verksamhetsåret, ska lämnas en rapport till Jord- bruksverket och . Rapporten ska innehålla uppgift om antalet anslutna besättningar, en sammanställning av de inspektioner som utförts under verksamhetsåret samt resultat i övrigt från kon- trollverksamheten. I vissa fall rapporteras även till och . 52 Den organisatoriska enhet inom kontrollorganisationen som enligt föreskrifterna ska ansvara för hälsokontrollen. Hantering av djursmittor i Rapportering av de obligatoriska kontrollerna sker som regel till länsstyrelserna varifrån de vidarebefordras till . Länsstyrelserna är kontrollmyndighet för ett antal bekämpnings- program mot smittsamma djursjukdomar. Länsstyrelsernas kontroll består av registrering och granskning av rapporter från huvudmännen. redovisningar visar att tillsynen över djurhälsoprogrammen är lågt prioriterad av länsstyrelserna. Ansvarsfördelningen för till- synen av huvudmännen för kontrollprogrammen behöver klargöras. Länsstyrelserna behöver också en bättre tillsynsvägledning. Något uppdrag att redovisa kontrollen av husdjur m.m. finns inte i Jord- bruksverkets regleringsbrev . Området omfattas dock av den nationella kontrollplanen för livsmedelskedjan. En foderföretagare provtar och analyserar foder avseende främ- mande eller smittförande53 ämnen utifrån en riskbedömning. För analyserat foder används fastlagda åtgärdströsklar eller gränsvärden, saknas sådana ska de riktvärden som företaget fastställer med ut- gångspunkt i sin riskbedömning användas.